# Az Európai Unió L 339/2017

| | ISSN 1977-0731 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | L 339 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Jogszabályok | 60. évfolyam2017. december 19. |

ISSN 1977-0731

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

L 339

Magyar nyelvű kiadás

Jogszabályok

60. évfolyam2017. december 19.

---

| Tartalom | | II   Nem jogalkotási aktusok | Oldal |
| --- | --- | --- | --- |
| | | HATÁROZATOK |
| | * | A Bizottság (EU) 2017/2336 határozata (2017. február 7.) SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) és SA.31149 (2012/C) – Németország a Flughafen Lübeck GmbH, az Infratil Limited, a Ryanair, valamint a repülőteret használó légitársaságok számára nyújtott feltételezett állami támogatásról
  (az értesítés a C(2017) 602. számú dokumentummal történt)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | A Bizottság (EU) 2017/2337 határozata (2017. május 29.) a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához a tejről és zsírról szóló törvény alapján felhasznált állami támogatásról SA.35484 (2013/C) (korábbi SA.35484 (2012/NN))
  (az értesítés a C(2017) 3487. számú dokumentummal történt) | 50 |
| | | AJÁNLÁSOK |
| | * | A Bizottság (EU) 2017/2338 ajánlása (2017. november 16.) a tagállamok illetékes hatóságai által a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátása során használandó közös visszatérési kézikönyv létrehozásáról | 83 |

Tartalom

II   Nem jogalkotási aktusok

Oldal

HATÁROZATOK

*

A Bizottság (EU) 2017/2336 határozata (2017. február 7.) SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) és SA.31149 (2012/C) – Németország a Flughafen Lübeck GmbH, az Infratil Limited, a Ryanair, valamint a repülőteret használó légitársaságok számára nyújtott feltételezett állami támogatásról
  (az értesítés a C(2017) 602. számú dokumentummal történt)

   (
  1
  )

(az értesítés a C(2017) 602. számú dokumentummal történt)

1

1

*

A Bizottság (EU) 2017/2337 határozata (2017. május 29.) a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához a tejről és zsírról szóló törvény alapján felhasznált állami támogatásról SA.35484 (2013/C) (korábbi SA.35484 (2012/NN))
  (az értesítés a C(2017) 3487. számú dokumentummal történt)

(az értesítés a C(2017) 3487. számú dokumentummal történt)

50

AJÁNLÁSOK

*

A Bizottság (EU) 2017/2338 ajánlása (2017. november 16.) a tagállamok illetékes hatóságai által a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátása során használandó közös visszatérési kézikönyv létrehozásáról

83

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EGT-vonatkozású szöveg. |

---

(1)   EGT-vonatkozású szöveg.

1

| HU | Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.
  Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel. |
| --- | --- |

HU

Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.

Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel.

---

II Nem jogalkotási aktusok

HATÁROZATOK

| 2017.12.19. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 339/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2017.12.19.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 339/1

---

A BIZOTTSÁG (EU) 2017/2336 HATÁROZATA

(2017. február 7.)

SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) és SA.31149 (2012/C) – Németország a Flughafen Lübeck GmbH, az Infratil Limited, a Ryanair, valamint a repülőteret használó légitársaságok számára nyújtott feltételezett állami támogatásról

(az értesítés a C(2017) 602. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

miután a fent említett cikkel összhangban felhívta (1) az érdekelteket észrevételeik megtételére, és tekintettel ezekre az észrevételekre,

miután a fent említett cikkel összhangban felhívta (2) az érdekelteket észrevételeik megtételére, és tekintettel ezekre az észrevételekre,

mivel:

1.   ELJÁRÁS

ELJÁRÁS

1.1.   AZ SA.21877. SZÁMÚ ELJÁRÁS

AZ SA.21877. SZÁMÚ ELJÁRÁS

| (1) | 2002-ben, 2003-ban, 2004-ben, 2005-ben és 2006-ban az Air Berlin légitársaság, egy környezetvédelemmel foglalkozó nem kormányzati szervezet (Bund für Umwelt und Naturschutz – Környezet- és Természetvédelmi Szövetség), valamint magánszemélyek több panaszt is benyújtottak a Bizottsághoz a Flughafen Lübeck GmbH-nak (a továbbiakban: FLG), az Infratil Limited vállalatnak (a továbbiakban: Infratil) (3) és a Ryanair légitársaságnak (4) nyújtott feltételezett állami támogatással kapcsolatban. |
| --- | --- |

(1)

2002-ben, 2003-ban, 2004-ben, 2005-ben és 2006-ban az Air Berlin légitársaság, egy környezetvédelemmel foglalkozó nem kormányzati szervezet (Bund für Umwelt und Naturschutz – Környezet- és Természetvédelmi Szövetség), valamint magánszemélyek több panaszt is benyújtottak a Bizottsághoz a Flughafen Lübeck GmbH-nak (a továbbiakban: FLG), az Infratil Limited vállalatnak (a továbbiakban: Infratil) (3) és a Ryanair légitársaságnak (4) nyújtott feltételezett állami támogatással kapcsolatban.

3

4

| (2) | 2005. november 7-én a Bizottság tájékoztatást kért Németországtól, amelyet Németország a 2006. február 7-i levelében adott meg. A Bizottság 2006. március 22-i levelében további tájékoztatást kért, amelyre Németország 2006. június 12-én válaszolt. A Bizottság szolgálatai, az Infratil, a repülőtér üzemeltetőjének többségi tulajdonosa és Lübeck Hanza-város részvételével 2006. október 14-én és 2006. december 4-én tartottak találkozót. E találkozót követően az Infratil 2006. október 16-án és 31-én, november 6-án, valamint december 4-én, 6-án és 21-én e-mailben és faxon további információkat bocsátott rendelkezésre. |
| --- | --- |

(2)

2005. november 7-én a Bizottság tájékoztatást kért Németországtól, amelyet Németország a 2006. február 7-i levelében adott meg. A Bizottság 2006. március 22-i levelében további tájékoztatást kért, amelyre Németország 2006. június 12-én válaszolt. A Bizottság szolgálatai, az Infratil, a repülőtér üzemeltetőjének többségi tulajdonosa és Lübeck Hanza-város részvételével 2006. október 14-én és 2006. december 4-én tartottak találkozót. E találkozót követően az Infratil 2006. október 16-án és 31-én, november 6-án, valamint december 4-én, 6-án és 21-én e-mailben és faxon további információkat bocsátott rendelkezésre.

| (3) | Németország 2007. január 18-i levelében felkérte a Bizottságot, hogy függessze fel az előzetes vizsgálati eljárást. 2007. május 2-i levelében a Bizottság elutasította ezt a kérést. |
| --- | --- |

(3)

Németország 2007. január 18-i levelében felkérte a Bizottságot, hogy függessze fel az előzetes vizsgálati eljárást. 2007. május 2-i levelében a Bizottság elutasította ezt a kérést.

| (4) | 2007. április 24-én Németország további észrevételeket terjesztett a Bizottság elé. 2007. június 21-én Németország és a Bizottság szolgálatai találkozót tartottak. |
| --- | --- |

(4)

2007. április 24-én Németország további észrevételeket terjesztett a Bizottság elé. 2007. június 21-én Németország és a Bizottság szolgálatai találkozót tartottak.

| (5) | 2007. július 10-i levelében a Bizottság közölte Németországgal határozatát, hogy a lübecki repülőtér finanszírozása, a Lübeck Hanza-város és az Infratil közötti pénzügyi kapcsolatok, valamint a repülőtér és a Ryanair közötti pénzügyi kapcsolatok miatt megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló 2007. évi határozat). A hivatalos vizsgálati eljárást SA.21877 (C 24/2007) számon vették nyilvántartásba. |
| --- | --- |

(5)

2007. július 10-i levelében a Bizottság közölte Németországgal határozatát, hogy a lübecki repülőtér finanszírozása, a Lübeck Hanza-város és az Infratil közötti pénzügyi kapcsolatok, valamint a repülőtér és a Ryanair közötti pénzügyi kapcsolatok miatt megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló 2007. évi határozat). A hivatalos vizsgálati eljárást SA.21877 (C 24/2007) számon vették nyilvántartásba.

| (6) | Az eljárás megindításáról szóló 2007. évi határozat helyesbítését 2007. október 24-én fogadták el. |
| --- | --- |

(6)

Az eljárás megindításáról szóló 2007. évi határozat helyesbítését 2007. október 24-én fogadták el.

| (7) | Az eljárás megindításáról szóló határozatot 2007. november 29-én tették közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (5). A helyesbítést 2007. december 7-én tették közzé (6). A Bizottság felhívta az érdekelt feleket, hogy a közzététel időpontját követő egy hónapon belül tegyék meg a szóban forgó intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeiket. |
| --- | --- |

(7)

Az eljárás megindításáról szóló határozatot 2007. november 29-én tették közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (5). A helyesbítést 2007. december 7-én tették közzé (6). A Bizottság felhívta az érdekelt feleket, hogy a közzététel időpontját követő egy hónapon belül tegyék meg a szóban forgó intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeiket.

az Európai Unió Hivatalos Lapjában

5

6

| (8) | A Bizottság a Ryanair, az Air Berlin, az Infratil, az FLG, két nem kormányzati szervezet (7), a Lübecki Ipari és Kereskedelmi Kamara (a továbbiakban: IHK Lübeck) (8), a Német Légitársaságok Országos Szövetsége (a továbbiakban: BDF) és magánszemélyek (9) észrevételeit kapta meg az ügyben. Németország 2008. április 17-én válaszolt ezekre az észrevételekre. |
| --- | --- |

(8)

A Bizottság a Ryanair, az Air Berlin, az Infratil, az FLG, két nem kormányzati szervezet (7), a Lübecki Ipari és Kereskedelmi Kamara (a továbbiakban: IHK Lübeck) (8), a Német Légitársaságok Országos Szövetsége (a továbbiakban: BDF) és magánszemélyek (9) észrevételeit kapta meg az ügyben. Németország 2008. április 17-én válaszolt ezekre az észrevételekre.

7

8

9

| (9) | A Bizottság által megbízott független tanácsadó vállalat, az Ecorys, 2008. július 24-én tájékoztatást kért Németországtól, hogy jelentést készítsen ebben az ügyben. Németország 2008. augusztus 1-jén a Bizottsághoz fordult, hogy megtámadja az Ecorys információk és dokumentumok beszerzéséhez való jogát. A Bizottság 2008. augusztus 8-án válaszolt a megkeresésre, és megerősítette, hogy a Bizottság ebben az ügyben az Ecorys vállalatra ruházta hatásköreit. Ezt követően a kért információk 2008. szeptember 18-án megérkeztek. |
| --- | --- |

(9)

A Bizottság által megbízott független tanácsadó vállalat, az Ecorys, 2008. július 24-én tájékoztatást kért Németországtól, hogy jelentést készítsen ebben az ügyben. Németország 2008. augusztus 1-jén a Bizottsághoz fordult, hogy megtámadja az Ecorys információk és dokumentumok beszerzéséhez való jogát. A Bizottság 2008. augusztus 8-án válaszolt a megkeresésre, és megerősítette, hogy a Bizottság ebben az ügyben az Ecorys vállalatra ruházta hatásköreit. Ezt követően a kért információk 2008. szeptember 18-án megérkeztek.

| (10) | 2009. április 16-án a Bizottság további tájékoztatást kért Németországtól. Németország 2009. április 21-én, majd egy újabb alkalommal, 2009. július 7-én a határidő meghosszabbítását kérte. A kért információkat 2009. október 30-án adták át. 2009. október 29-én a Bizottság kiegészítő információkat kért, amelyeket Németország 2009. december 16-án adott át. |
| --- | --- |

(10)

2009. április 16-án a Bizottság további tájékoztatást kért Németországtól. Németország 2009. április 21-én, majd egy újabb alkalommal, 2009. július 7-én a határidő meghosszabbítását kérte. A kért információkat 2009. október 30-án adták át. 2009. október 29-én a Bizottság kiegészítő információkat kért, amelyeket Németország 2009. december 16-án adott át.

| (11) | 2010. október 17-én a Bizottság az Air Berlin légitársaságtól kapott információkat. |
| --- | --- |

(11)

2010. október 17-én a Bizottság az Air Berlin légitársaságtól kapott információkat.

| (12) | 2011. március 28-i levelében a Bizottság további tájékoztatást kért Németországtól. Németország 2011. április 15-én a határidő meghosszabbítását kérte. 2011. április 20-án a Bizottság megadta Németországnak ezt a határidő-hosszabbítást. 2011. április 21-én Németország újabb határidő-hosszabbítást kért, amelyet a Bizottság 2011. április 27-én megadott. Németország a kért információk első részét 2011. május 16-án nyújtotta be. A Bizottság 2011. május 20-i levelében közölte, hogy a benyújtott információkat hiányosnak tartja, és kérte a fennmaradó információk átadását. Németország 2011. június 7-i levelében vitatta ezt a véleményt. A Bizottság 2011. június 15-én válaszolt, és kérte a hiányzó információk átadását. |
| --- | --- |

(12)

2011. március 28-i levelében a Bizottság további tájékoztatást kért Németországtól. Németország 2011. április 15-én a határidő meghosszabbítását kérte. 2011. április 20-án a Bizottság megadta Németországnak ezt a határidő-hosszabbítást. 2011. április 21-én Németország újabb határidő-hosszabbítást kért, amelyet a Bizottság 2011. április 27-én megadott. Németország a kért információk első részét 2011. május 16-án nyújtotta be. A Bizottság 2011. május 20-i levelében közölte, hogy a benyújtott információkat hiányosnak tartja, és kérte a fennmaradó információk átadását. Németország 2011. június 7-i levelében vitatta ezt a véleményt. A Bizottság 2011. június 15-én válaszolt, és kérte a hiányzó információk átadását.

| (13) | 2011. április 8-án a Bizottság egy kérdőívet adott át a Ryanair légitársaságnak. A válaszokat 2011. július 4-én közölték a Bizottsággal. A Bizottság 2011. július 18-án továbbította ezeket a válaszokat Németországnak, és kérte tőle, hogy 2011. augusztus 18-ig tegye meg észrevételeit. 2011. augusztus 8-án a Bizottság átadta Németországnak a Ryanair válaszainak lefordított változatát, és 2011. szeptember 9-ig meghosszabbította Németország válaszadási határidejét. Németország végül 2011. szeptember 8-án terjesztette a Bizottság elé észrevételeit. 2012. február 7-én a Bizottság kiegészítő információkat kért a Ryanair légitársaságtól az Oxera elemzésével kapcsolatban, amelyet a Ryanair 2011. július 4-én nyújtott be. A Ryanair 2012. február 13-án a válaszadási határidő meghosszabbítását kérte. 2012. február 16-án az Oxera az egyik feltett kérdés pontosítását kérte a Bizottságtól. A Bizottság 2012. február 17-én pontosította a kérdést. A Ryanair 2012. április 13-án nyújtotta be észrevételeit. A Bizottság 2012. június 27-én továbbította ezeket az észrevételeket Németországnak. Németország 2012. szeptember 10-én foglalt állást a Ryanair válaszával kapcsolatban. |
| --- | --- |

(13)

2011. április 8-án a Bizottság egy kérdőívet adott át a Ryanair légitársaságnak. A válaszokat 2011. július 4-én közölték a Bizottsággal. A Bizottság 2011. július 18-án továbbította ezeket a válaszokat Németországnak, és kérte tőle, hogy 2011. augusztus 18-ig tegye meg észrevételeit. 2011. augusztus 8-án a Bizottság átadta Németországnak a Ryanair válaszainak lefordított változatát, és 2011. szeptember 9-ig meghosszabbította Németország válaszadási határidejét. Németország végül 2011. szeptember 8-án terjesztette a Bizottság elé észrevételeit. 2012. február 7-én a Bizottság kiegészítő információkat kért a Ryanair légitársaságtól az Oxera elemzésével kapcsolatban, amelyet a Ryanair 2011. július 4-én nyújtott be. A Ryanair 2012. február 13-án a válaszadási határidő meghosszabbítását kérte. 2012. február 16-án az Oxera az egyik feltett kérdés pontosítását kérte a Bizottságtól. A Bizottság 2012. február 17-én pontosította a kérdést. A Ryanair 2012. április 13-án nyújtotta be észrevételeit. A Bizottság 2012. június 27-én továbbította ezeket az észrevételeket Németországnak. Németország 2012. szeptember 10-én foglalt állást a Ryanair válaszával kapcsolatban.

| (14) | Az Ecorys 2011. március 29-i zárójelentését 2011. június 29-én küldték el Németországnak, és felkérték, hogy fűzzön hozzá észrevételeket. Németország 2011. augusztus 24-én kapta meg a jelentés fordítását azzal a kéréssel, hogy 2011. szeptember 26-ig fűzzön hozzá észrevételeket. Németország 2011. október 10-én nyújtotta be észrevételeit. |
| --- | --- |

(14)

Az Ecorys 2011. március 29-i zárójelentését 2011. június 29-én küldték el Németországnak, és felkérték, hogy fűzzön hozzá észrevételeket. Németország 2011. augusztus 24-én kapta meg a jelentés fordítását azzal a kéréssel, hogy 2011. szeptember 26-ig fűzzön hozzá észrevételeket. Németország 2011. október 10-én nyújtotta be észrevételeit.

| (15) | 2011. június 30-án Németország átadta a Bizottság által kért információk második felét. Németország 2011. június 29-én válaszolt a Bizottság 2011. június 15-i levelére. A Bizottság 2011. július 5-én felkérte Németországot a hiányzó információk benyújtására. Németország 2011. július 15-én nyújtotta be ezeket a hiányzó információkat. |
| --- | --- |

(15)

2011. június 30-án Németország átadta a Bizottság által kért információk második felét. Németország 2011. június 29-én válaszolt a Bizottság 2011. június 15-i levelére. A Bizottság 2011. július 5-én felkérte Németországot a hiányzó információk benyújtására. Németország 2011. július 15-én nyújtotta be ezeket a hiányzó információkat.

| (16) | A Ryanair 2011. július 4-én észrevételt küldött a Bizottságnak, amelyet 2011. augusztus 8-án továbbítottak Németországnak. Németország 2011. október 8-án nyilvánított véleményt erről a válaszról. |
| --- | --- |

(16)

A Ryanair 2011. július 4-én észrevételt küldött a Bizottságnak, amelyet 2011. augusztus 8-án továbbítottak Németországnak. Németország 2011. október 8-án nyilvánított véleményt erről a válaszról.

| (17) | 2012. február 20-án a Bizottság további tájékoztatást kért Németországtól. Németország 2012. március 19-én kérte, hogy 2012. április 17-ig hosszabbítsák meg a válaszadásra nyitva álló határidőt. Ezt a hosszabbítást a Bizottság 2012. március 21-én megadta. Németország 2012. április 17-i levelében válaszolt a Bizottság 2012. február 24-i kérdéseire. A Bizottság 2012. április 18-án a határidő meghosszabbításának lehetőségét kizárva felszólította Németországot, hogy 2012. április 28-ig nyújtsa be a hiányzó információkat. Emellett a Bizottság közölte, hogy ha nem tartják be a határidőt, akkor a 659/1999/EK tanácsi rendelet (10) 10. cikkének (3) bekezdése szerint információnyújtási rendelkezést ad ki. A Bizottság és Németország 2012. május 2-án találkozót tartott. 2012. május 3-án a Bizottság 2012. május 11-ig meghosszabbította a határidőt. 2012. május 7-i levelében Németország felhívta a figyelmet a Bizottság egyik eljárástechnikai hibájára, és megtagadta a további információszolgáltatást. |
| --- | --- |

(17)

2012. február 20-án a Bizottság további tájékoztatást kért Németországtól. Németország 2012. március 19-én kérte, hogy 2012. április 17-ig hosszabbítsák meg a válaszadásra nyitva álló határidőt. Ezt a hosszabbítást a Bizottság 2012. március 21-én megadta. Németország 2012. április 17-i levelében válaszolt a Bizottság 2012. február 24-i kérdéseire. A Bizottság 2012. április 18-án a határidő meghosszabbításának lehetőségét kizárva felszólította Németországot, hogy 2012. április 28-ig nyújtsa be a hiányzó információkat. Emellett a Bizottság közölte, hogy ha nem tartják be a határidőt, akkor a 659/1999/EK tanácsi rendelet (10) 10. cikkének (3) bekezdése szerint információnyújtási rendelkezést ad ki. A Bizottság és Németország 2012. május 2-án találkozót tartott. 2012. május 3-án a Bizottság 2012. május 11-ig meghosszabbította a határidőt. 2012. május 7-i levelében Németország felhívta a figyelmet a Bizottság egyik eljárástechnikai hibájára, és megtagadta a további információszolgáltatást.

10

| (18) | 2013. április 10-én a Ryanair átadott a Bizottságnak egy jelentést az Oxera által a piacgazdasági szereplő elvével kapcsolatban alkalmazott megközelítésről. Ezt a jelentést 2013. május 3-án továbbították Németországnak. A Ryanair további észrevételeit 2013. december 20-ig továbbították a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(18)

2013. április 10-én a Ryanair átadott a Bizottságnak egy jelentést az Oxera által a piacgazdasági szereplő elvével kapcsolatban alkalmazott megközelítésről. Ezt a jelentést 2013. május 3-án továbbították Németországnak. A Ryanair további észrevételeit 2013. december 20-ig továbbították a Bizottságnak.

| (19) | 2014. február 24-i levelében a Bizottság felkérte a Ryanair légitársaságot, hogy tegye meg észrevételeit a 2014. évi légiközlekedési iránymutatások (11) alkalmazásáról. 2014. március 21-i levelében a Bizottság felkérte az Infratil vállalatot, hogy tegye meg észrevételeit a 2014. évi légiközlekedési iránymutatásokról. A 2014. évi légiközlekedési iránymutatásokkal kapcsolatos észrevételek benyújtására vonatkozó hivatalos felhívást a Hivatalos Lap 2014. április 15-i számában (12) tették közzé. Németország 2014. május 12-én nyújtotta be észrevételeit. Az Air Berlin, az Infratil és a Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung Groß Grönau eV („Védegylet a repülés által okozott zajszinttel szemben Lübeckben és Groß Grönau térségében” bejegyzett egyesület) (a továbbiakban: SGF) (13) nyújtott be további észrevételeket. |
| --- | --- |

(19)

2014. február 24-i levelében a Bizottság felkérte a Ryanair légitársaságot, hogy tegye meg észrevételeit a 2014. évi légiközlekedési iránymutatások (11) alkalmazásáról. 2014. március 21-i levelében a Bizottság felkérte az Infratil vállalatot, hogy tegye meg észrevételeit a 2014. évi légiközlekedési iránymutatásokról. A 2014. évi légiközlekedési iránymutatásokkal kapcsolatos észrevételek benyújtására vonatkozó hivatalos felhívást a Hivatalos Lap 2014. április 15-i számában (12) tették közzé. Németország 2014. május 12-én nyújtotta be észrevételeit. Az Air Berlin, az Infratil és a Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung Groß Grönau eV („Védegylet a repülés által okozott zajszinttel szemben Lübeckben és Groß Grönau térségében” bejegyzett egyesület) (a továbbiakban: SGF) (13) nyújtott be további észrevételeket.

11

12

Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung Groß Grönau eV („Védegylet a repülés által okozott zajszinttel szemben Lübeckben és Groß Grönau térségében” bejegyzett egyesület)

13

1.2.   AZ SA.27585. ÉS SA.31149. SZÁMÚ ELJÁRÁS

AZ SA.27585. ÉS SA.31149. SZÁMÚ ELJÁRÁS

| (20) | 2009. január 28-án az SGF panaszt nyújtott be az SA.21877. számú állami támogatási ügyben. A panaszt állami támogatási ügyként a CP 31/2009 (SA.27585) szám alatt vették nyilvántartásba. |
| --- | --- |

(20)

2009. január 28-án az SGF panaszt nyújtott be az SA.21877. számú állami támogatási ügyben. A panaszt állami támogatási ügyként a CP 31/2009 (SA.27585) szám alatt vették nyilvántartásba.

| (21) | 2009. február 5-i levelében a Bizottság tájékoztatást kért Németországtól a lübecki repülőtérről szóló sajtóközleményekkel kapcsolatban. Németország a 2009. március 5-i és 12-i levelében válaszolt. |
| --- | --- |

(21)

2009. február 5-i levelében a Bizottság tájékoztatást kért Németországtól a lübecki repülőtérről szóló sajtóközleményekkel kapcsolatban. Németország a 2009. március 5-i és 12-i levelében válaszolt.

| (22) | 2009. április 16-i levelében a Bizottság további információkat kért Németországtól. Németország erre 2009. július 9-én válaszolt. |
| --- | --- |

(22)

2009. április 16-i levelében a Bizottság további információkat kért Németországtól. Németország erre 2009. július 9-én válaszolt.

| (23) | 2010. június 22-én és 30-án az SGF újabb panaszt nyújtott be, amelyben azt adta elő, hogy Németország további jogellenes állami támogatásokat nyújt az FLG-nek és az Infratil vállalatnak. A panaszt CP 162/2010 (SA.31149) állami támogatási számon vették nyilvántartásba. |
| --- | --- |

(23)

2010. június 22-én és 30-án az SGF újabb panaszt nyújtott be, amelyben azt adta elő, hogy Németország további jogellenes állami támogatásokat nyújt az FLG-nek és az Infratil vállalatnak. A panaszt CP 162/2010 (SA.31149) állami támogatási számon vették nyilvántartásba.

| (24) | A Bizottság 2010. július 7-én kelt levelében eljuttatta azt a panaszt Németországnak, és tájékoztatást kért. Németország 2010. július 13-án kelt levelében kérte a válaszadásra nyitva álló határidő meghosszabbítását. 2010. október 14-i levelében a Bizottság megadta Németországnak ezt a hosszabbítást. |
| --- | --- |

(24)

A Bizottság 2010. július 7-én kelt levelében eljuttatta azt a panaszt Németországnak, és tájékoztatást kért. Németország 2010. július 13-án kelt levelében kérte a válaszadásra nyitva álló határidő meghosszabbítását. 2010. október 14-i levelében a Bizottság megadta Németországnak ezt a hosszabbítást.

| (25) | 2011. március 28-i levelében a Bizottság további információkat kért Németországtól. 2011. április 8-i levelében a Bizottság tájékoztatást kért a Ryanair légitársaságtól az FLG-vel kötött szerződéseiről. |
| --- | --- |

(25)

2011. március 28-i levelében a Bizottság további információkat kért Németországtól. 2011. április 8-i levelében a Bizottság tájékoztatást kért a Ryanair légitársaságtól az FLG-vel kötött szerződéseiről.

| (26) | Németország kérte, hogy 2011. július 15-ig hosszabbítsák meg a válaszadásra nyitva álló határidőt. 2011. április 20-i levelében a Bizottság felszólította Németországot, hogy 2011. április 28-ig nyilatkozzon a szóban forgó panaszokról. Németország a 2011. április 21-én kelt levelében további határidő-hosszabbítást kért. 2011. április 27-i levelében a Bizottság 2011. május 16-ig hosszabbította meg a határidőt. Németország 2011. május 16-án adott tájékoztatást. |
| --- | --- |

(26)

Németország kérte, hogy 2011. július 15-ig hosszabbítsák meg a válaszadásra nyitva álló határidőt. 2011. április 20-i levelében a Bizottság felszólította Németországot, hogy 2011. április 28-ig nyilatkozzon a szóban forgó panaszokról. Németország a 2011. április 21-én kelt levelében további határidő-hosszabbítást kért. 2011. április 27-i levelében a Bizottság 2011. május 16-ig hosszabbította meg a határidőt. Németország 2011. május 16-án adott tájékoztatást.

| (27) | 2011. május 20-án a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint emlékeztető levelet küldött, amelyben ismertette, hogy az átadott információk hiányosak voltak. A válaszadási határidő 2011. június 7. volt. Németország a 2011. június 7-i levelében válaszolt, és visszautasította, hogy a 2011. május 20-i levél emlékeztető levél lett volna a 659/1999/EK rendelet értelmében, mivel a kérdések közül kettőt nyilvánvalóan átfogalmaztak, az egyik kérdés pedig Németország szerint új volt. |
| --- | --- |

(27)

2011. május 20-án a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint emlékeztető levelet küldött, amelyben ismertette, hogy az átadott információk hiányosak voltak. A válaszadási határidő 2011. június 7. volt. Németország a 2011. június 7-i levelében válaszolt, és visszautasította, hogy a 2011. május 20-i levél emlékeztető levél lett volna a 659/1999/EK rendelet értelmében, mivel a kérdések közül kettőt nyilvánvalóan átfogalmaztak, az egyik kérdés pedig Németország szerint új volt.

| (28) | 2011. június 15-i levelében a Bizottság egy második emlékeztetőt küldött Németországnak a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint, és lehetőséget adott arra, hogy 2011. június 29-ig benyújtsák az információkat. A Bizottság közölte, hogy ha nem tesznek eleget ennek az emlékeztetőnek, a Bizottság mérlegeli egy információnyújtási rendelkezés kiadását. Németország a 2011. június 29-én kelt levélben válaszolt néhány kérdésre, és közölte a Bizottsággal, hogy a fennmaradó kérdésekre 2011 júliusa folyamán ad választ. |
| --- | --- |

(28)

2011. június 15-i levelében a Bizottság egy második emlékeztetőt küldött Németországnak a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint, és lehetőséget adott arra, hogy 2011. június 29-ig benyújtsák az információkat. A Bizottság közölte, hogy ha nem tesznek eleget ennek az emlékeztetőnek, a Bizottság mérlegeli egy információnyújtási rendelkezés kiadását. Németország a 2011. június 29-én kelt levélben válaszolt néhány kérdésre, és közölte a Bizottsággal, hogy a fennmaradó kérdésekre 2011 júliusa folyamán ad választ.

| (29) | A 2011. július 4-i levélben a Bizottság további információkat kapott a Ryanair légitársaságtól. |
| --- | --- |

(29)

A 2011. július 4-i levélben a Bizottság további információkat kapott a Ryanair légitársaságtól.

| (30) | 2011. július 5-i levelében a Bizottság egy harmadik emlékeztetőt küldött Németországnak a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint, és lehetőséget adott arra, hogy a még nem tisztázott kérdéseket 2011. július 15-ig megválaszolják. Németország 2011. július 15-i levelében válaszolt. |
| --- | --- |

(30)

2011. július 5-i levelében a Bizottság egy harmadik emlékeztetőt küldött Németországnak a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint, és lehetőséget adott arra, hogy a még nem tisztázott kérdéseket 2011. július 15-ig megválaszolják. Németország 2011. július 15-i levelében válaszolt.

| (31) | A Bizottság 2011. július 18-i levelében továbbította Németországnak a Ryanair 2011. július 4-i válaszait, és felszólította, hogy tegye meg észrevételeit. Németország kérte, hogy a fordítsák le német nyelvre a Ryanair által előadottakat. A Bizottság a 2011. augusztus 8-i levelében továbbította Németországnak a szöveg német nyelvű változatát. |
| --- | --- |

(31)

A Bizottság 2011. július 18-i levelében továbbította Németországnak a Ryanair 2011. július 4-i válaszait, és felszólította, hogy tegye meg észrevételeit. Németország kérte, hogy a fordítsák le német nyelvre a Ryanair által előadottakat. A Bizottság a 2011. augusztus 8-i levelében továbbította Németországnak a szöveg német nyelvű változatát.

| (32) | Németország 2011. szeptember 8-án foglalt állást a Ryanair által előadottakkal kapcsolatban. 2012. február 7-én a Bizottság kiegészítő információkat kért a Ryanair légitársaságtól az Oxera elemzésével kapcsolatban. A Ryanair 2012. február 13-án a válaszadási határidő meghosszabbítását kérte. 2012. február 16-án pontosítást kértek a Bizottság által feltett egyik kérdéssel kapcsolatban. A Bizottság 2012. február 17-én pontosította a kérdést. |
| --- | --- |

(32)

Németország 2011. szeptember 8-án foglalt állást a Ryanair által előadottakkal kapcsolatban. 2012. február 7-én a Bizottság kiegészítő információkat kért a Ryanair légitársaságtól az Oxera elemzésével kapcsolatban. A Ryanair 2012. február 13-án a válaszadási határidő meghosszabbítását kérte. 2012. február 16-án pontosítást kértek a Bizottság által feltett egyik kérdéssel kapcsolatban. A Bizottság 2012. február 17-én pontosította a kérdést.

| (33) | 2012. február 22-i levelében a Bizottság közölte Németországgal azt a határozatát, hogy az Infratil, az FLG, a Ryanair és egyéb, a lübecki repülőtérről induló légitársaságok javára nyújtott esetleges állami támogatás miatt megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozat) (14). A 2012. március 14-én kelt levélben megfogalmazott válaszában Németország arra kérte a Bizottságot, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban bizonyos információkat takarjon ki. 2012. március 20-i levelében a Bizottság részben eleget tett ennek a kérésnek, ugyanakkor kifejtette, hogy bizonyos információkat nem áll módjában kitakarni. 2012. április 3-i levelében emellett Németország kifogást emelt a Bizottságnak a bizalmas információkkal kapcsolatos álláspontjával szemben. A Bizottság ezzel kapcsolatban 2012. április 25-én átadott Németországnak egy dokumentumot, amelyhez mellékelte az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatnak egy újabb változatát, valamint további érveket sorolt fel. |
| --- | --- |

(33)

2012. február 22-i levelében a Bizottság közölte Németországgal azt a határozatát, hogy az Infratil, az FLG, a Ryanair és egyéb, a lübecki repülőtérről induló légitársaságok javára nyújtott esetleges állami támogatás miatt megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozat) (14). A 2012. március 14-én kelt levélben megfogalmazott válaszában Németország arra kérte a Bizottságot, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban bizonyos információkat takarjon ki. 2012. március 20-i levelében a Bizottság részben eleget tett ennek a kérésnek, ugyanakkor kifejtette, hogy bizonyos információkat nem áll módjában kitakarni. 2012. április 3-i levelében emellett Németország kifogást emelt a Bizottságnak a bizalmas információkkal kapcsolatos álláspontjával szemben. A Bizottság ezzel kapcsolatban 2012. április 25-én átadott Németországnak egy dokumentumot, amelyhez mellékelte az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatnak egy újabb változatát, valamint további érveket sorolt fel.

14

| (34) | A Ryanair 2012. március 2-án azt kérelmezte a Bizottságtól, hogy a bizalmas információk közzétételének megakadályozása érdekében közzététele előtt betekinthessen az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatba. A Bizottság 2012. március 6-án válaszolt, és felhívta a figyelmet arra, hogy a tagállam feladata átadni a Ryanair légitársaságnak ezeket az információkat. A Ryanair, a Bizottság és Németország között folytatott hosszasabb eszmecsere után a Ryanair 2012. április 27-én több kérelmet nyújtott be a bizalmas információk törlésére, és bírálatot fogalmazott meg az eljárással kapcsolatban. Emellett Németország 2012. április 30-án több kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz, hogy a Ryanair részéről bizonyos információkat takarjanak ki. 2012. június 29-én továbbították a Ryanair légitársaságnak az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozat kitakart szövegrészeket tartalmazó változatát. |
| --- | --- |

(34)

A Ryanair 2012. március 2-án azt kérelmezte a Bizottságtól, hogy a bizalmas információk közzétételének megakadályozása érdekében közzététele előtt betekinthessen az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatba. A Bizottság 2012. március 6-án válaszolt, és felhívta a figyelmet arra, hogy a tagállam feladata átadni a Ryanair légitársaságnak ezeket az információkat. A Ryanair, a Bizottság és Németország között folytatott hosszasabb eszmecsere után a Ryanair 2012. április 27-én több kérelmet nyújtott be a bizalmas információk törlésére, és bírálatot fogalmazott meg az eljárással kapcsolatban. Emellett Németország 2012. április 30-án több kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz, hogy a Ryanair részéről bizonyos információkat takarjanak ki. 2012. június 29-én továbbították a Ryanair légitársaságnak az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozat kitakart szövegrészeket tartalmazó változatát.

| (35) | A Bizottság 2012. február 7-i felszólításának megfelelően a Ryanair a 2012. április 13-i levelében előadta észrevételeit. A Bizottság 2012. június 27-én továbbította ezeket az észrevételeket Németországnak. Németország 2012. szeptember 10-én foglalt állást a Ryanair válaszával kapcsolatban. |
| --- | --- |

(35)

A Bizottság 2012. február 7-i felszólításának megfelelően a Ryanair a 2012. április 13-i levelében előadta észrevételeit. A Bizottság 2012. június 27-én továbbította ezeket az észrevételeket Németországnak. Németország 2012. szeptember 10-én foglalt állást a Ryanair válaszával kapcsolatban.

| (36) | 2012. február 24-i levelében a Bizottság felkérte Németországot, hogy 20 napon belül adjon további felvilágosítást az ügyben. Németország 2012. március 19-én kérte, hogy 2012. április 20-ig hosszabbítsák meg a határidőt. 2012. március 21-i levelében a Bizottság 2012. április 17-ig hosszabbította meg a határidőt. Németország 2012. április 17-én nyújtotta be a kért információkat. A Bizottság 2012. április 18-i levelében közölte, hogy a Németország által benyújtott információkat hiányosnak tartja, és kérte, hogy 2012. április 28-ig küldjék meg a hiányzó információkat. Emellett a Bizottság közölte, hogy ha nem tartják be a határidőt, akkor a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint információnyújtási rendelkezést ad ki. 2012. május 3-án a Bizottság egy újabb levélben sürgette Németországot, hogy 2012. május 11-ig nyújtsa be a hiányzó információkat. |
| --- | --- |

(36)

2012. február 24-i levelében a Bizottság felkérte Németországot, hogy 20 napon belül adjon további felvilágosítást az ügyben. Németország 2012. március 19-én kérte, hogy 2012. április 20-ig hosszabbítsák meg a határidőt. 2012. március 21-i levelében a Bizottság 2012. április 17-ig hosszabbította meg a határidőt. Németország 2012. április 17-én nyújtotta be a kért információkat. A Bizottság 2012. április 18-i levelében közölte, hogy a Németország által benyújtott információkat hiányosnak tartja, és kérte, hogy 2012. április 28-ig küldjék meg a hiányzó információkat. Emellett a Bizottság közölte, hogy ha nem tartják be a határidőt, akkor a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint információnyújtási rendelkezést ad ki. 2012. május 3-án a Bizottság egy újabb levélben sürgette Németországot, hogy 2012. május 11-ig nyújtsa be a hiányzó információkat.

| (37) | Németország 2012. május 14-én nyújtotta be a Bizottságnak az észrevételeit az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozattal kapcsolatban. |
| --- | --- |

(37)

Németország 2012. május 14-én nyújtotta be a Bizottságnak az észrevételeit az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozattal kapcsolatban.

| (38) | Az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatot 2012. augusztus 10-én tették közzé a Hivatalos Lapban (15). Minden érdekelt fél lehetőséget kapott arra, hogy egy hónapon belül észrevételeket fűzzön a határozathoz. A Ryanair két levélben, 2012. augusztus 16-án és 2012. augusztus 22-én kérte a válaszadásra nyitva álló határidő 2012. szeptember 24-ig történő meghosszabbítását. A Wizz Air 2012. augusztus 24-én2012. szeptember 24-ig kért hosszabbítást. Az Infratil 2012. augusztus 31-én kérte, hogy 2012. október 10-ig hosszabbítsák meg a határidőt. 2012. szeptember 5-én Lübeck Hanza-város és az FLG kérelmezte a Bizottságtól, hogy 2012. október 10-ig hosszabbítsa meg a határidőt. 2012. szeptember 7-én a Német Közforgalmú Repülőterek Országos Szövetsége (a továbbiakban: ADV) (16) a határidő 2012. október 10-ig történő meghosszabbítását kérte. Ugyanezen a napon a Bizottság a Ryanair, a Wizz Air, az ADV, Lübeck Hanza-város, az FLG és az Infratil számára meghosszabbította a határidőt. |
| --- | --- |

(38)

Az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatot 2012. augusztus 10-én tették közzé a Hivatalos Lapban (15). Minden érdekelt fél lehetőséget kapott arra, hogy egy hónapon belül észrevételeket fűzzön a határozathoz. A Ryanair két levélben, 2012. augusztus 16-án és 2012. augusztus 22-én kérte a válaszadásra nyitva álló határidő 2012. szeptember 24-ig történő meghosszabbítását. A Wizz Air 2012. augusztus 24-én2012. szeptember 24-ig kért hosszabbítást. Az Infratil 2012. augusztus 31-én kérte, hogy 2012. október 10-ig hosszabbítsák meg a határidőt. 2012. szeptember 5-én Lübeck Hanza-város és az FLG kérelmezte a Bizottságtól, hogy 2012. október 10-ig hosszabbítsa meg a határidőt. 2012. szeptember 7-én a Német Közforgalmú Repülőterek Országos Szövetsége (a továbbiakban: ADV) (16) a határidő 2012. október 10-ig történő meghosszabbítását kérte. Ugyanezen a napon a Bizottság a Ryanair, a Wizz Air, az ADV, Lübeck Hanza-város, az FLG és az Infratil számára meghosszabbította a határidőt.

15

16

| (39) | 2012. szeptember 9-én a Pro Airport Lübeck e.V. előadta észrevételeit. |
| --- | --- |

(39)

2012. szeptember 9-én a Pro Airport Lübeck e.V. előadta észrevételeit.

| (40) | 2012. szeptember 10-én a Flughafen Hamburg GmbH és Schleswig-Holstein tartomány kormánya az észrevételek benyújtására nyitva álló határidő 2012. október 10-ig történő meghosszabbítását kérelmezte a Bizottságnál. A következő nap a Bizottság meghosszabbította ezt a határidőt. Az SGF 2012. szeptember 10-én nyújtotta be észrevételeit a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(40)

2012. szeptember 10-én a Flughafen Hamburg GmbH és Schleswig-Holstein tartomány kormánya az észrevételek benyújtására nyitva álló határidő 2012. október 10-ig történő meghosszabbítását kérelmezte a Bizottságnál. A következő nap a Bizottság meghosszabbította ezt a határidőt. Az SGF 2012. szeptember 10-én nyújtotta be észrevételeit a Bizottságnak.

| (41) | A Ryanair 2012. szeptember 24-én adta elő észrevételeit a Bizottságnak, beleértve az Oxera egyik jelentését is. Lübeck Hanza-város 2012. október 8-án nyújtotta be észrevételeit a Bizottságnak. A Bizottság 2012. október 10-én megkapta az ADV, az FLG, az Infratil és a Wizz Air észrevételeit, beleértve az Oxera egyik jelentését is. Ugyanezen a napon a Ryanair benyújtotta az Oxera több jelentését is. |
| --- | --- |

(41)

A Ryanair 2012. szeptember 24-én adta elő észrevételeit a Bizottságnak, beleértve az Oxera egyik jelentését is. Lübeck Hanza-város 2012. október 8-án nyújtotta be észrevételeit a Bizottságnak. A Bizottság 2012. október 10-én megkapta az ADV, az FLG, az Infratil és a Wizz Air észrevételeit, beleértve az Oxera egyik jelentését is. Ugyanezen a napon a Ryanair benyújtotta az Oxera több jelentését is.

| (42) | A Bizottság 2014. május 3-án átadta Németországnak az Oxera-jelentések nem bizalmas változatát, és felkérte Németországot, hogy adja elő észrevételeit. |
| --- | --- |

(42)

A Bizottság 2014. május 3-án átadta Németországnak az Oxera-jelentések nem bizalmas változatát, és felkérte Németországot, hogy adja elő észrevételeit.

| (43) | 2013. május 15-én, 2014. január 17-én és 2014. január 31-én a Ryanair további információkat nyújtott be. |
| --- | --- |

(43)

2013. május 15-én, 2014. január 17-én és 2014. január 31-én a Ryanair további információkat nyújtott be.

| (44) | 2013. február 11-i levelében a Bizottság felszólította Németországot, hogy 20 napon belül nyújtsa be a lübecki repülőtér privatizálásával kapcsolatos valamennyi szerződést. A 2014. február 28-i levélben elutasították, hogy a Bizottság betekinthessen a szerződésekbe, mivel a lübecki repülőtér privatizálása nem tárgya ennek az eljárásnak. A Bizottság és Németország közötti egyeztetéseket követően Németország a 2014. március 13-i levelében benyújtotta a lübecki repülőtér privatizálásával kapcsolatos részletes információkat. |
| --- | --- |

(44)

2013. február 11-i levelében a Bizottság felszólította Németországot, hogy 20 napon belül nyújtsa be a lübecki repülőtér privatizálásával kapcsolatos valamennyi szerződést. A 2014. február 28-i levélben elutasították, hogy a Bizottság betekinthessen a szerződésekbe, mivel a lübecki repülőtér privatizálása nem tárgya ennek az eljárásnak. A Bizottság és Németország közötti egyeztetéseket követően Németország a 2014. március 13-i levelében benyújtotta a lübecki repülőtér privatizálásával kapcsolatos részletes információkat.

| (45) | A Bizottság 2013. február 24-én és 2014. március 17-én tájékoztatta Németországot a 2014. évi légiközlekedési iránymutatások bevezetéséről és ezen iránymutatások jelentőségéről a szóban forgó eljárást illetően, továbbá felkérte Németországot, hogy tegye meg észrevételeit. Válaszul Németország 2014. március 27-én információkat nyújtott be. A Wizz Air a 2014. április 30-i levelében, Németország pedig a 2014. május 12-i levelében adott további válaszokat. |
| --- | --- |

(45)

A Bizottság 2013. február 24-én és 2014. március 17-én tájékoztatta Németországot a 2014. évi légiközlekedési iránymutatások bevezetéséről és ezen iránymutatások jelentőségéről a szóban forgó eljárást illetően, továbbá felkérte Németországot, hogy tegye meg észrevételeit. Válaszul Németország 2014. március 27-én információkat nyújtott be. A Wizz Air a 2014. április 30-i levelében, Németország pedig a 2014. május 12-i levelében adott további válaszokat.

| (46) | A Ryanair 2014. szeptember 2-i, szeptember 12-i és szeptember 26-i leveleiben az Oxera újabb jelentéseit mutatta be, amelyek a piacgazdasági szereplő elvét illetően a Bizottság által jelenleg követett megközelítéssel foglalkoztak. |
| --- | --- |

(46)

A Ryanair 2014. szeptember 2-i, szeptember 12-i és szeptember 26-i leveleiben az Oxera újabb jelentéseit mutatta be, amelyek a piacgazdasági szereplő elvét illetően a Bizottság által jelenleg követett megközelítéssel foglalkoztak.

1.3.   EGYESÍTETT ELJÁRÁS AZ SA.21877., AZ SA.27585. ÉS AZ SA.31149. INTÉZKEDÉS TEKINTETÉBEN

EGYESÍTETT ELJÁRÁS AZ SA.21877., AZ SA.27585. ÉS AZ SA.31149. INTÉZKEDÉS TEKINTETÉBEN

| (47) | A Bizottság 2014-ben egyesítette az SA.21877., az SA.27585. és az SA.31149. számú eljárást. |
| --- | --- |

(47)

A Bizottság 2014-ben egyesítette az SA.21877., az SA.27585. és az SA.31149. számú eljárást.

| (48) | 2014. szeptember 30-i levelében a Bizottság további információkat kért Németországtól. |
| --- | --- |

(48)

2014. szeptember 30-i levelében a Bizottság további információkat kért Németországtól.

| (49) | Németország 2014. október 6-án kérelmezte a Bizottságtól, hogy 2014. november 30-ig hosszabbítsa meg a kért információk benyújtására nyitva álló határidőt. A Bizottság 2014. november 17-ig meghosszabbította a határidőt. 2014. november 21-én a Bizottság emlékeztető levelet küldött Németországnak, hogy 2014. december 3-ig pótolja a kért információk benyújtását. A Bizottság közölte, hogy ha nem tesznek eleget ennek az emlékeztető levélnek, akkor a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint információnyújtási rendelkezést ad ki. Németország 2014. december 3-án adta át a kért információkat. Egy 2014. december 18-án tartott telefonkonferencia után Németország 2015. január 12-én és 14-én további információkat nyújtott be. |
| --- | --- |

(49)

Németország 2014. október 6-án kérelmezte a Bizottságtól, hogy 2014. november 30-ig hosszabbítsa meg a kért információk benyújtására nyitva álló határidőt. A Bizottság 2014. november 17-ig meghosszabbította a határidőt. 2014. november 21-én a Bizottság emlékeztető levelet küldött Németországnak, hogy 2014. december 3-ig pótolja a kért információk benyújtását. A Bizottság közölte, hogy ha nem tesznek eleget ennek az emlékeztető levélnek, akkor a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint információnyújtási rendelkezést ad ki. Németország 2014. december 3-án adta át a kért információkat. Egy 2014. december 18-án tartott telefonkonferencia után Németország 2015. január 12-én és 14-én további információkat nyújtott be.

| (50) | A Ryanair légitársaságtól a Bizottság a 2015. január 26-i, 2015. február 9-i és 2015. február 27-i e-mailekben kapta meg a válaszokat. |
| --- | --- |

(50)

A Ryanair légitársaságtól a Bizottság a 2015. január 26-i, 2015. február 9-i és 2015. február 27-i e-mailekben kapta meg a válaszokat.

| (51) | 2015. január 30-án az Air Berlin jelezte, hogy érdekelt a Ryanair javára nyújtott feltételezett állami támogatásról szóló bizottsági határozatban. |
| --- | --- |

(51)

2015. január 30-án az Air Berlin jelezte, hogy érdekelt a Ryanair javára nyújtott feltételezett állami támogatásról szóló bizottsági határozatban.

| (52) | 2015. március 23-i levelében a Bizottság továbbította a harmadik felek további észrevételeit, és felkérte Németországot, hogy foglaljon állást azokkal kapcsolatban. Németország 2015. április 9-én válaszolt, amikor is kifejtette észrevételeit a harmadik felek által előadottakkal kapcsolatban. |
| --- | --- |

(52)

2015. március 23-i levelében a Bizottság továbbította a harmadik felek további észrevételeit, és felkérte Németországot, hogy foglaljon állást azokkal kapcsolatban. Németország 2015. április 9-én válaszolt, amikor is kifejtette észrevételeit a harmadik felek által előadottakkal kapcsolatban.

| (53) | Egy 2015. április 20-i e-mailben a Bizottság további információkat kért a Yasmina Flughafenmanagement GmbH társaságról (a továbbiakban: Yasmina) (17), amely 2013-ban és 2014-ben a lübecki repülőtér üzemeltetője volt. 2015. május 4-én további kérdéseket intéztek Németországhoz az Infratil által az eladási opcióért fizetett árról. |
| --- | --- |

(53)

Egy 2015. április 20-i e-mailben a Bizottság további információkat kért a Yasmina Flughafenmanagement GmbH társaságról (a továbbiakban: Yasmina) (17), amely 2013-ban és 2014-ben a lübecki repülőtér üzemeltetője volt. 2015. május 4-én további kérdéseket intéztek Németországhoz az Infratil által az eladási opcióért fizetett árról.

17

| (54) | Lübeck Hanza-város 2015. május 5-én válaszolt a Yasmina társaságot érintő kérdésekre. Németország 2015. május 11-i levelében válaszolt a Bizottság felkérésére, hogy szolgáltasson további információkat az eladási opció áráról. |
| --- | --- |

(54)

Lübeck Hanza-város 2015. május 5-én válaszolt a Yasmina társaságot érintő kérdésekre. Németország 2015. május 11-i levelében válaszolt a Bizottság felkérésére, hogy szolgáltasson további információkat az eladási opció áráról.

| (55) | 2015. május 13-án a Bizottság kérdést intézett az Oxerához a jégtelenítési díjra nyújtott feltételezett állami támogatásról. Erre válaszul az Oxera 2015. május 18-án jelentést nyújtott be a jégtelenítésről. |
| --- | --- |

(55)

2015. május 13-án a Bizottság kérdést intézett az Oxerához a jégtelenítési díjra nyújtott feltételezett állami támogatásról. Erre válaszul az Oxera 2015. május 18-án jelentést nyújtott be a jégtelenítésről.

| (56) | A Bizottság 2015. május 22-én e-mailben kérte az Oxerát, hogy pontosítsa a Ryanair és az FLG között 2010-ben létrejött kiegészítő megállapodások megtérüléséről készített 2014. szeptemberi és 2015. februári jelentéseit. A Bizottság 2015. május 28-án megfelelő választ kapott. |
| --- | --- |

(56)

A Bizottság 2015. május 22-én e-mailben kérte az Oxerát, hogy pontosítsa a Ryanair és az FLG között 2010-ben létrejött kiegészítő megállapodások megtérüléséről készített 2014. szeptemberi és 2015. februári jelentéseit. A Bizottság 2015. május 28-án megfelelő választ kapott.

| (57) | A Bizottság 2015. június 23-án további tájékoztatást kért Németországtól. A válasz 2015. június 25-én és július 3-án érkezett meg. 2015. június 29-én a Bizottság további kérdéseket intézett Németországhoz, amelyekre az a 2015. július 24-i levelében adott választ. |
| --- | --- |

(57)

A Bizottság 2015. június 23-án további tájékoztatást kért Németországtól. A válasz 2015. június 25-én és július 3-án érkezett meg. 2015. június 29-én a Bizottság további kérdéseket intézett Németországhoz, amelyekre az a 2015. július 24-i levelében adott választ.

| (58) | 2015. július 3-án a Bizottság megkapta a Ryanair légitársaságtól az Oxera magyarázó közleményét. |
| --- | --- |

(58)

2015. július 3-án a Bizottság megkapta a Ryanair légitársaságtól az Oxera magyarázó közleményét.

| (59) | A Bizottság 2015. augusztus 4-én további tájékoztatást kért Németországtól. 2015. szeptember 10-én kapott választ. |
| --- | --- |

(59)

A Bizottság 2015. augusztus 4-én további tájékoztatást kért Németországtól. 2015. szeptember 10-én kapott választ.

| (60) | A Ryanair 2015. november 30-án egy újabb Oxera-közleményt nyújtott be a Bizottságnak, amely a repülőtér általános nyereségességével összefüggésben a piacgazdasági szereplő elve szempontjából értékelte a repülőtér és a légitársaságok között létrejött megállapodásokat. Lübeck Hanza-város 2016. január 20-án, Németország pedig 2016. február 19-én nyújtott be kiegészítő információkat. |
| --- | --- |

(60)

A Ryanair 2015. november 30-án egy újabb Oxera-közleményt nyújtott be a Bizottságnak, amely a repülőtér általános nyereségességével összefüggésben a piacgazdasági szereplő elve szempontjából értékelte a repülőtér és a légitársaságok között létrejött megállapodásokat. Lübeck Hanza-város 2016. január 20-án, Németország pedig 2016. február 19-én nyújtott be kiegészítő információkat.

1.4.   AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ 2012. ÉVI HATÁROZAT MEGTÁMADÁSA A REPÜLŐTÉRI DÍJSZABÁS TEKINTETÉBEN

AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ 2012. ÉVI HATÁROZAT MEGTÁMADÁSA A REPÜLŐTÉRI DÍJSZABÁS TEKINTETÉBEN

| (61) | Lübeck Hanza-város kérelmezte, hogy részben semmisítsék meg az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatot. A Törvényszék a lübecki repülőtéren alkalmazott 2006. évi repülőtéri díjszabás (a továbbiakban: a 2006. évi díjszabás) tekintetében megsemmisítette az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatot (18). A Bizottság fellebbezett az ítélettel szemben. A Bíróság helyben hagyta a Törvényszék ítéletét (19). Következésképpen az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatot a 2006. évi díjszabás tekintetében jogerősen megsemmisítették. A 2006. évi díjszabás tehát nem képezi e határozat tárgyát. |
| --- | --- |

(61)

Lübeck Hanza-város kérelmezte, hogy részben semmisítsék meg az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatot. A Törvényszék a lübecki repülőtéren alkalmazott 2006. évi repülőtéri díjszabás (a továbbiakban: a 2006. évi díjszabás) tekintetében megsemmisítette az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatot (18). A Bizottság fellebbezett az ítélettel szemben. A Bíróság helyben hagyta a Törvényszék ítéletét (19). Következésképpen az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatot a 2006. évi díjszabás tekintetében jogerősen megsemmisítették. A 2006. évi díjszabás tehát nem képezi e határozat tárgyát.

18

19

2.   AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES LEÍRÁSA

AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES LEÍRÁSA

2.1.   A VIZSGÁLAT HÁTTERE ÉS AZ INTÉZKEDÉSEK ÖSSZEFÜGGÉSEI

A VIZSGÁLAT HÁTTERE ÉS AZ INTÉZKEDÉSEK ÖSSZEFÜGGÉSEI

2.1.1.   
  Vonzáskörzet, az utasforgalom alakulása és a repülőteret használó légitársaságok

Vonzáskörzet, az utasforgalom alakulása és a repülőteret használó légitársaságok

| (62) | A lübecki repülőtér Schleswig-Holstein tartományban, Hamburgtól mintegy 73 km-re található. |
| --- | --- |

(62)

A lübecki repülőtér Schleswig-Holstein tartományban, Hamburgtól mintegy 73 km-re található.

| (63) | Maga a repülőtér Hamburg és Öresund térségét (Koppenhága/Malmö térsége) adja meg vonzáskörzetének. A következő repülőterek érhetők el ebben a régióban:






  — | Hamburgi repülőtér (kb. 78 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 65 perc menetidő) |
| --- | --- | --- |

(63)

Maga a repülőtér Hamburg és Öresund térségét (Koppenhága/Malmö térsége) adja meg vonzáskörzetének. A következő repülőterek érhetők el ebben a régióban:

—

Hamburgi repülőtér (kb. 78 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 65 perc menetidő)

| — | Rostocki repülőtér (kb. 134 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 1 óra 19 perc menetidő) |
| --- | --- |

—

Rostocki repülőtér (kb. 134 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 1 óra 19 perc menetidő)

| — | Brémai repülőtér (kb. 185 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 1 óra 56 perc menetidő) |
| --- | --- |

—

Brémai repülőtér (kb. 185 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 1 óra 56 perc menetidő)

| — | Hannoveri repülőtér (kb. 208 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 2 óra 8 perc menetidő) |
| --- | --- |

—

Hannoveri repülőtér (kb. 208 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 2 óra 8 perc menetidő)

| — | Koppenhágai repülőtér (kb. 280 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 3 óra menetidő) |
| --- | --- |

—

Koppenhágai repülőtér (kb. 280 km-re van a lübecki repülőtértől, személygépkocsival kb. 3 óra menetidő)

| (64) | A repülőtér egyik 2009-es piackutatása szerint a lübecki repülőtér (induló) utasainak túlnyomó többsége (47,20 %-a) Hamburgból érkezett. A repülőtér azzal számolt, hogy a Németország és Dánia közötti Fehmarnbelt-szoroson áthaladó állandó összeköttetés elkészültével növekedni fog a dán (induló) utasok száma. Az Abbildung 1 áttekintést ad a lübecki repülőtér utasainak származásáról.

  1. ábra


  A lübecki repülőtér induló utasainak származása (2009-es piackutatás)




  Hamburg; 47 %
  Schleswig-Holstein; 33 %
  Bremen; 14 %
  Denmark; 5 % |
| --- | --- |

(64)

A repülőtér egyik 2009-es piackutatása szerint a lübecki repülőtér (induló) utasainak túlnyomó többsége (47,20 %-a) Hamburgból érkezett. A repülőtér azzal számolt, hogy a Németország és Dánia közötti Fehmarnbelt-szoroson áthaladó állandó összeköttetés elkészültével növekedni fog a dán (induló) utasok száma. Az Abbildung 1 áttekintést ad a lübecki repülőtér utasainak származásáról.

1. ábra

1. ábra

A lübecki repülőtér induló utasainak származása (2009-es piackutatás)

A lübecki repülőtér induló utasainak származása (2009-es piackutatás)

Hamburg; 47 %

Schleswig-Holstein; 33 %

Bremen; 14 %

Denmark; 5 %

| (65) | A repülőtér utasforgalma az 1999. évi 48 652 főről 2010-re 546 146 főre emelkedett (lásd az 1. táblázatot). A repülőtér arra számított, hogy 2015-ig 2,2 millióra nő az utasok száma. Ez a fejlemény azonban nem következett be.

  1. táblázat


  Utasforgalom a lübecki repülőtéren 1999 és 2013 között
   (20)







  Év | Utasszám |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 48 652 |
| 2000 | 142 586 |
| 2001 | 192 726 |
| 2002 | 244 768 |
| 2003 | 514 560 |
| 2004 | 578 475 |
| 2005 | 710 788 |
| 2006 | 677 638 |
| 2007 | 612 858 |
| 2008 | 544 339 |
| 2009 | 697 559 |
| 2010 | 546 146 |
| 2011 | 344 068 |
| 2012 | 359 974 |
| 2013 | 367 252 |

(65)

A repülőtér utasforgalma az 1999. évi 48 652 főről 2010-re 546 146 főre emelkedett (lásd az 1. táblázatot). A repülőtér arra számított, hogy 2015-ig 2,2 millióra nő az utasok száma. Ez a fejlemény azonban nem következett be.

1. táblázat

1. táblázat

Utasforgalom a lübecki repülőtéren 1999 és 2013 között
   (20)

Utasforgalom a lübecki repülőtéren 1999 és 2013 között

20

Év

Utasszám

1999

48 652

2000

142 586

2001

192 726

2002

244 768

2003

514 560

2004

578 475

2005

710 788

2006

677 638

2007

612 858

2008

544 339

2009

697 559

2010

546 146

2011

344 068

2012

359 974

2013

367 252

| (66) | E határozat időpontjában egy légitársaság sem használta a lübecki repülőteret. Sem menetrend szerinti járatokat, sem charterjáratokat nem indítottak. |
| --- | --- |

(66)

E határozat időpontjában egy légitársaság sem használta a lübecki repülőteret. Sem menetrend szerinti járatokat, sem charterjáratokat nem indítottak.

2.1.2.   
  Tulajdoni viszonyok

Tulajdoni viszonyok

| (67) | A lübecki repülőteret eredetileg a Flughafen Lübeck GmbH, egy korlátolt felelősségű társaság üzemeltette. A repülőtéri infrastruktúra egy részének és a teleknek a tulajdonosa Lübeck Hanza-város maradt. Az FLG egy haszonbérleti szerződés alapján használhatta a repülőtéri infrastruktúrát. Az FLG tulajdonosi szerkezete az elmúlt években többször is megváltozott. 2005. november 30-ig az FLG minden tulajdonrészét (100 %) Lübeck Hanza-város birtokolta. A „2005. évi részesedésszerzési szerződés” keretében Lübeck Hanza-város 2005. december 1-jén eladta az FLG-ben meglévő tulajdonrészének 90 %-át az Infratil társaságnak. A fennmaradó 10 %-os kisebbségi részesedés továbbra is Lübeck Hanza-városnál maradt. A 2005. évi részesedésszerzési szerződés egy sor feltételt, valamint eladási és vételi opciókat tartalmazott mindkét fél számára (a további részleteket lásd a 2.3.1. szakaszban). |
| --- | --- |

(67)

A lübecki repülőteret eredetileg a Flughafen Lübeck GmbH, egy korlátolt felelősségű társaság üzemeltette. A repülőtéri infrastruktúra egy részének és a teleknek a tulajdonosa Lübeck Hanza-város maradt. Az FLG egy haszonbérleti szerződés alapján használhatta a repülőtéri infrastruktúrát. Az FLG tulajdonosi szerkezete az elmúlt években többször is megváltozott. 2005. november 30-ig az FLG minden tulajdonrészét (100 %) Lübeck Hanza-város birtokolta. A „2005. évi részesedésszerzési szerződés” keretében Lübeck Hanza-város 2005. december 1-jén eladta az FLG-ben meglévő tulajdonrészének 90 %-át az Infratil társaságnak. A fennmaradó 10 %-os kisebbségi részesedés továbbra is Lübeck Hanza-városnál maradt. A 2005. évi részesedésszerzési szerződés egy sor feltételt, valamint eladási és vételi opciókat tartalmazott mindkét fél számára (a további részleteket lásd a 2.3.1. szakaszban).

| (68) | Annak megakadályozása érdekében, hogy az Infratil gyakorolja eladási opcióját, Lübeck Hanza-város és az Infratil 2009-ben kiegészítő megállapodást írt alá. A kiegészítő megállapodás értelmében az Infratil köteles volt 2009 októberéig tovább üzemeltetni a repülőteret, és ezért cserébe bizonyos költségeit kompenzálták (lásd a 3. táblázatot). |
| --- | --- |

(68)

Annak megakadályozása érdekében, hogy az Infratil gyakorolja eladási opcióját, Lübeck Hanza-város és az Infratil 2009-ben kiegészítő megállapodást írt alá. A kiegészítő megállapodás értelmében az Infratil köteles volt 2009 októberéig tovább üzemeltetni a repülőteret, és ezért cserébe bizonyos költségeit kompenzálták (lásd a 3. táblázatot).

| (69) | 2009 végén az Infratil élt eladási opciójával, és visszaadta részesedését Lübeck Hanza-városnak. |
| --- | --- |

(69)

2009 végén az Infratil élt eladási opciójával, és visszaadta részesedését Lübeck Hanza-városnak.

| (70) | 2009 novembere után újra Lübeck Hanza-város volt az FLG egyedüli tulajdonosa (100 %-os tulajdonrésszel). 2009 novemberében Lübeck városi tanácsa (21) úgy döntött, hogy 2010. február végéig egy új magánbefektetőt keres az FLG számára, és a repülőtér nem kap további finanszírozási forrást. |
| --- | --- |

(70)

2009 novembere után újra Lübeck Hanza-város volt az FLG egyedüli tulajdonosa (100 %-os tulajdonrésszel). 2009 novemberében Lübeck városi tanácsa (21) úgy döntött, hogy 2010. február végéig egy új magánbefektetőt keres az FLG számára, és a repülőtér nem kap további finanszírozási forrást.

Lübeck városi tanácsa

21

| (71) | 2010. április 25-én Lübeck polgárai helyi népszavazáson amellett álltak ki, hogy biztosítani kell a lübecki repülőtér fennmaradását. Lübeck Hanza-város további beruházásokat tartott szükségesnek a repülőtéri infrastruktúra javítása érdekében ahhoz, hogy privatizálja a repülőteret. |
| --- | --- |

(71)

2010. április 25-én Lübeck polgárai helyi népszavazáson amellett álltak ki, hogy biztosítani kell a lübecki repülőtér fennmaradását. Lübeck Hanza-város további beruházásokat tartott szükségesnek a repülőtéri infrastruktúra javítása érdekében ahhoz, hogy privatizálja a repülőteret.

| (72) | 2012. augusztus 16-án Lübeck Hanza-város ajánlati felhívást tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjának (22) mellékletében a lübecki repülőtér értékesítésére. 2012. szeptember 24-ig hét szándéknyilatkozat érkezett. 2012. október 15-ig öt fél nyújtott be indikatív, nem kötelező ajánlatot. 2012. november 20-ig három fél nyújtott be kötelező és végleges ajánlatot. A három ajánlatot összehasonlították. Ehhez egy olyan pontozási rendszerthasználtak, amely figyelembe vette mind a pénzügyi ajánlatot, mind pedig az üzleti és építési terveket. A frankfurti 3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH ajánlata volt messze a legkedvezőbb, amely az eszközállomány átruházását („Asset Deal”) irányozta elő. A 3Y a Yasmina, a lübecki repülőtér megvásárlására és üzemeltetésére alapított korlátolt felelősségű társaság holdingtársasága. Lübeck városi tanácsa2012. november 29-én jóváhagyta a feltételeket és az eladást. Az adásvételi szerződést 2012. december 14-én írták alá, és 2013. január 1-jén lépett hatályba. A Yasmina megszerezte az FLG eszközeinek egy részét. Azokat az eszközöket, amelyeket nem adtak el a Yasmina társaságnak, az FLG és Lübeck Hanza-város fúzióján keresztül Lübeck Hanza-városra ruházták át. Következésképpen az FLG mint önálló jogi személy megszűnt. |
| --- | --- |

(72)

2012. augusztus 16-án Lübeck Hanza-város ajánlati felhívást tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjának (22) mellékletében a lübecki repülőtér értékesítésére. 2012. szeptember 24-ig hét szándéknyilatkozat érkezett. 2012. október 15-ig öt fél nyújtott be indikatív, nem kötelező ajánlatot. 2012. november 20-ig három fél nyújtott be kötelező és végleges ajánlatot. A három ajánlatot összehasonlították. Ehhez egy olyan pontozási rendszerthasználtak, amely figyelembe vette mind a pénzügyi ajánlatot, mind pedig az üzleti és építési terveket. A frankfurti 3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH ajánlata volt messze a legkedvezőbb, amely az eszközállomány átruházását („Asset Deal”) irányozta elő. A 3Y a Yasmina, a lübecki repülőtér megvásárlására és üzemeltetésére alapított korlátolt felelősségű társaság holdingtársasága. Lübeck városi tanácsa2012. november 29-én jóváhagyta a feltételeket és az eladást. Az adásvételi szerződést 2012. december 14-én írták alá, és 2013. január 1-jén lépett hatályba. A Yasmina megszerezte az FLG eszközeinek egy részét. Azokat az eszközöket, amelyeket nem adtak el a Yasmina társaságnak, az FLG és Lübeck Hanza-város fúzióján keresztül Lübeck Hanza-városra ruházták át. Következésképpen az FLG mint önálló jogi személy megszűnt.

az Európai Unió Hivatalos Lapjának

22

az eszközállomány átruházását („Asset Deal”)

városi tanácsa

| (73) | A repülőtér folyamatos veszteségei miatt a Yasmina 2014 áprilisában bejelentette fizetésképtelenségét, aminek eredményeként 2014. április 23-án megindították a fizetésképtelenségi eljárást. 2014. augusztus 1-jén egy kínai befektető, a PuRen Germany GmbH (a továbbiakban: PuRen) vette át a lübecki repülőteret. A PuRen 2015 szeptemberében bejelentette fizetésképtelenségét, aminek eredményeként 2015. szeptember 30-án megindították a fizetésképtelenségi eljárást. 2016. július 1-jén a Stöcker Flughafen GmbH & Co. KG (a továbbiakban: Stöcker) vette át a lübecki repülőteret. |
| --- | --- |

(73)

A repülőtér folyamatos veszteségei miatt a Yasmina 2014 áprilisában bejelentette fizetésképtelenségét, aminek eredményeként 2014. április 23-án megindították a fizetésképtelenségi eljárást. 2014. augusztus 1-jén egy kínai befektető, a PuRen Germany GmbH (a továbbiakban: PuRen) vette át a lübecki repülőteret. A PuRen 2015 szeptemberében bejelentette fizetésképtelenségét, aminek eredményeként 2015. szeptember 30-án megindították a fizetésképtelenségi eljárást. 2016. július 1-jén a Stöcker Flughafen GmbH & Co. KG (a továbbiakban: Stöcker) vette át a lübecki repülőteret.

| (74) | A Bizottság a következő intézkedéseket vizsgálta meg, amelyek adott esetben az FLG, az Infratil, a Ryanair és más légitársaságok javára nyújtott állami támogatásnak minősülhettek. |
| --- | --- |

(74)

A Bizottság a következő intézkedéseket vizsgálta meg, amelyek adott esetben az FLG, az Infratil, a Ryanair és más légitársaságok javára nyújtott állami támogatásnak minősülhettek.

2.2.   AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (75) | A Bizottság a következő, az FLG-t előnyhöz juttató intézkedések tekintetében indított hivatalos vizsgálati eljárást:






  — | az 1978 és 2004 közötti időszak valamennyi veszteségének átvállalása, |
| --- | --- | --- |

(75)

A Bizottság a következő, az FLG-t előnyhöz juttató intézkedések tekintetében indított hivatalos vizsgálati eljárást:

—

az 1978 és 2004 közötti időszak valamennyi veszteségének átvállalása,

| — | a telekre és a repülőtéri infrastruktúrára vonatkozó haszonbérleti szerződés (2006. január 1. előtt) piaci ár alatti áron, |
| --- | --- |

—

a telekre és a repülőtéri infrastruktúrára vonatkozó haszonbérleti szerződés (2006. január 1. előtt) piaci ár alatti áron,

| — | az FLG kereskedelmi bankoktól felvett több kölcsönéből származó valamennyi fennálló kötelezettség átvállalása, |
| --- | --- |

—

az FLG kereskedelmi bankoktól felvett több kölcsönéből származó valamennyi fennálló kötelezettség átvállalása,

| — | az FLG-nek a regionális repülőterekről szóló 2005. évi határozat (23) értelmében nyújtott beruházási támogatás és a határozat feltételezett megsértése, |
| --- | --- |

—

az FLG-nek a regionális repülőterekről szóló 2005. évi határozat (23) értelmében nyújtott beruházási támogatás és a határozat feltételezett megsértése,

23

| — | az FLG 2009 novembere óta felmerülő veszteségeinek kompenzálása, |
| --- | --- |

—

az FLG 2009 novembere óta felmerülő veszteségeinek kompenzálása,

| — | az infrastrukturális beruházások Lübeck Hanza-város és Schleswig-Holstein tartomány általi finanszírozása 2010 és 2015 között, |
| --- | --- |

—

az infrastrukturális beruházások Lübeck Hanza-város és Schleswig-Holstein tartomány általi finanszírozása 2010 és 2015 között,

| — | a Lübeck Hanza-város által az FLG-nek nyújtott tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolása. |
| --- | --- |

—

a Lübeck Hanza-város által az FLG-nek nyújtott tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolása.

2.3.   AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

2.3.1.   
  Az FLG tulajdonrészének eladása

Az FLG tulajdonrészének eladása

| (76) | Az FLG állandósuló üzemi veszteségei miatt Lübeck Hanza-város úgy döntött, hogy eladja az FLG-ben szerzett tulajdonrészét. A lehető legjobb vevő megtalálása érdekében a Hanza-város 2003. március 21-én ajánlati felhívást tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában. |
| --- | --- |

(76)

Az FLG állandósuló üzemi veszteségei miatt Lübeck Hanza-város úgy döntött, hogy eladja az FLG-ben szerzett tulajdonrészét. A lehető legjobb vevő megtalálása érdekében a Hanza-város 2003. március 21-én ajánlati felhívást tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

az Európai Unió Hivatalos Lapjában

| (77) | Lübeck Hanza-város öt vállalattól kapott szándéknyilatkozatot. A város négy vállalatnak kézbesítette a részletes információkat tartalmazó csomagot. Egy vállalat a határidő lejárta után, 2003. június 17-én nyújtotta be az ajánlatát. |
| --- | --- |

(77)

Lübeck Hanza-város öt vállalattól kapott szándéknyilatkozatot. A város négy vállalatnak kézbesítette a részletes információkat tartalmazó csomagot. Egy vállalat a határidő lejárta után, 2003. június 17-én nyújtotta be az ajánlatát.

| (78) | Csak egy vállalat, az Infratil nyújtott be hivatalos ajánlatot. Ezért Lübeck Hanza-város az Infratil társasággal kezdte meg a tárgyalásokat. Az első adásvételi szerződést 2005 márciusában kötötték meg. Ezt azonban ahhoz a feltételhez kötötték, hogy egy meghatározott időtartamon belül a repülőtér kifutópályájának meghosszabbítására vonatkozóan végleges tervezési engedélyt kell kiadni. A schleswigi másodfokú közigazgatási bíróság (a továbbiakban: OVG Schleswig) 2005. július 18-i ítélete (24) szerint azonban ezt a feltételt már nem lehetett teljesíteni. |
| --- | --- |

(78)

Csak egy vállalat, az Infratil nyújtott be hivatalos ajánlatot. Ezért Lübeck Hanza-város az Infratil társasággal kezdte meg a tárgyalásokat. Az első adásvételi szerződést 2005 márciusában kötötték meg. Ezt azonban ahhoz a feltételhez kötötték, hogy egy meghatározott időtartamon belül a repülőtér kifutópályájának meghosszabbítására vonatkozóan végleges tervezési engedélyt kell kiadni. A schleswigi másodfokú közigazgatási bíróság (a továbbiakban: OVG Schleswig) 2005. július 18-i ítélete (24) szerint azonban ezt a feltételt már nem lehetett teljesíteni.

OVG Schleswig

24

| (79) | Az ítélet mindkét fél tárgyalási pozícióját jelentősen befolyásolta. Mivel a közbeszerzési szerződés odaítélésére vonatkozóan korábban lefolytatott eljárás eredményeként csak egy ajánlat érkezett, Lübeck Hanza-város nem tartotta valószínűnek, hogy a repülőtér bővítésének felfüggesztése után több érdeklődő lenne. Ezért úgy döntött, hogy nem tesz közzé egy második ajánlati felhívást. Lübeck Hanza-város és az Infratil inkább új tények alapján kezdte meg újra a tárgyalásokat, és egy feltételekhez kötött privatizációs szerződésben állapodtak meg. 2005. október 24-én egy részesedésszerzési szerződést kötöttek (a továbbiakban: 2005. évi részesedésszerzési szerződés). A szerződés 2005. december 1-jén lépett hatályba. |
| --- | --- |

(79)

Az ítélet mindkét fél tárgyalási pozícióját jelentősen befolyásolta. Mivel a közbeszerzési szerződés odaítélésére vonatkozóan korábban lefolytatott eljárás eredményeként csak egy ajánlat érkezett, Lübeck Hanza-város nem tartotta valószínűnek, hogy a repülőtér bővítésének felfüggesztése után több érdeklődő lenne. Ezért úgy döntött, hogy nem tesz közzé egy második ajánlati felhívást. Lübeck Hanza-város és az Infratil inkább új tények alapján kezdte meg újra a tárgyalásokat, és egy feltételekhez kötött privatizációs szerződésben állapodtak meg. 2005. október 24-én egy részesedésszerzési szerződést kötöttek (a továbbiakban: 2005. évi részesedésszerzési szerződés). A szerződés 2005. december 1-jén lépett hatályba.

| (80) | A 2005. évi részesedésszerzési szerződés értelmében Lübeck Hanza-város 2005. december 1-jével az Infratil társaságra ruházza át az FLG tulajdonrészének 90 %-át. Ellenszolgáltatásként az Infratil megfizette Lübeck Hanza-városnak a [...] (*1) EUR összegű úgynevezett „I. vételárat”, valamint további [...] EUR-t fizetett, amely a Lübeck Hanza-város által korábban az üzemeltetési költségek és az új beruházások finanszírozása céljából az FLG-nek nyújtott készpénzhitelnek felel meg. Az Infratil társaságnak át kellett vállalnia a repülőtér 2005-ös üzemi veszteségeit. |
| --- | --- |

(80)

A 2005. évi részesedésszerzési szerződés értelmében Lübeck Hanza-város 2005. december 1-jével az Infratil társaságra ruházza át az FLG tulajdonrészének 90 %-át. Ellenszolgáltatásként az Infratil megfizette Lübeck Hanza-városnak a [...] (*1) EUR összegű úgynevezett „I. vételárat”, valamint további [...] EUR-t fizetett, amely a Lübeck Hanza-város által korábban az üzemeltetési költségek és az új beruházások finanszírozása céljából az FLG-nek nyújtott készpénzhitelnek felel meg. Az Infratil társaságnak át kellett vállalnia a repülőtér 2005-ös üzemi veszteségeit.

*1

| (81) | Ezen túlmenően a 2005. évi részesedésszerzési szerződés azt is előírta, hogy az Infratil egy későbbi időpontig egy „II. vételárat” is megfizet [...] EUR összegben, amennyiben a következő feltételek közül mindkettő teljesül:






  a) | a repülőtér egy szerződésben meghatározott tartalomra vonatkozóan (lásd a (82) preambulumbekezdést) feltétel nélküli és végleges tervezési engedélyt kap, amely nem ír elő az FLG számára aktív zajvédelmi intézkedéseket, mint például éjszakai repülési tilalmat vagy zajkvótát, illetve az FLG a szerződésben elfogadott intézkedések tekintetében egy bizonyos értékben építési munkálatokra ad megbízást; |
| --- | --- | --- |

(81)

Ezen túlmenően a 2005. évi részesedésszerzési szerződés azt is előírta, hogy az Infratil egy későbbi időpontig egy „II. vételárat” is megfizet [...] EUR összegben, amennyiben a következő feltételek közül mindkettő teljesül:

a)

a repülőtér egy szerződésben meghatározott tartalomra vonatkozóan (lásd a (82) preambulumbekezdést) feltétel nélküli és végleges tervezési engedélyt kap, amely nem ír elő az FLG számára aktív zajvédelmi intézkedéseket, mint például éjszakai repülési tilalmat vagy zajkvótát, illetve az FLG a szerződésben elfogadott intézkedések tekintetében egy bizonyos értékben építési munkálatokra ad megbízást;

| b) | 2008-ban legalább [...] utast szállítanak, illetve ha az 1. feltétel már 2006-ban vagy 2007-ben teljesül, akkor 2006-ban legalább [...] utast, illetve 2007-ben legalább [...] utast szállítanak. |
| --- | --- |

b)

2008-ban legalább [...] utast szállítanak, illetve ha az 1. feltétel már 2006-ban vagy 2007-ben teljesül, akkor 2006-ban legalább [...] utast, illetve 2007-ben legalább [...] utast szállítanak.

| (82) | A tervezési engedélyezési határozat szerződésben meghatározott tartalma a következőkre terjedt ki:






  — | a felszálló- és leszállópálya kiépítése, |
| --- | --- | --- |

(82)

A tervezési engedélyezési határozat szerződésben meghatározott tartalma a következőkre terjedt ki:

—

a felszálló- és leszállópálya kiépítése,

| — | egy II. vagy III. kategóriájú műszeres leszállító rendszer („ILS CAT II” vagy „ILS CAT III”) létrehozása, |
| --- | --- |

—

egy II. vagy III. kategóriájú műszeres leszállító rendszer („ILS CAT II” vagy „ILS CAT III”) létrehozása,

| — | a parkolóhelyek bővítése, |
| --- | --- |

—

a parkolóhelyek bővítése,

| — | a meglévő repülőtér, |
| --- | --- |

—

a meglévő repülőtér,

| — | a forgalmi előtér bővítése. |
| --- | --- |

—

a forgalmi előtér bővítése.

| (83) | A II. vételárból a következő tételeket kellett levonni:






  — | I. vételár ([...] EUR), |
| --- | --- | --- |

(83)

A II. vételárból a következő tételeket kellett levonni:

—

I. vételár ([...] EUR),

| — | a repülőtér üzemi veszteségei 2005-től 2008-ig összesen legfeljebb [...] EUR összegben, |
| --- | --- |

—

a repülőtér üzemi veszteségei 2005-től 2008-ig összesen legfeljebb [...] EUR összegben,

| — | az Air Berlin által a német polgári bíróságokon állami támogatás miatt kezdeményezett bírósági eljárás miatt felmerülő költségek, amelyeket Németország mintegy [...] EUR összegre tesz, |
| --- | --- |

—

az Air Berlin által a német polgári bíróságokon állami támogatás miatt kezdeményezett bírósági eljárás miatt felmerülő költségek, amelyeket Németország mintegy [...] EUR összegre tesz,

| — | ha a szerződésben meghatározott tartalommal (lásd a (82) preambulumbekezdést) kiadják a tervezési engedélyt, a tervezési engedély (kompenzációs intézkedések költségei nélküli) költségeinek és egy [...] EUR átalányösszegnek a különbözete; Németország [...] EUR összegre becsüli ezt a különbözetet, |
| --- | --- |

—

ha a szerződésben meghatározott tartalommal (lásd a (82) preambulumbekezdést) kiadják a tervezési engedélyt, a tervezési engedély (kompenzációs intézkedések költségei nélküli) költségeinek és egy [...] EUR átalányösszegnek a különbözete; Németország [...] EUR összegre becsüli ezt a különbözetet,

| — | ha nem adják meg a szerződésben meghatározott tartalommal (lásd a (82) preambulumbekezdést) a tervezési engedélyt, a tervezési engedély költségei. |
| --- | --- |

—

ha nem adják meg a szerződésben meghatározott tartalommal (lásd a (82) preambulumbekezdést) a tervezési engedélyt, a tervezési engedély költségei.

| (84) | A 2005. évi részesedésszerzési szerződés értelmében a tervezési engedély költségei a likviditást érintő összes költséget felölelik. Ide tartoznak a tervezési engedélyezési eljárással kapcsolatos kompenzációs intézkedések ráfordításai 2005. október 1. és 2008. december 31. között. |
| --- | --- |

(84)

A 2005. évi részesedésszerzési szerződés értelmében a tervezési engedély költségei a likviditást érintő összes költséget felölelik. Ide tartoznak a tervezési engedélyezési eljárással kapcsolatos kompenzációs intézkedések ráfordításai 2005. október 1. és 2008. december 31. között.

| (85) | A 2005. évi részesedésszerzési szerződés emellett egy eladási opciót is tartalmazott, amelynek értelmében az Infratil az FLG-ben szerzett tulajdonrész eredeti megvásárlásától elállhatott és néhány, megállapodás szerinti költséget megtéríthetett, amennyiben






  — | a tervezési engedélyt nem adták ki, illetve a (82) preambulumbekezdésben említett intézkedések tekintetében az építési munkálatokat 2008. december 31-ig nem rögzítették szerződésben, és |
| --- | --- | --- |

(85)

A 2005. évi részesedésszerzési szerződés emellett egy eladási opciót is tartalmazott, amelynek értelmében az Infratil az FLG-ben szerzett tulajdonrész eredeti megvásárlásától elállhatott és néhány, megállapodás szerinti költséget megtéríthetett, amennyiben

—

a tervezési engedélyt nem adták ki, illetve a (82) preambulumbekezdésben említett intézkedések tekintetében az építési munkálatokat 2008. december 31-ig nem rögzítették szerződésben, és

| — | nem értek el egy bizonyos utasszámot. |
| --- | --- |

—

nem értek el egy bizonyos utasszámot.

| (86) | Az eladási opció gyakorlása esetén Lübeck Hanza-városnak meg kellett térítenie az I. eladási árat, bizonyos veszteségeket pedig kompenzálnia kellett. A 2005. évi részesedésszerzési szerződés értelmében Lübeck Hanza-városnak [...] EUR-t kellett fizetnie az Infratil részére, ha az él az eladási opcióval. Ez az összeg a következőkből tevődik össze:

  2. táblázat


  Az eladási opció ára 2008. december 31-én EUR-ban







  Tagi kölcsön, 2005 | [...] |
| --- | --- | --- |
| + a következőkre nyújtott tagi kölcsönök egyenlege | |
| ténylegesen jóváhagyott üzemi veszteségek | [...] |
| ténylegesen jóváhagyott beruházási költségek | [...] |
| – állami finanszírozás | [...] |
| + a tervezési engedélyezési eljárás költségei | [...] |
| az Air Berlin által kezdeményezett bírósági eljárás költségei | [...] |
| = a nyújtott tagi kölcsön egyenlege | [...] |
| + a tagi kölcsön 5 %-os éves kamata | [...] |
| + I. vételár | [...] |
| Összesen | [...] |

(86)

Az eladási opció gyakorlása esetén Lübeck Hanza-városnak meg kellett térítenie az I. eladási árat, bizonyos veszteségeket pedig kompenzálnia kellett. A 2005. évi részesedésszerzési szerződés értelmében Lübeck Hanza-városnak [...] EUR-t kellett fizetnie az Infratil részére, ha az él az eladási opcióval. Ez az összeg a következőkből tevődik össze:

2. táblázat

2. táblázat

Az eladási opció ára 2008. december 31-én EUR-ban

Az eladási opció ára 2008. december 31-én EUR-ban

Tagi kölcsön, 2005

[...]

- a következőkre nyújtott tagi kölcsönök egyenlege

ténylegesen jóváhagyott üzemi veszteségek

[...]

ténylegesen jóváhagyott beruházási költségek

[...]

– állami finanszírozás

[...]

- a tervezési engedélyezési eljárás költségei

[...]

az Air Berlin által kezdeményezett bírósági eljárás költségei

[...]

= a nyújtott tagi kölcsön egyenlege

= a nyújtott tagi kölcsön egyenlege

[...]

[...]

- a tagi kölcsön 5 %-os éves kamata

[...]

- I. vételár

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

2.3.2.   
  A 2009. évi kiegészítő megállapodás és az eladási opció újratárgyalása – további veszteségek, beruházások és egyéb költségek átvállalása

A 2009. évi kiegészítő megállapodás és az eladási opció újratárgyalása – további veszteségek, beruházások és egyéb költségek átvállalása

| (87) | Az Infratil 2008-ban bejelentette, hogy él eladási opciójával, mivel a tervezési engedélyt nem bocsátották ki, az utasszám nem érte el a 2005. évi részesedésszerzési szerződésben meghatározott szintet, és az FLG üzemi veszteségei a vártnál magasabbak lettek. Hogy repülőtér-üzemeltetőként megtartsa az Infratil társaságot, Lübeck Hanza-város beleegyezett abba, hogy az eladási opció tekintetében újratárgyalják a 2005. évi részesedésszerzési szerződés bizonyos rendelkezéseit. Ennek eredményeként létrejött a 2009. évi kiegészítő megállapodás, amelyet 2008. november 12-én írtak alá. Ez a megállapodás megnövelte a Lübeck Hanza-város által a 2005. évi részesedésszerzési szerződés alapján az Infratil részére fizetendő eladási opciós árat a további veszteségekkel, beruházásokkal és egyéb költségekkel. |
| --- | --- |

(87)

Az Infratil 2008-ban bejelentette, hogy él eladási opciójával, mivel a tervezési engedélyt nem bocsátották ki, az utasszám nem érte el a 2005. évi részesedésszerzési szerződésben meghatározott szintet, és az FLG üzemi veszteségei a vártnál magasabbak lettek. Hogy repülőtér-üzemeltetőként megtartsa az Infratil társaságot, Lübeck Hanza-város beleegyezett abba, hogy az eladási opció tekintetében újratárgyalják a 2005. évi részesedésszerzési szerződés bizonyos rendelkezéseit. Ennek eredményeként létrejött a 2009. évi kiegészítő megállapodás, amelyet 2008. november 12-én írtak alá. Ez a megállapodás megnövelte a Lübeck Hanza-város által a 2005. évi részesedésszerzési szerződés alapján az Infratil részére fizetendő eladási opciós árat a további veszteségekkel, beruházásokkal és egyéb költségekkel.

| (88) | A 2009. évi kiegészítő megállapodás alapján az új eladási opciós árat a következőképpen számították ki:

  3. táblázat


  Az eladási opció ára 2009. októberben EUR-ban







  Az eladási opció ára (2008. december 31.) | [...] |
| --- | --- | --- |
| + [...] % kamat az eladási opció ára után 2008-ban és 2009-ben | [...] |
| + a következőkre nyújtott tagi kölcsönök egyenlege | |
| ténylegesen jóváhagyott üzemi veszteségek 2009-ben | [...] |
| ténylegesen jóváhagyott beruházási költségek 2009-ben | [...] |
| a tervezési engedélyezési eljárás költségei 2009-ben | [...] |
| egyéb ráfordítások 2009-ben | [...] |
| az Air Berlin által kezdeményezett bírósági eljárás költségei 2009-ben | [...] |
| = a nyújtott tagi kölcsön egyenlege | [...] |
| + [...] % kamat a tagi kölcsön után 2009-re vonatkozóan | [...] |
| – a kölcsön által nem fedezett kiadások 2009-ben | [...] |
| + kollektív biztosítás kifizetéseinek kompenzációja (azaz a kollektív biztosítási díjak azon aránya, amelyek az FLG-hez rendelhetők) | [...] |
| Összesen | [...] |

(88)

A 2009. évi kiegészítő megállapodás alapján az új eladási opciós árat a következőképpen számították ki:

3. táblázat

3. táblázat

Az eladási opció ára 2009. októberben EUR-ban

Az eladási opció ára 2009. októberben EUR-ban

Az eladási opció ára (2008. december 31.)

[...]

- [...] % kamat az eladási opció ára után 2008-ban és 2009-ben

[...]

- a következőkre nyújtott tagi kölcsönök egyenlege

ténylegesen jóváhagyott üzemi veszteségek 2009-ben

[...]

ténylegesen jóváhagyott beruházási költségek 2009-ben

[...]

a tervezési engedélyezési eljárás költségei 2009-ben

[...]

egyéb ráfordítások 2009-ben

[...]

az Air Berlin által kezdeményezett bírósági eljárás költségei 2009-ben

[...]

= a nyújtott tagi kölcsön egyenlege

= a nyújtott tagi kölcsön egyenlege

[...]

[...]

- [...] % kamat a tagi kölcsön után 2009-re vonatkozóan

[...]

– a kölcsön által nem fedezett kiadások 2009-ben

[...]

- kollektív biztosítás kifizetéseinek kompenzációja (azaz a kollektív biztosítási díjak azon aránya, amelyek az FLG-hez rendelhetők)

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

| (89) | Az Infratil által az FLG-nek nyújtott egyik tagi kölcsönnel összefüggésben Lübeck Hanza-városnak kollektív biztosítási összeget kellett fizetnie. Ez a biztosítás az Infratil által kezelt összes repülőteret fedezte. Az FLG-hez rendelhető költségrész [...] EUR volt. |
| --- | --- |

(89)

Az Infratil által az FLG-nek nyújtott egyik tagi kölcsönnel összefüggésben Lübeck Hanza-városnak kollektív biztosítási összeget kellett fizetnie. Ez a biztosítás az Infratil által kezelt összes repülőteret fedezte. Az FLG-hez rendelhető költségrész [...] EUR volt.

| (90) | Ennek megfelelően az eladási opciónak a 2009. évi kiegészítő megállapodás szerinti ára és az eladási opciónak azon ára közötti különbözet, amelyet Lübeck Hanza-városnak a 2005. évi részesedésszerzési szerződés alapján kellett volna fizetnie, [...] EUR volt. |
| --- | --- |

(90)

Ennek megfelelően az eladási opciónak a 2009. évi kiegészítő megállapodás szerinti ára és az eladási opciónak azon ára közötti különbözet, amelyet Lübeck Hanza-városnak a 2005. évi részesedésszerzési szerződés alapján kellett volna fizetnie, [...] EUR volt.

| (91) | Ellenszolgáltatásként az Infratil lemondott arról a jogáról, hogy 2009. október 22. előtt gyakorolja eladási opcióját, és további részesedési jogokat biztosított Lübeck Hanza-városnak. Az Infratil emellett benyújtotta Lübeck Hanza-városnak az FLG és a Ryanair közötti szándéknyilatkozatot, amelyben mindkét fél megerősítette, hogy növelni fogják az utasszámot, és a Ryanair bázisának a lübecki repülőtéren történő létrehozása tekintetében együtt fognak működni. |
| --- | --- |

(91)

Ellenszolgáltatásként az Infratil lemondott arról a jogáról, hogy 2009. október 22. előtt gyakorolja eladási opcióját, és további részesedési jogokat biztosított Lübeck Hanza-városnak. Az Infratil emellett benyújtotta Lübeck Hanza-városnak az FLG és a Ryanair közötti szándéknyilatkozatot, amelyben mindkét fél megerősítette, hogy növelni fogják az utasszámot, és a Ryanair bázisának a lübecki repülőtéren történő létrehozása tekintetében együtt fognak működni.

2.4.   A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

2.4.1.   
  A 2000. évi megállapodás

A 2000. évi megállapodás

| (92) | 2000-ig az FLG által üzemeltetett repülőtér olyan repülőtér volt, amely a charterjáratok és az általános légi forgalom által realizált, légi forgalommal összefüggő tevékenységből származó bevételekből finanszírozta magát. 2000-ben a repülőtér megváltoztatta üzleti modelljét, és diszkont légitársaságokat fogadó repülőtérré alakult át, ahol a bevételeket légi forgalommal összefüggő és nem összefüggő tevékenységből szerezték meg. |
| --- | --- |

(92)

2000-ig az FLG által üzemeltetett repülőtér olyan repülőtér volt, amely a charterjáratok és az általános légi forgalom által realizált, légi forgalommal összefüggő tevékenységből származó bevételekből finanszírozta magát. 2000-ben a repülőtér megváltoztatta üzleti modelljét, és diszkont légitársaságokat fogadó repülőtérré alakult át, ahol a bevételeket légi forgalommal összefüggő és nem összefüggő tevékenységből szerezték meg.

| (93) | Az FLG 2000. május 29-én megállapodást írt alá a Ryanair légitársasággal a repülőtéri szolgáltatásokról (a továbbiakban: a 2000. évi megállapodás). A 2000. évi megállapodás meghatározta a Ryanair által fizetendő repülőtéri illetékeket, valamint a repülőtérnek fizetendő értékesítési ösztönzőket. A 2000. évi megállapodás a 2000. június 1. és 2010. május 31. közötti időszakra szólt. |
| --- | --- |

(93)

Az FLG 2000. május 29-én megállapodást írt alá a Ryanair légitársasággal a repülőtéri szolgáltatásokról (a továbbiakban: a 2000. évi megállapodás). A 2000. évi megállapodás meghatározta a Ryanair által fizetendő repülőtéri illetékeket, valamint a repülőtérnek fizetendő értékesítési ösztönzőket. A 2000. évi megállapodás a 2000. június 1. és 2010. május 31. közötti időszakra szólt.

| (94) | A lübecki repülőtér és a London-Stansted közötti szakaszra a repülőtér a következőképpen becsülte meg a költségeket és a bevételeket:

  4. táblázat


  Költségek és bevételek a 2000. évi megállapodás alapján az FLG szemszögéből








  A Ryanair légitársasággal kötött megállapodás elemei | < 18 járatforduló hetente | ≥ 18 járatforduló hetente |
| --- | --- | --- | --- |
| Az FLG költségei EUR-ban |
| Értékesítéstámogatás – költségek érkező utasonként | [...] | [...] |
| | 2005. május 31. előtt | 2005. június 1-jétől |
| Az FLG bevételei EUR-ban |
| A Ryanair által repülőgépenként fizetendő díjak | [...] | [...] |
| A Ryanair által érkező utasonként fizetendő díjak | [...] | [...] |
| A Ryanair által érkező utasonként fizetendő nettó díjak (levonva a díjból az értékesítéstámogatást) | [...] | [...] |
| Egyéb: |
| Az árbevételre kivetett díj az FLG által eladott jegyenként | [...] % | [...] % |
| Részesedés az FLG-n keresztül lefoglalt bérautók árbevételéből | [...] % | [...] % |
| Biztonsági díj (a Ryanair által az illetékes hatóság részére fizetendő) EUR-ban | [...] | [...] |

(94)

A lübecki repülőtér és a London-Stansted közötti szakaszra a repülőtér a következőképpen becsülte meg a költségeket és a bevételeket:

4. táblázat

4. táblázat

Költségek és bevételek a 2000. évi megállapodás alapján az FLG szemszögéből

Költségek és bevételek a 2000. évi megállapodás alapján az FLG szemszögéből

A Ryanair légitársasággal kötött megállapodás elemei

< 18 járatforduló hetente

≥ 18 járatforduló hetente

Az FLG költségei EUR-ban

Az FLG költségei EUR-ban

Értékesítéstámogatás – költségek érkező utasonként

[...]

[...]

2005. május 31. előtt

2005. június 1-jétől

Az FLG bevételei EUR-ban

Az FLG bevételei EUR-ban

A Ryanair által repülőgépenként fizetendő díjak

[...]

[...]

A Ryanair által érkező utasonként fizetendő díjak

[...]

[...]

A Ryanair által érkező utasonként fizetendő nettó díjak (levonva a díjból az értékesítéstámogatást)

A Ryanair által érkező utasonként fizetendő nettó díjak (levonva a díjból az értékesítéstámogatást)

[...]

[...]

[...]

[...]

Egyéb:

Egyéb:

Az árbevételre kivetett díj az FLG által eladott jegyenként

[...] %

[...] %

Részesedés az FLG-n keresztül lefoglalt bérautók árbevételéből

[...] %

[...] %

Biztonsági díj (a Ryanair által az illetékes hatóság részére fizetendő) EUR-ban

[...]

[...]

2.4.2.   
  2010. évi megállapodások

2010. évi megállapodások

| (95) | 2010. március 29-én a Ryanair és a lübecki repülőtér aláírta a 2000. évi megállapodás 1. számú kiegészítő megállapodását a 2010. március 28. és október 30. közötti időszakra vonatkozóan. Ez a kiegészítő megállapodás 2010. október 30-ig meghosszabbította a 2000. évi megállapodást, és egy [...] EUR összegű ösztönző díjat írt elő, amelyet utasonként fizetnek meg a Ryanair légitársaság részére a repülőtéri szolgáltatásokról szóló 2000. évi szerződésben meghatározott, utasonként [...] EUR összegű (hetente kevesebb mint 18 járatforduló esetén), illetve [...] EUR összegű (hetente több mint 18 járatforduló esetén) marketingszolgáltatási díjon túl. A Ryanair hetente több mint 18 járatfordulót bonyolított le, ezért az FLG-nek utasonként összesen [...] EUR-t kellett megfizetnie a Ryanair részére. A 2000. évi megállapodás minden egyéb feltételét fenntartották, így az induló utasonként az FLG-nek fizetendő utaskiszolgálási díj összege [...] EUR volt, a járatfordulónként fizetendő forgalmielőtér-kezelési díjé [...] EUR, az utasonként fizetendő utaskezelési díjé [...] EUR, az utasonként fizetendő biztonsági díjé pedig [...] EUR. |
| --- | --- |

(95)

2010. március 29-én a Ryanair és a lübecki repülőtér aláírta a 2000. évi megállapodás 1. számú kiegészítő megállapodását a 2010. március 28. és október 30. közötti időszakra vonatkozóan. Ez a kiegészítő megállapodás 2010. október 30-ig meghosszabbította a 2000. évi megállapodást, és egy [...] EUR összegű ösztönző díjat írt elő, amelyet utasonként fizetnek meg a Ryanair légitársaság részére a repülőtéri szolgáltatásokról szóló 2000. évi szerződésben meghatározott, utasonként [...] EUR összegű (hetente kevesebb mint 18 járatforduló esetén), illetve [...] EUR összegű (hetente több mint 18 járatforduló esetén) marketingszolgáltatási díjon túl. A Ryanair hetente több mint 18 járatfordulót bonyolított le, ezért az FLG-nek utasonként összesen [...] EUR-t kellett megfizetnie a Ryanair részére. A 2000. évi megállapodás minden egyéb feltételét fenntartották, így az induló utasonként az FLG-nek fizetendő utaskiszolgálási díj összege [...] EUR volt, a járatfordulónként fizetendő forgalmielőtér-kezelési díjé [...] EUR, az utasonként fizetendő utaskezelési díjé [...] EUR, az utasonként fizetendő biztonsági díjé pedig [...] EUR.

| (96) | 2010. októberében írták alá a 2. számú kiegészítő megállapodást, amely nem tartotta fenn az első kiegészítő megállapodás feltételeit, hanem visszatért az eredeti 2000. évi megállapodásban rögzített marketingszolgáltatási díjhoz. A 2010. októberi kiegészítő megállapodás három évvel, 2013. november 1-jéig hosszabbította meg a 2000. évi megállapodás rendelkezéseit. |
| --- | --- |

(96)

2010. októberében írták alá a 2. számú kiegészítő megállapodást, amely nem tartotta fenn az első kiegészítő megállapodás feltételeit, hanem visszatért az eredeti 2000. évi megállapodásban rögzített marketingszolgáltatási díjhoz. A 2010. októberi kiegészítő megállapodás három évvel, 2013. november 1-jéig hosszabbította meg a 2000. évi megállapodás rendelkezéseit.

| (97) | Az 1. számú kiegészítő megállapodás aláírásának napján, azaz 2010. március 29-én az FLG szintén megállapodást kötött a marketingszolgáltatásokról az Airport Marketing Services Limited társasággal (a továbbiakban: AMS), a Ryanair 100 %-os tulajdonában lévő leányvállalatával. Ez a marketingszolgáltatásokról szóló megállapodás szintén a 2010. március 29. és október 30. közötti időszakot ölelte fel, és meghatározta az AMS által a www.ryanair.com oldalon teljesítendő reklámszolgáltatásokat, amelyekért az FLG-nek [...] EUR-t kellett fizetnie. |
| --- | --- |

(97)

Az 1. számú kiegészítő megállapodás aláírásának napján, azaz 2010. március 29-én az FLG szintén megállapodást kötött a marketingszolgáltatásokról az Airport Marketing Services Limited társasággal (a továbbiakban: AMS), a Ryanair 100 %-os tulajdonában lévő leányvállalatával. Ez a marketingszolgáltatásokról szóló megállapodás szintén a 2010. március 29. és október 30. közötti időszakot ölelte fel, és meghatározta az AMS által a www.ryanair.com oldalon teljesítendő reklámszolgáltatásokat, amelyekért az FLG-nek [...] EUR-t kellett fizetnie.

2.5.   A REPÜLŐTÉREN A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

A REPÜLŐTÉREN A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

| (98) | A jégtelenítésért felszámított díjak esetében a különdíjakra vonatkozó szabályozás minden olyan légitársaságra alkalmazandó, amely a lübecki repülőteret használja. A különdíjakra vonatkozó szabályozás a repülőtér általános díjszabásától elkülönülő dokumentum. Ezt a dokumentumot rendszeresen aktualizálják. A különdíjakra vonatkozó szabályozás több kategória között tesz különbséget – azaz legfeljebb 10 t maximális felszállótömegű repülőgépek jégtelenítése, 10 t feletti maximális felszállótömegű repülőgépek jégtelenítése, jégtelenítő folyadék és meleg víz –, és minden kategóriára megállapítja az árat. |
| --- | --- |

(98)

A jégtelenítésért felszámított díjak esetében a különdíjakra vonatkozó szabályozás minden olyan légitársaságra alkalmazandó, amely a lübecki repülőteret használja. A különdíjakra vonatkozó szabályozás a repülőtér általános díjszabásától elkülönülő dokumentum. Ezt a dokumentumot rendszeresen aktualizálják. A különdíjakra vonatkozó szabályozás több kategória között tesz különbséget – azaz legfeljebb 10 t maximális felszállótömegű repülőgépek jégtelenítése, 10 t feletti maximális felszállótömegű repülőgépek jégtelenítése, jégtelenítő folyadék és meleg víz –, és minden kategóriára megállapítja az árat.

3.   A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

| (99) | Az eljárás megindításáról szóló 2007. és 2012. évi határozataiban a Bizottság azzal kapcsolatban indított vizsgálatokat, hogy részesülhetett-e állami támogatásban az FLG, az Infratil, a Ryanair, a Wizz Air és a Globalis Reisen megbízásából működő más légitársaságok. |
| --- | --- |

(99)

Az eljárás megindításáról szóló 2007. és 2012. évi határozataiban a Bizottság azzal kapcsolatban indított vizsgálatokat, hogy részesülhetett-e állami támogatásban az FLG, az Infratil, a Ryanair, a Wizz Air és a Globalis Reisen megbízásából működő más légitársaságok.

3.1.   AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (100) | A Bizottságnak kétségei voltak az 1978. október 19-i nyereség- és veszteségátruházási szerződéssel (a továbbiakban: veszteségátvállalási szerződés) kapcsolatban, amelynek értelmében Lübeck Hanza-város fedezte az FLG 1978 és 2004 közötti üzemi veszteségeit, a telekre és a repülőtéri infrastruktúrára vonatkozó haszonbérleti szerződést és a fennálló kötelezettségek átvállalását. A Bizottság kétségeit fogalmazta meg a regionális repülőterekről szóló 2005. évi határozat keretében nyújtott esetleges beruházási támogatással és a határozat feltételezett megsértésével, a 2009 novembere óta nyújtott veszteségkompenzációval, az infrastrukturális beruházások Lübeck Hanza-város és Schleswig-Holstein tartomány általi finanszírozásával, valamint a Lübeck Hanza-város által az FLG-nek nyújtott tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolásával kapcsolatban is. Ezekkel az intézkedésekkel összefüggésben a Bizottság kétségeinek ad hangot azt illetően, hogy egy piacgazdasági szereplő rendes piaci körülmények között szintén hasonló előnyökhöz juttatta volna-e az FLG-t. |
| --- | --- |

(100)

A Bizottságnak kétségei voltak az 1978. október 19-i nyereség- és veszteségátruházási szerződéssel (a továbbiakban: veszteségátvállalási szerződés) kapcsolatban, amelynek értelmében Lübeck Hanza-város fedezte az FLG 1978 és 2004 közötti üzemi veszteségeit, a telekre és a repülőtéri infrastruktúrára vonatkozó haszonbérleti szerződést és a fennálló kötelezettségek átvállalását. A Bizottság kétségeit fogalmazta meg a regionális repülőterekről szóló 2005. évi határozat keretében nyújtott esetleges beruházási támogatással és a határozat feltételezett megsértésével, a 2009 novembere óta nyújtott veszteségkompenzációval, az infrastrukturális beruházások Lübeck Hanza-város és Schleswig-Holstein tartomány általi finanszírozásával, valamint a Lübeck Hanza-város által az FLG-nek nyújtott tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolásával kapcsolatban is. Ezekkel az intézkedésekkel összefüggésben a Bizottság kétségeinek ad hangot azt illetően, hogy egy piacgazdasági szereplő rendes piaci körülmények között szintén hasonló előnyökhöz juttatta volna-e az FLG-t.

3.2.   AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (101) | mivel az FLG tulajdonrészének 90 %-át az Infratil társaságnak adták el, a Bizottság kétségeit fogalmazta meg azzal kapcsolatban, hogy a privatizálási folyamat összeegyeztethető volt az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal. Ezen túlmenően a Bizottság azt feltételezte, hogy az eladási opció 2008–2009-es újratárgyalásakor állami támogatás állhatott fenn. |
| --- | --- |

(101)

mivel az FLG tulajdonrészének 90 %-át az Infratil társaságnak adták el, a Bizottság kétségeit fogalmazta meg azzal kapcsolatban, hogy a privatizálási folyamat összeegyeztethető volt az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal. Ezen túlmenően a Bizottság azt feltételezte, hogy az eladási opció 2008–2009-es újratárgyalásakor állami támogatás állhatott fenn.

3.3.   A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (102) | A Ryanair légitársasággal kötött 2000. évi megállapodással és a 2010. márciusi és októberi kiegészítő megállapodásokkal kapcsolatban a Bizottság kétségének adott hangot azzal kapcsolatban, hogy ez a megállapodás nem juttatta-e egyedi előnyhöz a Ryanair légitársaságot, ami alapján állami támogatásnak minősülne. |
| --- | --- |

(102)

A Ryanair légitársasággal kötött 2000. évi megállapodással és a 2010. márciusi és októberi kiegészítő megállapodásokkal kapcsolatban a Bizottság kétségének adott hangot azzal kapcsolatban, hogy ez a megállapodás nem juttatta-e egyedi előnyhöz a Ryanair légitársaságot, ami alapján állami támogatásnak minősülne.

3.4.   A REPÜLŐTÉREN A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

A REPÜLŐTÉREN A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

| (103) | A Bizottságnak kétségei voltak, hogy a 2009 novembere óta a jégtelenítésért felszámított díjak nem tartalmaznak-e állami támogatást, mivel voltak arra utaló jelek, hogy a repülőgépek jégtelenítésének árai alacsonyabbak voltak, mint a repülőtér számára jelentkező költségek. |
| --- | --- |

(103)

A Bizottságnak kétségei voltak, hogy a 2009 novembere óta a jégtelenítésért felszámított díjak nem tartalmaznak-e állami támogatást, mivel voltak arra utaló jelek, hogy a repülőgépek jégtelenítésének árai alacsonyabbak voltak, mint a repülőtér számára jelentkező költségek.

4.   NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

4.1.   AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (104) | Németország felhívta a figyelmet arra, hogy az FLG már nem létezik. A lübecki repülőtér privatizálása során az FLG összeolvadt Lübeck Hanza-várossal. Ezzel Lübeck Hanza-város az FLG általános jogutódja lett, és az FLG és Lübeck Hanza-város közötti igények tárgytalanná váltak. Ezért Németország szerint minden olyan kérdés, amely a Lübeck Hanza-város által az FLG számára nyújtott állami támogatást érinti, tárgytalanná vált. Ezen túlmenően Németország észrevételeket fűzött az egyes intézkedésekhez, és kifejtette, hogy minden intézkedés megfelelt az állami támogatásra vonatkozó szabályoknak, mivel vagy létező támogatásnak minősülnek, vagy pedig megfelelnek a piacgazdasági szereplő elvének.






  — | Veszteségátvállalási szerződés: Németország szerint a nyereség- és veszteségátruházási szerződés nem lehet a vizsgálat tárgya, mivel azt 1978-ban kötötték meg, és 2004. december 31-én lejárt. Ha azt állami támogatásnak minősítenék, akkor is csupán „létező támogatás” lenne. Németország a továbbiakban úgy érvelt, hogy a veszteségátvállalási szerződés olyan általános gazdaságpolitikai intézkedés, amely nem tekinthető állami támogatásnak. Németország megítélése szerint a nyereség- és veszteségátruházási szerződés teljesíti a piacgazdasági szereplő kritériumát is, mivel a szóban forgó intézkedések a légitársaságokat voltak hivatottak meggyőzni arról, hogy a repülőteret válasszák bázisuknak, továbbá az utasszám növelésére szolgáltak. |
| --- | --- | --- |

(104)

Németország felhívta a figyelmet arra, hogy az FLG már nem létezik. A lübecki repülőtér privatizálása során az FLG összeolvadt Lübeck Hanza-várossal. Ezzel Lübeck Hanza-város az FLG általános jogutódja lett, és az FLG és Lübeck Hanza-város közötti igények tárgytalanná váltak. Ezért Németország szerint minden olyan kérdés, amely a Lübeck Hanza-város által az FLG számára nyújtott állami támogatást érinti, tárgytalanná vált. Ezen túlmenően Németország észrevételeket fűzött az egyes intézkedésekhez, és kifejtette, hogy minden intézkedés megfelelt az állami támogatásra vonatkozó szabályoknak, mivel vagy létező támogatásnak minősülnek, vagy pedig megfelelnek a piacgazdasági szereplő elvének.

—

Veszteségátvállalási szerződés: Németország szerint a nyereség- és veszteségátruházási szerződés nem lehet a vizsgálat tárgya, mivel azt 1978-ban kötötték meg, és 2004. december 31-én lejárt. Ha azt állami támogatásnak minősítenék, akkor is csupán „létező támogatás” lenne. Németország a továbbiakban úgy érvelt, hogy a veszteségátvállalási szerződés olyan általános gazdaságpolitikai intézkedés, amely nem tekinthető állami támogatásnak. Németország megítélése szerint a nyereség- és veszteségátruházási szerződés teljesíti a piacgazdasági szereplő kritériumát is, mivel a szóban forgó intézkedések a légitársaságokat voltak hivatottak meggyőzni arról, hogy a repülőteret válasszák bázisuknak, továbbá az utasszám növelésére szolgáltak.

| — | Haszonbérleti szerződés és a kölcsön átvállalása: Németország szerint ezekkel az intézkedésekkel összefüggésben minden támogatás létező támogatásnak tekintendő. Németország emellett felhívta a figyelmet arra, hogy a bérleti díj megfelelt a szokásos piaci árnak, ahogy azt az FLG Infratil részére történő eladása előtt az Ernst & Young által a Lübeck Hanza-város megbízásából készített független tanulmány is bizonyította. Németország átadta ezt a tanulmányt a Bizottságnak. A kölcsön átvállalásával kapcsolatban Németország kifejtette, hogy a kötelezettségekre kizárólag az infrastrukturális intézkedések előfinanszírozása keretében vállaltak garanciát, amelyeket később minden esetben a veszteségátvállalási szerződés kifizetésein keresztül finanszíroztak. |
| --- | --- |

—

Haszonbérleti szerződés és a kölcsön átvállalása: Németország szerint ezekkel az intézkedésekkel összefüggésben minden támogatás létező támogatásnak tekintendő. Németország emellett felhívta a figyelmet arra, hogy a bérleti díj megfelelt a szokásos piaci árnak, ahogy azt az FLG Infratil részére történő eladása előtt az Ernst & Young által a Lübeck Hanza-város megbízásából készített független tanulmány is bizonyította. Németország átadta ezt a tanulmányt a Bizottságnak. A kölcsön átvállalásával kapcsolatban Németország kifejtette, hogy a kötelezettségekre kizárólag az infrastrukturális intézkedések előfinanszírozása keretében vállaltak garanciát, amelyeket később minden esetben a veszteségátvállalási szerződés kifizetésein keresztül finanszíroztak.

| — | Az FLG-nek a regionális repülőterekről szóló 2005. évi határozat értelmében nyújtott beruházási támogatás és a határozat feltételezett megsértése: Németország közölte, hogy a szóban forgó intézkedéseket soha sem hajtották végre, vagy pedig ezen intézkedések állami feladatnak minősültek. |
| --- | --- |

—

Az FLG-nek a regionális repülőterekről szóló 2005. évi határozat értelmében nyújtott beruházási támogatás és a határozat feltételezett megsértése: Németország közölte, hogy a szóban forgó intézkedéseket soha sem hajtották végre, vagy pedig ezen intézkedések állami feladatnak minősültek.

| — | Az FLG 2009 novembere óta felmerülő veszteségeinek kompenzálása: Németország kifejtette, hogy az FLG számára Lübeck Hanza-város által 2009 óta folyósított finanszírozás megfelel az állami támogatásra vonatkozó uniós szabályoknak, mivel az FLG nem folytat gazdasági tevékenységet, és állami feladatok keretében nyújtott szolgáltatásokról, illetve általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról van szó. |
| --- | --- |

—

Az FLG 2009 novembere óta felmerülő veszteségeinek kompenzálása: Németország kifejtette, hogy az FLG számára Lübeck Hanza-város által 2009 óta folyósított finanszírozás megfelel az állami támogatásra vonatkozó uniós szabályoknak, mivel az FLG nem folytat gazdasági tevékenységet, és állami feladatok keretében nyújtott szolgáltatásokról, illetve általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról van szó.

| — | Az infrastrukturális beruházások Lübeck Hanza-város és Schleswig-Holstein tartomány általi finanszírozása: Németország úgy érvelt, hogy az infrastrukturális beruházások finanszírozása közszolgáltatásokra, illetve állami hatáskörbe tartozó szolgáltatásokra irányult, így megfelelt az állami támogatásokra vonatkozóan az 1994. évi légiközlekedési iránymutatásban (25) meghatározott szabályoknak (ez igaz a 2009 utáni veszteségek kompenzálására is). |
| --- | --- |

—

Az infrastrukturális beruházások Lübeck Hanza-város és Schleswig-Holstein tartomány általi finanszírozása: Németország úgy érvelt, hogy az infrastrukturális beruházások finanszírozása közszolgáltatásokra, illetve állami hatáskörbe tartozó szolgáltatásokra irányult, így megfelelt az állami támogatásokra vonatkozóan az 1994. évi légiközlekedési iránymutatásban (25) meghatározott szabályoknak (ez igaz a 2009 utáni veszteségek kompenzálására is).

25

| — | A Lübeck Hanza-város által az FLG-nek nyújtott tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolása: Németország kifejtette, hogy Lübeck Hanza-város követelésének az FLG javára történő hátrasorolása szokásos piaci gyakorlat, amely nem juttatta előnyhöz az FLG-t. |
| --- | --- |

—

A Lübeck Hanza-város által az FLG-nek nyújtott tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolása: Németország kifejtette, hogy Lübeck Hanza-város követelésének az FLG javára történő hátrasorolása szokásos piaci gyakorlat, amely nem juttatta előnyhöz az FLG-t.

4.2.   AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

4.2.1.   
  Az FLG tulajdonrészének eladása

Az FLG tulajdonrészének eladása

| (105) | Németország azzal érvelt, hogy a megállapodás szerinti vételár egy szokásos piaci ár. Németország kifejtette továbbá, hogy az FLG 90 %-os tulajdonrészének eladására kiírt pályázati eljárás egy nyílt, átlátható, feltételekhez nem kötött és megkülönböztetéstől mentes eljárás volt. Németország közölte, hogy a szerződés újratárgyalása – amit az OVG Schleswig2005. július 18-i ítélete (26) tett szükségessé – semmit sem változtatott az ajánlattételi eljárás eredményén, miszerint az Infratil nyújtotta be az egyetlen és legmagasabb értékű ajánlatot. Németország szerint az ítélet következtében szükségtelen és eredménytelen lett volna egy új ajánlattételi felhívást közzétenni, mert a korábbiakhoz képest a helyzet még kevésbé volt vonzó a lehetséges ajánlattevők számára. |
| --- | --- |

(105)

Németország azzal érvelt, hogy a megállapodás szerinti vételár egy szokásos piaci ár. Németország kifejtette továbbá, hogy az FLG 90 %-os tulajdonrészének eladására kiírt pályázati eljárás egy nyílt, átlátható, feltételekhez nem kötött és megkülönböztetéstől mentes eljárás volt. Németország közölte, hogy a szerződés újratárgyalása – amit az OVG Schleswig2005. július 18-i ítélete (26) tett szükségessé – semmit sem változtatott az ajánlattételi eljárás eredményén, miszerint az Infratil nyújtotta be az egyetlen és legmagasabb értékű ajánlatot. Németország szerint az ítélet következtében szükségtelen és eredménytelen lett volna egy új ajánlattételi felhívást közzétenni, mert a korábbiakhoz képest a helyzet még kevésbé volt vonzó a lehetséges ajánlattevők számára.

OVG Schleswig

26

| (106) | Németország kifejtette, hogy semmi sem indokolta egy új ajánlattételi felhívás közzétételét, mert az OVG Schleswig ítélete ugyan befolyásolta a repülőtér értékét, a pályázati eljárás tényleges tárgyát azonban nem. Ráadásul Németország szerint bármikor lehetővé kell tenni a szerződések módosítását. Ezen érvek alátámasztásaként Németország utal a német közbeszerzési jogszabályokra. |
| --- | --- |

(106)

Németország kifejtette, hogy semmi sem indokolta egy új ajánlattételi felhívás közzétételét, mert az OVG Schleswig ítélete ugyan befolyásolta a repülőtér értékét, a pályázati eljárás tényleges tárgyát azonban nem. Ráadásul Németország szerint bármikor lehetővé kell tenni a szerződések módosítását. Ezen érvek alátámasztásaként Németország utal a német közbeszerzési jogszabályokra.

OVG Schleswig

| (107) | Emellett Németország úgy ítélte meg, hogy az Ernst & Young szakértői jelentése szerint a privatizáció feltételei tükrözték az FLG piaci értékét ebben az időpontban, és messze meghaladták egy esetleges felszámolás gazdasági eredményét. |
| --- | --- |

(107)

Emellett Németország úgy ítélte meg, hogy az Ernst & Young szakértői jelentése szerint a privatizáció feltételei tükrözték az FLG piaci értékét ebben az időpontban, és messze meghaladták egy esetleges felszámolás gazdasági eredményét.

4.2.2.   
  A 2009. évi kiegészítő megállapodás és az eladási opció újratárgyalása – További veszteségek, beruházások és egyéb költségek átvállalása

A 2009. évi kiegészítő megállapodás és az eladási opció újratárgyalása – További veszteségek, beruházások és egyéb költségek átvállalása

| (108) | Németország kifejtette, hogy az Infratil és Lübeck Hanza-város között létrejött szerződést a lübecki repülőtér 2009-es jogi és gazdasági helyzetének összefüggésében kell értékelni. Ide tartozik a még nem kiadott tervezési engedély, a folyamatban lévő bíróság eljárás, amelynek egyik fele a repülőtér volt, valamint a gazdasági és pénzügyi válság. |
| --- | --- |

(108)

Németország kifejtette, hogy az Infratil és Lübeck Hanza-város között létrejött szerződést a lübecki repülőtér 2009-es jogi és gazdasági helyzetének összefüggésében kell értékelni. Ide tartozik a még nem kiadott tervezési engedély, a folyamatban lévő bíróság eljárás, amelynek egyik fele a repülőtér volt, valamint a gazdasági és pénzügyi válság.

| (109) | Németország vitatta azt az állítás, hogy az Infratil előnyhöz jutott volna, mivel az eladási opció árát már az Infratil társasággal 2005-ben kötött eredeti szerződéssel összefüggésben megtárgyalták egy nyilvános, átlátható és megkülönböztetésmentes pályázati eljárás keretében. Németország kifejtette, hogy az ellenszolgáltatás 2005-ben elfogadott mértékéhez képest 2009-ben jelentkező mérsékelt áremelkedés méltányosnak tekintendő. |
| --- | --- |

(109)

Németország vitatta azt az állítás, hogy az Infratil előnyhöz jutott volna, mivel az eladási opció árát már az Infratil társasággal 2005-ben kötött eredeti szerződéssel összefüggésben megtárgyalták egy nyilvános, átlátható és megkülönböztetésmentes pályázati eljárás keretében. Németország kifejtette, hogy az ellenszolgáltatás 2005-ben elfogadott mértékéhez képest 2009-ben jelentkező mérsékelt áremelkedés méltányosnak tekintendő.

| (110) | Németország szerint a veszteségek átvállalása gazdasági szempontból előnyösebb volt, mint annak következményei, ha az Infratil gyakorolja opciós jogát. Németország hangsúlyozta, hogy egyrészt azért nem mérlegelték a repülőtér bezárását, mert a repülőtér teljes időben történő üzemeltetése közszolgáltatási kötelezettségnek minősül. Másrészt nem volt lehetőség arra, hogy egy észszerű időtartamon belül új befektetőt találjanak, mivel ehhez uniós szintű közbeszerzési eljárást kellett volna kiírni. Egy ilyen eljárás sok időt és erőforrást vesz igénybe (mintegy 12 hónapig tart). |
| --- | --- |

(110)

Németország szerint a veszteségek átvállalása gazdasági szempontból előnyösebb volt, mint annak következményei, ha az Infratil gyakorolja opciós jogát. Németország hangsúlyozta, hogy egyrészt azért nem mérlegelték a repülőtér bezárását, mert a repülőtér teljes időben történő üzemeltetése közszolgáltatási kötelezettségnek minősül. Másrészt nem volt lehetőség arra, hogy egy észszerű időtartamon belül új befektetőt találjanak, mivel ehhez uniós szintű közbeszerzési eljárást kellett volna kiírni. Egy ilyen eljárás sok időt és erőforrást vesz igénybe (mintegy 12 hónapig tart).

4.3.   A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

4.3.1.   
  A 2000. évi megállapodás

A 2000. évi megállapodás

| (111) | Németország szerint a Ryanair nem jutott gazdasági előnyhöz. Németország kifejtette, hogy egy FLG-hez hasonló magánüzemeltető hasonló feltételek mellett szintén megkötötte volna a szerződést a Ryanair légitársasággal. A 2000. évi megállapodás megkötésekor az FLG-nek az volt a célja, hogy hosszú távon nyereségessé váljon. Ezzel kapcsolatban Németország úgy érvelt, hogy a repülőterek üzleti stratégiája rendszerint a légi forgalommal összefüggő, valamint a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekre, mint például üzletek, éttermek és parkolóhelyek üzemeltetésére épül. Németország szerint ezért megtérül, ha minden légitársaságnak alacsony repülőtéri illetéket ajánlanak annak érdekében, hogy növeljék az utasszámot, és jelentős növekedést érjenek el a légi forgalommal nem összefüggő területen, amellyel kompenzálni lehet a légi forgalommal összefüggő terület alacsonyabb bevételeit. |
| --- | --- |

(111)

Németország szerint a Ryanair nem jutott gazdasági előnyhöz. Németország kifejtette, hogy egy FLG-hez hasonló magánüzemeltető hasonló feltételek mellett szintén megkötötte volna a szerződést a Ryanair légitársasággal. A 2000. évi megállapodás megkötésekor az FLG-nek az volt a célja, hogy hosszú távon nyereségessé váljon. Ezzel kapcsolatban Németország úgy érvelt, hogy a repülőterek üzleti stratégiája rendszerint a légi forgalommal összefüggő, valamint a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekre, mint például üzletek, éttermek és parkolóhelyek üzemeltetésére épül. Németország szerint ezért megtérül, ha minden légitársaságnak alacsony repülőtéri illetéket ajánlanak annak érdekében, hogy növeljék az utasszámot, és jelentős növekedést érjenek el a légi forgalommal nem összefüggő területen, amellyel kompenzálni lehet a légi forgalommal összefüggő terület alacsonyabb bevételeit.

| (112) | Németország megjegyezte továbbá, hogy a menetrend szerint járatokat kínáló légitársaságok toborzása számos előnnyel jár. Németország különösen azt az érvet hozta fel, hogy a repülőtér abból indulhatott ki, hogy az adott légitársaságok a jövőben nem kötnének megállapodást a konkurens repülőterekkel. Így a repülőtér más légitársaságokat is Lübeckbe vonzana. |
| --- | --- |

(112)

Németország megjegyezte továbbá, hogy a menetrend szerint járatokat kínáló légitársaságok toborzása számos előnnyel jár. Németország különösen azt az érvet hozta fel, hogy a repülőtér abból indulhatott ki, hogy az adott légitársaságok a jövőben nem kötnének megállapodást a konkurens repülőterekkel. Így a repülőtér más légitársaságokat is Lübeckbe vonzana.

| (113) | A piaci feltételek betartásával kapcsolatos érveinek alátámasztásaként Németország az Ernst & Young szakértői jelentésére hivatkozott. Németország azt is kifejtette, hogy az Infratil többségi magántulajdonosként a repülőtér privatizálása után tovább folytatta a (112) preambulumbekezésben bemutatott stratégiát. |
| --- | --- |

(113)

A piaci feltételek betartásával kapcsolatos érveinek alátámasztásaként Németország az Ernst & Young szakértői jelentésére hivatkozott. Németország azt is kifejtette, hogy az Infratil többségi magántulajdonosként a repülőtér privatizálása után tovább folytatta a (112) preambulumbekezésben bemutatott stratégiát.

| (114) | Németország érvelése szerint az üzleti stratégia 2000-ben és utólagosan szemlélve is helyénvaló volt. Az utasszám jelentősen nőtt, a Ryanair új célállomásokat vezetett be, a lübecki repülőtér pedig új légitársaságokat tudott a repülőtérre vonzani, mint amilyen a Wizz Air. Németország szerint a Ryanair légitársasággal kötött szerződés mérvadó tényező volt abban, hogy megnyerték magánbefektetőnek az Infratil társaságot. |
| --- | --- |

(114)

Németország érvelése szerint az üzleti stratégia 2000-ben és utólagosan szemlélve is helyénvaló volt. Az utasszám jelentősen nőtt, a Ryanair új célállomásokat vezetett be, a lübecki repülőtér pedig új légitársaságokat tudott a repülőtérre vonzani, mint amilyen a Wizz Air. Németország szerint a Ryanair légitársasággal kötött szerződés mérvadó tényező volt abban, hogy megnyerték magánbefektetőnek az Infratil társaságot.

utólagosan

| (115) | Németország azt is előadta, hogy a Ryanair nem jutott szelektív előnyhöz, mivel az FLG egy másik érdeklődő légitársaságnak ugyanazokat a feltételeket ajánlotta volna. |
| --- | --- |

(115)

Németország azt is előadta, hogy a Ryanair nem jutott szelektív előnyhöz, mivel az FLG egy másik érdeklődő légitársaságnak ugyanazokat a feltételeket ajánlotta volna.

| (116) | Ráadásul Németország a Stardust Marine (27) ügyben hozott ítélet alapján azon a véleményen van, hogy a Ryanair légitársaságnak juttatott feltételezett előnyök nem az államnak tulajdoníthatók. Németország szerint az FLG autonóm módon, állami befolyásolás nélkül járt el a Ryanair légitársasággal 2000-ben kötött szerződés előtt, alatt és után is. Németország azt is kifejtette, hogy az FLG nem volt integrálva a közigazgatási struktúrába. Végezetül pedig Németország kifejtette, hogy az FLG menedzsmentjének hatósági felügyelete a légi forgalomra és az állami hatáskörbe tartozó ügyekre szorítkozott, és nem terjedt ki az üzletviteli tevékenységre. Németország azt az érvet is előadta, Lübeck Hanza-város és különösen az FLG felügyelőbizottsága nem vett részt a Ryanair légitársasággal kötendő szerződésről hozott döntésben, amit a felügyelőbizottság 2000. július 11-i ülésének jegyzőkönyve, valamint az FLG egykori ügyvezetőjének írásbeli nyilatkozata is megerősít. |
| --- | --- |

(116)

Ráadásul Németország a Stardust Marine (27) ügyben hozott ítélet alapján azon a véleményen van, hogy a Ryanair légitársaságnak juttatott feltételezett előnyök nem az államnak tulajdoníthatók. Németország szerint az FLG autonóm módon, állami befolyásolás nélkül járt el a Ryanair légitársasággal 2000-ben kötött szerződés előtt, alatt és után is. Németország azt is kifejtette, hogy az FLG nem volt integrálva a közigazgatási struktúrába. Végezetül pedig Németország kifejtette, hogy az FLG menedzsmentjének hatósági felügyelete a légi forgalomra és az állami hatáskörbe tartozó ügyekre szorítkozott, és nem terjedt ki az üzletviteli tevékenységre. Németország azt az érvet is előadta, Lübeck Hanza-város és különösen az FLG felügyelőbizottsága nem vett részt a Ryanair légitársasággal kötendő szerződésről hozott döntésben, amit a felügyelőbizottság 2000. július 11-i ülésének jegyzőkönyve, valamint az FLG egykori ügyvezetőjének írásbeli nyilatkozata is megerősít.

Stardust Marine

27

| (117) | Németország a továbbiakban azt is kifejtette, hogy a 2000. évi megállapodás nem torzította a versenyt, illetve azzal nem fenyegetett, továbbá nem torzította a tagállamok közötti kereskedelmet, mivel a lübecki repülőtér és más repülőterek között nincs valódi versenyt. |
| --- | --- |

(117)

Németország a továbbiakban azt is kifejtette, hogy a 2000. évi megállapodás nem torzította a versenyt, illetve azzal nem fenyegetett, továbbá nem torzította a tagállamok közötti kereskedelmet, mivel a lübecki repülőtér és más repülőterek között nincs valódi versenyt.

4.3.2.   
  2010. évi megállapodások

2010. évi megállapodások

| (118) | Németország azzal érvelt, hogy az 1. számú kiegészítő megállapodás megfelelt a szokásos piaci feltételeknek, és nem juttatta előnyhöz a Ryanair légitársaságot. Németország kifejtette, hogy a Helaba I. (28) ügyet alapul véve nem áll fenn az előny, ha más regionális repülőtér-üzemeltetők hasonló feltételeket ajánlanak a Ryanair légitársaságnak. Németország szerint ezt a Ryanair összehasonlító elemzése alátámasztja. |
| --- | --- |

(118)

Németország azzal érvelt, hogy az 1. számú kiegészítő megállapodás megfelelt a szokásos piaci feltételeknek, és nem juttatta előnyhöz a Ryanair légitársaságot. Németország kifejtette, hogy a Helaba I. (28) ügyet alapul véve nem áll fenn az előny, ha más regionális repülőtér-üzemeltetők hasonló feltételeket ajánlanak a Ryanair légitársaságnak. Németország szerint ezt a Ryanair összehasonlító elemzése alátámasztja.

Helaba I.

28

| (119) | Németország azzal érvelt, hogy az olyan diszkont légitársaságok, mint a Ryanair és a Wizz Air, kevesebb földi kiszolgálást igényelnek, és kevesebb infrastruktúrát kell a rendelkezésükre bocsátani. Először is kevesebb utasfelvételi pultra van szükség, mivel a Ryanair légitársaságnál online is el lehet végezni az utasfelvételt, és kevesebb poggyászt szállítanak. Másrészt nincsenek utasszállító buszok. Harmadrészt a Ryanair repülőgépei kevesebb időt töltenek a földön, mivel a lübecki repülőtéren rövidek a járdák. Negyedrészt, mivel nincsenek csatlakozó járatok, nincs szükség a csatlakozó járatokat kiszolgáló létesítményekre. És végül ötödrészt kevesebb földi takarítási szolgáltatásra van szükség, mivel a repülőgép személyzete gyakran maga végzi el a repülőgép takarítását. |
| --- | --- |

(119)

Németország azzal érvelt, hogy az olyan diszkont légitársaságok, mint a Ryanair és a Wizz Air, kevesebb földi kiszolgálást igényelnek, és kevesebb infrastruktúrát kell a rendelkezésükre bocsátani. Először is kevesebb utasfelvételi pultra van szükség, mivel a Ryanair légitársaságnál online is el lehet végezni az utasfelvételt, és kevesebb poggyászt szállítanak. Másrészt nincsenek utasszállító buszok. Harmadrészt a Ryanair repülőgépei kevesebb időt töltenek a földön, mivel a lübecki repülőtéren rövidek a járdák. Negyedrészt, mivel nincsenek csatlakozó járatok, nincs szükség a csatlakozó járatokat kiszolgáló létesítményekre. És végül ötödrészt kevesebb földi takarítási szolgáltatásra van szükség, mivel a repülőgép személyzete gyakran maga végzi el a repülőgép takarítását.

| (120) | Németország – ugyanazokkal az érvekkel, mint a 2000. évi megállapodás esetében – felhívta a figyelmet arra, hogy a kiegészítő megállapodások nem tulajdoníthatók az államnak. |
| --- | --- |

(120)

Németország – ugyanazokkal az érvekkel, mint a 2000. évi megállapodás esetében – felhívta a figyelmet arra, hogy a kiegészítő megállapodások nem tulajdoníthatók az államnak.

| (121) | Németország megjegyezte, hogy a 2. számú kiegészítő megállapodás a 2000. évi megállapodás meghosszabbítása, és azt érdemben nem módosítja. Mivel a 2000. évi megállapodás megfelel a piaci feltételeknek, ugyanez érvényes a 2. számú megállapodásra. |
| --- | --- |

(121)

Németország megjegyezte, hogy a 2. számú kiegészítő megállapodás a 2000. évi megállapodás meghosszabbítása, és azt érdemben nem módosítja. Mivel a 2000. évi megállapodás megfelel a piaci feltételeknek, ugyanez érvényes a 2. számú megállapodásra.

| (122) | Végezetül Németország előadta, hogy a versenyt és a kereskedelmet nem érték negatív hatások, mivel a lübecki repülőtér egy kis regionális repülőtér, amely nem versenytársa a hamburgi repülőtérnek. |
| --- | --- |

(122)

Végezetül Németország előadta, hogy a versenyt és a kereskedelmet nem érték negatív hatások, mivel a lübecki repülőtér egy kis regionális repülőtér, amely nem versenytársa a hamburgi repülőtérnek.

4.4.   A REPÜLŐTÉREN A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

A REPÜLŐTÉREN A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

| (123) | Németország megállapította, hogy a jégtelenítésért felszámított díjakról nem egyénileg állapodtak meg, hanem azok a különleges szolgáltatások szabályozásán alapulnak, amely minden légitársaságra érvényes. Németország emellett megjegyezte, hogy nem áll fenn állami támogatás, mivel hiányoznak annak alapvető elemei. Először is a díjak nem voltak szelektív jellegűek. Másrészt ezeket a díjakat nem lehetetett az államnak tulajdonítani, amit az a tény is megerősít, hogy az Infratil és a Yasmina, azaz két magánbefektető felelt e díjak meghatározásáért a szóban forgó időszakban, amikor a repülőteret üzemeltették. Harmadrészt pedig nem keletkezett előny. A magánbefektetők, az Infratil és a Yasmina úgy döntöttek, hogy nem módosítják a különleges szolgáltatások szabályozását, ami azt jelenti, hogy a jégtelenítésért felszámított díjak megfeleltek a piaci követelményeknek. |
| --- | --- |

(123)

Németország megállapította, hogy a jégtelenítésért felszámított díjakról nem egyénileg állapodtak meg, hanem azok a különleges szolgáltatások szabályozásán alapulnak, amely minden légitársaságra érvényes. Németország emellett megjegyezte, hogy nem áll fenn állami támogatás, mivel hiányoznak annak alapvető elemei. Először is a díjak nem voltak szelektív jellegűek. Másrészt ezeket a díjakat nem lehetetett az államnak tulajdonítani, amit az a tény is megerősít, hogy az Infratil és a Yasmina, azaz két magánbefektető felelt e díjak meghatározásáért a szóban forgó időszakban, amikor a repülőteret üzemeltették. Harmadrészt pedig nem keletkezett előny. A magánbefektetők, az Infratil és a Yasmina úgy döntöttek, hogy nem módosítják a különleges szolgáltatások szabályozását, ami azt jelenti, hogy a jégtelenítésért felszámított díjak megfeleltek a piaci követelményeknek.

5.   AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

5.1.   AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

| (124) | Az FLG-nek nyújtott lehetséges állami támogatást illetően az érdekelt felek többsége, akik észrevételeket fűztek az ügyhöz, ugyanazon a véleményen voltak, mint Németország. Ez igaz különösen a Ryanair légitársaságra, az FLG-re, az IHK Lübeckre és az ADV-re. |
| --- | --- |

(124)

Az FLG-nek nyújtott lehetséges állami támogatást illetően az érdekelt felek többsége, akik észrevételeket fűztek az ügyhöz, ugyanazon a véleményen voltak, mint Németország. Ez igaz különösen a Ryanair légitársaságra, az FLG-re, az IHK Lübeckre és az ADV-re.

| (125) | Más véleményen volt az SDF, a BDF és a két magánszemély, Peter C. Klanowski és Horst Conrad. Ezek az érdekeltek azt a véleményt képviselték, hogy az FLG állami támogatást kapott Lübeck Hanza-várostól.






  — | Veszteségátvállalási szerződés: Az SGF kifejtette, hogy a közszolgáltatási kötelezettség csak az általános légi forgalom esetében áll fenn, és nem foglalja magában a kereskedelmi légi forgalmat. Németországgal szemben az SGF azon a véleményen volt, hogy Németországban a repülőtér üzemeltetőjének kérelmére be lehet zárni a repülőtereket. Az SGF azt is megjegyezte, hogy az FLG által fizetett bérleti díj 2006 előtt és után is túl alacsony volt. |
| --- | --- | --- |

(125)

Más véleményen volt az SDF, a BDF és a két magánszemély, Peter C. Klanowski és Horst Conrad. Ezek az érdekeltek azt a véleményt képviselték, hogy az FLG állami támogatást kapott Lübeck Hanza-várostól.

—

Veszteségátvállalási szerződés: Az SGF kifejtette, hogy a közszolgáltatási kötelezettség csak az általános légi forgalom esetében áll fenn, és nem foglalja magában a kereskedelmi légi forgalmat. Németországgal szemben az SGF azon a véleményen volt, hogy Németországban a repülőtér üzemeltetőjének kérelmére be lehet zárni a repülőtereket. Az SGF azt is megjegyezte, hogy az FLG által fizetett bérleti díj 2006 előtt és után is túl alacsony volt.

| — | Haszonbérleti szerződés és a kölcsön átvállalása: A BDF szerint az állami támogatás fennállására utal az a tény, hogy Németország nem bocsátott elegendő információt a Bizottság rendelkezésére. |
| --- | --- |

—

Haszonbérleti szerződés és a kölcsön átvállalása: A BDF szerint az állami támogatás fennállására utal az a tény, hogy Németország nem bocsátott elegendő információt a Bizottság rendelkezésére.

| — | Az FLG-nek a regionális repülőterekről szóló 2005. évi határozat értelmében nyújtott beruházási támogatás és a határozat feltételezett megsértése: Az eljárás megindításáról szóló határozattal szemben az SGF kifejtette, hogy a repülőtér idő előtt kapott állami támogatást, mivel a tervezési engedély még nem állt rendelkezésre. Az SGF szerint így a lübecki repülőtér más repülőterekhez képest időbeli előnyhöz jutott, ami veszélyt jelentett a piaci versenyre. Az infrastrukturális intézkedésekre nyújtott lehetséges támogatást illetően az SGF és Klanowski azon a véleményen volt, hogy néhány intézkedést (mégpedig a biztonsági kerítések, a világítás és a műszeres leszállító rendszer finanszírozását) üzemi támogatásnak kell tekinteni. Emellett az SGF szerint ezek az intézkedések nem felelnek meg azoknak a számviteli és pénzügyi beszámolókészítési kritériumoknak, amelyeket a Bíróság az Altmark
   (29) ügyben határozott meg. Ezen túlmenően az SGF úgy ítéli meg, hogy az intézkedések nem egy egyértelműen meghatározott általános érdekű célra irányulnak. Ráadásul az infrastruktúrahasználat nem rendelkezik kielégítő középtávú perspektívával. Végezetül pedig az SGF kifejti, hogy az új infrastruktúrához való hozzáférés még magában az új díjszabásban sem egységes és megkülönböztetésmentes, hiszen csak a Ryanair tudja teljesíteni a kritériumokat, hogy hasznot húzzon a lehető legalacsonyabb díjakból. |
| --- | --- |

—

Az FLG-nek a regionális repülőterekről szóló 2005. évi határozat értelmében nyújtott beruházási támogatás és a határozat feltételezett megsértése: Az eljárás megindításáról szóló határozattal szemben az SGF kifejtette, hogy a repülőtér idő előtt kapott állami támogatást, mivel a tervezési engedély még nem állt rendelkezésre. Az SGF szerint így a lübecki repülőtér más repülőterekhez képest időbeli előnyhöz jutott, ami veszélyt jelentett a piaci versenyre. Az infrastrukturális intézkedésekre nyújtott lehetséges támogatást illetően az SGF és Klanowski azon a véleményen volt, hogy néhány intézkedést (mégpedig a biztonsági kerítések, a világítás és a műszeres leszállító rendszer finanszírozását) üzemi támogatásnak kell tekinteni. Emellett az SGF szerint ezek az intézkedések nem felelnek meg azoknak a számviteli és pénzügyi beszámolókészítési kritériumoknak, amelyeket a Bíróság az Altmark
   (29) ügyben határozott meg. Ezen túlmenően az SGF úgy ítéli meg, hogy az intézkedések nem egy egyértelműen meghatározott általános érdekű célra irányulnak. Ráadásul az infrastruktúrahasználat nem rendelkezik kielégítő középtávú perspektívával. Végezetül pedig az SGF kifejti, hogy az új infrastruktúrához való hozzáférés még magában az új díjszabásban sem egységes és megkülönböztetésmentes, hiszen csak a Ryanair tudja teljesíteni a kritériumokat, hogy hasznot húzzon a lehető legalacsonyabb díjakból.

Altmark

29

| — | Az infrastrukturális beruházások Lübeck Hanza-város és Schleswig-Holstein tartomány általi finanszírozása: Az SGF a továbbiakban azzal érvelt, hogy a jövőbeli beruházásokat téves előfeltevések alapján számították ki, és ezért azok túlzottan magas szinten voltak. Az SGF szerint a repülőtér nem csak az utasszámot nem tudta növelni, de arra sem volt képes, hogy mérsékelje a veszteségeit. Az észak-németországi légi közlekedési terv alapján az SGF azzal érvelt, hogy az összes nagyobb észak-németországi repülőtér (Hamburgot is beleértve) elégséges kapacitással rendelkezett. Legalább 2030-ig nem fog fennállni kapacitásszűke. Ráadásul a beruházások, különösen a műszeres leszállító rendszer, nem tekinthetők egy közszolgáltatás megtérítésének. Az SGF szerint az ebbe a rendszerbe történő beruházás mögött az FLG gazdasági érdeke állt, hogy el tudja érni középtávú gazdasági céljait. |
| --- | --- |

—

Az infrastrukturális beruházások Lübeck Hanza-város és Schleswig-Holstein tartomány általi finanszírozása: Az SGF a továbbiakban azzal érvelt, hogy a jövőbeli beruházásokat téves előfeltevések alapján számították ki, és ezért azok túlzottan magas szinten voltak. Az SGF szerint a repülőtér nem csak az utasszámot nem tudta növelni, de arra sem volt képes, hogy mérsékelje a veszteségeit. Az észak-németországi légi közlekedési terv alapján az SGF azzal érvelt, hogy az összes nagyobb észak-németországi repülőtér (Hamburgot is beleértve) elégséges kapacitással rendelkezett. Legalább 2030-ig nem fog fennállni kapacitásszűke. Ráadásul a beruházások, különösen a műszeres leszállító rendszer, nem tekinthetők egy közszolgáltatás megtérítésének. Az SGF szerint az ebbe a rendszerbe történő beruházás mögött az FLG gazdasági érdeke állt, hogy el tudja érni középtávú gazdasági céljait.

| — | A Lübeck Hanza-város által az FLG-nek nyújtott tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolása: Az SGF szerint a lübecki repülőtér egy nehéz helyzetben lévő vállalkozás, és ez már 2008–2009-ben így volt. Emiatt az SGF az alárendelt követelésként történő besorolást egy olyan fontos eszköznek tekinti, amely a fizetésképtelenség megakadályozására szolgált. Az SGF szerint a tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolásának értéke [...] EUR volt. |
| --- | --- |

—

A Lübeck Hanza-város által az FLG-nek nyújtott tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolása: Az SGF szerint a lübecki repülőtér egy nehéz helyzetben lévő vállalkozás, és ez már 2008–2009-ben így volt. Emiatt az SGF az alárendelt követelésként történő besorolást egy olyan fontos eszköznek tekinti, amely a fizetésképtelenség megakadályozására szolgált. Az SGF szerint a tagi kölcsön alárendelt követelésként történő besorolásának értéke [...] EUR volt.

5.2.   AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

5.2.1.   
  Az FLG tulajdonrészének eladása

Az FLG tulajdonrészének eladása

5.2.1.1.   Infratil

Infratil

| (126) | Az Infratil kifejtette, hogy az FLG tulajdonrészét egy uniós szintű, nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes pályázati eljárás keretében értékesítették. A vételár egyébként az adott körülmények között megfelel az FLG 90 %-os tulajdonrésze piaci értékének. Ezért a 2005. évi részesedésszerzési szerződés nem tartalmaz olyan elemeket, amelyek állami támogatásra utalnak. Az Infratil ezt azzal egészítette ki, hogy a legjobb ajánlatot adta be, amin az a tény sem változtat, hogy Lübeck Hanza-város és az Infratil az eredeti szerződés feltételeinek módosítása érdekében egy második tárgyalási fordulót kezdeményezett. |
| --- | --- |

(126)

Az Infratil kifejtette, hogy az FLG tulajdonrészét egy uniós szintű, nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes pályázati eljárás keretében értékesítették. A vételár egyébként az adott körülmények között megfelel az FLG 90 %-os tulajdonrésze piaci értékének. Ezért a 2005. évi részesedésszerzési szerződés nem tartalmaz olyan elemeket, amelyek állami támogatásra utalnak. Az Infratil ezt azzal egészítette ki, hogy a legjobb ajánlatot adta be, amin az a tény sem változtat, hogy Lübeck Hanza-város és az Infratil az eredeti szerződés feltételeinek módosítása érdekében egy második tárgyalási fordulót kezdeményezett.

5.2.1.2.   Ryanair

Ryanair

| (127) | A Ryanair szerint a privatizációt egy nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes pályázati eljárás keretében bonyolították le, amit az Ernst & Young szakértői jelentése is megerősít. Ezzel kapcsolatban a Ryanair az Ernst & Young jó hírnevét és függetlenségét hangsúlyozta. A Ryanair szerint gazdasági és politikai okokból nem került szóba a repülőtér bezárása. |
| --- | --- |

(127)

A Ryanair szerint a privatizációt egy nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes pályázati eljárás keretében bonyolították le, amit az Ernst & Young szakértői jelentése is megerősít. Ezzel kapcsolatban a Ryanair az Ernst & Young jó hírnevét és függetlenségét hangsúlyozta. A Ryanair szerint gazdasági és politikai okokból nem került szóba a repülőtér bezárása.

5.2.1.3.   Védegylet (SGF)

Védegylet (SGF)

| (128) | Az FLG privatizálásával összefüggésben nyújtott esetleges állami támogatást illetően az SGF súlyos kétségeinek adott hangot a vételár és a szokásos piaci ár összeegyeztethetőségével kapcsolatban. Az SGF azt az érvet is előhozta, hogy a szerződésben Lübeck Hanza-város garanciákat vállalt, ami az állami támogatás szempontjából szintén releváns. |
| --- | --- |

(128)

Az FLG privatizálásával összefüggésben nyújtott esetleges állami támogatást illetően az SGF súlyos kétségeinek adott hangot a vételár és a szokásos piaci ár összeegyeztethetőségével kapcsolatban. Az SGF azt az érvet is előhozta, hogy a szerződésben Lübeck Hanza-város garanciákat vállalt, ami az állami támogatás szempontjából szintén releváns.

5.2.2.   
  A 2009. évi kiegészítő megállapodás és az eladási opció újratárgyalása – További veszteségek, beruházások és egyéb költségek átvállalása

A 2009. évi kiegészítő megállapodás és az eladási opció újratárgyalása – További veszteségek, beruházások és egyéb költségek átvállalása

5.2.2.1.   Infratil

Infratil

| (129) | Az Infratil kifejtette, hogy a 2009. évi kiegészítő megállapodást a 2005. évi részesedésszerzési szerződéssel és a tervezési engedély megszerzésére vonatkozó feltétellel összefüggésben kell vizsgálni. Mivel végül az OVG Schleswig ítélete miatt nem adták ki a tervezési engedélyt, az Infratil 2008-ban bejelentette, hogy gyakorolni kívánja eladási opcióját. Egyetlen lehetőség volt arra, hogy Lübeck Hanza-város eltérítse ettől a szándékától az Infratil társaságot, és ez a 2009. évi kiegészítő megállapodás volt. |
| --- | --- |

(129)

Az Infratil kifejtette, hogy a 2009. évi kiegészítő megállapodást a 2005. évi részesedésszerzési szerződéssel és a tervezési engedély megszerzésére vonatkozó feltétellel összefüggésben kell vizsgálni. Mivel végül az OVG Schleswig ítélete miatt nem adták ki a tervezési engedélyt, az Infratil 2008-ban bejelentette, hogy gyakorolni kívánja eladási opcióját. Egyetlen lehetőség volt arra, hogy Lübeck Hanza-város eltérítse ettől a szándékától az Infratil társaságot, és ez a 2009. évi kiegészítő megállapodás volt.

OVG Schleswig

| (130) | Az Infratil azt nyilatkozta, hogy a Lübeck Hanza-város által választott lehetőség megfelelt a piaci szabályoknak. Ha az Infratil élt volna eladási opciójával, akkor 2008. december 31-től Lübeck Hanza-városnak kellett volna viselnie a lübecki repülőtér üzemeltetésével kapcsolatban felmerült valamennyi költséget és veszteséget. A repülőtérnek egy magánbefektető részére történő továbbértékesítése rövid időn belül nem volt lehetséges, a repülőtér bezárását pedig Lübeck Hanza-város a közszolgáltatási kötelezettségek miatt és pénzügyi okokból nem mérlegelte. Ezenkívül az Infratil távozása nagy valószínűséggel ahhoz vezetett volna, hogy a Ryanair szűkíti vagy megszünteti szolgáltatásait a lübecki repülőtéren. Ezért az Infratil szerint az FLG üzemi veszteségei magasabbak lettek volna, ha az Infratil gyakorolta volna opciós jogát. |
| --- | --- |

(130)

Az Infratil azt nyilatkozta, hogy a Lübeck Hanza-város által választott lehetőség megfelelt a piaci szabályoknak. Ha az Infratil élt volna eladási opciójával, akkor 2008. december 31-től Lübeck Hanza-városnak kellett volna viselnie a lübecki repülőtér üzemeltetésével kapcsolatban felmerült valamennyi költséget és veszteséget. A repülőtérnek egy magánbefektető részére történő továbbértékesítése rövid időn belül nem volt lehetséges, a repülőtér bezárását pedig Lübeck Hanza-város a közszolgáltatási kötelezettségek miatt és pénzügyi okokból nem mérlegelte. Ezenkívül az Infratil távozása nagy valószínűséggel ahhoz vezetett volna, hogy a Ryanair szűkíti vagy megszünteti szolgáltatásait a lübecki repülőtéren. Ezért az Infratil szerint az FLG üzemi veszteségei magasabbak lettek volna, ha az Infratil gyakorolta volna opciós jogát.

| (131) | Az Infratil kifejtette, hogy az eladási opciónak a 2009. évi kiegészítő megállapodás szerint megfizetett ára, valamint az eladási opció azon ára közötti különbözet, amelyet 2009 januárjában kellett volna megfizetni, olyan szolgáltatásokra voltak visszavezethetőek, amelyekben a felek megegyeztek. Lübeck Hanza-városnak a deprivatizáció után az összes, de legalább két többletkiadást fedeznie kellett volna, amiből az következik, hogy a 2009. évi kiegészítő megállapodás gazdaságilag a legkedvezőbb döntés volt. |
| --- | --- |

(131)

Az Infratil kifejtette, hogy az eladási opciónak a 2009. évi kiegészítő megállapodás szerint megfizetett ára, valamint az eladási opció azon ára közötti különbözet, amelyet 2009 januárjában kellett volna megfizetni, olyan szolgáltatásokra voltak visszavezethetőek, amelyekben a felek megegyeztek. Lübeck Hanza-városnak a deprivatizáció után az összes, de legalább két többletkiadást fedeznie kellett volna, amiből az következik, hogy a 2009. évi kiegészítő megállapodás gazdaságilag a legkedvezőbb döntés volt.

gazdaságilag

| (132) | Az Infratil úgy érvelt tovább, hogy a többletkiadások nem juttatták előnyhöz az Infratil társaságot. Egyrészt az Infratil társaságnak a 2009. évi veszteségeket sem kellett volna átvállalnia, ha élt volna az eladási opcióval. Másrészt nem lehet gazdasági előnynek tekinteni Lübeck Hanza-város azon kötelezettségét, hogy a 2009. január 1. és október 22. közötti időszakra fizetnie kellett a tagi kölcsön kamatait, mivel az Infratil, ha 2009 januárjában él az eladási opcióval, ugyanerre a bevételre tett volna szert, sőt, magasabb bevételeket is elérhetett volna. E feltételezett forgatókönyv alapján az Infratil a bevételeket a fennálló tartozások törlesztésére fordította volna, hogy megtakarítsa a kamatkiadásokat. Másrészt az Infratil azért sem jutott előnyhöz, mert nem lehetett azt alapul venni, hogy a lübecki repülőtér rövid távon nyereséget ér el, hanem inkább további veszteségekkel lehetett számolni. |
| --- | --- |

(132)

Az Infratil úgy érvelt tovább, hogy a többletkiadások nem juttatták előnyhöz az Infratil társaságot. Egyrészt az Infratil társaságnak a 2009. évi veszteségeket sem kellett volna átvállalnia, ha élt volna az eladási opcióval. Másrészt nem lehet gazdasági előnynek tekinteni Lübeck Hanza-város azon kötelezettségét, hogy a 2009. január 1. és október 22. közötti időszakra fizetnie kellett a tagi kölcsön kamatait, mivel az Infratil, ha 2009 januárjában él az eladási opcióval, ugyanerre a bevételre tett volna szert, sőt, magasabb bevételeket is elérhetett volna. E feltételezett forgatókönyv alapján az Infratil a bevételeket a fennálló tartozások törlesztésére fordította volna, hogy megtakarítsa a kamatkiadásokat. Másrészt az Infratil azért sem jutott előnyhöz, mert nem lehetett azt alapul venni, hogy a lübecki repülőtér rövid távon nyereséget ér el, hanem inkább további veszteségekkel lehetett számolni.

| (133) | Az Infratil érvelése szerint az eladási opció gyakorlásával az Infratil nem került abba a helyzetbe, hogy teljes mértékben helyreállítsa az eredeti állapotot, mivel az Infratil társaság bizonyos veszteségeket (a jóváhagyott üzemi veszteségek és a tényleges üzemi veszteségek különbözetét) kompenzáció nélkül viselnie kellett. |
| --- | --- |

(133)

Az Infratil érvelése szerint az eladási opció gyakorlásával az Infratil nem került abba a helyzetbe, hogy teljes mértékben helyreállítsa az eredeti állapotot, mivel az Infratil társaság bizonyos veszteségeket (a jóváhagyott üzemi veszteségek és a tényleges üzemi veszteségek különbözetét) kompenzáció nélkül viselnie kellett.

eredeti állapotot

| (134) | Még ha a Bizottság meg is állapítaná, hogy az eladási opció újratárgyalása állami támogatásnak minősül, az Infratil szerint az összeegyeztethető lenne a belső piaccal. Ha a Bizottság azt állapítaná meg, hogy Lübeck Hanza-város 2009-ben az FLG üzemi veszteségeinek átvállalásával támogatáshoz juttatta az Infratil társaságot, akkor ez az Infratil érvelése szerint csupán az általános gazdasági érdekű szolgáltatások teljesítésével együtt járó veszteségek kompenzációja lenne. |
| --- | --- |

(134)

Még ha a Bizottság meg is állapítaná, hogy az eladási opció újratárgyalása állami támogatásnak minősül, az Infratil szerint az összeegyeztethető lenne a belső piaccal. Ha a Bizottság azt állapítaná meg, hogy Lübeck Hanza-város 2009-ben az FLG üzemi veszteségeinek átvállalásával támogatáshoz juttatta az Infratil társaságot, akkor ez az Infratil érvelése szerint csupán az általános gazdasági érdekű szolgáltatások teljesítésével együtt járó veszteségek kompenzációja lenne.

5.2.2.2.   Lübeck Hanza-város

Lübeck Hanza-város

| (135) | Lübeck Hanza-város azzal érvelt, hogy a veszteségátvállalási megállapodás a legkedvezőbb és legkevésbé kockázatos lehetőség volt. Ezt támasztja alá különösen Lübeck Hanza-város jogi kötelezettsége, hogy a légi közlekedés engedélyezési szabályai (a továbbiakban: LuftVZO) 45. §-ának (1) bekezdése szerint üzemeltetnie kell a repülőteret. A repülőtér bezárása ezért nem jöhetett szóba. Emellett a repülőtér bezárása túl sok időt és erőforrást vett volna igénybe. |
| --- | --- |

(135)

Lübeck Hanza-város azzal érvelt, hogy a veszteségátvállalási megállapodás a legkedvezőbb és legkevésbé kockázatos lehetőség volt. Ezt támasztja alá különösen Lübeck Hanza-város jogi kötelezettsége, hogy a légi közlekedés engedélyezési szabályai (a továbbiakban: LuftVZO) 45. §-ának (1) bekezdése szerint üzemeltetnie kell a repülőteret. A repülőtér bezárása ezért nem jöhetett szóba. Emellett a repülőtér bezárása túl sok időt és erőforrást vett volna igénybe.

| (136) | Lübeck Hanza-város arra is emlékeztette a Bizottságot, hogy korábban sem Lübeck Hanza-város, sem pedig az Infratil nem szerzett tapasztalatot a repülőterek privatizálásával kapcsolatban. Ez bizonyos hibás számításokhoz vezethetett, az a következtetés azonban nem vonható le, hogy a felek a piacgazdasági elvekkel ellentétes módon jártak volna el. Emellett Lübeck Hanza-város azzal érvelt, a privatizációban az Infratil volt az egyetlen ajánlattevő, ami gyengítette Lübeck Hanza-város tárgyalási pozícióját. |
| --- | --- |

(136)

Lübeck Hanza-város arra is emlékeztette a Bizottságot, hogy korábban sem Lübeck Hanza-város, sem pedig az Infratil nem szerzett tapasztalatot a repülőterek privatizálásával kapcsolatban. Ez bizonyos hibás számításokhoz vezethetett, az a következtetés azonban nem vonható le, hogy a felek a piacgazdasági elvekkel ellentétes módon jártak volna el. Emellett Lübeck Hanza-város azzal érvelt, a privatizációban az Infratil volt az egyetlen ajánlattevő, ami gyengítette Lübeck Hanza-város tárgyalási pozícióját.

5.2.2.3.   Védegylet (SGF)

Védegylet (SGF)

| (137) | Az SGF kifejtette, hogy a 2009. évi kiegészítő megállapodás egy új támogatásnak minősül, és előnyhöz juttatta az Infratil társaságot. Mivel a támogatás összege meghaladta a csekély összegű támogatás értékhatárát, azt be kellett volna jelenteni, amit Németország nem tett meg. |
| --- | --- |

(137)

Az SGF kifejtette, hogy a 2009. évi kiegészítő megállapodás egy új támogatásnak minősül, és előnyhöz juttatta az Infratil társaságot. Mivel a támogatás összege meghaladta a csekély összegű támogatás értékhatárát, azt be kellett volna jelenteni, amit Németország nem tett meg.

csekély összegű támogatás

| (138) | Az SGF szerint az Infratil a 2009. évi kiegészítő megállapodáson keresztül egyértelműen előnyhöz jutott. A piacgazdasági szereplő kritériumának alkalmazását illetően az SGF felhívta arra a figyelmet, hogy egy megállapodásnak a régióra gyakorolt pozitív hatását nem lenne szabad figyelembe venni. Ebben az összefüggésben az SGF kifejtette, hogy nem lehetett számolni a lübecki repülőtér nyereségességével. Az SGF ezt azzal egészítette ki, hogy 2008 elején az FLG csak az Infratil engedményei miatt tudta elkerülni a fizetésképtelenséget. Az SGF szerint nem teljesült a piacgazdasági szereplő elve, mivel egyetlen magánbefektető sem lenne hajlandó ilyen veszteségek mellett fenntartani az üzemeltetést; ezt az is mutatja, ahogy az Infratil gyakorolta eladási opcióját. |
| --- | --- |

(138)

Az SGF szerint az Infratil a 2009. évi kiegészítő megállapodáson keresztül egyértelműen előnyhöz jutott. A piacgazdasági szereplő kritériumának alkalmazását illetően az SGF felhívta arra a figyelmet, hogy egy megállapodásnak a régióra gyakorolt pozitív hatását nem lenne szabad figyelembe venni. Ebben az összefüggésben az SGF kifejtette, hogy nem lehetett számolni a lübecki repülőtér nyereségességével. Az SGF ezt azzal egészítette ki, hogy 2008 elején az FLG csak az Infratil engedményei miatt tudta elkerülni a fizetésképtelenséget. Az SGF szerint nem teljesült a piacgazdasági szereplő elve, mivel egyetlen magánbefektető sem lenne hajlandó ilyen veszteségek mellett fenntartani az üzemeltetést; ezt az is mutatja, ahogy az Infratil gyakorolta eladási opcióját.

| (139) | A repülőtér bezárását illetően az SGF azzal érvelt, hogy Hamburg elégséges kapacitással rendelkezik ahhoz, hogy a tartalékkapacitásként használt lübecki repülőtér nélkül is garantálja a működést. Ráadásul az FLG túl magasra becsülte a repülőtér bezárásának költségeit. Az 5. táblázat reálisabban mutatja a költségeket, még akkor is, ha az SGF szerint még mindig túl magas értékeket tartalmazhat.

  5. táblázat


  A lübecki repülőtér bezárásának költségei, előterjesztette a Védegylet







  Költségek | Ezer EUR |
| --- | --- | --- |
| A felszámolóbiztos költsége | [...] |
| Új veszteségek az üzemeltetés 2010–2011-ig történő átmeneti folytatása miatt | [...] |
| Szociális terv | [...] |
| Támogatások visszafizetése | [...] |
| A könyvvizsgáló költsége | [...] |

(139)

A repülőtér bezárását illetően az SGF azzal érvelt, hogy Hamburg elégséges kapacitással rendelkezik ahhoz, hogy a tartalékkapacitásként használt lübecki repülőtér nélkül is garantálja a működést. Ráadásul az FLG túl magasra becsülte a repülőtér bezárásának költségeit. Az 5. táblázat reálisabban mutatja a költségeket, még akkor is, ha az SGF szerint még mindig túl magas értékeket tartalmazhat.

5. táblázat

5. táblázat

A lübecki repülőtér bezárásának költségei, előterjesztette a Védegylet

A lübecki repülőtér bezárásának költségei, előterjesztette a Védegylet

Költségek

Ezer EUR

A felszámolóbiztos költsége

[...]

Új veszteségek az üzemeltetés 2010–2011-ig történő átmeneti folytatása miatt

[...]

Szociális terv

[...]

Támogatások visszafizetése

[...]

A könyvvizsgáló költsége

[...]

| (140) | A továbbiakban az SGF kétségeinek adott hangot azzal kapcsolatban, hogy a repülőtér üzemeltetése állítólag közszolgáltatási kötelezettség lenne, mivel a repülőtér-üzemeltetés engedélyezése nem vonja automatikusan maga után az általános gazdasági érdekű szolgáltatást. Ezt az engedélyt vissza is lehet vonni. |
| --- | --- |

(140)

A továbbiakban az SGF kétségeinek adott hangot azzal kapcsolatban, hogy a repülőtér üzemeltetése állítólag közszolgáltatási kötelezettség lenne, mivel a repülőtér-üzemeltetés engedélyezése nem vonja automatikusan maga után az általános gazdasági érdekű szolgáltatást. Ezt az engedélyt vissza is lehet vonni.

5.2.2.4.   Ryanair

Ryanair

| (141) | A Ryanair azzal érvelt, hogy az eladási opció 2005-ben és 2009-ben elfogadott ára, valamint a Lübeck Hanza-város által az eladási opcióért ténylegesen fizetett ár közötti különbség több tényezőre vezethető vissza, például eszközárak ingadozására. A 2005-ben uralkodó gazdasági körülmények lényegesen kedvezőbbek voltak, mint 2009-ben, ami indokolhatja az árkülönbséget. |
| --- | --- |

(141)

A Ryanair azzal érvelt, hogy az eladási opció 2005-ben és 2009-ben elfogadott ára, valamint a Lübeck Hanza-város által az eladási opcióért ténylegesen fizetett ár közötti különbség több tényezőre vezethető vissza, például eszközárak ingadozására. A 2005-ben uralkodó gazdasági körülmények lényegesen kedvezőbbek voltak, mint 2009-ben, ami indokolhatja az árkülönbséget.

5.3.   A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

5.3.1.   
  A 2000. évi megállapodás

A 2000. évi megállapodás

5.3.1.1.   Ryanair

Ryanair

| (142) | A Ryanair kifejtette, hogy Lübeck Hanza-várossal gazdasági megfontolások alapján kötött szerződést. A lübecki repülőtér egy működőképes másodlagos repülőtér a hamburgi repülőtér mellett, és maga Lübeck is egy értékes kulturális úti cél. Emellett a lübecki repülőtéren szolgáltatásokat a költségalap csökkentése érdekében, valamint elemezték a demográfiai szerkezetet annak megállapítása céljából, hogy az új repülőtérnek kellően nagy vonzáskörzete van-e. A Ryanair ugyan nem tudott üzleti tervet bemutatni annak alátámasztására, hogy milyen indokok mozgatták a működés megkezdésére a lübecki repülőtéren; azt azonban hangsúlyozta, hogy egy piaci magánbefektető számára alapvetően nem szükséges ilyen üzleti terv. A Ryanair kifejtette, hogy gazdasági okokból szüntette meg szolgáltatásait a lübecki repülőtéren, többek között a növekvő költségek és (a gazdasági válság miatt) a várakozásoktól elmaradó nyereség miatt. |
| --- | --- |

(142)

A Ryanair kifejtette, hogy Lübeck Hanza-várossal gazdasági megfontolások alapján kötött szerződést. A lübecki repülőtér egy működőképes másodlagos repülőtér a hamburgi repülőtér mellett, és maga Lübeck is egy értékes kulturális úti cél. Emellett a lübecki repülőtéren szolgáltatásokat a költségalap csökkentése érdekében, valamint elemezték a demográfiai szerkezetet annak megállapítása céljából, hogy az új repülőtérnek kellően nagy vonzáskörzete van-e. A Ryanair ugyan nem tudott üzleti tervet bemutatni annak alátámasztására, hogy milyen indokok mozgatták a működés megkezdésére a lübecki repülőtéren; azt azonban hangsúlyozta, hogy egy piaci magánbefektető számára alapvetően nem szükséges ilyen üzleti terv. A Ryanair kifejtette, hogy gazdasági okokból szüntette meg szolgáltatásait a lübecki repülőtéren, többek között a növekvő költségek és (a gazdasági válság miatt) a várakozásoktól elmaradó nyereség miatt.

| (143) | A Ryanair előadta, hogy a regionális repülőterek nehéz piaci helyzetben vannak az Unióban. Ezért a repülőtérnek mind a légi forgalommal összefüggő, mind pedig a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeit is figyelembe kell venni, amit „single till” („közös kassza”) megközelítésnek is neveznek. Mivel a Ryanair társasággal kötött szerződések rendszerint magas utasszámot helyeznek kilátásba, az ilyen jellegű üzleti kapcsolatok gyakran hozzájárulnak ahhoz, hogy újra felismerik az adott repülőterek értékét, továbbá más légitársaságokat, valamint kereskedőket és egyéb szolgáltatókat is odavonzanak. A Ryanair azt is kifejtette, hogy egyértelmű támpontok vannak arra, hogy a magasabb utasszám a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevétel növekedéséhez fog vezetni. Bizonyítékként a Ryanair a következő táblázatot mutatta be:

  6. táblázat


  A légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek a kiválasztott repülőterek összbevételéhez mérten







  millió font | 2010–2011 (%) |
| --- | --- | --- |
| Bournemouth | [...] |
| Liverpool | [...] |
| Leeds Bradford | [...] |
| Humberside | [...] |
| Doncaster Sheffield | [...] |
| Exeter | [...] |
| Bristol | [...] |
| Luton | [...] |
| Manchester | [...] |
| Belfast International | [...] |
| East Midlands | [...] |
| Newcastle | [...] |
| Birmingham | [...] |
| Glasgow | [...] |
| Cardiff | [...] |
| Stansted | [...] |
| Edinburgh | [...] |
| Aberdeen | [...] |
| Southampton | [...] |
| Átlagosan | [...] |
| Forrás: UK Airports Performance Indicator (az Egyesült Királyság repülőtereinek teljesítménymutatója) |

(143)

A Ryanair előadta, hogy a regionális repülőterek nehéz piaci helyzetben vannak az Unióban. Ezért a repülőtérnek mind a légi forgalommal összefüggő, mind pedig a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeit is figyelembe kell venni, amit „single till” („közös kassza”) megközelítésnek is neveznek. Mivel a Ryanair társasággal kötött szerződések rendszerint magas utasszámot helyeznek kilátásba, az ilyen jellegű üzleti kapcsolatok gyakran hozzájárulnak ahhoz, hogy újra felismerik az adott repülőterek értékét, továbbá más légitársaságokat, valamint kereskedőket és egyéb szolgáltatókat is odavonzanak. A Ryanair azt is kifejtette, hogy egyértelmű támpontok vannak arra, hogy a magasabb utasszám a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevétel növekedéséhez fog vezetni. Bizonyítékként a Ryanair a következő táblázatot mutatta be:

6. táblázat

6. táblázat

A légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek a kiválasztott repülőterek összbevételéhez mérten

A légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek a kiválasztott repülőterek összbevételéhez mérten

millió font

2010–2011 (%)

Bournemouth

[...]

Liverpool

[...]

Leeds Bradford

[...]

Humberside

[...]

Doncaster Sheffield

[...]

Exeter

[...]

Bristol

[...]

Luton

[...]

Manchester

[...]

Belfast International

[...]

East Midlands

[...]

Newcastle

[...]

Birmingham

[...]

Glasgow

[...]

Cardiff

[...]

Stansted

[...]

Edinburgh

[...]

Aberdeen

[...]

Southampton

[...]

Átlagosan

[...]

Forrás: UK Airports Performance Indicator (az Egyesült Királyság repülőtereinek teljesítménymutatója)

Forrás:

| (144) | A Ryanair azzal érvelt, hogy egy piacgazdasági szereplő szemszögéből minden üzleti ajánlat általában addig javítja az aktuális helyzetet, amíg a várt határhaszon meghaladja a határköltségeket. A Ryanair azzal folytatta érvelését, hogy figyelembe kell venni, hogy a Ryanair üzleti modelljének és működési hatékonyságának köszönhetően más légitársaságokhoz képest jelentősen csökkentette szükségleteit. |
| --- | --- |

(144)

A Ryanair azzal érvelt, hogy egy piacgazdasági szereplő szemszögéből minden üzleti ajánlat általában addig javítja az aktuális helyzetet, amíg a várt határhaszon meghaladja a határköltségeket. A Ryanair azzal folytatta érvelését, hogy figyelembe kell venni, hogy a Ryanair üzleti modelljének és működési hatékonyságának köszönhetően más légitársaságokhoz képest jelentősen csökkentette szükségleteit.

| (145) | Hogy jobban bizonyítani tudja a 2000. évi megállapodás betartásának a piaci követelményekkel való összeegyeztethetőségét, a Ryanair összehasonlította a lübecki repülőteret a hasonló helyzetben lévő és hasonló méretű más repülőterekkel. Az összehasonlításba Bournemouth, Grenoble, Knock, Maastricht, Nîmes és Prestwick repülőtereit vonta be. A Ryanair által az összehasonlításba bevont repülőtereknek fizetett díjak összevetése azt mutatta, hogy a Ryanair által a lübecki repülőtéren fizetett díjak általában meghaladták az összehasonlításba bevont repülőterek átlagos értékét, mind utasonkénti, mind pedig járatfordulónkénti bontásban. A Ryanair nyomatékosan azt javasolta a Bizottságnak, hogy annak értékelése során, hogy a 2000. évi megállapodás betartja-e a piacgazdasági szereplő elvét, a nyereségességi elemzésnél nagyobb súllyal vegye figyelembe az összehasonlító elemzést. |
| --- | --- |

(145)

Hogy jobban bizonyítani tudja a 2000. évi megállapodás betartásának a piaci követelményekkel való összeegyeztethetőségét, a Ryanair összehasonlította a lübecki repülőteret a hasonló helyzetben lévő és hasonló méretű más repülőterekkel. Az összehasonlításba Bournemouth, Grenoble, Knock, Maastricht, Nîmes és Prestwick repülőtereit vonta be. A Ryanair által az összehasonlításba bevont repülőtereknek fizetett díjak összevetése azt mutatta, hogy a Ryanair által a lübecki repülőtéren fizetett díjak általában meghaladták az összehasonlításba bevont repülőterek átlagos értékét, mind utasonkénti, mind pedig járatfordulónkénti bontásban. A Ryanair nyomatékosan azt javasolta a Bizottságnak, hogy annak értékelése során, hogy a 2000. évi megállapodás betartja-e a piacgazdasági szereplő elvét, a nyereségességi elemzésnél nagyobb súllyal vegye figyelembe az összehasonlító elemzést.

| (146) | Jelentésében az Oxera kiszámította a 2000. évi megállapodás nettó jelenértékét. E jelentés szerint a pozitív nettó jelenérték [...] EUR. E számításhoz az Oxera egy sor érzékenységi vizsgálatot végzett el. |
| --- | --- |

(146)

Jelentésében az Oxera kiszámította a 2000. évi megállapodás nettó jelenértékét. E jelentés szerint a pozitív nettó jelenérték [...] EUR. E számításhoz az Oxera egy sor érzékenységi vizsgálatot végzett el.

5.3.1.2.   Air Berlin

Air Berlin

| (147) | Az Air Berlin megállapította, hogy a Ryanair által a lübecki repülőtérről kínált légiforgalmi útvonalak közvetlen versenyben vannak az Air Berlin által a hamburgi repülőtérről kínált útvonalakkal. Ez különösen igaz a londoni, milánói és barcelonai úti célokra, ahová mindkét légitársaság repül. |
| --- | --- |

(147)

Az Air Berlin megállapította, hogy a Ryanair által a lübecki repülőtérről kínált légiforgalmi útvonalak közvetlen versenyben vannak az Air Berlin által a hamburgi repülőtérről kínált útvonalakkal. Ez különösen igaz a londoni, milánói és barcelonai úti célokra, ahová mindkét légitársaság repül.

| (148) | Az Air Berlin érvelése szerint a Ryanair marketingstratégiájának célja abban állt, hogy elcsábítsa a lehetséges ügyfeleket többek között az Air Berlin légitársaságtól. A Ryanair alacsonyabb árai miatt az ügyfelek a hamburgi repülőtérről átváltottak a lübeckire. Az Air Berlin saját állítása szerint az állami támogatás következtében jelentős gazdasági veszteségeket szenvedett el. Az Air Berlin a Ryanair által a lübecki repülőtéren indított párhuzamos ajánlatok miatt kénytelen volt néhány útvonalat megszüntetni. Ezen túlmenően az Air Berlin rámutatott arra, hogy a hamburgi repülőtérről nehéz új rendeltetési repülőterekre járatokat indítani addig, amíg a Ryanair a lübecki repülőtérről hasonló célállomásokat rendkívül alacsony árakon kínál. |
| --- | --- |

(148)

Az Air Berlin érvelése szerint a Ryanair marketingstratégiájának célja abban állt, hogy elcsábítsa a lehetséges ügyfeleket többek között az Air Berlin légitársaságtól. A Ryanair alacsonyabb árai miatt az ügyfelek a hamburgi repülőtérről átváltottak a lübeckire. Az Air Berlin saját állítása szerint az állami támogatás következtében jelentős gazdasági veszteségeket szenvedett el. Az Air Berlin a Ryanair által a lübecki repülőtéren indított párhuzamos ajánlatok miatt kénytelen volt néhány útvonalat megszüntetni. Ezen túlmenően az Air Berlin rámutatott arra, hogy a hamburgi repülőtérről nehéz új rendeltetési repülőterekre járatokat indítani addig, amíg a Ryanair a lübecki repülőtérről hasonló célállomásokat rendkívül alacsony árakon kínál.

| (149) | Hogy alátámassza a Ryanair tisztességtelenül alacsony áraival, valamint a lübecki és hamburgi repülőterek közötti versennyel kapcsolatos érveit, az Air Berlin rámutatott arra a hatnapos időszakra, amikor 2004. április 19-től bezárták a lübecki repülőteret. A repülőtér bezárása miatt a Ryanair légitársaságnak át kellett helyeznie forgalmát a lübecki repülőtérről a hamburgi repülőtérre. A hamburgi repülőtér magasabb repülőtéri illetékei miatt a Ryanair [...] EUR összegű többletköltséget számolt fel az FLG-nek. Az Air Berlin szerint ez azt bizonyítja, hogy a Ryanair mindössze hat nap alatt [...] EUR összegű előnyre tett szert a hamburgi kikötő által kiszolgált légitársaságokkal szemben. |
| --- | --- |

(149)

Hogy alátámassza a Ryanair tisztességtelenül alacsony áraival, valamint a lübecki és hamburgi repülőterek közötti versennyel kapcsolatos érveit, az Air Berlin rámutatott arra a hatnapos időszakra, amikor 2004. április 19-től bezárták a lübecki repülőteret. A repülőtér bezárása miatt a Ryanair légitársaságnak át kellett helyeznie forgalmát a lübecki repülőtérről a hamburgi repülőtérre. A hamburgi repülőtér magasabb repülőtéri illetékei miatt a Ryanair [...] EUR összegű többletköltséget számolt fel az FLG-nek. Az Air Berlin szerint ez azt bizonyítja, hogy a Ryanair mindössze hat nap alatt [...] EUR összegű előnyre tett szert a hamburgi kikötő által kiszolgált légitársaságokkal szemben.

| (150) | Az Air Berlin egy táblázattal is alátámasztotta érvelését, amely az utasszámra és a járatokra vonatkozóan tartalmazott adatokat azelőtt (1999-ig) és azután (2000-től), hogy a Ryanair megkezdte működését a lübecki repülőtéren:

  7. táblázat


  Utasok és járatok (az Air Berlin által benyújtott táblázat) | Utasszámok (fő) | Légijármű-forgalom |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | 34 132 | [...] |
| 1998 | 60 520 | [...] |
| 1999 | 48 522 | [...] |
| 2000 | 142 586 | [...] |
| 2001 | 192 726 | [...] |
| 2002 | 244 684 | [...] |
| 2003 | 514 472 | [...] |

(150)

Az Air Berlin egy táblázattal is alátámasztotta érvelését, amely az utasszámra és a járatokra vonatkozóan tartalmazott adatokat azelőtt (1999-ig) és azután (2000-től), hogy a Ryanair megkezdte működését a lübecki repülőtéren:

7. táblázat

7. táblázat

Utasok és járatok (az Air Berlin által benyújtott táblázat)

Utasok és járatok (az Air Berlin által benyújtott táblázat)

Utasszámok (fő)

Légijármű-forgalom

1997

34 132

[...]

1998

60 520

[...]

1999

48 522

[...]

2000

142 586

[...]

2001

192 726

[...]

2002

244 684

[...]

2003

514 472

[...]

| (151) | A 7. táblázat szerint 2000-ben, amikor a Ryanair megkezdte működését a repülőtéren jelentősen megemelkedett az utasszám. Az Air Berlin adatai szerint a Ryanair légitársaságra jutott az utasok 97 %-a. Ezzel szemben állnak az FLG veszteségei, amelyek azelőtt (1999-ig) és azután (2000-től) keletkeztek, hogy a Ryanair megkezdte működését a lübecki repülőtéren:

  8. táblázat


  Az FLG veszteségei (az Air Berlin által benyújtott táblázat)







  FLG | Veszteség (EUR-ban) |
| --- | --- | --- |
| 1999 | [...] |
| 2000 | [...] |
| 2001 | [...] |
| 2002 | [...] |
| 2003 | [...] |
| Összesen | [...] |

(151)

A 7. táblázat szerint 2000-ben, amikor a Ryanair megkezdte működését a repülőtéren jelentősen megemelkedett az utasszám. Az Air Berlin adatai szerint a Ryanair légitársaságra jutott az utasok 97 %-a. Ezzel szemben állnak az FLG veszteségei, amelyek azelőtt (1999-ig) és azután (2000-től) keletkeztek, hogy a Ryanair megkezdte működését a lübecki repülőtéren:

8. táblázat

8. táblázat

Az FLG veszteségei (az Air Berlin által benyújtott táblázat)

Az FLG veszteségei (az Air Berlin által benyújtott táblázat)

FLG

Veszteség (EUR-ban)

1999

[...]

2000

[...]

2001

[...]

2002

[...]

2003

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

| (152) | A 7. és a 8. táblázat alapján az Air Berlin azzal érvelt, hogy bár az utasok száma majdnem megkétszereződött 2002 és 2003 között, a veszteségek azonban több mint [...] EUR-val nőttek ugyanebben az időszakban. Az Air Berlin azt is kifejtette, hogy az FLG különleges feltételeket, árengedményeket és térítéseket biztosított a Ryanair részére. A Ryanair által a lübecki repülőtérnek fizetett díjak alacsonyabbak voltak, mint az akkor érvényes díjszabásban megadott díjak. Ráadásul az Air Berlin szerint a Ryanair olyan marketingszolgáltatásokat nyújtott, amelyek nem függtek a marketingköltségektől. Az Air Berlin szerint a Ryanair által a marketingszolgáltatásokból realizált előny láthatólag nem áll összefüggésben a Ryanair tényleges marketingráfordításaival. |
| --- | --- |

(152)

A 7. és a 8. táblázat alapján az Air Berlin azzal érvelt, hogy bár az utasok száma majdnem megkétszereződött 2002 és 2003 között, a veszteségek azonban több mint [...] EUR-val nőttek ugyanebben az időszakban. Az Air Berlin azt is kifejtette, hogy az FLG különleges feltételeket, árengedményeket és térítéseket biztosított a Ryanair részére. A Ryanair által a lübecki repülőtérnek fizetett díjak alacsonyabbak voltak, mint az akkor érvényes díjszabásban megadott díjak. Ráadásul az Air Berlin szerint a Ryanair olyan marketingszolgáltatásokat nyújtott, amelyek nem függtek a marketingköltségektől. Az Air Berlin szerint a Ryanair által a marketingszolgáltatásokból realizált előny láthatólag nem áll összefüggésben a Ryanair tényleges marketingráfordításaival.

| (153) | Ezért az Air Berlin úgy ítéli meg, hogy az FLG és a Ryanair között létrejött 2000. évi megállapodás nem felel meg a piacgazdasági követelményeknek. Az Air Berlin szerint a lübecki repülőteret regionális politikai megfontolásokból, és nem nyereségességi szempontokból üzemeltették. |
| --- | --- |

(153)

Ezért az Air Berlin úgy ítéli meg, hogy az FLG és a Ryanair között létrejött 2000. évi megállapodás nem felel meg a piacgazdasági követelményeknek. Az Air Berlin szerint a lübecki repülőteret regionális politikai megfontolásokból, és nem nyereségességi szempontokból üzemeltették.

| (154) | Az Air Berlin megítélése szerint aligha választhatók külön egymástól egyrészről a Ryanair számára Lübeckben biztosított kedvező feltételek és másrészről a repülőtér feltételekhez kötött privatizációjának módja. Az Air Berlin nem tekinti az Infratil társasággal létrejött részesedésszerzési szerződést a piacgazdasági szereplő elve bizonyítékának, mivel azt egy eladási opcióhoz kötötték. Éppen ellenkezőleg, az Air Berlin szerint egy piacgazdasági szereplő 2005-ben egy új ajánlati felhívást szorgalmazott volna a repülőtérrel kapcsolatban. |
| --- | --- |

(154)

Az Air Berlin megítélése szerint aligha választhatók külön egymástól egyrészről a Ryanair számára Lübeckben biztosított kedvező feltételek és másrészről a repülőtér feltételekhez kötött privatizációjának módja. Az Air Berlin nem tekinti az Infratil társasággal létrejött részesedésszerzési szerződést a piacgazdasági szereplő elve bizonyítékának, mivel azt egy eladási opcióhoz kötötték. Éppen ellenkezőleg, az Air Berlin szerint egy piacgazdasági szereplő 2005-ben egy új ajánlati felhívást szorgalmazott volna a repülőtérrel kapcsolatban.

| (155) | Az Air Berlin azt is kifejtette, hogy a Ryanair légitársasággal kötött megállapodás Németországnak volt tulajdonítható. Az FLG alapszabálya szerint a felügyelőbizottságnak jóvá kell hagynia a repülőtér-használatból származó díjakat (az alapszabály 12. §-a). A felügyelőbizottság hat tagjából négyet Lübeck Hanza-város választott meg. Ebből az Air Berlin azt a következtetést vonja le, hogy Lübeck Hanza-város felelősségre vonható. Az Air Berlin véleménye szerint az FLG vezető munkatársainak bizonyos nyilatkozatai is azt bizonyítják, hogy a szóban forgó megállapodás Lübeck Hanza-városnak tulajdonítható. |
| --- | --- |

(155)

Az Air Berlin azt is kifejtette, hogy a Ryanair légitársasággal kötött megállapodás Németországnak volt tulajdonítható. Az FLG alapszabálya szerint a felügyelőbizottságnak jóvá kell hagynia a repülőtér-használatból származó díjakat (az alapszabály 12. §-a). A felügyelőbizottság hat tagjából négyet Lübeck Hanza-város választott meg. Ebből az Air Berlin azt a következtetést vonja le, hogy Lübeck Hanza-város felelősségre vonható. Az Air Berlin véleménye szerint az FLG vezető munkatársainak bizonyos nyilatkozatai is azt bizonyítják, hogy a szóban forgó megállapodás Lübeck Hanza-városnak tulajdonítható.

5.3.1.3.   Infratil

Infratil

| (156) | A Ryanair javára nyújtott lehetséges állami támogatással kapcsolatban az Infratil kifejtette, hogy a 2000. évi megállapodás gazdaságilag célszerű volt, nagy jelentősége volt a repülőtér fejlesztése szempontjából, és teljes mértékben összhangban volt a piacgazdasági szereplő elvével. Továbbá az Infratil úgy ítéli meg, hogy a 2000. évi megállapodás és annak végrehajtása nem Lübeck Hanza-városnak vagy más állami szerveknek volt tulajdonítható. Lübeck Hanza-város, illetve a felügyelőbizottság nem adtak utasításokat, illetve nem adtak ki iránymutatásokat a 2000. évi megállapodás elfogadásával kapcsolatban, és nem ellenőrizték a megállapodás elfogadását. |
| --- | --- |

(156)

A Ryanair javára nyújtott lehetséges állami támogatással kapcsolatban az Infratil kifejtette, hogy a 2000. évi megállapodás gazdaságilag célszerű volt, nagy jelentősége volt a repülőtér fejlesztése szempontjából, és teljes mértékben összhangban volt a piacgazdasági szereplő elvével. Továbbá az Infratil úgy ítéli meg, hogy a 2000. évi megállapodás és annak végrehajtása nem Lübeck Hanza-városnak vagy más állami szerveknek volt tulajdonítható. Lübeck Hanza-város, illetve a felügyelőbizottság nem adtak utasításokat, illetve nem adtak ki iránymutatásokat a 2000. évi megállapodás elfogadásával kapcsolatban, és nem ellenőrizték a megállapodás elfogadását.

5.3.1.4.   A Német Légitársaságok Országos Szövetsége (BDF)

A Német Légitársaságok Országos Szövetsége (BDF)

| (157) | A BDF szerint a Ryanair számára az FLG által biztosított feltételek nem egyeztethetők össze a belső piaccal, mivel azok nem felelnek meg az átláthatóság és megkülönböztetésmentesség követelményeinek, és nem írnak elő szankciókat arra az esetre, ha a Ryanair nem tesz eleget a 2000. évi megállapodás szerinti szerződéses kötelezettségeinek. |
| --- | --- |

(157)

A BDF szerint a Ryanair számára az FLG által biztosított feltételek nem egyeztethetők össze a belső piaccal, mivel azok nem felelnek meg az átláthatóság és megkülönböztetésmentesség követelményeinek, és nem írnak elő szankciókat arra az esetre, ha a Ryanair nem tesz eleget a 2000. évi megállapodás szerinti szerződéses kötelezettségeinek.

| (158) | A BDF szerint az érvényes díjszabások alól biztosított megkülönböztető kivételek, amelyek egy bizonyos légitársaságnak kedveznek, jelentős mértékben torzítják a versenyt, és állami támogatás segítségével újraosztják az utasokat egy vonzáskörzeten belül, ami nincs összhangban az összgazdasági érdekkel. A BDF azt is megállapította, hogy ha nem zárható ki, hogy egy intézkedés állami támogatást tartalmaz, akkor az intézkedést be kell jelenteni a Bizottságnak. A BDF véleménye szerint bizonyos feltételek mellett jogilag lehetséges, hogy az üzemeltető kérelmére bezárjanak egy német repülőteret. |
| --- | --- |

(158)

A BDF szerint az érvényes díjszabások alól biztosított megkülönböztető kivételek, amelyek egy bizonyos légitársaságnak kedveznek, jelentős mértékben torzítják a versenyt, és állami támogatás segítségével újraosztják az utasokat egy vonzáskörzeten belül, ami nincs összhangban az összgazdasági érdekkel. A BDF azt is megállapította, hogy ha nem zárható ki, hogy egy intézkedés állami támogatást tartalmaz, akkor az intézkedést be kell jelenteni a Bizottságnak. A BDF véleménye szerint bizonyos feltételek mellett jogilag lehetséges, hogy az üzemeltető kérelmére bezárjanak egy német repülőteret.

5.3.2.   
  2010. évi megállapodások

2010. évi megállapodások

5.3.2.1.   Flughafen Lübeck GmbH

Flughafen Lübeck GmbH

| (159) | Az FLG kifejtette, hogy az intézkedés nem tulajdonítható Németországnak, mivel a 2010. évi megállapodásokat az FLG önállóan tárgyalta le. |
| --- | --- |

(159)

Az FLG kifejtette, hogy az intézkedés nem tulajdonítható Németországnak, mivel a 2010. évi megállapodásokat az FLG önállóan tárgyalta le.

5.3.2.2.   Ryanair

Ryanair

| (160) | A Ryanair kifejtette, hogy a 2010. évi megállapodások nem tulajdoníthatók az államnak. |
| --- | --- |

(160)

A Ryanair kifejtette, hogy a 2010. évi megállapodások nem tulajdoníthatók az államnak.

| (161) | A Ryanair légitársasággal kötött 1. számú kiegészítő megállapodás és 2. számú kiegészítő megállapodás esetében csupán rövid kiegészítő megállapodásokról van szó, amelyek meghosszabbították a 2000. évi Ryanair-megállapodás alapján fennálló egyezségek futamidejét. Az egyetlen új elem 1. számú kiegészítő megállapodás piaci feltételek mellett kialkudott módosítása a marketingtámogatás tekintetében. Így a Ryanair azt nyilatkozta, hogy a Ryanair által a 2000. évi megállapodással kapcsolatban előadott észrevételek a két kiegészítő megállapodás következményeit érintő kérdésekre is választ adnak. |
| --- | --- |

(161)

A Ryanair légitársasággal kötött 1. számú kiegészítő megállapodás és 2. számú kiegészítő megállapodás esetében csupán rövid kiegészítő megállapodásokról van szó, amelyek meghosszabbították a 2000. évi Ryanair-megállapodás alapján fennálló egyezségek futamidejét. Az egyetlen új elem 1. számú kiegészítő megállapodás piaci feltételek mellett kialkudott módosítása a marketingtámogatás tekintetében. Így a Ryanair azt nyilatkozta, hogy a Ryanair által a 2000. évi megállapodással kapcsolatban előadott észrevételek a két kiegészítő megállapodás következményeit érintő kérdésekre is választ adnak.

| (162) | A Ryanair bemutatta az Oxera egyik jelentését (30), amely az 1. és 2. számú kiegészítő megállapodás várt megtérülését vizsgálta a lübecki repülőtér által az 1. és 2. számú kiegészítő megállapodás aláírása előtt összeállított 2009. évi üzleti terv (31) alapján. A jelentésből kitűnik, hogy reális előfeltevések mellett a két kiegészítő megállapodás megkötésének időpontjában abból indultak ki, hogy azok kellően nyereségesek lesznek. Egypiacgazdasági szereplőként eljáró másik repülőtér is hasonló feltételeket ajánlott volna. Az Oxera szerint ez akkor is igaz lenne, ha a marketingszolgáltatásokról szóló 2010. évi megállapodást a 2010. márciusi és októberi kiegészítő megállapodásokkal együtt vennék figyelembe. A lübecki repülőtérre vonatkozó marketingköltséget ezért figyelembe vették az értékelés során. |
| --- | --- |

(162)

A Ryanair bemutatta az Oxera egyik jelentését (30), amely az 1. és 2. számú kiegészítő megállapodás várt megtérülését vizsgálta a lübecki repülőtér által az 1. és 2. számú kiegészítő megállapodás aláírása előtt összeállított 2009. évi üzleti terv (31) alapján. A jelentésből kitűnik, hogy reális előfeltevések mellett a két kiegészítő megállapodás megkötésének időpontjában abból indultak ki, hogy azok kellően nyereségesek lesznek. Egypiacgazdasági szereplőként eljáró másik repülőtér is hasonló feltételeket ajánlott volna. Az Oxera szerint ez akkor is igaz lenne, ha a marketingszolgáltatásokról szóló 2010. évi megállapodást a 2010. márciusi és októberi kiegészítő megállapodásokkal együtt vennék figyelembe. A lübecki repülőtérre vonatkozó marketingköltséget ezért figyelembe vették az értékelés során.

30

31

5.3.2.3.   Air Berlin

Air Berlin

| (163) | Az Air Berlin felhívta arra a figyelmet, hogy 2010-ben három megállapodást írtak alá: az 1. számú kiegészítő megállapodást, a 2. számú kiegészítő megállapodást és a marketingszolgáltatásokról szóló 2010. évi megállapodást. A Bizottságnak az értékelés során mindegyik 2010-es megállapodást figyelembe kellene vennie. |
| --- | --- |

(163)

Az Air Berlin felhívta arra a figyelmet, hogy 2010-ben három megállapodást írtak alá: az 1. számú kiegészítő megállapodást, a 2. számú kiegészítő megállapodást és a marketingszolgáltatásokról szóló 2010. évi megállapodást. A Bizottságnak az értékelés során mindegyik 2010-es megállapodást figyelembe kellene vennie.

5.4.   A REPÜLŐTÉREN A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

A REPÜLŐTÉREN A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

RYANAIR ÉS WIZZ AIR

| (164) | A Ryanair és a Wizz Air azzal érveltek, hogy a Stardust Marine (32) ügyben hozott ítélet értelmében a lübecki repülőtér által a feltételezések szerint a Wizz Air légitársaságnak és más légitársaságnak nyújtott állami támogatások nem tulajdoníthatók a német államnak. A Wizz Air azzal érvelt, hogy Lübeck Hanza-város ugyan a kérdéses időpontban a repülőtér egyedüli tulajdonosa volt, ez azonban nem elégséges annak bizonyításához, hogy a támogatás az államnak tulajdonítható. A Wizz Air érvei szerint abban az időszakban, amikor az Infratil 90 %-os részesedéssel rendelkezett az FLG-ben, még inkább nyilvánvaló, hogy a támogatás nem tulajdonítható az államnak. |
| --- | --- |

(164)

A Ryanair és a Wizz Air azzal érveltek, hogy a Stardust Marine (32) ügyben hozott ítélet értelmében a lübecki repülőtér által a feltételezések szerint a Wizz Air légitársaságnak és más légitársaságnak nyújtott állami támogatások nem tulajdoníthatók a német államnak. A Wizz Air azzal érvelt, hogy Lübeck Hanza-város ugyan a kérdéses időpontban a repülőtér egyedüli tulajdonosa volt, ez azonban nem elégséges annak bizonyításához, hogy a támogatás az államnak tulajdonítható. A Wizz Air érvei szerint abban az időszakban, amikor az Infratil 90 %-os részesedéssel rendelkezett az FLG-ben, még inkább nyilvánvaló, hogy a támogatás nem tulajdonítható az államnak.

Stardust Marine

32

| (165) | A Ryanair és a Wizz Air kifejtette, hogy ezek a díjak és az esetleges árengedmények egy légitársaság repülőterekkel kapcsolatos költségeinek csupán egy jelentéktelen részét teszik ki. A Ryanair szerint ezeket a díjakat nem lehet egymástól különválasztva értékelni, mivel a jégtelenítésnek nincs végfelhasználói piaca. A jégtelenítésre nyújtott árengedményt nagy valószínűséggel kiegyenlítette az a kereskedelmi haszon, amelyet a repülőtér más módon kialkudott magának. A Ryanair idézte a Charleroi ügyben hozott ítéletet, amely megerősíti, hogy „a magánbefektető kritériumának alkalmazása keretében a kereskedelmi ügyletet egészében kell figyelembe venni” (33). |
| --- | --- |

(165)

A Ryanair és a Wizz Air kifejtette, hogy ezek a díjak és az esetleges árengedmények egy légitársaság repülőterekkel kapcsolatos költségeinek csupán egy jelentéktelen részét teszik ki. A Ryanair szerint ezeket a díjakat nem lehet egymástól különválasztva értékelni, mivel a jégtelenítésnek nincs végfelhasználói piaca. A jégtelenítésre nyújtott árengedményt nagy valószínűséggel kiegyenlítette az a kereskedelmi haszon, amelyet a repülőtér más módon kialkudott magának. A Ryanair idézte a Charleroi ügyben hozott ítéletet, amely megerősíti, hogy „a magánbefektető kritériumának alkalmazása keretében a kereskedelmi ügyletet egészében kell figyelembe venni” (33).

Charleroi

33

| (166) | Végezetül a Ryanair és a Wizz Air kifejtette, hogy a jégtelenítőszerért a lübecki repülőtérnek fizetett ár az állami és magánrepülőtereken alkalmazott szokásos ár. |
| --- | --- |

(166)

Végezetül a Ryanair és a Wizz Air kifejtette, hogy a jégtelenítőszerért a lübecki repülőtérnek fizetett ár az állami és magánrepülőtereken alkalmazott szokásos ár.

6.   NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI AZ ÉRDEKELT FELEK VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI AZ ÉRDEKELT FELEK VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

6.1.   ÉSZREVÉTELEK A RYANAIR VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

ÉSZREVÉTELEK A RYANAIR VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

| (167) | Németország szerint a Ryanair válaszai azt mutatják, hogy az FLG a piacgazdasági szereplő elvével összhangban járt el. |
| --- | --- |

(167)

Németország szerint a Ryanair válaszai azt mutatják, hogy az FLG a piacgazdasági szereplő elvével összhangban járt el.

| (168) | Németország felhívta a figyelmet különösen a Ryanair megközelítésének hasznosságára, miszerint a megállapodás piaccal való összeegyeztethetőségét egy nyereségességi elemzéssel és egy összehasonlító elemzéssel kell bizonyítani. |
| --- | --- |

(168)

Németország felhívta a figyelmet különösen a Ryanair megközelítésének hasznosságára, miszerint a megállapodás piaccal való összeegyeztethetőségét egy nyereségességi elemzéssel és egy összehasonlító elemzéssel kell bizonyítani.

| (169) | Németország szerint az 1. számú és 2. számú kiegészítő megállapodás e vizsgálat szempontjából nem releváns. Egyrészt a 2010. márciusi és októberi kiegészítő megállapodások nem tulajdoníthatók az államnak, mivel azokat az FLG Lübeck Hanza-város részvétele nélkül tárgyalta le és kötötte meg. Másrészt a 2. számú kiegészítő megállapodással kapcsolatban Németország felhívta a figyelmet arra, hogy azok csupán az eredeti megállapodás kiterjesztései, és nem jelentenek érdemi módosítást. Ezért a 2000. évi megállapodással kapcsolatos valamennyi megfontolás a kiegészítő megállapodásokra is érvényes. |
| --- | --- |

(169)

Németország szerint az 1. számú és 2. számú kiegészítő megállapodás e vizsgálat szempontjából nem releváns. Egyrészt a 2010. márciusi és októberi kiegészítő megállapodások nem tulajdoníthatók az államnak, mivel azokat az FLG Lübeck Hanza-város részvétele nélkül tárgyalta le és kötötte meg. Másrészt a 2. számú kiegészítő megállapodással kapcsolatban Németország felhívta a figyelmet arra, hogy azok csupán az eredeti megállapodás kiterjesztései, és nem jelentenek érdemi módosítást. Ezért a 2000. évi megállapodással kapcsolatos valamennyi megfontolás a kiegészítő megállapodásokra is érvényes.

| (170) | Németország kifejtette, hogy nem érti, miért tartozna e vizsgálat hatókörébe a marketingszolgáltatásokról szóló 2010. évi megállapodás, hiszen az nem érint állami pénzeket. A marketingszolgáltatásokról szóló megállapodásban rögzített költségeket az IHK Lübeck fedezte. Németország megjegyezte továbbá, hogy a marketingszolgáltatásokról szóló megállapodás piackonformnak tekinthető. Ezt az a megfigyelés is alátámasztja, hogy az FLG-nek alacsonyabb költségeket kellett megfizetnie, mint más, hasonló szerződésekkel rendelkező repülőterek. Ráadásul a lübecki repülőtérrel kötött, marketingszolgáltatásokról szóló megállapodás a Ryanair azon ígéretén alapult, hogy két célállomással bővíti az útvonalkínálatot. |
| --- | --- |

(170)

Németország kifejtette, hogy nem érti, miért tartozna e vizsgálat hatókörébe a marketingszolgáltatásokról szóló 2010. évi megállapodás, hiszen az nem érint állami pénzeket. A marketingszolgáltatásokról szóló megállapodásban rögzített költségeket az IHK Lübeck fedezte. Németország megjegyezte továbbá, hogy a marketingszolgáltatásokról szóló megállapodás piackonformnak tekinthető. Ezt az a megfigyelés is alátámasztja, hogy az FLG-nek alacsonyabb költségeket kellett megfizetnie, mint más, hasonló szerződésekkel rendelkező repülőterek. Ráadásul a lübecki repülőtérrel kötött, marketingszolgáltatásokról szóló megállapodás a Ryanair azon ígéretén alapult, hogy két célállomással bővíti az útvonalkínálatot.

| (171) | Németország szerint azt is figyelembe kell venni, hogy a lübecki repülőtér a hamburgi repülőtér kapacitástartalékaként szolgál, és szükséges infrastruktúrát képez az észak-német lakosság számára. |
| --- | --- |

(171)

Németország szerint azt is figyelembe kell venni, hogy a lübecki repülőtér a hamburgi repülőtér kapacitástartalékaként szolgál, és szükséges infrastruktúrát képez az észak-német lakosság számára.

6.2.   ÉSZREVÉTELEK AZ SGF VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

ÉSZREVÉTELEK AZ SGF VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

| (172) | Németország megjegyezte, hogy az SGF az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése és a 659/1999/EK rendelet 1. cikkének h) pontja értelmében nem érdekelt fél, és így nem jogosult arra, hogy észrevételeket tegyen. Az SGF tagjai mindössze ingatlanokat birtokolnak a repülőtér közvetlen közelében, és ezért meg akarnak szabadulni a repülőtér működése által okozott érezhető kellemetlenségektől. Ezt a célt azonban a nemzeti jogorvoslati eszközökkel kell elérni. |
| --- | --- |

(172)

Németország megjegyezte, hogy az SGF az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése és a 659/1999/EK rendelet 1. cikkének h) pontja értelmében nem érdekelt fél, és így nem jogosult arra, hogy észrevételeket tegyen. Az SGF tagjai mindössze ingatlanokat birtokolnak a repülőtér közvetlen közelében, és ezért meg akarnak szabadulni a repülőtér működése által okozott érezhető kellemetlenségektől. Ezt a célt azonban a nemzeti jogorvoslati eszközökkel kell elérni.

| (173) | Németország a továbbiakban azzal érvelt, hogy az SGF válaszai tartalmilag helytelenek. Először is Németország cáfolja az SGF azon kijelentését, hogy a lübecki repülőtér nem közszolgáltatást nyújt. Az SGF azzal érvelt, hogy a repülőtér csak annyiban szolgálja a közérdeket, amennyiben az általános légi közlekedéssel kapcsolatos érdeket érinti. Németország ezzel szemben azt állítja, hogy a lübecki repülőtérnek eleget kell tennie az üzemeltetési kötelezettségnek, mégpedig amiatt, mert infrastrukturális közszolgáltatásokat nyújt, és a hamburgi repülőtér kapacitástartalékaként működik. Ez utóbbi funkcióját az észak-németországi légi közlekedési terv is rögzíti. |
| --- | --- |

(173)

Németország a továbbiakban azzal érvelt, hogy az SGF válaszai tartalmilag helytelenek. Először is Németország cáfolja az SGF azon kijelentését, hogy a lübecki repülőtér nem közszolgáltatást nyújt. Az SGF azzal érvelt, hogy a repülőtér csak annyiban szolgálja a közérdeket, amennyiben az általános légi közlekedéssel kapcsolatos érdeket érinti. Németország ezzel szemben azt állítja, hogy a lübecki repülőtérnek eleget kell tennie az üzemeltetési kötelezettségnek, mégpedig amiatt, mert infrastrukturális közszolgáltatásokat nyújt, és a hamburgi repülőtér kapacitástartalékaként működik. Ez utóbbi funkcióját az észak-németországi légi közlekedési terv is rögzíti.

| (174) | A haszonbérleti szerződést illetően Németország megismétli azt a véleményét, hogy az FLG sem a 2005 végéig fennálló régi haszonbérleti szerződés alapján, sem pedig a 2006-tól érvényes új haszonbérleti szerződés alapján nem jutott előnyhöz. |
| --- | --- |

(174)

A haszonbérleti szerződést illetően Németország megismétli azt a véleményét, hogy az FLG sem a 2005 végéig fennálló régi haszonbérleti szerződés alapján, sem pedig a 2006-tól érvényes új haszonbérleti szerződés alapján nem jutott előnyhöz.

| (175) | Németország a továbbiakban az SGF infrastrukturális beruházásokkal kapcsolatos válaszaihoz fűzött észrevételeket. Németország kifejtette, hogy a tervezési engedély csupán egy közigazgatási eszköz, amely kiadható visszaható hatállyal, viszont nem feltétele a finanszírozás jóváhagyásának, és a versenyre sincs hatása. Németország emellett vitatkozik azzal, hogy az SGF karbantartási intézkedésként sorolja be a beruházást, és nem a repülőtér forgalmi funkcióját javító intézkedésként. Németország szerint azért volt szükség az intézkedésekre, hogy megfeleljenek a nemzeti és nemzetközi előírásoknak. Németország szerint abból, hogy a Ryanair használja a legintenzívebben a repülőteret, nem lehet levonni azt a következtetést, hogy előnyben részesítik ezt a légitársaságot. |
| --- | --- |

(175)

Németország a továbbiakban az SGF infrastrukturális beruházásokkal kapcsolatos válaszaihoz fűzött észrevételeket. Németország kifejtette, hogy a tervezési engedély csupán egy közigazgatási eszköz, amely kiadható visszaható hatállyal, viszont nem feltétele a finanszírozás jóváhagyásának, és a versenyre sincs hatása. Németország emellett vitatkozik azzal, hogy az SGF karbantartási intézkedésként sorolja be a beruházást, és nem a repülőtér forgalmi funkcióját javító intézkedésként. Németország szerint azért volt szükség az intézkedésekre, hogy megfeleljenek a nemzeti és nemzetközi előírásoknak. Németország szerint abból, hogy a Ryanair használja a legintenzívebben a repülőteret, nem lehet levonni azt a következtetést, hogy előnyben részesítik ezt a légitársaságot.

| (176) | Az SGF által a lübecki repülőtér középtávú kilátásairól végzett számításokat illetően Németország kifejtette, hogy a benyújtott válaszok nem helyesek. Németország azzal érvel, hogy a beruházás végrehajtásának időpontjában bizonyíthatóan optimista középtávú kilátásokkal lehetett számolni, amit a Bizottság is elismert az eljárás megindításáról szóló 2007. évi határozatában. |
| --- | --- |

(176)

Az SGF által a lübecki repülőtér középtávú kilátásairól végzett számításokat illetően Németország kifejtette, hogy a benyújtott válaszok nem helyesek. Németország azzal érvel, hogy a beruházás végrehajtásának időpontjában bizonyíthatóan optimista középtávú kilátásokkal lehetett számolni, amit a Bizottság is elismert az eljárás megindításáról szóló 2007. évi határozatában.

| (177) | Ezután Németország az SGF azon állításához fűzött észrevételeket, hogy az FLG nehézségekkel küzdő vállalkozás volt. Németország úgy véli, hogy az SGF-nek a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott megmentési és szerkezetátalakítási állami támogatásról szóló iránymutatáson alapuló valamennyi érve irreleváns. Németország szerint ez az iránymutatás nem alkalmazandó, mivel a nyújtott juttatások először is nem minősülnek állami támogatásnak. A juttatásokat sohasem megmentési és szerkezetátalakítási állami támogatásként sorolták be, illetve más iránymutatásként kellett volna besorolni azokat. |
| --- | --- |

(177)

Ezután Németország az SGF azon állításához fűzött észrevételeket, hogy az FLG nehézségekkel küzdő vállalkozás volt. Németország úgy véli, hogy az SGF-nek a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott megmentési és szerkezetátalakítási állami támogatásról szóló iránymutatáson alapuló valamennyi érve irreleváns. Németország szerint ez az iránymutatás nem alkalmazandó, mivel a nyújtott juttatások először is nem minősülnek állami támogatásnak. A juttatásokat sohasem megmentési és szerkezetátalakítási állami támogatásként sorolták be, illetve más iránymutatásként kellett volna besorolni azokat.

| (178) | Németország nem ért egyet az SGF azon kijelentésével, miszerint Lübeck Hanza-város azt mondta, hogy a repülőtér bezárása nem lehetséges, és ezt a lehetőséget nem vette számításba. Németország szerint Lübeck Hanza-város mérlegelte ezt a lehetőséget, viszont nem támogatta, mivel a számítások szerint nem ez volt a gazdaságilag legésszerűbb megoldás. Németország tisztázta azt is, hogy a LuftVZO 45. §-ának (1) bekezdése értelmében egy repülőtér ad hoc bezárása nem lehetséges. A repülőterek a közérdeket szolgálják, és teljesíteniük kell az üzemeltetési kötelezettséget. A repülőtér bezárásához hosszadalmas bírósági eljárást követően vissza kell vonni a repülőtér üzemeltetési engedélyét. Németország kifejti, hogy az engedély visszavonása kizárt, ha az illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy a repülőtér üzemeltetésének folytatásához fűződő közérdek nagyobb súllyal esik latba. Ezért nem lenne lehetetlen megkísérelni bezárni a repülőteret, ez azonban minden bizonnyal nehéz, hosszadalmas és így költséges folyamat lenne. Ez történt például a Berlin-Tempelhof repülőtér bezárásakor. Németország ezért azt az álláspontot képviseli, hogy gazdasági szempontból észszerűbb volt az a döntés, hogy nem zárják be a repülőteret, hanem ehelyett bővítik, és a megfelelő magánbefektető megtalálása érdekében beruháznak az infrastruktúrába. Visszatekintve ez beigazolódott, hiszen találtak egy magánbefektetőt. |
| --- | --- |

(178)

Németország nem ért egyet az SGF azon kijelentésével, miszerint Lübeck Hanza-város azt mondta, hogy a repülőtér bezárása nem lehetséges, és ezt a lehetőséget nem vette számításba. Németország szerint Lübeck Hanza-város mérlegelte ezt a lehetőséget, viszont nem támogatta, mivel a számítások szerint nem ez volt a gazdaságilag legésszerűbb megoldás. Németország tisztázta azt is, hogy a LuftVZO 45. §-ának (1) bekezdése értelmében egy repülőtér ad hoc bezárása nem lehetséges. A repülőterek a közérdeket szolgálják, és teljesíteniük kell az üzemeltetési kötelezettséget. A repülőtér bezárásához hosszadalmas bírósági eljárást követően vissza kell vonni a repülőtér üzemeltetési engedélyét. Németország kifejti, hogy az engedély visszavonása kizárt, ha az illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy a repülőtér üzemeltetésének folytatásához fűződő közérdek nagyobb súllyal esik latba. Ezért nem lenne lehetetlen megkísérelni bezárni a repülőteret, ez azonban minden bizonnyal nehéz, hosszadalmas és így költséges folyamat lenne. Ez történt például a Berlin-Tempelhof repülőtér bezárásakor. Németország ezért azt az álláspontot képviseli, hogy gazdasági szempontból észszerűbb volt az a döntés, hogy nem zárják be a repülőteret, hanem ehelyett bővítik, és a megfelelő magánbefektető megtalálása érdekében beruháznak az infrastruktúrába. Visszatekintve ez beigazolódott, hiszen találtak egy magánbefektetőt.

ad hoc

6.3.   ÉSZREVÉTELEK AZ AIR BERLIN VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

ÉSZREVÉTELEK AZ AIR BERLIN VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

| (179) | Németország szerint az Air Berlin ugyanolyan előnyökben részesült volna, mint a Ryanair, ha az utasszám és a járatsűrűség tekintetében teljesítette volna ugyanazokat a kritériumokat. Ehelyett az Air Berlin minden tárgyalási ajánlatot elutasított az FLG-vel, mivel sohasem volt szándékában járatot indítani a lübecki repülőtérről. Ezzel szemben az Air Berlin sohasem kifogásolta azokat a feltételeket, amelyek mellett a Ryanair a hamburgirepülőteret szolgálta ki. Ráadásul számos légitársaság emelt panaszt (többek között a Bizottságnál) amiatt, hogy az Air Berlin hasznot húzott az Egyesült Arab Emirátusok jelentős állami támogatásaiból. Az Air Berlin tehát nem állíthatja be magát a legfontosabb versenytársának, a Ryanair légitársaságnak az áldozataként. |
| --- | --- |

(179)

Németország szerint az Air Berlin ugyanolyan előnyökben részesült volna, mint a Ryanair, ha az utasszám és a járatsűrűség tekintetében teljesítette volna ugyanazokat a kritériumokat. Ehelyett az Air Berlin minden tárgyalási ajánlatot elutasított az FLG-vel, mivel sohasem volt szándékában járatot indítani a lübecki repülőtérről. Ezzel szemben az Air Berlin sohasem kifogásolta azokat a feltételeket, amelyek mellett a Ryanair a hamburgirepülőteret szolgálta ki. Ráadásul számos légitársaság emelt panaszt (többek között a Bizottságnál) amiatt, hogy az Air Berlin hasznot húzott az Egyesült Arab Emirátusok jelentős állami támogatásaiból. Az Air Berlin tehát nem állíthatja be magát a legfontosabb versenytársának, a Ryanair légitársaságnak az áldozataként.

| (180) | Németország nem ért egyet az Air Berlin azon észrevételével sem, hogy verseny van a lübecki és a hamburgi repülőtér között. Németország különösen arra hívja fel a figyelmet, hogy Hamburgnak 2000-ben, a Ryanair légitársasággal kötött megállapodás aláírásának időpontjában 70-szer annyi utasa volt, mint a lübecki repülőtérnek. A másik repülőtér panaszainak elmaradása azt mutatja, hogy a két repülőtér között nincs verseny. Németország arra is felhívja a figyelmet, hogy 2008-ban a hamburgi és a rostocki repülőtér növekedésről számolt be, míg a lübecki repülőtér utasainak száma 10 %-kal csökkent. |
| --- | --- |

(180)

Németország nem ért egyet az Air Berlin azon észrevételével sem, hogy verseny van a lübecki és a hamburgi repülőtér között. Németország különösen arra hívja fel a figyelmet, hogy Hamburgnak 2000-ben, a Ryanair légitársasággal kötött megállapodás aláírásának időpontjában 70-szer annyi utasa volt, mint a lübecki repülőtérnek. A másik repülőtér panaszainak elmaradása azt mutatja, hogy a két repülőtér között nincs verseny. Németország arra is felhívja a figyelmet, hogy 2008-ban a hamburgi és a rostocki repülőtér növekedésről számolt be, míg a lübecki repülőtér utasainak száma 10 %-kal csökkent.

| (181) | Németország visszautasította az Air Berlin azon érvét is, hogy a Ryanair gazdasági előnyhöz jutott. Németország kifejtette, hogy az Air Berlin pontatlan számításokat vett alapul, és a piaccal való összeegyeztethetőség értékelése szempontjából az egyetlen mérvadó teszt a piacgazdasági szereplő elve. Németország úgy véli, hogy a Ryanair légitársasággal kötött megállapodások megfeleltek a piaci követelményeknek, mivel a repülőtér hosszú távú kilátásai 2000-ben pozitívak voltak. |
| --- | --- |

(181)

Németország visszautasította az Air Berlin azon érvét is, hogy a Ryanair gazdasági előnyhöz jutott. Németország kifejtette, hogy az Air Berlin pontatlan számításokat vett alapul, és a piaccal való összeegyeztethetőség értékelése szempontjából az egyetlen mérvadó teszt a piacgazdasági szereplő elve. Németország úgy véli, hogy a Ryanair légitársasággal kötött megállapodások megfeleltek a piaci követelményeknek, mivel a repülőtér hosszú távú kilátásai 2000-ben pozitívak voltak.

6.4.   ÉSZREVÉTELEK A BDF VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

ÉSZREVÉTELEK A BDF VÁLASZAIVAL KAPCSOLATBAN

| (182) | Németország felhívta a figyelmet arra, hogy az Air Berlin a BDF tagja, ami szoros kapcsolatokat és tartalmilag hasonló válaszokat feltételez. Németország nem osztotta azt a véleményt, hogy az FLG a rendkívül alacsony árakkal mesterségesen nagyobb keresletet teremtett, és egy légitársaság javára megkülönböztető módon eltért a díjszabástól. Németország szerint az FLG-nek semmilyen oka nem volt arra, hogy a kereslet növelése érdekében egyes légitársaságokat megkülönböztessen. Sőt, a több légitársaság több üzleti tevékenységet jelent a lübecki repülőtér számára. Ezért Németország azt állítja, hogy minden légitársaság hasonló feltételek mellett köthetett volna szerződést a lübecki repülőtérrel, ha a Ryanair ajánlatához hasonló ajánlatot nyújtott volna be. |
| --- | --- |

(182)

Németország felhívta a figyelmet arra, hogy az Air Berlin a BDF tagja, ami szoros kapcsolatokat és tartalmilag hasonló válaszokat feltételez. Németország nem osztotta azt a véleményt, hogy az FLG a rendkívül alacsony árakkal mesterségesen nagyobb keresletet teremtett, és egy légitársaság javára megkülönböztető módon eltért a díjszabástól. Németország szerint az FLG-nek semmilyen oka nem volt arra, hogy a kereslet növelése érdekében egyes légitársaságokat megkülönböztessen. Sőt, a több légitársaság több üzleti tevékenységet jelent a lübecki repülőtér számára. Ezért Németország azt állítja, hogy minden légitársaság hasonló feltételek mellett köthetett volna szerződést a lübecki repülőtérrel, ha a Ryanair ajánlatához hasonló ajánlatot nyújtott volna be.

7.   ÉRTÉKELÉS

ÉRTÉKELÉS

7.1.   BEVEZETÉS

BEVEZETÉS

| (183) | Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.” Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében említett kritériumok kumulatív jellegűek. Egy intézkedés tehát csak akkor minősül állami támogatásnak, ha a következő feltételek mindegyike teljesül:






  — | a kedvezményezett egy vállalkozás, |
| --- | --- | --- |

(183)

Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.” Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében említett kritériumok kumulatív jellegűek. Egy intézkedés tehát csak akkor minősül állami támogatásnak, ha a következő feltételek mindegyike teljesül:

—

a kedvezményezett egy vállalkozás,

| — | az intézkedés előnyben részesíti a vállalkozást, |
| --- | --- |

—

az intézkedés előnyben részesíti a vállalkozást,

| — | az előnyt állami forrásokból nyújtják, |
| --- | --- |

—

az előnyt állami forrásokból nyújtják,

| — | ez az előny szelektív jellegű, és |
| --- | --- |

—

ez az előny szelektív jellegű, és

| — | a szóban forgó intézkedés torzítja a versenyt, vagy a verseny torzításával fenyeget, és alkalmas arra, hogy befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

—

a szóban forgó intézkedés torzítja a versenyt, vagy a verseny torzításával fenyeget, és alkalmas arra, hogy befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet.

| (184) | Következésképpen meg kell vizsgálni, hogy az egyes szóban forgó intézkedéseknél teljesülnek-e ezek a feltételek. A következő intézkedésekről van szó:






  — | az FLG számára nyújtott lehetséges állami támogatás, |
| --- | --- | --- |

(184)

Következésképpen meg kell vizsgálni, hogy az egyes szóban forgó intézkedéseknél teljesülnek-e ezek a feltételek. A következő intézkedésekről van szó:

—

az FLG számára nyújtott lehetséges állami támogatás,

| — | az Infratil számára nyújtott lehetséges állami támogatás, |
| --- | --- |

—

az Infratil számára nyújtott lehetséges állami támogatás,

| — | a Ryanair számára nyújtott lehetséges állami támogatás, |
| --- | --- |

—

a Ryanair számára nyújtott lehetséges állami támogatás,

| — | a repülőtéren a repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjak. |
| --- | --- |

—

a repülőtéren a repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjak.

| (185) | Az FLG számára nyújtott lehetséges állami támogatást illetően a Bizottság először azt vizsgálja meg, hogy az FLG mint a lehetséges állami támogatás kedvezményezettje továbbra is létezik-e, és ha nem, gazdasági tevékenységét folytatták-e. A Bizottságnak emellett azt is meg kell vizsgálnia, hogy a FLG számára nyújtott állami támogatáshoz kapcsolódó előnyt át lehet-e adni a jogutódnak, azaz hogy fennáll-e a gazdasági folytonosság. |
| --- | --- |

(185)

Az FLG számára nyújtott lehetséges állami támogatást illetően a Bizottság először azt vizsgálja meg, hogy az FLG mint a lehetséges állami támogatás kedvezményezettje továbbra is létezik-e, és ha nem, gazdasági tevékenységét folytatták-e. A Bizottságnak emellett azt is meg kell vizsgálnia, hogy a FLG számára nyújtott állami támogatáshoz kapcsolódó előnyt át lehet-e adni a jogutódnak, azaz hogy fennáll-e a gazdasági folytonosság.

| (186) | A Ryanair számára nyújtott lehetséges állami támogatást illetően a Bizottság kizárólag a 2000. évi szerződést fogja vizsgálni. E határozat időpontjában nem áll elégséges információ a Bizottság rendelkezésére annak vizsgálatához, hogy a később megkötött szerződések, különösen a 2010. évi szerződések állami támogatást jelentenek-e a Ryanair számára. Ezért ezekről a szerződésekről egy külön határozatban fog dönteni. |
| --- | --- |

(186)

A Ryanair számára nyújtott lehetséges állami támogatást illetően a Bizottság kizárólag a 2000. évi szerződést fogja vizsgálni. E határozat időpontjában nem áll elégséges információ a Bizottság rendelkezésére annak vizsgálatához, hogy a később megkötött szerződések, különösen a 2010. évi szerződések állami támogatást jelentenek-e a Ryanair számára. Ezért ezekről a szerződésekről egy külön határozatban fog dönteni.

7.2.   AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ FLG SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

7.2.1.   
  A lehetséges állami támogatás kedvezményezettje

A lehetséges állami támogatás kedvezményezettje

| (187) | A Bizottság hivatalos vizsgálati eljárást indított az FLG javára nyújtott lehetséges állami támogatással kapcsolatban. 2013 januárjában azonban az FLG eszközeinek egy részét eladták a Yasmina társaságnak. Az FLG beolvadt Lübeck Hanza-városba, így az FLG mint jogi személy többé nem létezik. 2014-ben a Yasmina bejelentette fizetésképtelenségét, így 2014 áprilisában fizetésképtelenségi eljárás indult. 2014 augusztusában a PuRen vette át a Yasmina eszközeit. |
| --- | --- |

(187)

A Bizottság hivatalos vizsgálati eljárást indított az FLG javára nyújtott lehetséges állami támogatással kapcsolatban. 2013 januárjában azonban az FLG eszközeinek egy részét eladták a Yasmina társaságnak. Az FLG beolvadt Lübeck Hanza-városba, így az FLG mint jogi személy többé nem létezik. 2014-ben a Yasmina bejelentette fizetésképtelenségét, így 2014 áprilisában fizetésképtelenségi eljárás indult. 2014 augusztusában a PuRen vette át a Yasmina eszközeit.

| (188) | Ha a Bizottság elutasító határozatot hoz, amelyben az EUMSZ 107. és 108. cikkével összefüggésben egy vállalkozásnak nyújtott, a belső piaccal nem összeegyeztethető támogatás visszatérítését rendeli el, a támogatás-visszafizetési kötelezettség kiterjeszthető egy másik vállalkozásra is, amely számára az adott támogatás kedvezményezettje eszközeinek egy részét vagy egészét átruházta vagy eladta, amennyiben az átruházási, illetve eladási konstrukcióból kitűnik, hogy a két vállalkozás között gazdasági folytonosság áll fenn. |
| --- | --- |

(188)

Ha a Bizottság elutasító határozatot hoz, amelyben az EUMSZ 107. és 108. cikkével összefüggésben egy vállalkozásnak nyújtott, a belső piaccal nem összeegyeztethető támogatás visszatérítését rendeli el, a támogatás-visszafizetési kötelezettség kiterjeszthető egy másik vállalkozásra is, amely számára az adott támogatás kedvezményezettje eszközeinek egy részét vagy egészét átruházta vagy eladta, amennyiben az átruházási, illetve eladási konstrukcióból kitűnik, hogy a két vállalkozás között gazdasági folytonosság áll fenn.

| (189) | Amennyiben a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az FLG a belső piaccal nem összeegyeztethető támogatásban részesült, amelyet vissza kell téríteni, akkor meg kell vizsgálnia, hogy ki húzott hasznot a támogatásból, és melyik vállalkozással szemben kell érvényesíteni a visszafizetési kötelezettséget. Ha nincs más olyan vállalkozás, amelyre ki lehetne terjeszteni a visszafizetési kötelezettséget, akkor a Bizottságnak nem kell vizsgálnia, hogy fennáll-e a támogatás az FLG javára. Ezért a Bizottság helyénvalónak tartja, hogy először azt vizsgálja meg, hogy volt-e gazdasági folytonosság az FLG és a Yasmina között, és a visszafizetési kötelezettség kiterjeszthető-e a Yasmina társaságra (lásd a 7.2.2. szakaszt), valamint hogy a PuRen mint a Yasmina eszközeinek vásárlója hasznot húzhatott-e a támogatásból (lásd a 7.2.3. szakaszt). Végül a Bizottság azt vizsgálja meg, hogy továbbra is folytatják-e azt a gazdasági tevékenységet, amelyet a támogatás előnyhöz juttathatott (lásd a 7.2.4. szakaszt). Azt a kérdést, hogy az intézkedések tartalmaznak-e az FLG javára nyújtott állami támogatást, és ha igen, ezek a támogatások összeegyeztethetők-e a belső piaccal, csak akkor kell vizsgálni, ha a támogatás kedvezményezettjét meg lehet állapítani, azaz ha vagy gazdasági folytonosság áll fenn az FLG és a Yasmina vagy a PuRen között, illetve ha a támogatás magát a gazdasági tevékenységet, tehát a lübecki repülőtér üzemeltetését juttatta előnyhöz. |
| --- | --- |

(189)

Amennyiben a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az FLG a belső piaccal nem összeegyeztethető támogatásban részesült, amelyet vissza kell téríteni, akkor meg kell vizsgálnia, hogy ki húzott hasznot a támogatásból, és melyik vállalkozással szemben kell érvényesíteni a visszafizetési kötelezettséget. Ha nincs más olyan vállalkozás, amelyre ki lehetne terjeszteni a visszafizetési kötelezettséget, akkor a Bizottságnak nem kell vizsgálnia, hogy fennáll-e a támogatás az FLG javára. Ezért a Bizottság helyénvalónak tartja, hogy először azt vizsgálja meg, hogy volt-e gazdasági folytonosság az FLG és a Yasmina között, és a visszafizetési kötelezettség kiterjeszthető-e a Yasmina társaságra (lásd a 7.2.2. szakaszt), valamint hogy a PuRen mint a Yasmina eszközeinek vásárlója hasznot húzhatott-e a támogatásból (lásd a 7.2.3. szakaszt). Végül a Bizottság azt vizsgálja meg, hogy továbbra is folytatják-e azt a gazdasági tevékenységet, amelyet a támogatás előnyhöz juttathatott (lásd a 7.2.4. szakaszt). Azt a kérdést, hogy az intézkedések tartalmaznak-e az FLG javára nyújtott állami támogatást, és ha igen, ezek a támogatások összeegyeztethetők-e a belső piaccal, csak akkor kell vizsgálni, ha a támogatás kedvezményezettjét meg lehet állapítani, azaz ha vagy gazdasági folytonosság áll fenn az FLG és a Yasmina vagy a PuRen között, illetve ha a támogatás magát a gazdasági tevékenységet, tehát a lübecki repülőtér üzemeltetését juttatta előnyhöz.

7.2.2.   
  Az FLG és a Yasmina közötti gazdasági folytonosság

Az FLG és a Yasmina közötti gazdasági folytonosság

| (190) | Az Alitalia légitársaság eszközeinek eladásáról szóló határozatában (34) a Bizottság azt a véleményt képviselte, hogy ha az eszközöket piaci áron vásárolják meg, valamint az eredeti és az új vállalkozás között nincs gazdasági folytonosság, akkor nem lehet azt feltételezni, hogy az új vállalkozás hasznot húzott az eredeti vállalkozásnak az állami támogatáson keresztül juttatott versenyelőnyből. |
| --- | --- |

(190)

Az Alitalia légitársaság eszközeinek eladásáról szóló határozatában (34) a Bizottság azt a véleményt képviselte, hogy ha az eszközöket piaci áron vásárolják meg, valamint az eredeti és az új vállalkozás között nincs gazdasági folytonosság, akkor nem lehet azt feltételezni, hogy az új vállalkozás hasznot húzott az eredeti vállalkozásnak az állami támogatáson keresztül juttatott versenyelőnyből.

34

| (191) | Az állandó ítélkezési gyakorlat (35) értelmében az eredeti és az új vállalkozás közötti gazdasági folytonosság fennállását egy sor tényező alapján vizsgálják. Ezeket a tényezőket a Bíróság a Ryanair kontra Bizottság (36) ügyben erősítette meg. Ezek azonban nem kumulatív feltételek, ahol minden feltételnek minden esetben teljesülnie kell (37). A két vállalkozás közötti gazdasági folytonosság vizsgálatához a következő tényezőket lehet figyelembe venni:






  — | az értékesített eszközök köre (aktívák és passzívák, a munkaerő folytonossága, a vagyoni eszközök egyben tartása), |
| --- | --- | --- |

(191)

Az állandó ítélkezési gyakorlat (35) értelmében az eredeti és az új vállalkozás közötti gazdasági folytonosság fennállását egy sor tényező alapján vizsgálják. Ezeket a tényezőket a Bíróság a Ryanair kontra Bizottság (36) ügyben erősítette meg. Ezek azonban nem kumulatív feltételek, ahol minden feltételnek minden esetben teljesülnie kell (37). A két vállalkozás közötti gazdasági folytonosság vizsgálatához a következő tényezőket lehet figyelembe venni:

35

Ryanair kontra Bizottság

36

37

—

az értékesített eszközök köre (aktívák és passzívák, a munkaerő folytonossága, a vagyoni eszközök egyben tartása),

| — | az eladási ár, |
| --- | --- |

—

az eladási ár,

| — | a vevő vagy vevők kiléte, |
| --- | --- |

—

a vevő vagy vevők kiléte,

| — | az eladás időpontja (az előzetes értékelés kezdete után, a hivatalos vizsgálati eljárás megkezdése után vagy a végleges határozat meghozatala után), és |
| --- | --- |

—

az eladás időpontja (az előzetes értékelés kezdete után, a hivatalos vizsgálati eljárás megkezdése után vagy a végleges határozat meghozatala után), és

| — | az ügylet gazdasági logikája. |
| --- | --- |

—

az ügylet gazdasági logikája.

7.2.2.1.   Az értékesített eszközök köre

Az értékesített eszközök köre

| (192) | A Bizottság először is leszögezi, hogy az eladó eszközeinek teljeskörű felvásárlása alapvetően az eladó és a vevő közötti gazdasági folytonosságra utal. Ilyen fajta folytonosság viszont valószínűleg nem áll fenn akkor, ha az átfogó értékelés azt mutatja, hogy eszközértékesítés körének meghatározását átengedik a piacnak. Például ha az eszközértékesítés körét egy nyílt, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és feltételekhez nem kötött pályázati eljárás keretében határozzák meg, akkor ez valószínűleg cáfolja a gazdasági folytonosság fennállását. Ebben az összefüggésben az ajánlattevőknek szabadon kell tudniuk dönteni arról, hogy egyes eszközökre, egy eszközcsoportra vagy az összes eszközre kívánnak ajánlatot tenni, nem kötelesek átvállalni az eladó által kötött szerződéseket, és szabadon megválaszthatják, hogy az eladó összes, csak néhány vagy egyetlen munkavállalóját sem veszik át. |
| --- | --- |

(192)

A Bizottság először is leszögezi, hogy az eladó eszközeinek teljeskörű felvásárlása alapvetően az eladó és a vevő közötti gazdasági folytonosságra utal. Ilyen fajta folytonosság viszont valószínűleg nem áll fenn akkor, ha az átfogó értékelés azt mutatja, hogy eszközértékesítés körének meghatározását átengedik a piacnak. Például ha az eszközértékesítés körét egy nyílt, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és feltételekhez nem kötött pályázati eljárás keretében határozzák meg, akkor ez valószínűleg cáfolja a gazdasági folytonosság fennállását. Ebben az összefüggésben az ajánlattevőknek szabadon kell tudniuk dönteni arról, hogy egyes eszközökre, egy eszközcsoportra vagy az összes eszközre kívánnak ajánlatot tenni, nem kötelesek átvállalni az eladó által kötött szerződéseket, és szabadon megválaszthatják, hogy az eladó összes, csak néhány vagy egyetlen munkavállalóját sem veszik át.

| (193) | A Bizottság megállapítja, hogy az FLG eszközeinek értékesítésére vonatkozó ajánlati felhívás közzétett hirdetményében meghatározták, hogy az ajánlattevő vagy 90 %-os tulajdonrészt vásárolhat az FLG-ben, vagy pedig egy hasonló megoldást választhat a repülőtér üzemeltetésének átvételére. Így tehát az ajánlattevők ajánlatot adhattak az FLG tulajdonrészére, az eszközökre vagy az eszközök csoportjára, illetve más gazdasági megoldást is kitűzhettek célul, például az eszközök bérlését. Ezt abban a tájékoztató füzetben is megerősítették, amelyet a szándéknyilatkozat megtétele előtt minden érdeklődő ajánlattevőnek átadtak. Következőképpen az érdeklődő ajánlattevők számára világos volt, hogy részesedés, eszközök vagy eszközcsoportok megvételére tehetnek ajánlatot. Ennek megfelelően az indikatív ajánlatot adó öt ajánlattevő közül kettő eszközök megvételére, a többiek pedig részesedés vásárlására nyújtottak be ajánlatot. A kötelező ajánlatot benyújtó három ajánlattevő közül kettő eszközök megvételére, egy pedig részesedés vásárlására tett ajánlatot. A Yasmina holdingtársasága, a 3Y ajánlotta a legmagasabb árat az egyik eszközcsoport átvételére. A Németország által szolgáltatott adatok szerint a Yasmina – az összes eszköznek az átvett eszközök értékéhez viszonyított teljes könyv szerinti értéke alapján – az FLG eszközeinek [...] %-át vette át. Az át nem vett eszközök közé tartoznak többek között a [...]. |
| --- | --- |

(193)

A Bizottság megállapítja, hogy az FLG eszközeinek értékesítésére vonatkozó ajánlati felhívás közzétett hirdetményében meghatározták, hogy az ajánlattevő vagy 90 %-os tulajdonrészt vásárolhat az FLG-ben, vagy pedig egy hasonló megoldást választhat a repülőtér üzemeltetésének átvételére. Így tehát az ajánlattevők ajánlatot adhattak az FLG tulajdonrészére, az eszközökre vagy az eszközök csoportjára, illetve más gazdasági megoldást is kitűzhettek célul, például az eszközök bérlését. Ezt abban a tájékoztató füzetben is megerősítették, amelyet a szándéknyilatkozat megtétele előtt minden érdeklődő ajánlattevőnek átadtak. Következőképpen az érdeklődő ajánlattevők számára világos volt, hogy részesedés, eszközök vagy eszközcsoportok megvételére tehetnek ajánlatot. Ennek megfelelően az indikatív ajánlatot adó öt ajánlattevő közül kettő eszközök megvételére, a többiek pedig részesedés vásárlására nyújtottak be ajánlatot. A kötelező ajánlatot benyújtó három ajánlattevő közül kettő eszközök megvételére, egy pedig részesedés vásárlására tett ajánlatot. A Yasmina holdingtársasága, a 3Y ajánlotta a legmagasabb árat az egyik eszközcsoport átvételére. A Németország által szolgáltatott adatok szerint a Yasmina – az összes eszköznek az átvett eszközök értékéhez viszonyított teljes könyv szerinti értéke alapján – az FLG eszközeinek [...] %-át vette át. Az át nem vett eszközök közé tartoznak többek között a [...].

| (194) | A Bizottság megállapítja, hogy az át nem vett eszközök tekintetében a Yasmina és Lübeck Hanza-város két bérleti szerződést kötött: Az egyik haszonbérleti szerződés a repülőtéri infrastruktúrára és a telekterületre vonatkozott, amelyek az értékesítés előtt az FLG és Lübeck Hanza-város között létrejött haszonbérleti szerződés tárgyát képezték. Ezt a szerződést átvette a Yasmina. A másik bérleti szerződés a repülőtér eszközeire vonatkozott, amelyeket Lübeck Hanza-város az FLG átvétele során átvett ettől a társaságtól. |
| --- | --- |

(194)

A Bizottság megállapítja, hogy az át nem vett eszközök tekintetében a Yasmina és Lübeck Hanza-város két bérleti szerződést kötött: Az egyik haszonbérleti szerződés a repülőtéri infrastruktúrára és a telekterületre vonatkozott, amelyek az értékesítés előtt az FLG és Lübeck Hanza-város között létrejött haszonbérleti szerződés tárgyát képezték. Ezt a szerződést átvette a Yasmina. A másik bérleti szerződés a repülőtér eszközeire vonatkozott, amelyeket Lübeck Hanza-város az FLG átvétele során átvett ettől a társaságtól.

| (195) | Egyrészt cáfolja a gazdasági folytonosság fennállását az, hogy az FLG-t az eszközök értékesítése útján adták el, és a vevő az eszközök nagy részét nem szerezte meg. Másrészt viszont a Yasmina bérbe vette azokat az eszközöket, amelyeket nem vásárolt meg Lübeck Hanza-várostól, és így a közbeszerzési eljárás következtében nyilvánvalóan használni tudta valamennyi eszközt. Ez a tény inkább a gazdasági folytonosság fennállása mellett szól. |
| --- | --- |

(195)

Egyrészt cáfolja a gazdasági folytonosság fennállását az, hogy az FLG-t az eszközök értékesítése útján adták el, és a vevő az eszközök nagy részét nem szerezte meg. Másrészt viszont a Yasmina bérbe vette azokat az eszközöket, amelyeket nem vásárolt meg Lübeck Hanza-várostól, és így a közbeszerzési eljárás következtében nyilvánvalóan használni tudta valamennyi eszközt. Ez a tény inkább a gazdasági folytonosság fennállása mellett szól.

| (196) | A munkavállalókat illetően az adásvételi szerződés úgy rendelkezett, hogy azokat a Polgári Törvénykönyv (BGB) 613a. §-a értelmében a Yasmina átveszi. A BGB 613a. §-a a 2001/23/EK tanácsi irányelven (38) alapul, és az üzletek átruházása során felmerülő jogokat és kötelezettségeket szabályozza. A 613a. § részletesen a következőképpen rendelkezik: „Ha egy üzlet vagy üzletrész egy jogügylet következtében egy másik tulajdonosra száll át, akkor az átruházás időpontjában fennálló munkaviszonyokból eredő jogokért és kötelezettségekért ez utóbbi tulajdonos áll helyt. Amennyiben ezeket a jogokat és kötelezettségeket kollektív szerződés jogszabályai vagy vállalati megállapodás szabályozza, akkor azok az új tulajdonos és a munkavállaló közötti munkaviszony részévé válnak, és az átruházás időpontjától számított egy évig a munkavállaló hátrányára nem módosíthatók.” (39) Ezen túlmenően az eddigi munkaadónak és az új tulajdonosnak az átruházás előtt írásban tájékoztatnia kell az átruházás által érintett munkavállalókat, és minden munkavállaló írásban ellentmondhat a munkaviszony átruházásának. |
| --- | --- |

(196)

A munkavállalókat illetően az adásvételi szerződés úgy rendelkezett, hogy azokat a Polgári Törvénykönyv (BGB) 613a. §-a értelmében a Yasmina átveszi. A BGB 613a. §-a a 2001/23/EK tanácsi irányelven (38) alapul, és az üzletek átruházása során felmerülő jogokat és kötelezettségeket szabályozza. A 613a. § részletesen a következőképpen rendelkezik: „Ha egy üzlet vagy üzletrész egy jogügylet következtében egy másik tulajdonosra száll át, akkor az átruházás időpontjában fennálló munkaviszonyokból eredő jogokért és kötelezettségekért ez utóbbi tulajdonos áll helyt. Amennyiben ezeket a jogokat és kötelezettségeket kollektív szerződés jogszabályai vagy vállalati megállapodás szabályozza, akkor azok az új tulajdonos és a munkavállaló közötti munkaviszony részévé válnak, és az átruházás időpontjától számított egy évig a munkavállaló hátrányára nem módosíthatók.” (39) Ezen túlmenően az eddigi munkaadónak és az új tulajdonosnak az átruházás előtt írásban tájékoztatnia kell az átruházás által érintett munkavállalókat, és minden munkavállaló írásban ellentmondhat a munkaviszony átruházásának.

38

39

| (197) | E jogszabály alapján tájékoztatták a munkavállalókat az átruházásról, és ha nem mondtak ellent annak, átvették őket. Az FLG-nek [...] munkavállalója volt, akik közül [...] mondtak ellent munkaviszonyuk átszállásának. Ezt a [...] munkavállalót Lübeck Hanza-város vette át munkaviszonyba. |
| --- | --- |

(197)

E jogszabály alapján tájékoztatták a munkavállalókat az átruházásról, és ha nem mondtak ellent annak, átvették őket. Az FLG-nek [...] munkavállalója volt, akik közül [...] mondtak ellent munkaviszonyuk átszállásának. Ezt a [...] munkavállalót Lübeck Hanza-város vette át munkaviszonyba.

| (198) | Az eszközök átruházásakor nem írtak elő a jogi kötelezettségeken túlmutató feltételeket, például az átveendő foglalkoztatottak száma tekintetében vagy olyan kötelezettség formájában, hogy a munkavállalókat a munkajogban rögzített szokásos szerződéses kötelezettségeken túl is foglalkoztatni kell. |
| --- | --- |

(198)

Az eszközök átruházásakor nem írtak elő a jogi kötelezettségeken túlmutató feltételeket, például az átveendő foglalkoztatottak száma tekintetében vagy olyan kötelezettség formájában, hogy a munkavállalókat a munkajogban rögzített szokásos szerződéses kötelezettségeken túl is foglalkoztatni kell.

| (199) | A munkavállalókkal kapcsolatos egyetlen szerződéses rendelkezés egy munkajogra utaló hivatkozás; az az egyedüli tény, hogy a munkavállalók többségét átvették, nem jelenti szükségszerűen azt, hogy fennállt a gazdasági folytonosság (40). |
| --- | --- |

(199)

A munkavállalókkal kapcsolatos egyetlen szerződéses rendelkezés egy munkajogra utaló hivatkozás; az az egyedüli tény, hogy a munkavállalók többségét átvették, nem jelenti szükségszerűen azt, hogy fennállt a gazdasági folytonosság (40).

40

| (200) | mivel azonban a Yasmina azáltal, hogy az eszközök egy részének megvásárlását összekapcsolta a többi eszközre vonatkozó két bérleti szerződéssel, végső soron valamennyi eszközt használni tudta, amelyek korábban az FLG tulajdonában voltak, és amelyeket az használt, az értékesített eszközök köre összességében inkább a gazdasági folytonosság fennállására mutat rá. |
| --- | --- |

(200)

mivel azonban a Yasmina azáltal, hogy az eszközök egy részének megvásárlását összekapcsolta a többi eszközre vonatkozó két bérleti szerződéssel, végső soron valamennyi eszközt használni tudta, amelyek korábban az FLG tulajdonában voltak, és amelyeket az használt, az értékesített eszközök köre összességében inkább a gazdasági folytonosság fennállására mutat rá.

7.2.2.2.   Értékesítési ár

Értékesítési ár

| (201) | A gazdasági folytonosság elkerülése érdekében az eszközöket piaci áron kell értékesíteni, például egy nyílt, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és feltételekhez nem kötött közbeszerzési eljárás útján. |
| --- | --- |

(201)

A gazdasági folytonosság elkerülése érdekében az eszközöket piaci áron kell értékesíteni, például egy nyílt, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és feltételekhez nem kötött közbeszerzési eljárás útján.

| (202) | A Bizottságnak tehát azt kell vizsgálnia, hogy az FLG eszközeit nyílt, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és feltételekhez nem kötött közbeszerzési eljárás keretében adták-e el annak az ajánlattevőnek, aki az ügylet biztonságosságát figyelembe véve a legmagasabb ajánlatot nyújtotta be. |
| --- | --- |

(202)

A Bizottságnak tehát azt kell vizsgálnia, hogy az FLG eszközeit nyílt, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és feltételekhez nem kötött közbeszerzési eljárás keretében adták-e el annak az ajánlattevőnek, aki az ügylet biztonságosságát figyelembe véve a legmagasabb ajánlatot nyújtotta be.

| (203) | A Bizottság először is leszögezi, hogy az FLG eszközeivel kapcsolatos szándéknyilatkozat megtételére vonatkozó felhívás nem tartalmazott korlátozást a részvételre jogosult ajánlattevőkre nézve, és nem szabott feltételeket a potenciális ajánlattevők számára. A közbeszerzési eljárás keretében minden érdeklődő benyújthatta ajánlatát. Emellett a felhívást az Európai Unió Hivatalos Lapjának elektronikus mellékletében is közzétették. |
| --- | --- |

(203)

A Bizottság először is leszögezi, hogy az FLG eszközeivel kapcsolatos szándéknyilatkozat megtételére vonatkozó felhívás nem tartalmazott korlátozást a részvételre jogosult ajánlattevőkre nézve, és nem szabott feltételeket a potenciális ajánlattevők számára. A közbeszerzési eljárás keretében minden érdeklődő benyújthatta ajánlatát. Emellett a felhívást az Európai Unió Hivatalos Lapjának elektronikus mellékletében is közzétették.

Európai Unió Hivatalos Lapjának

| (204) | Másodsorban az átláthatóság elvét illetően a Bizottság megállapítja, hogy az ajánlattevőknek több mint egy hónapjuk volt arra, hogy az eladótól beszerezhető tájékoztató füzet alapján döntsenek a szándéknyilatkozat benyújtásáról. Ezt követően a szándéknyilatkozatot benyújtó potenciális ajánlattevőknek mintegy három hetük volt arra, hogy az átvilágítás (41) keretében értékeljék az átadott információkat, majd döntsenek arról, hogy 2012. október 15-ig be akarják-e nyújtani az indikatív ajánlatot. Minden ajánlattevő, aki indikatív ajánlatot nyújtott be, részt vehetett az eladóval megszervezett tájékoztató rendezvényen. A kötelező ajánlat benyújtásának határideje 2012. november 20. volt. |
| --- | --- |

(204)

Másodsorban az átláthatóság elvét illetően a Bizottság megállapítja, hogy az ajánlattevőknek több mint egy hónapjuk volt arra, hogy az eladótól beszerezhető tájékoztató füzet alapján döntsenek a szándéknyilatkozat benyújtásáról. Ezt követően a szándéknyilatkozatot benyújtó potenciális ajánlattevőknek mintegy három hetük volt arra, hogy az átvilágítás (41) keretében értékeljék az átadott információkat, majd döntsenek arról, hogy 2012. október 15-ig be akarják-e nyújtani az indikatív ajánlatot. Minden ajánlattevő, aki indikatív ajánlatot nyújtott be, részt vehetett az eladóval megszervezett tájékoztató rendezvényen. A kötelező ajánlat benyújtásának határideje 2012. november 20. volt.

41

| (205) | A Bizottság azt is megállapítja, hogy az eladó már az ajánlati felhívás közzététele előtt meghatározta azokat a kritériumokat, amelyek alapján a gazdaságilag legkedvezőbb ajánlatokat ki kell választani, és már az eljárás megkezdése előtt közölte ezeket a kritériumokat az ajánlattevőkkel. |
| --- | --- |

(205)

A Bizottság azt is megállapítja, hogy az eladó már az ajánlati felhívás közzététele előtt meghatározta azokat a kritériumokat, amelyek alapján a gazdaságilag legkedvezőbb ajánlatokat ki kell választani, és már az eljárás megkezdése előtt közölte ezeket a kritériumokat az ajánlattevőkkel.

| (206) | Harmadrészt a közbeszerzési eljárás egyik szakaszában sem került sor az ajánlattevők közötti megkülönböztetésre. Minden ajánlattevő ugyanazokat az információkat és magyarázatokat kapta meg a közbeszerzési szabályokkal és eljárásokkal, az ajánlatok benyújtására vonatkozó határidőkkel és az FLG-vel kapcsolatban. A tárgyalások során egyik ajánlattevőnek sem kínáltak fel kizárólagosságot. Az eljárás utolsó szakaszában három ajánlattevőt nyújtott be kötelező ajánlatot. |
| --- | --- |

(206)

Harmadrészt a közbeszerzési eljárás egyik szakaszában sem került sor az ajánlattevők közötti megkülönböztetésre. Minden ajánlattevő ugyanazokat az információkat és magyarázatokat kapta meg a közbeszerzési szabályokkal és eljárásokkal, az ajánlatok benyújtására vonatkozó határidőkkel és az FLG-vel kapcsolatban. A tárgyalások során egyik ajánlattevőnek sem kínáltak fel kizárólagosságot. Az eljárás utolsó szakaszában három ajánlattevőt nyújtott be kötelező ajánlatot.

| (207) | A kötelező ajánlatok értékelését követően az eljárás megkezdése előtt meghatározott kritériumok alapján Lübeck Hanza-város azt a következtetést vonta le, hogy a 3Y nyújtotta be a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlatot. Ezt követően Lübeck Hanza-város az adásvételi szerződés megkötését javasolta a városi tanácsnak. 2012. november 29-én a városi tanács úgy döntött, hogy elfogadja a Yasmina ajánlatát. Ezt követően 2013. január 1-jei hatállyal eladták az FLG eszközeit a Yasmina vállalkozás által e célra alapított 3Y társaságnak. |
| --- | --- |

(207)

A kötelező ajánlatok értékelését követően az eljárás megkezdése előtt meghatározott kritériumok alapján Lübeck Hanza-város azt a következtetést vonta le, hogy a 3Y nyújtotta be a gazdaságilag legelőnyösebb ajánlatot. Ezt követően Lübeck Hanza-város az adásvételi szerződés megkötését javasolta a városi tanácsnak. 2012. november 29-én a városi tanács úgy döntött, hogy elfogadja a Yasmina ajánlatát. Ezt követően 2013. január 1-jei hatállyal eladták az FLG eszközeit a Yasmina vállalkozás által e célra alapított 3Y társaságnak.

| (208) | Negyedrészt az eszközök értékesítésére vonatkozó közbeszerzési eljárás akkor nincs feltételekhez kötve, ha az értékesítésre kínált eszközöket általában valamennyi potenciális vevő szabadon megvásárolhatja és saját céljaira felhasználhatja, függetlenül attól, hogy bizonyos vállalkozásokat vezet-e (42). Ebben az összefüggésben a Bizottság megállapítja, hogy az FLG eszközeinek értékesítésére vonatkozó közbeszerzési eljárás közzétett felhívása előírja, hogy a vevőnek folytatnia kell a repülőtér üzemeltetését. Ezenkívül a Yasmina két haszonbérleti szerződést kötött a Lübeck Hanza-város tulajdonában lévő repülőtéri infrastruktúrára, telekterületekre és egyéb eszközökre. Végül a sikeres ajánlattevő, a Yasmina [...] EUR árat fizetett az FLG eszközeinek megvásárlására. A bérleti díj az egyik haszonbérleti szerződés esetében évi [...] EUR, a másik esetében pedig évi [...] EUR volt. Ezzel egyidejűleg Lübeck Hanza-város kötelezettséget vállalt arra, hogy [...] EUR összegű beruházási támogatást nyújt a Yasmina társaságnak, amennyiben bizonyos feltételek teljesülnek. Az FLG eszközeinek megvásárlása közvetlenül összekapcsolódott a Yasmina társaságnak a jövőben folyósítandó beruházási támogatással. Mivel a jövőbeli támogatás meghaladta a vételárat, a vételár negatív volt. |
| --- | --- |

(208)

Negyedrészt az eszközök értékesítésére vonatkozó közbeszerzési eljárás akkor nincs feltételekhez kötve, ha az értékesítésre kínált eszközöket általában valamennyi potenciális vevő szabadon megvásárolhatja és saját céljaira felhasználhatja, függetlenül attól, hogy bizonyos vállalkozásokat vezet-e (42). Ebben az összefüggésben a Bizottság megállapítja, hogy az FLG eszközeinek értékesítésére vonatkozó közbeszerzési eljárás közzétett felhívása előírja, hogy a vevőnek folytatnia kell a repülőtér üzemeltetését. Ezenkívül a Yasmina két haszonbérleti szerződést kötött a Lübeck Hanza-város tulajdonában lévő repülőtéri infrastruktúrára, telekterületekre és egyéb eszközökre. Végül a sikeres ajánlattevő, a Yasmina [...] EUR árat fizetett az FLG eszközeinek megvásárlására. A bérleti díj az egyik haszonbérleti szerződés esetében évi [...] EUR, a másik esetében pedig évi [...] EUR volt. Ezzel egyidejűleg Lübeck Hanza-város kötelezettséget vállalt arra, hogy [...] EUR összegű beruházási támogatást nyújt a Yasmina társaságnak, amennyiben bizonyos feltételek teljesülnek. Az FLG eszközeinek megvásárlása közvetlenül összekapcsolódott a Yasmina társaságnak a jövőben folyósítandó beruházási támogatással. Mivel a jövőbeli támogatás meghaladta a vételárat, a vételár negatív volt.

42

| (209) | E körülményeket figyelembe véve a Bizottságnak kétségei vannak afelől, hogy a közbeszerzési eljárás nem volt feltételekhez kötve. Ha az eszközöket egy feltételekhez kötött közbeszerzési eljárás útján értékesítik, akkor nem lehet azt alapul venni, hogy az ügylet a közbeszerzési eljárás alapján megfelel a piaci feltételeknek. Ezért a Bizottság nem tud végleges megállapítást tenni arról, hogy a Yasmina piaci árat fizetett-e az FLG eszközeiért. Ha a Yasmina ténylegesen a piaci árnál kevesebbet fizetett volna, az alátámasztaná a gazdasági folytonosság fennállását. |
| --- | --- |

(209)

E körülményeket figyelembe véve a Bizottságnak kétségei vannak afelől, hogy a közbeszerzési eljárás nem volt feltételekhez kötve. Ha az eszközöket egy feltételekhez kötött közbeszerzési eljárás útján értékesítik, akkor nem lehet azt alapul venni, hogy az ügylet a közbeszerzési eljárás alapján megfelel a piaci feltételeknek. Ezért a Bizottság nem tud végleges megállapítást tenni arról, hogy a Yasmina piaci árat fizetett-e az FLG eszközeiért. Ha a Yasmina ténylegesen a piaci árnál kevesebbet fizetett volna, az alátámasztaná a gazdasági folytonosság fennállását.

7.2.2.3.   A vevő kiléte

A vevő kiléte

| (210) | A vevő a Yasmina, a 3Y leányvállalata volt. A 3Y egyedüli társasági tagja egy szaúd-arábiai állampolgár, Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi volt. A Yasmina egy magánvállalkozás volt, amely korábban sem Lübeck Hanza-várossal, sem pedig az FLG-vel nem volt kapcsolatban. Az a tény, hogy a Yasmina az FLG-től és a hatóságoktól is független volt, arra utal, hogy nem áll fenn gazdasági folytonosság. A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy a vevő kiléte nem támasztja alá a gazdasági folytonosság fennállását. |
| --- | --- |

(210)

A vevő a Yasmina, a 3Y leányvállalata volt. A 3Y egyedüli társasági tagja egy szaúd-arábiai állampolgár, Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi volt. A Yasmina egy magánvállalkozás volt, amely korábban sem Lübeck Hanza-várossal, sem pedig az FLG-vel nem volt kapcsolatban. Az a tény, hogy a Yasmina az FLG-től és a hatóságoktól is független volt, arra utal, hogy nem áll fenn gazdasági folytonosság. A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy a vevő kiléte nem támasztja alá a gazdasági folytonosság fennállását.

7.2.2.4.   Az adásvétel időzítése

Az adásvétel időzítése

| (211) | Lübeck Hanza-város szándékai szerint az előtt akarta privatizálni a repülőteret, hogy a Bizottság megkezdi vizsgálatait. Miután 2009-ben kudarcot vallott az első privatizálási kísérlet, amelyet az Infratil társasággal próbáltak meg lebonyolítani, Lübeck Hanza-város 2012-ben egy második próbálkozást tett, és eladta a repülőteret a Yasmina társaságnak. A Yasmina társaságnak az eljárás megindításáról szóló 2007. és 2012. évi határozat után, de a Bizottság végleges határozata előtt adták el a repülőteret. Az a körülmény, hogy a repülőtér eladása része volt Lübeck Hanza-város folyamatos repülőtér-privatizálási törekvéseinek, azt bizonyítja, hogy nem arra irányuló próbálkozásról van szó, hogy célzottan elkerüljék a támogatás visszatérítését. Így az eladás időpontja nem támasztja alá a gazdasági folytonosságot. |
| --- | --- |

(211)

Lübeck Hanza-város szándékai szerint az előtt akarta privatizálni a repülőteret, hogy a Bizottság megkezdi vizsgálatait. Miután 2009-ben kudarcot vallott az első privatizálási kísérlet, amelyet az Infratil társasággal próbáltak meg lebonyolítani, Lübeck Hanza-város 2012-ben egy második próbálkozást tett, és eladta a repülőteret a Yasmina társaságnak. A Yasmina társaságnak az eljárás megindításáról szóló 2007. és 2012. évi határozat után, de a Bizottság végleges határozata előtt adták el a repülőteret. Az a körülmény, hogy a repülőtér eladása része volt Lübeck Hanza-város folyamatos repülőtér-privatizálási törekvéseinek, azt bizonyítja, hogy nem arra irányuló próbálkozásról van szó, hogy célzottan elkerüljék a támogatás visszatérítését. Így az eladás időpontja nem támasztja alá a gazdasági folytonosságot.

| (212) | A Bíróság értelmezésében gazdasági folytonosság áll fenn, ha megállapítható az az objektív körülmény, hogy „a jogvita tárgyát képező támogatás visszatérítésére irányuló” kötelezettséget elkerülik (43). Mivel azonban ebben az ügyben 2007, azaz az eljárás megindításának időpontja óta nem született bizottsági határozat a lübecki repülőtér javára nyújtott állami támogatás fennállásáról, nem feltételezhető, hogy a privatizáció során ilyen szándéka volt a feleknek. Ezzel szemben Lübeck Hanza-város következetesen járt el ebben az ügyben, mivel a repülőtér privatizálását már azelőtt mérlegelték, hogy a Bizottság foglalkozott volna azzal a kérdéssel, hogy a lübecki repülőtér kaphatott-e állami támogatást (44). |
| --- | --- |

(212)

A Bíróság értelmezésében gazdasági folytonosság áll fenn, ha megállapítható az az objektív körülmény, hogy „a jogvita tárgyát képező támogatás visszatérítésére irányuló” kötelezettséget elkerülik (43). Mivel azonban ebben az ügyben 2007, azaz az eljárás megindításának időpontja óta nem született bizottsági határozat a lübecki repülőtér javára nyújtott állami támogatás fennállásáról, nem feltételezhető, hogy a privatizáció során ilyen szándéka volt a feleknek. Ezzel szemben Lübeck Hanza-város következetesen járt el ebben az ügyben, mivel a repülőtér privatizálását már azelőtt mérlegelték, hogy a Bizottság foglalkozott volna azzal a kérdéssel, hogy a lübecki repülőtér kaphatott-e állami támogatást (44).

43

44

| (213) | A Bíróság megállapította azt is, hogy fennállhat a gazdasági folytonosság akkor, ha egy társaságot azzal a céllal alapítanak, hogy a fizetésképtelen vállalkozás tevékenységeinek egy részét folytassa (45). Itt azonban nem erről van szó, mivel Lübeck Hanza-város úgy kezdte meg és zárta le az FLG Yasmina társaság részére történő eladását, hogy az FLG nem volt fizetésképtelen. A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy az eladás időpontja nem támasztja alá a gazdasági folytonosság fennállását. |
| --- | --- |

(213)

A Bíróság megállapította azt is, hogy fennállhat a gazdasági folytonosság akkor, ha egy társaságot azzal a céllal alapítanak, hogy a fizetésképtelen vállalkozás tevékenységeinek egy részét folytassa (45). Itt azonban nem erről van szó, mivel Lübeck Hanza-város úgy kezdte meg és zárta le az FLG Yasmina társaság részére történő eladását, hogy az FLG nem volt fizetésképtelen. A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy az eladás időpontja nem támasztja alá a gazdasági folytonosság fennállását.

45

7.2.2.5.   A jogügylet gazdasági logikája

A jogügylet gazdasági logikája

| (214) | A terv egy csúcstechnológiát képviselő korszerű üzleti parkkal kívánta a helyszínre csalogatni a vállalkozásokat, amely mozikat, bankokat, kávéházakat, éttermeket és tesztpályákkal is ellátott parkolóhelyeket, valamint egy gokart pályát, egy jégcsarnokot, divatbutikokat, egy butikhotelt, egy kongresszusi központot, valamint egy divatüzletekből álló bevásárlófalut foglalt volna magában. A Yasmina vállalat szándéknyilatkozatában egy ambiciózus üzleti tervet vázolt fel, miszerint egy korszerű repülőtérré alakítja át a lübecki repülőteret, amely számos vállalkozás számára lesz vonzó. Emellett a szárazföldi, hajózási és légi forgalom összevonása és ezáltaljavítása érdekében egy logisztikai központot is létrehoztak volna. Ezzel összefüggésben raktározási kapacitásokat hoztak volna létre, meghosszabbították volna a fel- és leszállópályákat, és kialakították volna a karbantartási infrastruktúrát. Emellett a meglévő üzleti tervek bizonyos módosításait is fontolóra vették, például olcsóbb üzemanyagot terveztek adni a kisebb kis légi járműveknek, önkiszolgáló utasfelvételi szolgáltatások és a kiemelt ügyfelek repülőtéri kiszolgálásának bevezetését tervezték, valamint tervbe vették, hogy a repülőtér légiparádék és repülési kiállítások megszervezésére fog pályázni. Ezzel egyidejűleg folytatódott volna a rendes légi forgalom charter- és menetrend szerinti járatainak kiszolgálása a lübecki repülőtéren. Az előzetes tervek szerint a lübecki repülőtér repülőtér maradt volna, viszont új üzleti tervet kapott. |
| --- | --- |

(214)

A terv egy csúcstechnológiát képviselő korszerű üzleti parkkal kívánta a helyszínre csalogatni a vállalkozásokat, amely mozikat, bankokat, kávéházakat, éttermeket és tesztpályákkal is ellátott parkolóhelyeket, valamint egy gokart pályát, egy jégcsarnokot, divatbutikokat, egy butikhotelt, egy kongresszusi központot, valamint egy divatüzletekből álló bevásárlófalut foglalt volna magában. A Yasmina vállalat szándéknyilatkozatában egy ambiciózus üzleti tervet vázolt fel, miszerint egy korszerű repülőtérré alakítja át a lübecki repülőteret, amely számos vállalkozás számára lesz vonzó. Emellett a szárazföldi, hajózási és légi forgalom összevonása és ezáltaljavítása érdekében egy logisztikai központot is létrehoztak volna. Ezzel összefüggésben raktározási kapacitásokat hoztak volna létre, meghosszabbították volna a fel- és leszállópályákat, és kialakították volna a karbantartási infrastruktúrát. Emellett a meglévő üzleti tervek bizonyos módosításait is fontolóra vették, például olcsóbb üzemanyagot terveztek adni a kisebb kis légi járműveknek, önkiszolgáló utasfelvételi szolgáltatások és a kiemelt ügyfelek repülőtéri kiszolgálásának bevezetését tervezték, valamint tervbe vették, hogy a repülőtér légiparádék és repülési kiállítások megszervezésére fog pályázni. Ezzel egyidejűleg folytatódott volna a rendes légi forgalom charter- és menetrend szerinti járatainak kiszolgálása a lübecki repülőtéren. Az előzetes tervek szerint a lübecki repülőtér repülőtér maradt volna, viszont új üzleti tervet kapott.

előzetes

| (215) | A Bizottság szerint a Yasmina tevékenysége ugyan különbözik az FLG tevékenységeitől, viszont a Yasmina az FLG-hez hasonlóan légiforgalmi szolgáltatásokat nyújtott volna. Ez a tény inkább a gazdasági folytonosság fennállása mellett szól. Ezen a következtetésen az sem változtat, hogy a Yasmina végül kevesebb légiforgalmi szolgáltatást tudott nyújtani, mert a Ryanair hátat fordított a lübecki repülőtérnek, és helyette a továbbiakban a hamburgi repülőtérről indított járatokat. |
| --- | --- |

(215)

A Bizottság szerint a Yasmina tevékenysége ugyan különbözik az FLG tevékenységeitől, viszont a Yasmina az FLG-hez hasonlóan légiforgalmi szolgáltatásokat nyújtott volna. Ez a tény inkább a gazdasági folytonosság fennállása mellett szól. Ezen a következtetésen az sem változtat, hogy a Yasmina végül kevesebb légiforgalmi szolgáltatást tudott nyújtani, mert a Ryanair hátat fordított a lübecki repülőtérnek, és helyette a továbbiakban a hamburgi repülőtérről indított járatokat.

7.2.2.6.   Következtetés az FLG és a Yasmina közötti gazdasági folytonosságról

Következtetés az FLG és a Yasmina közötti gazdasági folytonosságról

| (216) | A Bizottság megállapítja, hogy néhány mutató az FLG és a Yasmina közötti gazdasági folytonosság fennállása ellen szól, néhány viszont mellette. A Bizottság először is nem tudja kizárni, hogy a Yasmina a piaci árnál kevesebbet fizetett az FLG eszközeiért. Ezért annak ellenére, hogy bizonyos jelek a gazdasági folytonosság fennállása ellen szólnak, a Bizottság nem tudja kizárni, hogy mégis fennállt a gazdasági folytonosság az FLG és a Yasmina között. Mindazonáltal ebben az összefüggésben figyelembe kell venni, hogy időközben a 3Y és a Yasmina vállalatokat felszámolták. Így a támogatás-visszafizetési kötelezettséget akkor sem lehetne kiterjeszteni a Yasmina társaságra, ha gazdasági folytonosság állt volna fenn az FLG és Yasmina között. |
| --- | --- |

(216)

A Bizottság megállapítja, hogy néhány mutató az FLG és a Yasmina közötti gazdasági folytonosság fennállása ellen szól, néhány viszont mellette. A Bizottság először is nem tudja kizárni, hogy a Yasmina a piaci árnál kevesebbet fizetett az FLG eszközeiért. Ezért annak ellenére, hogy bizonyos jelek a gazdasági folytonosság fennállása ellen szólnak, a Bizottság nem tudja kizárni, hogy mégis fennállt a gazdasági folytonosság az FLG és a Yasmina között. Mindazonáltal ebben az összefüggésben figyelembe kell venni, hogy időközben a 3Y és a Yasmina vállalatokat felszámolták. Így a támogatás-visszafizetési kötelezettséget akkor sem lehetne kiterjeszteni a Yasmina társaságra, ha gazdasági folytonosság állt volna fenn az FLG és Yasmina között.

7.2.3.   
  Az FLG és a PuRen közötti gazdasági folytonosság

Az FLG és a PuRen közötti gazdasági folytonosság

| (217) | Ha gazdasági folytonosság állt fenn az FLG és a Yasmina között, akkor a Bizottságnak – mivel a Yasmina társaságot időközben felszámolták – azt is meg kellett vizsgálnia, hogy a Yasmina eszközeinek vevője hasznot húzott-e az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatásból, és a támogatás-visszafizetési kötelezettséget ki kell-e terjeszteni erre a vevőre. |
| --- | --- |

(217)

Ha gazdasági folytonosság állt fenn az FLG és a Yasmina között, akkor a Bizottságnak – mivel a Yasmina társaságot időközben felszámolták – azt is meg kellett vizsgálnia, hogy a Yasmina eszközeinek vevője hasznot húzott-e az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatásból, és a támogatás-visszafizetési kötelezettséget ki kell-e terjeszteni erre a vevőre.

| (218) | A Yasmina felszámolása előtt a vállalkozás eszközeit eladták egy magánbefektetőnek, mégpedig a PuRen társaságnak. A Bizottság megállapítja, hogy a Yasmina eszközeit a német jog (46) szerint fizetésképtelenségi eljárás keretében bírósági felügyelet mellett értékesítették. Ez mindenképpen arra utal, hogy az FLG és a Yasmina közötti gazdasági folytonosság esetleges fennállása esetén ezen a ponton megszakadt volna a gazdasági folytonosság láncolata. Így a PuRen nem húzott hasznot az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatásból. |
| --- | --- |

(218)

A Yasmina felszámolása előtt a vállalkozás eszközeit eladták egy magánbefektetőnek, mégpedig a PuRen társaságnak. A Bizottság megállapítja, hogy a Yasmina eszközeit a német jog (46) szerint fizetésképtelenségi eljárás keretében bírósági felügyelet mellett értékesítették. Ez mindenképpen arra utal, hogy az FLG és a Yasmina közötti gazdasági folytonosság esetleges fennállása esetén ezen a ponton megszakadt volna a gazdasági folytonosság láncolata. Így a PuRen nem húzott hasznot az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatásból.

46

7.2.4.   
  Az értékesített gazdasági tevékenység számára jelentkező előny

Az értékesített gazdasági tevékenység számára jelentkező előny

| (219) | Az FLG által folytatott gazdasági tevékenységek közül a legfontosabb, azaz a lübecki repülőtér üzemeltetése, szintén megszűnt, mert a lübecki repülőtérről már nem indítanak menetrend szerinti és charterjáratokat. E határozat időpontjában egy légitársaság sem használta a lübecki repülőteret. Így az értékesített gazdasági tevékenység már nem húzhat hasznot az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatásból. |
| --- | --- |

(219)

Az FLG által folytatott gazdasági tevékenységek közül a legfontosabb, azaz a lübecki repülőtér üzemeltetése, szintén megszűnt, mert a lübecki repülőtérről már nem indítanak menetrend szerinti és charterjáratokat. E határozat időpontjában egy légitársaság sem használta a lübecki repülőteret. Így az értékesített gazdasági tevékenység már nem húzhat hasznot az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatásból.

| (220) | A Bizottságnak azt is meg kell vizsgálnia, hogy az értékesített gazdasági tevékenység – tehát ebben az esetben a repülőtér – a Yasmina által az FLG eszközeiért fizetett negatív vételáron keresztül előnyhöz juthatott-e (47). Ennek megállapítása érdekében a Bizottságnak azt kell megvizsgálnia, hogy Lübeck Hanza-város piacgazdasági szereplőként járt-e el. E célból össze kell hasonlítani a repülőtér vételárát azokkal a költségekkel, amelyek egy ezzel ellentétes helyzettel összehasonlítva – ebben az esetben tehát például a repülőtér bezárása vagy a repülőtér FLG általi további üzemeltetése esetén – merültek volna fel. |
| --- | --- |

(220)

A Bizottságnak azt is meg kell vizsgálnia, hogy az értékesített gazdasági tevékenység – tehát ebben az esetben a repülőtér – a Yasmina által az FLG eszközeiért fizetett negatív vételáron keresztül előnyhöz juthatott-e (47). Ennek megállapítása érdekében a Bizottságnak azt kell megvizsgálnia, hogy Lübeck Hanza-város piacgazdasági szereplőként járt-e el. E célból össze kell hasonlítani a repülőtér vételárát azokkal a költségekkel, amelyek egy ezzel ellentétes helyzettel összehasonlítva – ebben az esetben tehát például a repülőtér bezárása vagy a repülőtér FLG általi további üzemeltetése esetén – merültek volna fel.

47

| (221) | mivel azonban e határozat időpontjában egy légitársaság sem használja a repülőteret, és így nem indítanak menetrend szerinti vagy charterjáratokat a lübecki repülőtérről, a Bizottság véleménye szerint nem kell vizsgálni azt, hogy az értékesített gazdasági tevékenységet előnyhöz juttatta-e a negatív vételár. A gazdasági tevékenység eltűnt a piacról. |
| --- | --- |

(221)

mivel azonban e határozat időpontjában egy légitársaság sem használja a repülőteret, és így nem indítanak menetrend szerinti vagy charterjáratokat a lübecki repülőtérről, a Bizottság véleménye szerint nem kell vizsgálni azt, hogy az értékesített gazdasági tevékenységet előnyhöz juttatta-e a negatív vételár. A gazdasági tevékenység eltűnt a piacról.

| (222) | Ez a megállapítás nem érinti annak vizsgálatát, hogy a repülőtérnek a Stöcker részére történő legutóbbi eladása tartalmaz-e olyan elemet, amely állami támogatást jelent a vevő számára. A Bizottság felhívja továbbá Németország figyelmét arra, hogy minden olyan esetleges intézkedést, amely annak előkészítésére irányul, hogy a lübecki repülőtér új menetrend szerinti és charterjáratokat fogadjon, támogatási szempontból ellenőrizni kell, és be kell jelenteni a Bizottságnak. |
| --- | --- |

(222)

Ez a megállapítás nem érinti annak vizsgálatát, hogy a repülőtérnek a Stöcker részére történő legutóbbi eladása tartalmaz-e olyan elemet, amely állami támogatást jelent a vevő számára. A Bizottság felhívja továbbá Németország figyelmét arra, hogy minden olyan esetleges intézkedést, amely annak előkészítésére irányul, hogy a lübecki repülőtér új menetrend szerinti és charterjáratokat fogadjon, támogatási szempontból ellenőrizni kell, és be kell jelenteni a Bizottságnak.

7.2.5.   
  Következtetés

Következtetés

| (223) | Nem szükséges olyan határozatot hozni, amely megállapítja, hogy az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatások az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek-e, és ha igen, összeegyeztethetőnek tekinthetők-e a belső piaccal. Az FLG mint jogi személy már nem létezik, és megszüntette gazdasági tevékenységét is. Még ha lenne is gazdasági folytonosság az FLG és a Yasmina között, a támogatást nem lehetne visszatéríttetni a Yasmina társasággal, mivel a Yasmina társaságot felszámolták, eszközeit pedig a német jog szerint fizetésképtelenségi eljárás keretében bírósági felügyelet mellett értékesítették. |
| --- | --- |

(223)

Nem szükséges olyan határozatot hozni, amely megállapítja, hogy az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatások az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek-e, és ha igen, összeegyeztethetőnek tekinthetők-e a belső piaccal. Az FLG mint jogi személy már nem létezik, és megszüntette gazdasági tevékenységét is. Még ha lenne is gazdasági folytonosság az FLG és a Yasmina között, a támogatást nem lehetne visszatéríttetni a Yasmina társasággal, mivel a Yasmina társaságot felszámolták, eszközeit pedig a német jog szerint fizetésképtelenségi eljárás keretében bírósági felügyelet mellett értékesítették.

7.3.   AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

AZ INFRATIL SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

7.3.1.   
  Az FLG tulajdonrészének eladása

Az FLG tulajdonrészének eladása

7.3.1.1.   Előny

Előny

| (224) | Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében az előny olyan gazdasági előny, amelyet egy adott vállalkozás rendes körülmények között – azaz állami beavatkozás nélkül – nem szerzett volna meg (48). |
| --- | --- |

(224)

Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében az előny olyan gazdasági előny, amelyet egy adott vállalkozás rendes körülmények között – azaz állami beavatkozás nélkül – nem szerzett volna meg (48).

48

| (225) | Az EUMSZ 345. cikke a következőképpen rendelkezik: „A Szerződések nem sérthetik a tagállamokban fennálló tulajdoni rendet.” Egy vállalat privatizálása – azaz állami tulajdonból magántulajdonba adása – egy gazdasági döntés, amely önmagában a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozik. |
| --- | --- |

(225)

Az EUMSZ 345. cikke a következőképpen rendelkezik: „A Szerződések nem sérthetik a tagállamokban fennálló tulajdoni rendet.” Egy vállalat privatizálása – azaz állami tulajdonból magántulajdonba adása – egy gazdasági döntés, amely önmagában a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozik.

| (226) | Az állandó ítélkezési gyakorlat (49), valamint a Bizottság határozathozatali gyakorlata (50) értelmében a vállalati részesedések állam általi eladása akkor nem juttatja előnyhöz a vevőt, ha az állam piacgazdasági szereplőként jár el. Ez akkor áll fenn, ha egy feltételezett magántulajdonos az adott jogügyletet a várható nyereség fényében megkötötte volna. A nem gazdasági jellegű megfontolások, például ipar- és foglalkoztatáspolitikai indokok vagy regionális fejlesztési célok nem játszanak szerepet ennek megítélésében. Ezt az elvet a Bizottság és a Bíróság többször is megerősítette (51). |
| --- | --- |

(226)

Az állandó ítélkezési gyakorlat (49), valamint a Bizottság határozathozatali gyakorlata (50) értelmében a vállalati részesedések állam általi eladása akkor nem juttatja előnyhöz a vevőt, ha az állam piacgazdasági szereplőként jár el. Ez akkor áll fenn, ha egy feltételezett magántulajdonos az adott jogügyletet a várható nyereség fényében megkötötte volna. A nem gazdasági jellegű megfontolások, például ipar- és foglalkoztatáspolitikai indokok vagy regionális fejlesztési célok nem játszanak szerepet ennek megítélésében. Ezt az elvet a Bizottság és a Bíróság többször is megerősítette (51).

49

50

51

| (227) | A Stardust Marine ügyben hozott ítéletben a Bíróság kimondta, hogy „annak vizsgálata érdekében, hogy az állam a piacgazdaságban tevékenykedő tájékozott befektetőként járt-e el, vagy sem, azon időszak kontextusába kell visszahelyezkedni, amelynek során a pénzügyi támogatási intézkedéseket megtették annak megítélése érdekében, hogy az állam magatartása gazdaságilag észszerű volt-e, és következésképpen tartózkodni kell minden olyan értékeléstől, amely valamely későbbi helyzeten alapul” (52). |
| --- | --- |

(227)

A Stardust Marine ügyben hozott ítéletben a Bíróság kimondta, hogy „annak vizsgálata érdekében, hogy az állam a piacgazdaságban tevékenykedő tájékozott befektetőként járt-e el, vagy sem, azon időszak kontextusába kell visszahelyezkedni, amelynek során a pénzügyi támogatási intézkedéseket megtették annak megítélése érdekében, hogy az állam magatartása gazdaságilag észszerű volt-e, és következésképpen tartózkodni kell minden olyan értékeléstől, amely valamely későbbi helyzeten alapul” (52).

Stardust Marine

52

| (228) | Amikor azt vizsgáljuk, hogy Lübeck Hanza-város a lübecki repülőtér privatizálásakor piacgazdasági szereplőként járt-e el, értékelni kell a lübecki repülőtér számára akkoriban rendelkezésre álló különböző cselekvési lehetőségeket, hogy meg lehessen állapítani, hogy Lübeck Hanza-város a pénzügyileg legkedvezőbb lehetőséget választotta-e. Alapvetően egy független tanácsadó cég által készített értékelés felhasználható egy jogügylet piaci értékének bizonyítékaként. |
| --- | --- |

(228)

Amikor azt vizsgáljuk, hogy Lübeck Hanza-város a lübecki repülőtér privatizálásakor piacgazdasági szereplőként járt-e el, értékelni kell a lübecki repülőtér számára akkoriban rendelkezésre álló különböző cselekvési lehetőségeket, hogy meg lehessen állapítani, hogy Lübeck Hanza-város a pénzügyileg legkedvezőbb lehetőséget választotta-e. Alapvetően egy független tanácsadó cég által készített értékelés felhasználható egy jogügylet piaci értékének bizonyítékaként.

| (229) | 2004-ben Lübeck Hanza-város egy független magánbankot bízott meg azzal, hogy készítsen értékelést a repülőgép üzemeltetésének megszüntetéséről és fenntartásáról is (a továbbiakban: Berenberg-tanulmány) (53). Ebben a tanulmányban a következő cselekvési lehetőségek legkedvezőbb és legkedvezőtlenebb eredményét értékelték:

  9. táblázat


  Lübeck Hanza-város cselekvési lehetőségei és azok értékelése (Berenberg Consult)









  Szakpolitikai lehetőségek | Legkedvezőtlenebb eset (EUR-ban) | Legkedvezőbb eset (EUR-ban) | Átlagérték (EUR-ban) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Privatizálás (legkedvezőbb eset támogatásokkal, a repülőtér 2009-es eladásával, pótteljesítési nyilatkozattal együtt) | [...] | [...] | [...] |
| Rendes bezárás (a legkedvezőbb eset társasági tagi felelősség nélkül) | [...] | [...] | [...] |
| Fizetésképtelenség (a legkedvezőbb eset társasági tagi felelősség nélkül) | [...] | [...] | [...] |
| Az üzemeltetés fenntartása változatlan formában (nincs különbség a legkedvezőbb és legkedvezőtlenebb eset között) | [...] | [...] | [...] |

(229)

2004-ben Lübeck Hanza-város egy független magánbankot bízott meg azzal, hogy készítsen értékelést a repülőgép üzemeltetésének megszüntetéséről és fenntartásáról is (a továbbiakban: Berenberg-tanulmány) (53). Ebben a tanulmányban a következő cselekvési lehetőségek legkedvezőbb és legkedvezőtlenebb eredményét értékelték:

53

9. táblázat

9. táblázat

Lübeck Hanza-város cselekvési lehetőségei és azok értékelése (Berenberg Consult)

Lübeck Hanza-város cselekvési lehetőségei és azok értékelése (Berenberg Consult)

Szakpolitikai lehetőségek

Legkedvezőtlenebb eset (EUR-ban)

Legkedvezőbb eset (EUR-ban)

Átlagérték (EUR-ban)

Privatizálás (legkedvezőbb eset támogatásokkal, a repülőtér 2009-es eladásával, pótteljesítési nyilatkozattal együtt)

[...]

[...]

[...]

Rendes bezárás (a legkedvezőbb eset társasági tagi felelősség nélkül)

[...]

[...]

[...]

Fizetésképtelenség (a legkedvezőbb eset társasági tagi felelősség nélkül)

[...]

[...]

[...]

Az üzemeltetés fenntartása változatlan formában (nincs különbség a legkedvezőbb és legkedvezőtlenebb eset között)

[...]

[...]

[...]

| (230) | A fordulónap 2003. december 31. volt. A Berenberg-tanulmány szerint a repülőtér üzemeltetésének fenntartása [...] EUR költséget okozott. Ehhez azt feltételezték, hogy a repülőtér az elkövetkező években is veszteséges marad. A privatizáció költségét [...]–[...] EUR-ra becsülték. Ez az értékelés [...] EUR pozitív vételáron alapult. Mivel egy potenciális vásárló a repülőtér esetleges várt veszteségeit figyelembe veszi az ajánlott vételárban, ez a becsült eladási ár arra enged következtetni, hogy az értékelés során abból indultak ki, hogy a privatizáció után a repülőtér-üzemeltetés nyereséges lesz. Ez a feltételezés azon a várakozáson alapul, hogy a privatizáció után növekedni fog a hatékonyság és az utasszám. Következésképpen a feltételezés megalapozott. Különösen a Ryanair jelentette be, hogy a fel- és leszállópályák kiépítése esetén telephelyet hoz létre a lübecki repülőtéren. |
| --- | --- |

(230)

A fordulónap 2003. december 31. volt. A Berenberg-tanulmány szerint a repülőtér üzemeltetésének fenntartása [...] EUR költséget okozott. Ehhez azt feltételezték, hogy a repülőtér az elkövetkező években is veszteséges marad. A privatizáció költségét [...]–[...] EUR-ra becsülték. Ez az értékelés [...] EUR pozitív vételáron alapult. Mivel egy potenciális vásárló a repülőtér esetleges várt veszteségeit figyelembe veszi az ajánlott vételárban, ez a becsült eladási ár arra enged következtetni, hogy az értékelés során abból indultak ki, hogy a privatizáció után a repülőtér-üzemeltetés nyereséges lesz. Ez a feltételezés azon a várakozáson alapul, hogy a privatizáció után növekedni fog a hatékonyság és az utasszám. Következésképpen a feltételezés megalapozott. Különösen a Ryanair jelentette be, hogy a fel- és leszállópályák kiépítése esetén telephelyet hoz létre a lübecki repülőtéren.

| (231) | Ennek alapján Lübeck Hanza-város úgy döntött, hogy elindítja a repülőtér privatizációs eljárását, mivel a rendelkezésre álló cselekvési lehetőségek közül ez volt a pénzügyileg legkedvezőbb. A Bizottság megjegyzi, hogy a Berenberg-tanulmány abból indult ki, hogy a repülőtéri tevékenységeket pozitív áron lehet eladni, ezzel szemben, ha állami kézben maradnak, akkor folyamatos veszteségekkel kell számolni. |
| --- | --- |

(231)

Ennek alapján Lübeck Hanza-város úgy döntött, hogy elindítja a repülőtér privatizációs eljárását, mivel a rendelkezésre álló cselekvési lehetőségek közül ez volt a pénzügyileg legkedvezőbb. A Bizottság megjegyzi, hogy a Berenberg-tanulmány abból indult ki, hogy a repülőtéri tevékenységeket pozitív áron lehet eladni, ezzel szemben, ha állami kézben maradnak, akkor folyamatos veszteségekkel kell számolni.

| (232) | A Lübeck Hanza-város és az Infratil között létrejött szerződés több elemből áll, és többféle forgatókönyvet vázol fel, amelyek figyelembe veszik a 2005. októberi helyzetet. |
| --- | --- |

(232)

A Lübeck Hanza-város és az Infratil között létrejött szerződés több elemből áll, és többféle forgatókönyvet vázol fel, amelyek figyelembe veszik a 2005. októberi helyzetet.

| (233) | A repülőtér Infratil általi bővítését megakadályozta az, hogy az OVG Schleswig 2005. júliusi ítélete alapján (lásd a (78) preambulumbekezdést) nem adták ki a tervezési engedélyt. Ez csökkentette az FLG értékét. Emellett a repülési terv Ryanair által tervezett bővítése, ami növelte volna a repülőtér nyereségességét, elsősorban a tervezési engedély kiadásától függött. |
| --- | --- |

(233)

A repülőtér Infratil általi bővítését megakadályozta az, hogy az OVG Schleswig 2005. júliusi ítélete alapján (lásd a (78) preambulumbekezdést) nem adták ki a tervezési engedélyt. Ez csökkentette az FLG értékét. Emellett a repülési terv Ryanair által tervezett bővítése, ami növelte volna a repülőtér nyereségességét, elsősorban a tervezési engedély kiadásától függött.

OVG Schleswig

| (234) | Az új-zélandi Infratil az egyik első olyan magánbefektető volt, aki a kontinentális Európában regionális repülőtérbe fektetett be, és ezért csak korlátozott információk alapján tudta elvégezni a kockázatértékelést. A német közigazgatási eljárásokkal kapcsolatos korábbi tapasztalatai és ismeretei alapján Lübeck Hanza-város értelemszerűen abból indulhatott ki, hogy ki fogják adni a tervezési engedélyt. Ugyanakkor Lübeck Hanza-városnak el kellett fogadnia, hogy az Infratil nagy kockázatot tulajdonított a tervezési engedélyezési eljárásnak, és ezért nem volt hajlandó azonnal megfizetni a teljes vételárat. Ezért egy eladási opciót alkudtak ki, emellett pedig a vételárat felosztották egy azonnal fizetendő I. vételárra, valamint egy II. vételárra, amely csak a tervezési engedély kiadása esetén és annak időpontjában válik esedékessé. E körülményeket figyelembe véve a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy egy magántulajdonos is hasonló kondíciókat alkudott volna ki. |
| --- | --- |

(234)

Az új-zélandi Infratil az egyik első olyan magánbefektető volt, aki a kontinentális Európában regionális repülőtérbe fektetett be, és ezért csak korlátozott információk alapján tudta elvégezni a kockázatértékelést. A német közigazgatási eljárásokkal kapcsolatos korábbi tapasztalatai és ismeretei alapján Lübeck Hanza-város értelemszerűen abból indulhatott ki, hogy ki fogják adni a tervezési engedélyt. Ugyanakkor Lübeck Hanza-városnak el kellett fogadnia, hogy az Infratil nagy kockázatot tulajdonított a tervezési engedélyezési eljárásnak, és ezért nem volt hajlandó azonnal megfizetni a teljes vételárat. Ezért egy eladási opciót alkudtak ki, emellett pedig a vételárat felosztották egy azonnal fizetendő I. vételárra, valamint egy II. vételárra, amely csak a tervezési engedély kiadása esetén és annak időpontjában válik esedékessé. E körülményeket figyelembe véve a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy egy magántulajdonos is hasonló kondíciókat alkudott volna ki.

| (235) | A továbbiakban a Bizottságnak azt kell megvizsgálnia, hogy a szerződésben meghatározott forgatókönyvekre rögzített egyes árak megfelelnek-e a piacgazdasági követelményeknek. |
| --- | --- |

(235)

A továbbiakban a Bizottságnak azt kell megvizsgálnia, hogy a szerződésben meghatározott forgatókönyvekre rögzített egyes árak megfelelnek-e a piacgazdasági követelményeknek.

I. vételár ([...]) és eladási opció

I. vételár ([...]) és eladási opció

| (236) | E forgatókönyv szerint a 2005. évi részesedésszerzési szerződésben említett feltételek nem teljesülnek, és nem adják ki a tervezési engedélyt. Ezért az Infratil társaságnak nem kell megfizetnie a II. vételárat. A Bizottság megbízásából az Ecorys független tanácsadó cég által készített tanulmány megállapítja, hogy azt feltételezték, hogy az építési munkálatok nélkül a lübecki repülőtér veszteségeket szenvedne el.

  2. ábra


  Pesszimista forgatókönyv – Nettó jelenérték (a sajáttőkeérték 90 %-a) és a vételár

  [...] |
| --- | --- |

(236)

E forgatókönyv szerint a 2005. évi részesedésszerzési szerződésben említett feltételek nem teljesülnek, és nem adják ki a tervezési engedélyt. Ezért az Infratil társaságnak nem kell megfizetnie a II. vételárat. A Bizottság megbízásából az Ecorys független tanácsadó cég által készített tanulmány megállapítja, hogy azt feltételezték, hogy az építési munkálatok nélkül a lübecki repülőtér veszteségeket szenvedne el.

2. ábra

2. ábra

Pesszimista forgatókönyv – Nettó jelenérték (a sajáttőkeérték 90 %-a) és a vételár

Pesszimista forgatókönyv – Nettó jelenérték (a sajáttőkeérték 90 %-a) és a vételár

[...]

| (237) | E körülmények között az lett volna várható, hogy az Infratil él az opciós jogával. Az I. vételár esetében ezért egy pusztán szimbolikus árról van szó, aminek biztosítéka egy kilépési stratégia volt, miszerint az Infratil visszavonhatja az ügyletet. Mivel a repülőtér üzemeltetése ebben az esetben nem nyereséges, a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a [...] EUR összegű ár megfelel a piaci feltételeknek, és az Infratil nem jutott gazdasági előnyhöz. |
| --- | --- |

(237)

E körülmények között az lett volna várható, hogy az Infratil él az opciós jogával. Az I. vételár esetében ezért egy pusztán szimbolikus árról van szó, aminek biztosítéka egy kilépési stratégia volt, miszerint az Infratil visszavonhatja az ügyletet. Mivel a repülőtér üzemeltetése ebben az esetben nem nyereséges, a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a [...] EUR összegű ár megfelel a piaci feltételeknek, és az Infratil nem jutott gazdasági előnyhöz.

| (238) | Az eladási opció [...] EUR összegű ára (amelyet Lübeck Hanza-városnak kellett megfizetnie) elsősorban a tagi kölcsönre, a beruházásokra, az üzemi veszteségekre és a tervezési engedély költségeire folyósított kifizetésekből tevődik össze, tehát azokból a költségekből, amelyeket a privatizáció elmaradása esetén Lübeck Hanza-városnak kellett volna viselnie. Az ár különböző elemeit figyelembe véve az eladási opció egyet jelentett volna a szerződés felbontásával és ezáltal az eredeti ügylet visszavonásával. |
| --- | --- |

(238)

Az eladási opció [...] EUR összegű ára (amelyet Lübeck Hanza-városnak kellett megfizetnie) elsősorban a tagi kölcsönre, a beruházásokra, az üzemi veszteségekre és a tervezési engedély költségeire folyósított kifizetésekből tevődik össze, tehát azokból a költségekből, amelyeket a privatizáció elmaradása esetén Lübeck Hanza-városnak kellett volna viselnie. Az ár különböző elemeit figyelembe véve az eladási opció egyet jelentett volna a szerződés felbontásával és ezáltal az eredeti ügylet visszavonásával.

| (239) | A Bizottság megállapítja továbbá, hogy az üzemi veszteségeket legfeljebb [...] EUR összegig vállalják át. A repülőtérnek a privatizáció előtti években felmerült veszteségei alapján arra lehet következtetni, hogy az Infratil társaságnak tudnia kellett azt, hogy a tényleges veszteségek messze meg fogják haladni ezt a plafont, ha a repülőtér nem a várakozások szerint növekszik.

  10. táblázat


  Az FLG veszteségei 1995 és 2010 között







  Év | Az FLG veszteségei (1 000 EUR) |
| --- | --- | --- |
| 1995 | [...] |
| 1996 | [...] |
| 1997 | [...] |
| 1998 | [...] |
| 1999 | [...] |
| 2000 | [...] |
| 2001 | [...] |
| 2002 | [...] |
| 2003 | [...] |
| 2004 | [...] |
| 2005 | [...] |
| 2006 (január 1.–március 31.) | [...] |
| 2007 | [...] |
| 2008 | [...] |
| 2009 | [...] |
| 2010 | [...] |

(239)

A Bizottság megállapítja továbbá, hogy az üzemi veszteségeket legfeljebb [...] EUR összegig vállalják át. A repülőtérnek a privatizáció előtti években felmerült veszteségei alapján arra lehet következtetni, hogy az Infratil társaságnak tudnia kellett azt, hogy a tényleges veszteségek messze meg fogják haladni ezt a plafont, ha a repülőtér nem a várakozások szerint növekszik.

10. táblázat

10. táblázat

Az FLG veszteségei 1995 és 2010 között

Az FLG veszteségei 1995 és 2010 között

Év

Az FLG veszteségei (1 000 EUR)

1995

[...]

1996

[...]

1997

[...]

1998

[...]

1999

[...]

2000

[...]

2001

[...]

2002

[...]

2003

[...]

2004

[...]

2005

[...]

2006 (január 1.–március 31.)

[...]

2007

[...]

2008

[...]

2009

[...]

2010

[...]

| (240) | A privatizáció előtti három év (2002–2004) veszteségnövekedését extrapolálva a 2005. október 1. és 2008. december 31. közötti időszakra több mint [...] EUR veszteséggel lehetett számolni. Még ha azt is feltételezzük, hogy a privatizáció előtti évek veszteségei állandó szinten maradnak, akkor is [...] EUR összegű veszteség voltvárható. Az Infratil társaság ezért észszerűen gondolkodva tudhatta, hogy a részesedések viszonteladása esetén – figyelembe véve a veszteségek Lübeck Hanza-város általi átvállalását [...] EUR összegig – akár [...] EUR összegű további veszteség is keletkezhet. Az előzetes becslést az utólagos adatok is megerősítik, amelyek szerint a repülőtér a szóban forgó időszakban [...] EUR nagyságrendű veszteséget könyvelt el. |
| --- | --- |

(240)

A privatizáció előtti három év (2002–2004) veszteségnövekedését extrapolálva a 2005. október 1. és 2008. december 31. közötti időszakra több mint [...] EUR veszteséggel lehetett számolni. Még ha azt is feltételezzük, hogy a privatizáció előtti évek veszteségei állandó szinten maradnak, akkor is [...] EUR összegű veszteség voltvárható. Az Infratil társaság ezért észszerűen gondolkodva tudhatta, hogy a részesedések viszonteladása esetén – figyelembe véve a veszteségek Lübeck Hanza-város általi átvállalását [...] EUR összegig – akár [...] EUR összegű további veszteség is keletkezhet. Az előzetes becslést az utólagos adatok is megerősítik, amelyek szerint a repülőtér a szóban forgó időszakban [...] EUR nagyságrendű veszteséget könyvelt el.

utólagos

| (241) | Kézenfekvő, hogy egy magáneladó nem tudott volna kedvezőbb árat kialkudni az eladási opcióért. A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy Lübeck Hanza-város az eladási opcióról folytatott tárgyalások során piacgazdasági szereplőként járt el, és nem juttatta gazdasági előnyhöz az Infratil társaságot. |
| --- | --- |

(241)

Kézenfekvő, hogy egy magáneladó nem tudott volna kedvezőbb árat kialkudni az eladási opcióért. A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy Lübeck Hanza-város az eladási opcióról folytatott tárgyalások során piacgazdasági szereplőként járt el, és nem juttatta gazdasági előnyhöz az Infratil társaságot.

II. vételár ([...] EUR)

II. vételár ([...] EUR)

| (242) | Az [...] EUR összegű II. vételárat az Infratil társaságnak csak akkor kellett megfizetnie, ha a repülőtér nyereségességét biztosító bizonyos feltételek teljesültek. |
| --- | --- |

(242)

Az [...] EUR összegű II. vételárat az Infratil társaságnak csak akkor kellett megfizetnie, ha a repülőtér nyereségességét biztosító bizonyos feltételek teljesültek.

| (243) | Az ár megfelel a felek által a 2005. márciusi közbeszerzési eljárás során kialkudott eladási árnak. |
| --- | --- |

(243)

Az ár megfelel a felek által a 2005. márciusi közbeszerzési eljárás során kialkudott eladási árnak.

| (244) | A gazdasági előny fennállását csak akkor lehet kizárni, ha az eladás a piaci feltételekkel összhangban történik. Akkor beszélhetünk a piaci feltételeknek megfelelő eladásról, ha azt nyílt közbeszerzési eljárás keretében bonyolítják le, és a következő feltételek közül mindegyik teljesül (54):






  — | a részesedéseket minden érdekelt számára nyitott, átlátható és megkülönböztetéstől mentes közbeszerzési eljárás keretében adják el, |
| --- | --- | --- |

(244)

A gazdasági előny fennállását csak akkor lehet kizárni, ha az eladás a piaci feltételekkel összhangban történik. Akkor beszélhetünk a piaci feltételeknek megfelelő eladásról, ha azt nyílt közbeszerzési eljárás keretében bonyolítják le, és a következő feltételek közül mindegyik teljesül (54):

54

—

a részesedéseket minden érdekelt számára nyitott, átlátható és megkülönböztetéstől mentes közbeszerzési eljárás keretében adják el,

| — | nem alkalmazandók olyan feltételek, amelyek általában nem képezik a hasonló, magánfelek közötti ügyletek részét, és amelyek az eladási ár csökkenéséhez vezethetnek, |
| --- | --- |

—

nem alkalmazandók olyan feltételek, amelyek általában nem képezik a hasonló, magánfelek közötti ügyletek részét, és amelyek az eladási ár csökkenéséhez vezethetnek,

| — | a részesedést pénzügyi szempontból legelőnyösebb ajánlatot benyújtó ajánlattevőnek adják el, |
| --- | --- |

—

a részesedést pénzügyi szempontból legelőnyösebb ajánlatot benyújtó ajánlattevőnek adják el,

| — | az ajánlattevő számára elegendő időt és információt kell biztosítani az ajánlat tárgyát képező eszközök megfelelő értékeléséhez. |
| --- | --- |

—

az ajánlattevő számára elegendő időt és információt kell biztosítani az ajánlat tárgyát képező eszközök megfelelő értékeléséhez.

| (245) | A 2005 márciusában lebonyolított közbeszerzési eljárás teljesítette ezeket a feltételeket. Mivel öt különböző vállalat jelentette be szándékát a repülőtér megvételére, nem feltételezhető, hogy csupán az Infratil volt abban a helyzetben, hogy valódi ajánlatot tegyen. Ráadásul a német jogban a közbeszerzési eljárás úgy van kialakítva, hogy biztosítsa a hatékony és megkülönböztetéstől mentes versenyt. |
| --- | --- |

(245)

A 2005 márciusában lebonyolított közbeszerzési eljárás teljesítette ezeket a feltételeket. Mivel öt különböző vállalat jelentette be szándékát a repülőtér megvételére, nem feltételezhető, hogy csupán az Infratil volt abban a helyzetben, hogy valódi ajánlatot tegyen. Ráadásul a német jogban a közbeszerzési eljárás úgy van kialakítva, hogy biztosítsa a hatékony és megkülönböztetéstől mentes versenyt.

| (246) | A Bizottság megállapítja, hogy a 2005. márciusi első adásvételi szerződésben az eladási ár [...] EUR volt. Azonban 2005 októberében újratárgyalták a szerződéses feltételeket. A II. vételár ennek alapján megállapított feltételei és a megállapodás szerinti levonások (lásd a (83) preambulumbekezdést) nem az eredeti közbeszerzési eljárásból származnak. Következésképpen annak megállapítása érdekében, hogy a megállapodás szerinti ár megfelel-e a piaci feltételeknek, a piacgazdasági szereplő elvét kell alkalmazni. |
| --- | --- |

(246)

A Bizottság megállapítja, hogy a 2005. márciusi első adásvételi szerződésben az eladási ár [...] EUR volt. Azonban 2005 októberében újratárgyalták a szerződéses feltételeket. A II. vételár ennek alapján megállapított feltételei és a megállapodás szerinti levonások (lásd a (83) preambulumbekezdést) nem az eredeti közbeszerzési eljárásból származnak. Következésképpen annak megállapítása érdekében, hogy a megállapodás szerinti ár megfelel-e a piaci feltételeknek, a piacgazdasági szereplő elvét kell alkalmazni.

| (247) | Annak megállapítása érdekében, hogy Lübeck Hanza-város magasabb vételárat tudott-e volna kialkudni, figyelembe kell venni az adott körülményeket, különösen az eladási opció gyakorlásából az Infratil számára jelentkező kockázatok mértékét és az ebből eredő potenciális veszteségeket. |
| --- | --- |

(247)

Annak megállapítása érdekében, hogy Lübeck Hanza-város magasabb vételárat tudott-e volna kialkudni, figyelembe kell venni az adott körülményeket, különösen az eladási opció gyakorlásából az Infratil számára jelentkező kockázatok mértékét és az ebből eredő potenciális veszteségeket.

| (248) | A (240) preambulumbekezdésben bemutatottak szerint az Infratil társaságnak még akkor is további [...]–[...] EUR veszteséggel kellett számolnia, ha figyelembe veszik a Lübeck Hanza-város által az eladási opció gyakorlása esetén [...] EUR összegben fedezett veszteségeket. Ezért előzetes szemszögből nézve az Infratil azzal a helyzettel szembesült, hogy a második forgatókönyv esetében nyereséget realizál, ugyanakkor magas veszteségeket szenved el, ha gyakorolja az eladási opciót. |
| --- | --- |

(248)

A (240) preambulumbekezdésben bemutatottak szerint az Infratil társaságnak még akkor is további [...]–[...] EUR veszteséggel kellett számolnia, ha figyelembe veszik a Lübeck Hanza-város által az eladási opció gyakorlása esetén [...] EUR összegben fedezett veszteségeket. Ezért előzetes szemszögből nézve az Infratil azzal a helyzettel szembesült, hogy a második forgatókönyv esetében nyereséget realizál, ugyanakkor magas veszteségeket szenved el, ha gyakorolja az eladási opciót.

előzetes

| (249) | Németország kifejtette, hogy Lübeck Hanza-város 2005-ben nagyon valószerűtlennek tartotta, hogy beálljanak az eladási opció gyakorlásának feltételei, azaz hogy nem adják ki a tervezési engedélyt, és az utasszám pedig az [...] utasban meghatározott küszöbérték alatt marad. |
| --- | --- |

(249)

Németország kifejtette, hogy Lübeck Hanza-város 2005-ben nagyon valószerűtlennek tartotta, hogy beálljanak az eladási opció gyakorlásának feltételei, azaz hogy nem adják ki a tervezési engedélyt, és az utasszám pedig az [...] utasban meghatározott küszöbérték alatt marad.

| (250) | Ahogy a (234) preambulumbekezdésben is említettük, Lübeck Hanza-városnak azt kellett feltételeznie, hogy az Infratil magasabb kockázatot tulajdonít a tervezési engedélyezési eljárásnak. |
| --- | --- |

(250)

Ahogy a (234) preambulumbekezdésben is említettük, Lübeck Hanza-városnak azt kellett feltételeznie, hogy az Infratil magasabb kockázatot tulajdonít a tervezési engedélyezési eljárásnak.

| (251) | Az utasszámokkal kapcsolatban Németország kifejtette, hogy Ryanair bejelentette, hogy telephelyet hoz létre a lübecki repülőtéren, amint kiépítik a meglévő fel- és leszállópályákat; ebben az esetben azzal számoltak, hogy az utasok száma elérheti a [...] főt is. |
| --- | --- |

(251)

Az utasszámokkal kapcsolatban Németország kifejtette, hogy Ryanair bejelentette, hogy telephelyet hoz létre a lübecki repülőtéren, amint kiépítik a meglévő fel- és leszállópályákat; ebben az esetben azzal számoltak, hogy az utasok száma elérheti a [...] főt is.

| (252) | A Bizottság megállapítja, hogy a lübecki repülőtéren a tényleges utasszám nem érte el ezt a küszöbértéket, hanem éppen ellenkezőleg, 2005 és 2008 között 544 339 utasra esett vissza (lásd az 1. táblázatot). A Bizottság ehhez hozzáteszi azt, hogy 2005-ben még nem lehetett előre látni olyan körülményeket, mint a pénzügyi válság hatásai, ami magyarázatot adhatna a várt és tényleges utasszámok közötti jelentős eltérésre. |
| --- | --- |

(252)

A Bizottság megállapítja, hogy a lübecki repülőtéren a tényleges utasszám nem érte el ezt a küszöbértéket, hanem éppen ellenkezőleg, 2005 és 2008 között 544 339 utasra esett vissza (lásd az 1. táblázatot). A Bizottság ehhez hozzáteszi azt, hogy 2005-ben még nem lehetett előre látni olyan körülményeket, mint a pénzügyi válság hatásai, ami magyarázatot adhatna a várt és tényleges utasszámok közötti jelentős eltérésre.

| (253) | Mind a Bizottság megbízásából készült Ecorys-tanulmány, mind pedig Lübeck Hanza-város által az Ernst & Young-tól 2005-ben kért szakvélemény [...] utassal számolt 2008-ra. Ez a szám azon a feltételezésen alapult, hogy 2008 első félévében kiadják a tervezési engedélyt, és 2008 végéig elhalasztják az építési munkálatokat a lübecki repülőtéren. |
| --- | --- |

(253)

Mind a Bizottság megbízásából készült Ecorys-tanulmány, mind pedig Lübeck Hanza-város által az Ernst & Young-tól 2005-ben kért szakvélemény [...] utassal számolt 2008-ra. Ez a szám azon a feltételezésen alapult, hogy 2008 első félévében kiadják a tervezési engedélyt, és 2008 végéig elhalasztják az építési munkálatokat a lübecki repülőtéren.

| (254) | Ennek alapján Lübeck Hanza-városnak észszerűen gondolkodva mérlegelnie kellett volna azt a lehetőséget, hogy az utasszám nem éri el a [...] fős küszöbértéket. Mivel e küszöbérték elérése feltétele volt annak, hogy ne gyakorolják az eladási opciót, a tervezési engedélyezési eljárás kimenetele pedig bizonytalan volt, abból kellett kiindulni, hogy élhetnek az eladási opcióval. |
| --- | --- |

(254)

Ennek alapján Lübeck Hanza-városnak észszerűen gondolkodva mérlegelnie kellett volna azt a lehetőséget, hogy az utasszám nem éri el a [...] fős küszöbértéket. Mivel e küszöbérték elérése feltétele volt annak, hogy ne gyakorolják az eladási opciót, a tervezési engedélyezési eljárás kimenetele pedig bizonytalan volt, abból kellett kiindulni, hogy élhetnek az eladási opcióval.

| (255) | mivel tehát számolni kellett azzal, hogy az Infratil gyakorolja az eladási opciót, és ennek megfelelően magas volt a veszteség kockázata, a Bizottság abból indult ki, hogy egy magán társasági tag nem lett volna abban a helyzetben, hogy magasabb eladási árat alkudjon ki, mivel az üzlet már nem lett volna nyereséges a potenciális befektető számára. |
| --- | --- |

(255)

mivel tehát számolni kellett azzal, hogy az Infratil gyakorolja az eladási opciót, és ennek megfelelően magas volt a veszteség kockázata, a Bizottság abból indult ki, hogy egy magán társasági tag nem lett volna abban a helyzetben, hogy magasabb eladási árat alkudjon ki, mivel az üzlet már nem lett volna nyereséges a potenciális befektető számára.

| (256) | Ezért a Bizottság azon a véleményen van, hogy a Lübeck Hanza-város döntése, miszerint a 2005. évi részesedésszerzési szerződésnek megfelelően beleegyezik a [...] EUR vételárba és a megállapodás szerinti levonásokba, gazdaságilag megalapozott döntés volt. |
| --- | --- |

(256)

Ezért a Bizottság azon a véleményen van, hogy a Lübeck Hanza-város döntése, miszerint a 2005. évi részesedésszerzési szerződésnek megfelelően beleegyezik a [...] EUR vételárba és a megállapodás szerinti levonásokba, gazdaságilag megalapozott döntés volt.

| (257) | Ez az eredmény megfelel az Ernst & Young szakértői véleményében megfogalmazott megállapításoknak, amely az FLG tulajdonrészének eladásából származó bevételeket nagyjából [...] EUR-ra becsülte, és ezért abból indult ki, hogy a kialkudott árat egy hasonló helyzetben egy magánbefektető is elfogadta volna. |
| --- | --- |

(257)

Ez az eredmény megfelel az Ernst & Young szakértői véleményében megfogalmazott megállapításoknak, amely az FLG tulajdonrészének eladásából származó bevételeket nagyjából [...] EUR-ra becsülte, és ezért abból indult ki, hogy a kialkudott árat egy hasonló helyzetben egy magánbefektető is elfogadta volna.

| (258) | Az Ecorys-tanulmány jóval magasabbra, mintegy [...] EUR-ra becsülte a részesedések piaci értékét. Mindazonáltal ez a tanulmány nem vette figyelembe azokat a kockázatokat, amelyekkel az eladási opció gyakorlása esetén szembesül az Infratil (lásd a (247) és (248) preambulumbekezdést). Az Ecorys-tanulmány nullára teszi ezt a kockázatot, és ezért nem számolta bele a II. vételár becslésébe. A beruházások/tőkekiadások kiszámításához alapul vett különböző számadatok is hozzájárulnak ahhoz, hogy eltér egymástól a két szakvélemény kockázatértékelése. |
| --- | --- |

(258)

Az Ecorys-tanulmány jóval magasabbra, mintegy [...] EUR-ra becsülte a részesedések piaci értékét. Mindazonáltal ez a tanulmány nem vette figyelembe azokat a kockázatokat, amelyekkel az eladási opció gyakorlása esetén szembesül az Infratil (lásd a (247) és (248) preambulumbekezdést). Az Ecorys-tanulmány nullára teszi ezt a kockázatot, és ezért nem számolta bele a II. vételár becslésébe. A beruházások/tőkekiadások kiszámításához alapul vett különböző számadatok is hozzájárulnak ahhoz, hogy eltér egymástól a két szakvélemény kockázatértékelése.

| (259) | Emellett az utasszám eltérően megbecsült alakulása is ahhoz vezet, hogy jelentősen eltérnek egymástól a szakvélemények eredményei. |
| --- | --- |

(259)

Emellett az utasszám eltérően megbecsült alakulása is ahhoz vezet, hogy jelentősen eltérnek egymástól a szakvélemények eredményei.

| (260) | Mindezek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a 2005. évi részesedésszerzési szerződében meghatározott II. vételár megfelel a piaci feltételeknek, és nem juttatta gazdasági előnyhöz az Infratil társaságot. |
| --- | --- |

(260)

Mindezek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a 2005. évi részesedésszerzési szerződében meghatározott II. vételár megfelel a piaci feltételeknek, és nem juttatta gazdasági előnyhöz az Infratil társaságot.

7.3.1.2.   Következtetés az ügylet egészének nyereségességéről

Következtetés az ügylet egészének nyereségességéről

| (261) | Az intézkedés fenti értékeléséből az látszik, hogy Lübeck Hanza-városnak három lehetősége volt, nevezetesen a repülőtér bezárása, a repülőtér további veszteséges üzemeltetése, illetve a repülőtér eladása. A repülőtér eladásával Lübeck Hanza-város a gazdaságilag legkedvezőbb döntést hozta meg. A 2005. évi részesedésszerzési szerződés konkrét feltételeinek értékelése során figyelembe kell venni a két forgatókönyv (I. vételár eladási opcióval, valamint a II. vételár) kölcsönhatását. Mivel megállapították, hogy előzetesen szemlélve az ügyletet az is lehetségesnek tűnt, hogy megfizetik a II. vételárat, és az is, hogy gyakorolják az eladási opciót, figyelembe kell venni az ebből adódóan mindkét fél számára felmerülő kockázatokat. A Bizottság – különös tekintettel azokra a lehetséges pénzügyi veszteségekre, amelyeket az Infratil az eladási opció gyakorlása esetén szenvedett volna el – valószínűtlennek tartja, hogy egy magán eladó Lübeck Hanza-város helyében egy kedvezőbb szerződést tudott volna kialkudni. |
| --- | --- |

(261)

Az intézkedés fenti értékeléséből az látszik, hogy Lübeck Hanza-városnak három lehetősége volt, nevezetesen a repülőtér bezárása, a repülőtér további veszteséges üzemeltetése, illetve a repülőtér eladása. A repülőtér eladásával Lübeck Hanza-város a gazdaságilag legkedvezőbb döntést hozta meg. A 2005. évi részesedésszerzési szerződés konkrét feltételeinek értékelése során figyelembe kell venni a két forgatókönyv (I. vételár eladási opcióval, valamint a II. vételár) kölcsönhatását. Mivel megállapították, hogy előzetesen szemlélve az ügyletet az is lehetségesnek tűnt, hogy megfizetik a II. vételárat, és az is, hogy gyakorolják az eladási opciót, figyelembe kell venni az ebből adódóan mindkét fél számára felmerülő kockázatokat. A Bizottság – különös tekintettel azokra a lehetséges pénzügyi veszteségekre, amelyeket az Infratil az eladási opció gyakorlása esetén szenvedett volna el – valószínűtlennek tartja, hogy egy magán eladó Lübeck Hanza-város helyében egy kedvezőbb szerződést tudott volna kialkudni.

előzetesen

| (262) | A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy Lübeck Hanza-város a 2005. évi részesedésszerzési szerződésről folytatott tárgyalások során piacgazdasági szereplőként járt el. Következésképpen az Infratil semmilyen gazdasági előnyhöz nem jutott, így az intézkedés nem minősül állami támogatásnak. |
| --- | --- |

(262)

A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy Lübeck Hanza-város a 2005. évi részesedésszerzési szerződésről folytatott tárgyalások során piacgazdasági szereplőként járt el. Következésképpen az Infratil semmilyen gazdasági előnyhöz nem jutott, így az intézkedés nem minősül állami támogatásnak.

7.3.2.   
  A 2009. évi kiegészítő megállapodás és az eladási opció újratárgyalása – További veszteségek, beruházások és az FLG egyéb költségeinek átvállalása 2009-ben

A 2009. évi kiegészítő megállapodás és az eladási opció újratárgyalása – További veszteségek, beruházások és az FLG egyéb költségeinek átvállalása 2009-ben

| (263) | Ahogy már említettük, a 2005. évi részesedésszerzési szerződés alapján az eladási opcióért fizetett árat a 2009. évi kiegészítő megállapodás nem módosította, hanem a veszteségek, a megállapodás szerinti beruházások és 2009-ben a lübecki repülőtér üzemeltetéséből eredő egyéb költségek átvállalását írta elő; ebből adódóan az eladási opció teljes ára [...] EUR volt (lásd a (90) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(263)

Ahogy már említettük, a 2005. évi részesedésszerzési szerződés alapján az eladási opcióért fizetett árat a 2009. évi kiegészítő megállapodás nem módosította, hanem a veszteségek, a megállapodás szerinti beruházások és 2009-ben a lübecki repülőtér üzemeltetéséből eredő egyéb költségek átvállalását írta elő; ebből adódóan az eladási opció teljes ára [...] EUR volt (lásd a (90) preambulumbekezdést).

| (264) | Az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatában a Bizottság két külön intézkedéssel kapcsolatban indított eljárást, nevezetesen:






  a) | a veszteségek, beruházások és az FLG egyéb 2009-es intézkedéseinek átvállalása; |
| --- | --- | --- |

(264)

Az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatában a Bizottság két külön intézkedéssel kapcsolatban indított eljárást, nevezetesen:

a)

a veszteségek, beruházások és az FLG egyéb 2009-es intézkedéseinek átvállalása;

| b) | az eladási opció 2005-ben elfogadott ára és az opcióért tényleges fizetett ár közötti különbség. |
| --- | --- |

b)

az eladási opció 2005-ben elfogadott ára és az opcióért tényleges fizetett ár közötti különbség.

A beérkezett információk alapján azonban a Bizottság úgy ítélte meg, hogy csak egy intézkedésről van szó, nevezetesen a Lübeck Hanza-város és az Infratil között 2009-ben létrejött kiegészítő megállapodásról.

7.3.2.1.   Előny

Előny

| (265) | Hogy az eladási opció 2009. évi kiegészítő megállapodás szerinti ára gazdasági előnyt jelent-e az Infratil számára, attól függ, hogy a teljesül-e a piacgazdasági szereplő kritériuma. Annak megállapítása érdekében, hogy Lübeck Hanza-város a rendelkezésre álló lehetőségek közül a pénzügyileg legkedvezőbbet választotta-e, a Bizottságnak egy olyan pozíciót kell elfoglalnia, amelyben egy magán társasági tag a megállapodást megkötésének időpontjában lett volna (55). |
| --- | --- |

(265)

Hogy az eladási opció 2009. évi kiegészítő megállapodás szerinti ára gazdasági előnyt jelent-e az Infratil számára, attól függ, hogy a teljesül-e a piacgazdasági szereplő kritériuma. Annak megállapítása érdekében, hogy Lübeck Hanza-város a rendelkezésre álló lehetőségek közül a pénzügyileg legkedvezőbbet választotta-e, a Bizottságnak egy olyan pozíciót kell elfoglalnia, amelyben egy magán társasági tag a megállapodást megkötésének időpontjában lett volna (55).

55

| (266) | A Bizottság megállapítja, hogy Lübeck Hanza-városnak a következő választási lehetőségei voltak azt követően, hogy 2009-ben az Infratil bejelentette az opciós jog gyakorlására irányuló szándékát:






  a) | a repülőtér bezárása; vagy |
| --- | --- | --- |

(266)

A Bizottság megállapítja, hogy Lübeck Hanza-városnak a következő választási lehetőségei voltak azt követően, hogy 2009-ben az Infratil bejelentette az opciós jog gyakorlására irányuló szándékát:

a)

a repülőtér bezárása; vagy

| b) | egy magánüzemeltető keresése, időközben pedig






  — | a repülőtér üzemeltetésének folytatása, vagy |
| --- | --- | --- |

b)

egy magánüzemeltető keresése, időközben pedig

—

a repülőtér üzemeltetésének folytatása, vagy

| — | a 2009. évi kiegészítő megállapodás aláírása, hogy az Infratil üzemeltesse tovább a repülőteret, amíg egy új üzemeltetőt nem találnak. |
| --- | --- |

—

a 2009. évi kiegészítő megállapodás aláírása, hogy az Infratil üzemeltesse tovább a repülőteret, amíg egy új üzemeltetőt nem találnak.

| (267) | A repülőtér bezárása esetén (az a) lehetőség) Lübeck Hanza-városnak azonnal meg kellett volna fizetnie az eladási opció [...] EUR összegű árát (lásd a (238) preambulumbekezdést), és meg kellett volna indítania a repülőtér bezárására irányuló eljárást, ami további költségekkel járt volna (lásd a 9. táblázatban bemutatott Berenberg-tanulmányt). |
| --- | --- |

(267)

A repülőtér bezárása esetén (az a) lehetőség) Lübeck Hanza-városnak azonnal meg kellett volna fizetnie az eladási opció [...] EUR összegű árát (lásd a (238) preambulumbekezdést), és meg kellett volna indítania a repülőtér bezárására irányuló eljárást, ami további költségekkel járt volna (lásd a 9. táblázatban bemutatott Berenberg-tanulmányt).

| (268) | A b) lehetőség első forgatókönyve esetén (Lübeck Hanza-város átveszi a repülőtér üzemeltetését, amíg nem talál egy új magánbefektetőt) Lübeck Hanza-városnak meg kellett volna fizetnie az Infratil részére a 2005. évi részesedésszerzési szerződésben az eladási opcióra rögzített árat, és az új befektető megtalálásáig át kellett volna vállalnia a repülőtér üzemeltetéséből eredő költségeket. Az eladási opcióért 2009-ben fizetett árat alapul véve (lásd a 3. táblázatot) csak az üzemi veszteségek, a beruházások, valamint a tervezési engedélyezési eljárás és a bírósági eljárás költségei [...] EUR-t tettek volna ki. Következésképpen Lübeck Hanza-városnak már 2009 októberében is mintegy [...] EUR összegű költségei halmozódtak volna fel (az eladási opció 2005. évi részesedésszerzési szerződés szerinti ára, plusz a 2008. november és 2009. október közötti időszak üzemeltetési költségei). |
| --- | --- |

(268)

A b) lehetőség első forgatókönyve esetén (Lübeck Hanza-város átveszi a repülőtér üzemeltetését, amíg nem talál egy új magánbefektetőt) Lübeck Hanza-városnak meg kellett volna fizetnie az Infratil részére a 2005. évi részesedésszerzési szerződésben az eladási opcióra rögzített árat, és az új befektető megtalálásáig át kellett volna vállalnia a repülőtér üzemeltetéséből eredő költségeket. Az eladási opcióért 2009-ben fizetett árat alapul véve (lásd a 3. táblázatot) csak az üzemi veszteségek, a beruházások, valamint a tervezési engedélyezési eljárás és a bírósági eljárás költségei [...] EUR-t tettek volna ki. Következésképpen Lübeck Hanza-városnak már 2009 októberében is mintegy [...] EUR összegű költségei halmozódtak volna fel (az eladási opció 2005. évi részesedésszerzési szerződés szerinti ára, plusz a 2008. november és 2009. október közötti időszak üzemeltetési költségei).

| (269) | Németország kifejtette, hogy az FLG-nek egy új magánbefektető részére történő eladása egy újabb uniós szintű közbeszerzési eljárást követelt volna meg, egy ilyen eljárás pedig a becslések szerint 12 hónapig vagy akár tovább is tartott volna. A Bizottság megállapítja, hogy egy magánvállalkozás valójában figyelembe vette volna a közbeszerzési eljárás becsült időtartamát. |
| --- | --- |

(269)

Németország kifejtette, hogy az FLG-nek egy új magánbefektető részére történő eladása egy újabb uniós szintű közbeszerzési eljárást követelt volna meg, egy ilyen eljárás pedig a becslések szerint 12 hónapig vagy akár tovább is tartott volna. A Bizottság megállapítja, hogy egy magánvállalkozás valójában figyelembe vette volna a közbeszerzési eljárás becsült időtartamát.

| (270) | A b) lehetőség másik forgatókönyve szerint aláírják a 2009. évi kiegészítő megállapodást, hogy eltérítsék az Infratil társaságot attól, hogy 2009. október 22. előtt éljen az eladási opcióval. Ha az Infratil 2009 októberében gyakorolta volna opciós jogát, akkor Lübeck Hanza-városnak meg kellett volna fizetnie az eladási opció 2009. évi kiegészítő megállapodásban meghatározott árát. Mivel ez az ár magában foglalja az eladási opció 2005. évi részesedésszerzési szerződés szerinti árát, valamint a repülőtér 2009-es üzemeltetésének további költségeit, Lübeck Hanza-város potenciális költségei a b) lehetőség első forgatókönyvében megadott költségekhez hasonlíthatók. |
| --- | --- |

(270)

A b) lehetőség másik forgatókönyve szerint aláírják a 2009. évi kiegészítő megállapodást, hogy eltérítsék az Infratil társaságot attól, hogy 2009. október 22. előtt éljen az eladási opcióval. Ha az Infratil 2009 októberében gyakorolta volna opciós jogát, akkor Lübeck Hanza-városnak meg kellett volna fizetnie az eladási opció 2009. évi kiegészítő megállapodásban meghatározott árát. Mivel ez az ár magában foglalja az eladási opció 2005. évi részesedésszerzési szerződés szerinti árát, valamint a repülőtér 2009-es üzemeltetésének további költségeit, Lübeck Hanza-város potenciális költségei a b) lehetőség első forgatókönyvében megadott költségekhez hasonlíthatók.

| (271) | A 2009. évi kiegészítő megállapodásnak azonban volt egy előnye Lübeck Hanza-város számára: időt nyert ahhoz, hogy egy új befektető megtalálása érdekében előkészítsék az új közbeszerzési eljárást. Az Infratil azonnali kilépése azt a kockázatot is maga után vonta volna, hogy a Ryanair csökkenti a lübecki repülőtéren nyújtott szolgáltatásainak körét, ami a későbbiekben még nagyobb üzemi veszteségeket okozott volna. A Ryanair által kínált szolgáltatási kör szűkülése negatívan hatott volna a tervezési engedélyezési eljárásra is, hiszen az FLG elsősorban azzal indokolta a repülőtér fejlesztésére irányuló kérelmét, hogy növekedni fog a diszkont járatok szegmense. |
| --- | --- |

(271)

A 2009. évi kiegészítő megállapodásnak azonban volt egy előnye Lübeck Hanza-város számára: időt nyert ahhoz, hogy egy új befektető megtalálása érdekében előkészítsék az új közbeszerzési eljárást. Az Infratil azonnali kilépése azt a kockázatot is maga után vonta volna, hogy a Ryanair csökkenti a lübecki repülőtéren nyújtott szolgáltatásainak körét, ami a későbbiekben még nagyobb üzemi veszteségeket okozott volna. A Ryanair által kínált szolgáltatási kör szűkülése negatívan hatott volna a tervezési engedélyezési eljárásra is, hiszen az FLG elsősorban azzal indokolta a repülőtér fejlesztésére irányuló kérelmét, hogy növekedni fog a diszkont járatok szegmense.

| (272) | Mindezek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy Lübeck Hanza-város a 2009. évi kiegészítő megállapodás aláírásával a legkedvezőbb lehetőség mellett döntött, és ebből adódóan piacgazdasági szereplőként járt el. |
| --- | --- |

(272)

Mindezek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy Lübeck Hanza-város a 2009. évi kiegészítő megállapodás aláírásával a legkedvezőbb lehetőség mellett döntött, és ebből adódóan piacgazdasági szereplőként járt el.

7.3.2.2.   Következtetés

Következtetés

| (273) | A különböző lehetőségek és az azokhoz kapcsolódó mindenkori költségek összehasonlítása azt mutatja, hogy a 2009. évi kiegészítő megállapodás összhangban van a piacgazdasági szereplő elvével, hiszen a megállapodás aláírása az adott időpontban a leginkább költségkímélő és gazdaságilag legéletképesebb lehetőséget jelentette. |
| --- | --- |

(273)

A különböző lehetőségek és az azokhoz kapcsolódó mindenkori költségek összehasonlítása azt mutatja, hogy a 2009. évi kiegészítő megállapodás összhangban van a piacgazdasági szereplő elvével, hiszen a megállapodás aláírása az adott időpontban a leginkább költségkímélő és gazdaságilag legéletképesebb lehetőséget jelentette.

| (274) | Ezt az eredmény az a megalapozott feltevés támasztja alá, hogy Lübeck Hanza-város nem tudott volna 2009-ben egy új befektetőt találni. Ez utólag be is igazolódott, hiszen csak 2012-ben találtak új befektetőt. |
| --- | --- |

(274)

Ezt az eredmény az a megalapozott feltevés támasztja alá, hogy Lübeck Hanza-város nem tudott volna 2009-ben egy új befektetőt találni. Ez utólag be is igazolódott, hiszen csak 2012-ben találtak új befektetőt.

| (275) | Emellett az eladási opcióra vonatkozó ár elemei megfelelnek a 2005. évi részesedésszerzési szerződés szerinti árelemeknek, 2009-ben pedig csupán a költségekre terjesztették ki az árelemeket. A 2005. évi részesedésszerzési szerződéshez hasonlóan a 2009. évi kiegészítő megállapodás is egy felső határt szab a Lübeck Hanza-város által átvállalt üzemi veszteségekre és beruházási költségekre. |
| --- | --- |

(275)

Emellett az eladási opcióra vonatkozó ár elemei megfelelnek a 2005. évi részesedésszerzési szerződés szerinti árelemeknek, 2009-ben pedig csupán a költségekre terjesztették ki az árelemeket. A 2005. évi részesedésszerzési szerződéshez hasonlóan a 2009. évi kiegészítő megállapodás is egy felső határt szab a Lübeck Hanza-város által átvállalt üzemi veszteségekre és beruházási költségekre.

| (276) | E megfontolások alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az Infratil nem részesült gazdasági előnyben, következésképpen az intézkedés nem minősül állami támogatásnak. |
| --- | --- |

(276)

E megfontolások alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az Infratil nem részesült gazdasági előnyben, következésképpen az intézkedés nem minősül állami támogatásnak.

7.4.   A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

A RYANAIR SZÁMÁRA NYÚJTOTT LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS

7.4.1.   
  Gazdasági előny

Gazdasági előny

| (277) | Ha állami források állnak egy repülőtér rendelkezésére, egy légitársaságnak nyújtott támogatás elvben kizárható, ha a repülőtér és a légitársaság közötti kapcsolat megfelel a piacgazdasági szereplő tesztjének. |
| --- | --- |

(277)

Ha állami források állnak egy repülőtér rendelkezésére, egy légitársaságnak nyújtott támogatás elvben kizárható, ha a repülőtér és a légitársaság közötti kapcsolat megfelel a piacgazdasági szereplő tesztjének.

| (278) | A 2014. évi légiközlekedési iránymutatás szerint (56) egy bizonyos repülőteret használó légitársaság esetében alapvetően kizárható a támogatás fennállása, ha a repülőtéri szolgáltatásokért felszámolt díjak összege megfelel a piaci árnak („első megközelítés”), vagy ha az előzetes elemzések alapján – azaz olyan elemzések alapján, amelyek a támogatás nyújtásának időpontjában rendelkezésre álló információkon és ebben az időpontban előre látható fejleményeken alapul – kimutatható, hogy a repülőtér és a légitársaság közötti megállapodás többletnyereséget fog eredményezni a repülőtér részére, és egy olyan átfogó stratégia részét képezi, amely legalábbis hosszú távon nyereségességet eredményez („második megközelítés”). |
| --- | --- |

(278)

A 2014. évi légiközlekedési iránymutatás szerint (56) egy bizonyos repülőteret használó légitársaság esetében alapvetően kizárható a támogatás fennállása, ha a repülőtéri szolgáltatásokért felszámolt díjak összege megfelel a piaci árnak („első megközelítés”), vagy ha az előzetes elemzések alapján – azaz olyan elemzések alapján, amelyek a támogatás nyújtásának időpontjában rendelkezésre álló információkon és ebben az időpontban előre látható fejleményeken alapul – kimutatható, hogy a repülőtér és a légitársaság közötti megállapodás többletnyereséget fog eredményezni a repülőtér részére, és egy olyan átfogó stratégia részét képezi, amely legalábbis hosszú távon nyereségességet eredményez („második megközelítés”).

56

előzetes

| (279) | A második megközelítés esetén azt kell megvizsgálni, hogy egy körültekintőbb piacgazdasági szereplő a megállapodás megkötésének időpontjában abból indult volna ki, hogy az többletnyereséget fog eredményezni. Ezt a megállapodásból származó várt többletbevételek (a többletbevételek a megállapodás megkötése esetén realizálható bevételek, levonva azokat a bevételeket, amelyeket a megállapodás nélkül realizálnának) és a megállapodásból származó várt többletköltségek (a többletköltségek a megállapodás megkötése esetén felmerülő költségek, levonva azokat a költségeket, amelyek a megállapodás nélkül is felmerülnének) különbözete alapján lehet mérni, az ebből eredő cash-flow-ra pedig egy megfelelő diszkontrátát kell alkalmazni. |
| --- | --- |

(279)

A második megközelítés esetén azt kell megvizsgálni, hogy egy körültekintőbb piacgazdasági szereplő a megállapodás megkötésének időpontjában abból indult volna ki, hogy az többletnyereséget fog eredményezni. Ezt a megállapodásból származó várt többletbevételek (a többletbevételek a megállapodás megkötése esetén realizálható bevételek, levonva azokat a bevételeket, amelyeket a megállapodás nélkül realizálnának) és a megállapodásból származó várt többletköltségek (a többletköltségek a megállapodás megkötése esetén felmerülő költségek, levonva azokat a költségeket, amelyek a megállapodás nélkül is felmerülnének) különbözete alapján lehet mérni, az ebből eredő cash-flow-ra pedig egy megfelelő diszkontrátát kell alkalmazni.

| (280) | Az első megközelítést illetően (összevetés a „piaci árral”) a Bizottság szerint jelenleg nem állapítható meg megfelelő referenciaérték a repülőterek által nyújtott szolgáltatások valódi piaci árának meghatározására (57). Ezért a Bizottság a többletnyereség előzetes elemzését tartja a legalkalmasabb megközelítésnek a repülőterek és az egyes légitársaságok közötti megállapodások értékeléséhez. |
| --- | --- |

(280)

Az első megközelítést illetően (összevetés a „piaci árral”) a Bizottság szerint jelenleg nem állapítható meg megfelelő referenciaérték a repülőterek által nyújtott szolgáltatások valódi piaci árának meghatározására (57). Ezért a Bizottság a többletnyereség előzetes elemzését tartja a legalkalmasabb megközelítésnek a repülőterek és az egyes légitársaságok közötti megállapodások értékeléséhez.

57

előzetes

| (281) | Meg kell jegyezni, hogy általában a piacgazdasági szereplő elvének a más hasonló piac átlagárán alapuló alkalmazása alapvetően akkor lehet hasznos, ha ilyen ár észszerűen megállapítható vagy a piaci mutatószámokból kikövetkeztethető. Ez a módszer azonban a repülőtéri szolgáltatások esetében kevésbé alkalmazható, mivel a költségek és bevételek struktúrája repülőtérről repülőtérre gyakran igen erőteljesen változik. Függ különösen a repülőtér fejlesztési szakaszától, a repülőteret használó légitársaságok számától, az utaskapacitástól, az infrastruktúra állapotától, illetve a kapcsolódó beruházásoktól, a szabályozási kerettől, amely tagállamonként eltérő lehet, valamint a repülőtér múltbeli tartozásaitól és kötelezettségeitől (58). |
| --- | --- |

(281)

Meg kell jegyezni, hogy általában a piacgazdasági szereplő elvének a más hasonló piac átlagárán alapuló alkalmazása alapvetően akkor lehet hasznos, ha ilyen ár észszerűen megállapítható vagy a piaci mutatószámokból kikövetkeztethető. Ez a módszer azonban a repülőtéri szolgáltatások esetében kevésbé alkalmazható, mivel a költségek és bevételek struktúrája repülőtérről repülőtérre gyakran igen erőteljesen változik. Függ különösen a repülőtér fejlesztési szakaszától, a repülőteret használó légitársaságok számától, az utaskapacitástól, az infrastruktúra állapotától, illetve a kapcsolódó beruházásoktól, a szabályozási kerettől, amely tagállamonként eltérő lehet, valamint a repülőtér múltbeli tartozásaitól és kötelezettségeitől (58).

58

| (282) | A légi közlekedési piac liberalizálása továbbá nehezíti a tisztán összehasonlító elemzéseket. Amint az ebben az ügyben is látható, a repülőterek és a légitársaságok közötti üzleti kapcsolatok nem mindig kizárólag a közzétett díjjegyzéken alapulnak, hanem éppen hogy nagyon eltérően alakulhatnak. Magukban foglalják az utasforgalommal kapcsolatos kockázatok és az ahhoz kapcsolódó gazdasági és pénzügyi kötelezettségek megosztását, az általános ösztönző rendszereket, valamint a kockázatmegosztásnak a szerződés futamideje alatti módosítását. Éppen ezért a kiszolgálási díj vagy az utasonkénti díj alapján nem lehet célravezető módon összehasonlítani az ügyleteket. |
| --- | --- |

(282)

A légi közlekedési piac liberalizálása továbbá nehezíti a tisztán összehasonlító elemzéseket. Amint az ebben az ügyben is látható, a repülőterek és a légitársaságok közötti üzleti kapcsolatok nem mindig kizárólag a közzétett díjjegyzéken alapulnak, hanem éppen hogy nagyon eltérően alakulhatnak. Magukban foglalják az utasforgalommal kapcsolatos kockázatok és az ahhoz kapcsolódó gazdasági és pénzügyi kötelezettségek megosztását, az általános ösztönző rendszereket, valamint a kockázatmegosztásnak a szerződés futamideje alatti módosítását. Éppen ezért a kiszolgálási díj vagy az utasonkénti díj alapján nem lehet célravezető módon összehasonlítani az ügyleteket.

| (283) | Ráadásul a referenciaértékek alkalmazása nem feltétlenül megfelelő módszer a piaci ár meghatározására, ha a rendelkezésre álló referenciaértékeket nem a piaci megfontolásokra tekintettel határozták meg, vagy ha a meglévő árakat az állami beavatkozás jelentősen torzította. A légiközlekedési ágazatban nyilvánvalóan léteznek ilyen torzulások, ahogy azt a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 57–59. pontja is kifejti:

  „A hatóságok az állami tulajdonban álló repülőtereket hagyományosan a helyi fejlesztést elősegítő infrastruktúrának tekintették, és nem olyan vállalkozásoknak, amelyek a piaci szabályok szerint működnek. Az ezen repülőterek által felszámolt díjak ezért általában nem a piaci megfontolásokkal, valamint a megalapozott előzetes nyereségességi kilátásokkal összhangban kerülnek meghatározásra, hanem elsősorban a szociális vagy regionális szempontoknak megfelelően.
  Bár néhány repülőtér magántulajdonban áll, vagy üzemeltetését magánvállalkozás végzi a szociális vagy regionális szempontok figyelembevétele nélkül, az e repülőterek által felszámolt díjak összegét lényegesen befolyásolhatják az állami finanszírozásban részesülő repülőterek által felszámolt díjak, mivel ez utóbbiakat veszik figyelembe a légitársaságok a magántulajdonban álló, vagy magánvállalkozás által üzemeltetett repülőterekkel történő tárgyalás során.
  Ilyen körülmények között a Bizottság oldalán komoly aggályok merültek fel azzal kapcsolatban, hogy egyáltalán megállapítható-e megfelelő referenciaérték a repülőterek által nyújtott szolgáltatások valódi piaci árának meghatározására. Ez a helyzet megváltozhat [...]”
   (59). |
| --- | --- |

(283)

Ráadásul a referenciaértékek alkalmazása nem feltétlenül megfelelő módszer a piaci ár meghatározására, ha a rendelkezésre álló referenciaértékeket nem a piaci megfontolásokra tekintettel határozták meg, vagy ha a meglévő árakat az állami beavatkozás jelentősen torzította. A légiközlekedési ágazatban nyilvánvalóan léteznek ilyen torzulások, ahogy azt a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 57–59. pontja is kifejti:

„A hatóságok az állami tulajdonban álló repülőtereket hagyományosan a helyi fejlesztést elősegítő infrastruktúrának tekintették, és nem olyan vállalkozásoknak, amelyek a piaci szabályok szerint működnek. Az ezen repülőterek által felszámolt díjak ezért általában nem a piaci megfontolásokkal, valamint a megalapozott előzetes nyereségességi kilátásokkal összhangban kerülnek meghatározásra, hanem elsősorban a szociális vagy regionális szempontoknak megfelelően.

Bár néhány repülőtér magántulajdonban áll, vagy üzemeltetését magánvállalkozás végzi a szociális vagy regionális szempontok figyelembevétele nélkül, az e repülőterek által felszámolt díjak összegét lényegesen befolyásolhatják az állami finanszírozásban részesülő repülőterek által felszámolt díjak, mivel ez utóbbiakat veszik figyelembe a légitársaságok a magántulajdonban álló, vagy magánvállalkozás által üzemeltetett repülőterekkel történő tárgyalás során.

Ilyen körülmények között a Bizottság oldalán komoly aggályok merültek fel azzal kapcsolatban, hogy egyáltalán megállapítható-e megfelelő referenciaérték a repülőterek által nyújtott szolgáltatások valódi piaci árának meghatározására. Ez a helyzet megváltozhat [...]”
   (59).

59

| (284) | Ezen túlmenően az uniós bíróságok megállapították, hogy az adott ágazatra vonatkozó referenciaértékek használata csak egyike annak a számos eljárásnak, amelyekkel elemezni lehet, hogy a kedvezményezett olyan gazdasági előnyben részesült-e, amelyhez rendes piaci feltételek mellett nem jutott volna hozzá (60). A Bizottság ugyan követheti ezt a megközelítést, nem köteles azonban ezt megtenni, ha a megközelítés az adott esetben nem lenne célravezető. |
| --- | --- |

(284)

Ezen túlmenően az uniós bíróságok megállapították, hogy az adott ágazatra vonatkozó referenciaértékek használata csak egyike annak a számos eljárásnak, amelyekkel elemezni lehet, hogy a kedvezményezett olyan gazdasági előnyben részesült-e, amelyhez rendes piaci feltételek mellett nem jutott volna hozzá (60). A Bizottság ugyan követheti ezt a megközelítést, nem köteles azonban ezt megtenni, ha a megközelítés az adott esetben nem lenne célravezető.

60

| (285) | A Ryanair lényegében azt a nézetet képviseli, hogy alkalmazható a piacgazdasági szereplő elve, mégpedig úgy, hogy összehasonlítják a szóban forgó helyzetet más európai repülőterek üzleti megállapodásaival. Ezért a vállalat összehasonlította az általa Bournemouth, Grenoble, Knock, Maastricht, Nîmes és Prestwick repülőterein fizetendő díjakat a lübecki repülőtérrel kötött megállapodások alapján fizetendő díjakkal. A tanulmány nem vizsgálta, hogy ezek referencia-repülőterek eleget tesznek-e a 2014. évi légiközlekedési iránymutatásban említett valamennyi feltételnek, mivel a vizsgálat során csak a forgalom nagyságát, a repülőtéri forgalom típusát és a környező terület jólétét vették figyelembe (61). |
| --- | --- |

(285)

A Ryanair lényegében azt a nézetet képviseli, hogy alkalmazható a piacgazdasági szereplő elve, mégpedig úgy, hogy összehasonlítják a szóban forgó helyzetet más európai repülőterek üzleti megállapodásaival. Ezért a vállalat összehasonlította az általa Bournemouth, Grenoble, Knock, Maastricht, Nîmes és Prestwick repülőterein fizetendő díjakat a lübecki repülőtérrel kötött megállapodások alapján fizetendő díjakkal. A tanulmány nem vizsgálta, hogy ezek referencia-repülőterek eleget tesznek-e a 2014. évi légiközlekedési iránymutatásban említett valamennyi feltételnek, mivel a vizsgálat során csak a forgalom nagyságát, a repülőtéri forgalom típusát és a környező terület jólétét vették figyelembe (61).

61

| (286) | Miután az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatban összehasonlította a 2010. márciusi és októberi kiegészítő megállapodásokban meghatározott díjakat a hamburgi repülőtéren alkalmazott díjakkal, a Bizottság kétségbe vonta, hogy a kiegészítő megállapodásokban meghatározott díjak megfelelnek a piaci feltételeknek. A Bizottság megállapítja, hogy Lübeck forgalma lényegesen kisebb, mint a hamburgi repülőtéré. Hamburg Észak-Németország legnagyobb forgalmú repülőtere. A hamburgi repülőteret a légi közlekedés minden területe használja, míg a lübecki repülőtér a diszkont járatokra specializálódott, amelyeknél kevesebb utasfelvételi pultra és átszálló utasokat kiszolgáló létesítményre, kevesebb utasszállító buszra, kevesebb poggyászkezelő személyzetre éslétesítményre, valamint kisebb takarítószemélyzetre van szükség, és amelyeknél a fordulóidő is rövidebb. Következésképpen a hamburgi repülőtér nem hasonlítható össze kellő mértékben a lübecki repülőtérrel. |
| --- | --- |

(286)

Miután az eljárás megindításáról szóló 2012. évi határozatban összehasonlította a 2010. márciusi és októberi kiegészítő megállapodásokban meghatározott díjakat a hamburgi repülőtéren alkalmazott díjakkal, a Bizottság kétségbe vonta, hogy a kiegészítő megállapodásokban meghatározott díjak megfelelnek a piaci feltételeknek. A Bizottság megállapítja, hogy Lübeck forgalma lényegesen kisebb, mint a hamburgi repülőtéré. Hamburg Észak-Németország legnagyobb forgalmú repülőtere. A hamburgi repülőteret a légi közlekedés minden területe használja, míg a lübecki repülőtér a diszkont járatokra specializálódott, amelyeknél kevesebb utasfelvételi pultra és átszálló utasokat kiszolgáló létesítményre, kevesebb utasszállító buszra, kevesebb poggyászkezelő személyzetre éslétesítményre, valamint kisebb takarítószemélyzetre van szükség, és amelyeknél a fordulóidő is rövidebb. Következésképpen a hamburgi repülőtér nem hasonlítható össze kellő mértékben a lübecki repülőtérrel.

| (287) | E megfontolások alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ebben az ügyben a 2014. évi légiközlekedési iránymutatásban a piacgazdasági szereplő elvének a repülőtér és a légitársaságok közötti üzleti kapcsolatokra történő alkalmazása tekintetében általánosan ajánlott megközelítést kell követni, azaz a többletnyereség előzetes elemzését (62). |
| --- | --- |

(287)

E megfontolások alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ebben az ügyben a 2014. évi légiközlekedési iránymutatásban a piacgazdasági szereplő elvének a repülőtér és a légitársaságok közötti üzleti kapcsolatokra történő alkalmazása tekintetében általánosan ajánlott megközelítést kell követni, azaz a többletnyereség előzetes elemzését (62).

előzetes

62

| (288) | Ezt a megközelítést az indokolja, hogy egy repülőtér-üzemeltetőnek akkor állhat objektív érdekében ügyletet kötni egy légitársasággal, ha észszerűen arra lehet számítani, hogy az ügylet következtében a nyeresége nagyobb mértékben nő (illetve a vesztesége nagyobb mértékben csökken), mint egy ezzel ellentétes helyzetben, amikor nem jön létre ügylet, és figyelmen kívül kell hagyni minden olyan összehasonlítást, amely a más repülőtér-üzemeltetők által a légitársaságoknak kínált üzleti feltételeket vagy akár a repülőtér-üzemeltető által más légitársaságoknak kínált feltételeket veti össze. |
| --- | --- |

(288)

Ezt a megközelítést az indokolja, hogy egy repülőtér-üzemeltetőnek akkor állhat objektív érdekében ügyletet kötni egy légitársasággal, ha észszerűen arra lehet számítani, hogy az ügylet következtében a nyeresége nagyobb mértékben nő (illetve a vesztesége nagyobb mértékben csökken), mint egy ezzel ellentétes helyzetben, amikor nem jön létre ügylet, és figyelmen kívül kell hagyni minden olyan összehasonlítást, amely a más repülőtér-üzemeltetők által a légitársaságoknak kínált üzleti feltételeket vagy akár a repülőtér-üzemeltető által más légitársaságoknak kínált feltételeket veti össze.

| (289) | Annak érdekében, hogy a repülőtér-üzemeltető számára nyújtott, belső piaccal összeegyeztethető támogatásból származó előnyt ne ruházzák bizonyos légitársaságokra, a repülőtéri infrastruktúrának minden légitársaság számára rendelkezésre kell állnia, és azt nem szabad egy bizonyos társaság számára fenntartani. |
| --- | --- |

(289)

Annak érdekében, hogy a repülőtér-üzemeltető számára nyújtott, belső piaccal összeegyeztethető támogatásból származó előnyt ne ruházzák bizonyos légitársaságokra, a repülőtéri infrastruktúrának minden légitársaság számára rendelkezésre kell állnia, és azt nem szabad egy bizonyos társaság számára fenntartani.

| (290) | A Bizottság ezzel összefüggésben azt is megállapítja, hogy a differenciált árképzés bevett üzleti gyakorlat. Az ilyen jellegű differenciált árpolitikának azonban üzleti szempontból megalapozottnak kell lennie. |
| --- | --- |

(290)

A Bizottság ezzel összefüggésben azt is megállapítja, hogy a differenciált árképzés bevett üzleti gyakorlat. Az ilyen jellegű differenciált árpolitikának azonban üzleti szempontból megalapozottnak kell lennie.

| (291) | A Bizottság véleménye szerint a légitársaságok és egy repülőtér között létrejött megállapodások akkor felelnek meg a piacgazdasági szereplő elvének, ha előzetes szemszögből nézve többletnyereséget fognak eredményezni a repülőtér részére. A repülőtérnek a légitársasággal kötött megállapodás (például egyedi megállapodás vagy átfogó repülőtéri díjjegyzék) kidolgozásakor megbízható középtávú kilátások alapján ki kell tudnia mutatni, hogy képes észszerű nyereségráta mellett fedezni a megállapodásból eredő díjakat a megállapodás időtartama alatt (63). |
| --- | --- |

(291)

A Bizottság véleménye szerint a légitársaságok és egy repülőtér között létrejött megállapodások akkor felelnek meg a piacgazdasági szereplő elvének, ha előzetes szemszögből nézve többletnyereséget fognak eredményezni a repülőtér részére. A repülőtérnek a légitársasággal kötött megállapodás (például egyedi megállapodás vagy átfogó repülőtéri díjjegyzék) kidolgozásakor megbízható középtávú kilátások alapján ki kell tudnia mutatni, hogy képes észszerű nyereségráta mellett fedezni a megállapodásból eredő díjakat a megállapodás időtartama alatt (63).

előzetes

63

| (292) | Annak megítélése érdekében, hogy a repülőtér és a légitársaság közötti megállapodás megfelel-e a piacgazdasági szereplő elvének, a légitársaság légi forgalommal nem összefüggő tevékenységeiből származó várható bevételeket is figyelembe kell venni a repülőtéri díjak mellett (figyelmen kívül hagyva a kamattámogatásokat, marketingtámogatásokat vagy ösztönző programokat). A repülőtérnél a légitársaság repülőtéri tevékenységéből várhatóan felmerülő többletköltséget szintén figyelembe kell venni. Ezek a többletköltségek magukba foglalhatják a költségek vagy beruházások minden kategóriáját, így a személyzettel és a felszereléssel és beruházásokkal kapcsolatos többletköltségeket, amelyeket a légitársaság repülőtéren való jelenléte idéz elő (64). |
| --- | --- |

(292)

Annak megítélése érdekében, hogy a repülőtér és a légitársaság közötti megállapodás megfelel-e a piacgazdasági szereplő elvének, a légitársaság légi forgalommal nem összefüggő tevékenységeiből származó várható bevételeket is figyelembe kell venni a repülőtéri díjak mellett (figyelmen kívül hagyva a kamattámogatásokat, marketingtámogatásokat vagy ösztönző programokat). A repülőtérnél a légitársaság repülőtéri tevékenységéből várhatóan felmerülő többletköltséget szintén figyelembe kell venni. Ezek a többletköltségek magukba foglalhatják a költségek vagy beruházások minden kategóriáját, így a személyzettel és a felszereléssel és beruházásokkal kapcsolatos többletköltségeket, amelyeket a légitársaság repülőtéren való jelenléte idéz elő (64).

64

| (293) | A Bizottság állandó határozathozatali gyakorlata alapján viszont azokat a költségeket, amelyek a repülőtérnél a légitársasággal kötött megállapodástól függetlenül merültek volna fel, nem kell figyelembe venni a piacgazdasági szereplő teszt során (65). |
| --- | --- |

(293)

A Bizottság állandó határozathozatali gyakorlata alapján viszont azokat a költségeket, amelyek a repülőtérnél a légitársasággal kötött megállapodástól függetlenül merültek volna fel, nem kell figyelembe venni a piacgazdasági szereplő teszt során (65).

65

| (294) | A Charleroi-ítélet (66) értelmében Bizottság a vitatott intézkedések értékelése során köteles valamennyi releváns elemet és azok összefüggéseit is figyelembe venni, azaz ebben az ügyben a Bizottságnak meg kell vizsgálnia a Ryanair légitársasággal kötött szerződésnek az FLG-re gyakorolt várható hatásait, és ennek során figyelembe kell vennie az adott intézkedés valamennyi releváns szempontját. |
| --- | --- |

(294)

A Charleroi-ítélet (66) értelmében Bizottság a vitatott intézkedések értékelése során köteles valamennyi releváns elemet és azok összefüggéseit is figyelembe venni, azaz ebben az ügyben a Bizottságnak meg kell vizsgálnia a Ryanair légitársasággal kötött szerződésnek az FLG-re gyakorolt várható hatásait, és ennek során figyelembe kell vennie az adott intézkedés valamennyi releváns szempontját.

Charleroi

66

| (295) | A Stardust Marine ügyben hozott ítéletben a Bíróság kimondta, hogy „annak vizsgálata érdekében, hogy az állam a piacgazdaságban tevékenykedő tájékozott befektetőként járt-e el, vagy sem, azon időszak kontextusába kell visszahelyezkedni, amelynek során a pénzügyi támogatási intézkedéseket megtették annak megítélése érdekében, hogy az állam magatartása gazdaságilag észszerű volt-e, és következésképpen tartózkodni kell minden olyan értékeléstől, amely valamely későbbi helyzeten alapul” (67). |
| --- | --- |

(295)

A Stardust Marine ügyben hozott ítéletben a Bíróság kimondta, hogy „annak vizsgálata érdekében, hogy az állam a piacgazdaságban tevékenykedő tájékozott befektetőként járt-e el, vagy sem, azon időszak kontextusába kell visszahelyezkedni, amelynek során a pénzügyi támogatási intézkedéseket megtették annak megítélése érdekében, hogy az állam magatartása gazdaságilag észszerű volt-e, és következésképpen tartózkodni kell minden olyan értékeléstől, amely valamely későbbi helyzeten alapul” (67).

Stardust Marine

67

| (296) | A piacgazdasági szereplő elvének alkalmazásához a Bizottságnak azt az időszakot kell alapul vennie, amikor a megállapodást megkötötték. Emellett az értékelés során a Bizottságnak a megállapodás megkötésekor az FLG rendelkezésére álló információkból és előfeltevésekből kell kiindulnia. |
| --- | --- |

(296)

A piacgazdasági szereplő elvének alkalmazásához a Bizottságnak azt az időszakot kell alapul vennie, amikor a megállapodást megkötötték. Emellett az értékelés során a Bizottságnak a megállapodás megkötésekor az FLG rendelkezésére álló információkból és előfeltevésekből kell kiindulnia.

7.4.2.   
  A piacgazdasági szereplő elvének alkalmazása a 2000. évi szerződésre

A piacgazdasági szereplő elvének alkalmazása a 2000. évi szerződésre

7.4.2.1.   Előzetes megjegyzések

Előzetes megjegyzések

| (297) | Az Air Berlin szerint a Ryanair és a lübecki repülőtér közötti szerződés nem volt jövedelmező, és felhívta a figyelmet arra, hogy az FLG veszteségei a Ryanair érkezés után folyamatosan nőttek (8. táblázat). Mivel csupán a Ryanair és a Wizz Air üzemeltetett menetrend szerinti járatokat erről a repülőtérről, az Air Berlin arra következtetett, hogy a két légitársaság volt felelős az FLG veszteségeiért. |
| --- | --- |

(297)

Az Air Berlin szerint a Ryanair és a lübecki repülőtér közötti szerződés nem volt jövedelmező, és felhívta a figyelmet arra, hogy az FLG veszteségei a Ryanair érkezés után folyamatosan nőttek (8. táblázat). Mivel csupán a Ryanair és a Wizz Air üzemeltetett menetrend szerinti járatokat erről a repülőtérről, az Air Berlin arra következtetett, hogy a két légitársaság volt felelős az FLG veszteségeiért.

| (298) | Ezzel szemben a Bizottság azt állapítja meg, hogy – még ha szignifikáns összefüggést is lehetne kimutatni a Ryanair lübecki repülőtéren elért utasszáma és az FLG veszteségei között – az utasforgalom és a gazdasági veszteségek közötti korreláció nem szükségszerűen jelenti azt, hogy a veszteségek a Ryanair működésére vezethetők vissza. Németország adatai szerint a 2000 és 2005 között felhalmozódott veszteségek több mint [...] %-a az ahhoz szükséges beruházásokra volt visszavezethető, hogy a repülőteret hozzáigazítsák a magasabb utasszámhoz. Beruházásokra volt szükség ahhoz, hogy egy esetleges privatizáció esetére fenntartsák a repülőtér értékét, az új légitársaságok számára pedig megőrizzék a vonzerejét. |
| --- | --- |

(298)

Ezzel szemben a Bizottság azt állapítja meg, hogy – még ha szignifikáns összefüggést is lehetne kimutatni a Ryanair lübecki repülőtéren elért utasszáma és az FLG veszteségei között – az utasforgalom és a gazdasági veszteségek közötti korreláció nem szükségszerűen jelenti azt, hogy a veszteségek a Ryanair működésére vezethetők vissza. Németország adatai szerint a 2000 és 2005 között felhalmozódott veszteségek több mint [...] %-a az ahhoz szükséges beruházásokra volt visszavezethető, hogy a repülőteret hozzáigazítsák a magasabb utasszámhoz. Beruházásokra volt szükség ahhoz, hogy egy esetleges privatizáció esetére fenntartsák a repülőtér értékét, az új légitársaságok számára pedig megőrizzék a vonzerejét.

| (299) | Emlékeztetni kell arra is, hogy a piacgazdasági szereplő tesztjének elvégzésekor az adott események vagy intézkedések előtti helyzet a mérvadó. A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint az a magánbefektetői magatartás, amelyhez a gazdaságpolitikai célkitűzések szerint eljáró állami befektető beavatkozását hasonlítani kell, nem feltétlenül egyezik meg a többé-kevésbé rövid távú megtérülés céljával tőkét elhelyező hagyományos befektető magatartásával; sokkal inkább hosszabb távú jövedelmezőségi kilátások vezérelhetik (68). Még ha egy repülőtér a Ryanair jelenléte alatti időszakban veszteséget is termel, lehetséges, hogy a repülőtér és a légitársaság által kötött szerződés hosszú távú előretekintésben többletnyereséget ígér. |
| --- | --- |

(299)

Emlékeztetni kell arra is, hogy a piacgazdasági szereplő tesztjének elvégzésekor az adott események vagy intézkedések előtti helyzet a mérvadó. A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint az a magánbefektetői magatartás, amelyhez a gazdaságpolitikai célkitűzések szerint eljáró állami befektető beavatkozását hasonlítani kell, nem feltétlenül egyezik meg a többé-kevésbé rövid távú megtérülés céljával tőkét elhelyező hagyományos befektető magatartásával; sokkal inkább hosszabb távú jövedelmezőségi kilátások vezérelhetik (68). Még ha egy repülőtér a Ryanair jelenléte alatti időszakban veszteséget is termel, lehetséges, hogy a repülőtér és a légitársaság által kötött szerződés hosszú távú előretekintésben többletnyereséget ígér.

68

| (300) | Végezetül pedig a Bizottság megemlíti, hogy e vizsgálat keretében megbízta az Ecoryst, hogy készítsen jelentést a Lübeck Hanza-város és a Ryanair között 2000-ben létrejött szerződés nyereségességéről (69). A jelentés azonban az összköltségen alapuló megközelítésből indult ki, nem pedig a többletköltségeken alapuló megközelítésből, ezért a Bizottság ebben az értékelésben nem vette azt figyelembe. |
| --- | --- |

(300)

Végezetül pedig a Bizottság megemlíti, hogy e vizsgálat keretében megbízta az Ecoryst, hogy készítsen jelentést a Lübeck Hanza-város és a Ryanair között 2000-ben létrejött szerződés nyereségességéről (69). A jelentés azonban az összköltségen alapuló megközelítésből indult ki, nem pedig a többletköltségeken alapuló megközelítésből, ezért a Bizottság ebben az értékelésben nem vette azt figyelembe.

69

7.4.2.2.   A különbözeti költségek és bevételek értékelése

A különbözeti költségek és bevételek értékelése

| (301) | Egy piacgazdasági szereplő a szerződés értékelése céljából a szerződés aláírásától, azaz 2000. május 29-től kezdődő időszakot vette volna alapul. Az időszak végeként a 2000. évi szerződés futamidejének végét, azaz 2010. május 31-ét jelölte volna meg. |
| --- | --- |

(301)

Egy piacgazdasági szereplő a szerződés értékelése céljából a szerződés aláírásától, azaz 2000. május 29-től kezdődő időszakot vette volna alapul. Az időszak végeként a 2000. évi szerződés futamidejének végét, azaz 2010. május 31-ét jelölte volna meg.

| (302) | A szóban forgó szerződés értékelése során – a (282)–(301) preambulumbekezdésben megfogalmazott megállapítások fényében – meg kell vizsgálni egyrészt azt a kérdést, hogy az említett szerződés állami támogatásnak minősül-e, másrészt pedig az esetleges támogatás mértékét, amihez az aláírása időpontjában fennálló helyzetet, valamint az akkoriban rendelkezésre álló információkat és belátható fejleményeket kell alapul venni, |
| --- | --- |

(302)

A szóban forgó szerződés értékelése során – a (282)–(301) preambulumbekezdésben megfogalmazott megállapítások fényében – meg kell vizsgálni egyrészt azt a kérdést, hogy az említett szerződés állami támogatásnak minősül-e, másrészt pedig az esetleges támogatás mértékét, amihez az aláírása időpontjában fennálló helyzetet, valamint az akkoriban rendelkezésre álló információkat és belátható fejleményeket kell alapul venni,

| (303) | A szerződésről folytatott tárgyalások időpontjában az FLG abból indult ki, hogy a Ryanair üzleti tevékenysége folytán növekedni fog az utasszám a lübecki repülőtéren, aminek eredményeként magasabb bevételekre tesznek szert a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből, bővülni fognak a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységek, és nőni fog a repülőtér vonzereje más légitársaság letelepedése számára is. Bár a szerződéskötés előtti években az FLG veszteséget termelt, mégis azzal számot, hogy a Ryanair által a repülőtéren folytatott üzleti tevékenység közép- és hosszú távon mérsékelt nyereséget von majd maga után. |
| --- | --- |

(303)

A szerződésről folytatott tárgyalások időpontjában az FLG abból indult ki, hogy a Ryanair üzleti tevékenysége folytán növekedni fog az utasszám a lübecki repülőtéren, aminek eredményeként magasabb bevételekre tesznek szert a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből, bővülni fognak a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységek, és nőni fog a repülőtér vonzereje más légitársaság letelepedése számára is. Bár a szerződéskötés előtti években az FLG veszteséget termelt, mégis azzal számot, hogy a Ryanair által a repülőtéren folytatott üzleti tevékenység közép- és hosszú távon mérsékelt nyereséget von majd maga után.

| (304) | Németország adatokat mutatott be az utasforgalom korábban várt növekedésére, valamint a várt többletköltségekre és -bevételekre vonatkozóan (amelyek előrejelzéseket is tartalmaztak a legkedvezőbb, illetve a legkedvezőtlenebb esetekre). |
| --- | --- |

(304)

Németország adatokat mutatott be az utasforgalom korábban várt növekedésére, valamint a várt többletköltségekre és -bevételekre vonatkozóan (amelyek előrejelzéseket is tartalmaztak a legkedvezőbb, illetve a legkedvezőtlenebb esetekre).

| (305) | A piacgazdasági magánszereplő észszerű módon a következő többletbevételekre számított volna a szerződés alapján:






  a) | légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek növekedése a Ryanair által fizetett utas- és leszállási díjaknak köszönhetően; és |
| --- | --- | --- |

(305)

A piacgazdasági magánszereplő észszerű módon a következő többletbevételekre számított volna a szerződés alapján:

a)

légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek növekedése a Ryanair által fizetett utas- és leszállási díjaknak köszönhetően; és

| b) | légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó többletbevételek, például parkolási díjak, franchise üzletek vagy közvetlenül üzemeltetett üzletek. |
| --- | --- |

b)

légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó többletbevételek, például parkolási díjak, franchise üzletek vagy közvetlenül üzemeltetett üzletek.

| (306) | A „single till” („közös kassza”) megközelítés alkalmazásakor a Bizottság szerint figyelembe kell venni a légi forgalommal összefüggő és nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket is (70). |
| --- | --- |

(306)

A „single till” („közös kassza”) megközelítés alkalmazásakor a Bizottság szerint figyelembe kell venni a légi forgalommal összefüggő és nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket is (70).

70

| (307) | Németország szerint a repülőtér a 2000. évi szerződésben meghatározott díjak alapján a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből utasonként átlagosan [...] EUR bevételre számított. A légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket a légi forgalommal összefüggő üzletág bevételeinek [...] %-ára becsülték. |
| --- | --- |

(307)

Németország szerint a repülőtér a 2000. évi szerződésben meghatározott díjak alapján a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből utasonként átlagosan [...] EUR bevételre számított. A légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket a légi forgalommal összefüggő üzletág bevételeinek [...] %-ára becsülték.

| (308) | A piacgazdasági magánszereplő észszerű módon a következő többletköltségekre számított volna a szerződés alapján:






  a) | közvetlenül a Ryanair légitársasággal kötött szerződés által okozott működési többletköltségek; |
| --- | --- | --- |

(308)

A piacgazdasági magánszereplő észszerű módon a következő többletköltségekre számított volna a szerződés alapján:

a)

közvetlenül a Ryanair légitársasággal kötött szerződés által okozott működési többletköltségek;

| b) | a marketingszolgáltatások költségei; |
| --- | --- |

b)

a marketingszolgáltatások költségei;

| c) | közvetlenül a Ryanair légitársasággal kötött szerződéshez kapcsolódó beruházási költségek. |
| --- | --- |

c)

közvetlenül a Ryanair légitársasággal kötött szerződéshez kapcsolódó beruházási költségek.

| (309) | Németország közlése szerint az FLG-nek a várt utasforgalom kezelése érdekében további személyzetet kellett felvennie. Az FLG utasonként [...] EUR működési és személyzeti többletköltséggel számolt. |
| --- | --- |

(309)

Németország közlése szerint az FLG-nek a várt utasforgalom kezelése érdekében további személyzetet kellett felvennie. Az FLG utasonként [...] EUR működési és személyzeti többletköltséggel számolt.

| (310) | A 2000. évi szerződés alapján az FLG a 2000 és 2012 közötti időszakra a legkedvezőbb esetben [...] EUR, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR marketingköltség-növekedéssel számolt. |
| --- | --- |

(310)

A 2000. évi szerződés alapján az FLG a 2000 és 2012 közötti időszakra a legkedvezőbb esetben [...] EUR, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR marketingköltség-növekedéssel számolt.

| (311) | A beruházási költségeket illetően Németország kifejtette, hogy a repülőtéri infrastruktúra már a Ryanair légitársasággal kötött szerződés előtt is rendelkezésre állt, és a Ryanair eredetileg tervezett működése ott semmilyen további infrastrukturális beruházást nem tett szükségessé. |
| --- | --- |

(311)

A beruházási költségeket illetően Németország kifejtette, hogy a repülőtéri infrastruktúra már a Ryanair légitársasággal kötött szerződés előtt is rendelkezésre állt, és a Ryanair eredetileg tervezett működése ott semmilyen további infrastrukturális beruházást nem tett szükségessé.

| (312) | Németország a következő kimutatást nyújtotta be a bevételekről és a működési költségekről, a legkedvezőbb (11. táblázat) és a legkedvezőtlenebb (12. táblázat) esetet is megadva:

  11. táblázat


  Költségek és bevételek – legkedvezőbb eset










  Év | Utasszám | Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek | Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek | Működési költségek |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2001 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2002 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2003 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2004 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2005 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2006 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2007 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2011 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2012 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Összesen | [...] | [...] | [...] | [...] |

(312)

Németország a következő kimutatást nyújtotta be a bevételekről és a működési költségekről, a legkedvezőbb (11. táblázat) és a legkedvezőtlenebb (12. táblázat) esetet is megadva:

11. táblázat

11. táblázat

Költségek és bevételek – legkedvezőbb eset

Költségek és bevételek – legkedvezőbb eset

Év

Utasszám

Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek

Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek

Működési költségek

2000

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

[...]

[...]

[...]

[...]

2006

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

[...]

2011

[...]

[...]

[...]

[...]

2012

[...]

[...]

[...]

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

12. táblázat

12. táblázat

Költségek és bevételek – legkedvezőtlenebb eset

Költségek és bevételek – legkedvezőtlenebb eset

| Év | Utasszám | Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek | Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek | Működési költségek |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2001 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2002 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2003 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2004 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2005 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2006 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2007 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2011 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2012 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Összesen | [...] | [...] | [...] | [...] |

Év

Utasszám

Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek

Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek

Működési költségek

2000

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

[...]

[...]

[...]

[...]

2006

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

[...]

2011

[...]

[...]

[...]

[...]

2012

[...]

[...]

[...]

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (313) | Az FLG pozitív pénzügyi hatásokra számított a Ryanair légitársasággal kötött 2000. évi megállapodás alapján. Ennek megítéléséhez egy táblázatban (13. táblázat) foglalták össze a légi forgalommal összefüggő és nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket, valamint a közvetlenül a Ryanair repülőtéri működésének betudható költségeket és a marketingköltségeket.

  13. táblázat



  Előzetes nyereségességelemzés








  A nyereségesség értékelése | Legkedvezőbb eset (EUR-ban) | Legkedvezőtlenebb eset (EUR-ban) |
| --- | --- | --- | --- |
| Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek | [...] | [...] |
| Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek | [...] | [...] |
| Működési költségek | [...] | [...] |
| marketingköltségek | [...] | [...] |
| Összesen | [...] | [...] |

(313)

Az FLG pozitív pénzügyi hatásokra számított a Ryanair légitársasággal kötött 2000. évi megállapodás alapján. Ennek megítéléséhez egy táblázatban (13. táblázat) foglalták össze a légi forgalommal összefüggő és nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket, valamint a közvetlenül a Ryanair repülőtéri működésének betudható költségeket és a marketingköltségeket.

13. táblázat

13. táblázat

Előzetes nyereségességelemzés

Előzetes

A nyereségesség értékelése

Legkedvezőbb eset (EUR-ban)

Legkedvezőtlenebb eset (EUR-ban)

Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek

[...]

[...]

Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek

[...]

[...]

Működési költségek

[...]

[...]

marketingköltségek

[...]

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

[...]

[...]

| (314) | A legkedvezőbb esetre vonatkozó forgatókönyvben Németország [...] főre kerekítette az utasszámot; emiatt a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek [...] EUR-t tettek ki. A legkedvezőtlenebb esetre vonatkozó forgatókönyvben összesen [...] utasból indultak ki, aminek eredményeként a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételeket [...] EUR-ra tették. Mivel azt feltételezték, hogy a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek [...] %-t teszik ki, a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket a legkedvezőbb esetben [...] EUR-ban, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR-ban határozták meg. Ezen túlmenően a működési költségeket a legkedvezőbb esetben [...] EUR-ra, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR-ra tették. A marketingköltségeket nem utasonként számították ki, hanem megbecsülték: a legkedvezőbb esetben [...] EUR-t, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR-t becsültek. |
| --- | --- |

(314)

A legkedvezőbb esetre vonatkozó forgatókönyvben Németország [...] főre kerekítette az utasszámot; emiatt a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek [...] EUR-t tettek ki. A legkedvezőtlenebb esetre vonatkozó forgatókönyvben összesen [...] utasból indultak ki, aminek eredményeként a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételeket [...] EUR-ra tették. Mivel azt feltételezték, hogy a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek [...] %-t teszik ki, a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket a legkedvezőbb esetben [...] EUR-ban, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR-ban határozták meg. Ezen túlmenően a működési költségeket a legkedvezőbb esetben [...] EUR-ra, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR-ra tették. A marketingköltségeket nem utasonként számították ki, hanem megbecsülték: a legkedvezőbb esetben [...] EUR-t, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR-t becsültek.

| (315) | A 13. táblázat azt mutatja be, hogy a 2000. évi szerződésből adódó bevételek a becslések szerint meghaladják a költségeket, ami a legkedvezőbb esetben [...] EUR, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR éves többletet eredményezett volna. |
| --- | --- |

(315)

A 13. táblázat azt mutatja be, hogy a 2000. évi szerződésből adódó bevételek a becslések szerint meghaladják a költségeket, ami a legkedvezőbb esetben [...] EUR, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR éves többletet eredményezett volna.

| (316) | A Bizottság megalapozottnak tartja Németország megközelítését. A légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó becsült bevételek a Ryanair légitársasággal 2000-ben kötött szerződés kondícióin alapultak. Az a becslés, amely a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek [...] %-ában határozta meg, láthatóan összhangban van a más repülőtereken elvégzett idevágó általános kalkulációkkal (lásd a 6. táblázatot). Az is észszerű várakozásnak tűnik, hogy az utasforgalom növekedésével a munkaerő-szükséglet is nőni fog. |
| --- | --- |

(316)

A Bizottság megalapozottnak tartja Németország megközelítését. A légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó becsült bevételek a Ryanair légitársasággal 2000-ben kötött szerződés kondícióin alapultak. Az a becslés, amely a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételeket a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek [...] %-ában határozta meg, láthatóan összhangban van a más repülőtereken elvégzett idevágó általános kalkulációkkal (lásd a 6. táblázatot). Az is észszerű várakozásnak tűnik, hogy az utasforgalom növekedésével a munkaerő-szükséglet is nőni fog.

| (317) | A lübecki repülőtér bővítésével kapcsolatos beruházások nem a Ryanair légitársaságra voltak szabva, hanem más légitársaságoknak is hasznára válhattak. Ezért nincs szükség arra, hogy a beruházási költségeket hozzászámítsuk a Ryanair légitársasággal kötött szerződés többletköltségeihez. Ahogy Németország is hangsúlyozta, az FLG folyamatosan azon dolgozott, hogy más légitársaságok is bázist hozzanak létre a repülőtéren, és ezek a törekvések sikerrel is jártak (például a Wizz Air). Emellett Németország szerint a repülőtér éveken át sikertelenül próbált tárgyalásokat kezdeményezni az Air Berlin légitársasággal. |
| --- | --- |

(317)

A lübecki repülőtér bővítésével kapcsolatos beruházások nem a Ryanair légitársaságra voltak szabva, hanem más légitársaságoknak is hasznára válhattak. Ezért nincs szükség arra, hogy a beruházási költségeket hozzászámítsuk a Ryanair légitársasággal kötött szerződés többletköltségeihez. Ahogy Németország is hangsúlyozta, az FLG folyamatosan azon dolgozott, hogy más légitársaságok is bázist hozzanak létre a repülőtéren, és ezek a törekvések sikerrel is jártak (például a Wizz Air). Emellett Németország szerint a repülőtér éveken át sikertelenül próbált tárgyalásokat kezdeményezni az Air Berlin légitársasággal.

| (318) | Németország azzal érvel, hogy a lübecki repülőtér sikeres privatizációjához elengedhetetlen volt az utasforgalom jelentős növelése. A Bizottság elfogadta, hogy azzal a céllal hajtották végre a beruházásokat, hogy felkészüljenek a nagyobb utasforgalomra (71). |
| --- | --- |

(318)

Németország azzal érvel, hogy a lübecki repülőtér sikeres privatizációjához elengedhetetlen volt az utasforgalom jelentős növelése. A Bizottság elfogadta, hogy azzal a céllal hajtották végre a beruházásokat, hogy felkészüljenek a nagyobb utasforgalomra (71).

71

| (319) | Mindazonáltal a 2000. évi szerződés nem kötelezte az FLG-t beruházások végrehajtására (72). Az FLG anélkül is eleget tehetett volna az említett szerződésből eredő kötelezettségeinek, hogy beruházott volna a repülőtér bővítésébe. |
| --- | --- |

(319)

Mindazonáltal a 2000. évi szerződés nem kötelezte az FLG-t beruházások végrehajtására (72). Az FLG anélkül is eleget tehetett volna az említett szerződésből eredő kötelezettségeinek, hogy beruházott volna a repülőtér bővítésébe.

72

| (320) | Mindezek alapján a Bizottság megalapozottnak tartja, hogy a lübecki repülőtéren végrehajtott beruházásokat ne kössék össze a Ryanair légitársasággal 2010-ben megkötött megállapodással. |
| --- | --- |

(320)

Mindezek alapján a Bizottság megalapozottnak tartja, hogy a lübecki repülőtéren végrehajtott beruházásokat ne kössék össze a Ryanair légitársasággal 2010-ben megkötött megállapodással.

| (321) | Németország adatainak elemzését követően azonban a Bizottság egy pontban nem tud egyetérteni, és ezért módosítást eszközöl. A 2000. évi szerződésben abban állapodtak meg, hogy az 2010. május 30-ig tart. Németország az említett szerződésből eredő többletnyereség kiszámításakor a 2011-es és 2012-es év többletköltségeit és -bevételeit is figyelembe vette. A Bizottság csupán a szerződés futamideje alatt keletkezett többletköltségek és -bevételek figyelembevételét tartja indokoltnak. E szükséges módosítás fényében a Bizottság elvégezte a saját elemzését. Ennek során a többletnyereség Németország által elvégzett értékelésére támaszkodott, és szükség esetén korrigálta azt; így készült elé a 14., 15. és 16. táblázatban látható kimutatás:

  14. táblázat


  Költségek és bevételek – legkedvezőbb eset










  Év | Utasszám | Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek | Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek | Működési költségek |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2001 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2002 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2003 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2004 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2005 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2006 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2007 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Összesen | [...] | [...] | [...] | [...] |

(321)

Németország adatainak elemzését követően azonban a Bizottság egy pontban nem tud egyetérteni, és ezért módosítást eszközöl. A 2000. évi szerződésben abban állapodtak meg, hogy az 2010. május 30-ig tart. Németország az említett szerződésből eredő többletnyereség kiszámításakor a 2011-es és 2012-es év többletköltségeit és -bevételeit is figyelembe vette. A Bizottság csupán a szerződés futamideje alatt keletkezett többletköltségek és -bevételek figyelembevételét tartja indokoltnak. E szükséges módosítás fényében a Bizottság elvégezte a saját elemzését. Ennek során a többletnyereség Németország által elvégzett értékelésére támaszkodott, és szükség esetén korrigálta azt; így készült elé a 14., 15. és 16. táblázatban látható kimutatás:

14. táblázat

14. táblázat

Költségek és bevételek – legkedvezőbb eset

Költségek és bevételek – legkedvezőbb eset

Év

Utasszám

Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek

Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek

Működési költségek

2000

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

[...]

[...]

[...]

[...]

2006

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

15. táblázat

15. táblázat

Költségek és bevételek – legkedvezőtlenebb eset

Költségek és bevételek – legkedvezőtlenebb eset

| Év | Utasszám | Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek | Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek | Működési költségek |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2001 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2002 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2003 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2004 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2005 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2006 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2007 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Összesen | [...] | [...] | [...] | [...] |

Év

Utasszám

Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek

Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek

Működési költségek

2000

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

[...]

[...]

[...]

[...]

2006

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

16. táblázat

16. táblázat

Előzetes nyereségességelemzés

Előzetes

| A nyereségesség értékelése | Legkedvezőbb eset (EUR-ban) | Legkedvezőtlenebb eset (EUR-ban) |
| --- | --- | --- |
| Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek | [...] | [...] |
| Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek | [...] | [...] |
| Működési költségek | [...] | [...] |
| marketingköltségek | [...] | [...] |
| Összesen | [...] | [...] |

A nyereségesség értékelése

Legkedvezőbb eset (EUR-ban)

Legkedvezőtlenebb eset (EUR-ban)

Légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek

[...]

[...]

Légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek

[...]

[...]

Működési költségek

[...]

[...]

marketingköltségek

[...]

[...]

Összesen

Összesen

[...]

[...]

[...]

[...]

| (322) | A Bizottság kivette a 2011-re és 2012-re várt bevételeket és működési költségeket, mivel a 2000. évi szerződésnek ekkora már meg kellett szűnnie (lásd a 14. és 15. táblázatot). Ehelyett a 2000 és 2010 közötti évekre alapozta a várható bevételeket és működési költségeket, amelyeket a következő 16. táblázat mutat be. A marketingköltségek tekintetében a Bizottság a legkedvezőbb és legkedvezőtlenebb esetre is kiszámította az utasonkénti átlagköltséget, amihez a német hatóságok adatait vette alapul. Ezt követően az egy főre jutó átlagértéket felszorozta a 2000 és 2010 közötti évek várható utasforgalmával, aminek eredményeként a marketingköltségek becsült értéke a legkedvezőbb esetben [...] EUR, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR (16. táblázat). |
| --- | --- |

(322)

A Bizottság kivette a 2011-re és 2012-re várt bevételeket és működési költségeket, mivel a 2000. évi szerződésnek ekkora már meg kellett szűnnie (lásd a 14. és 15. táblázatot). Ehelyett a 2000 és 2010 közötti évekre alapozta a várható bevételeket és működési költségeket, amelyeket a következő 16. táblázat mutat be. A marketingköltségek tekintetében a Bizottság a legkedvezőbb és legkedvezőtlenebb esetre is kiszámította az utasonkénti átlagköltséget, amihez a német hatóságok adatait vette alapul. Ezt követően az egy főre jutó átlagértéket felszorozta a 2000 és 2010 közötti évek várható utasforgalmával, aminek eredményeként a marketingköltségek becsült értéke a legkedvezőbb esetben [...] EUR, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR (16. táblázat).

| (323) | Még ha a Németország által az FLG-ről benyújtott előzetes elemzés nem is számítolta le a kifizetéseket a szerződéskötés időpontjában érvényes árakra, a számokból egyértelműen kitűnik, hogy a szerződés előzetesen nyereségesnek bizonyult. |
| --- | --- |

(323)

Még ha a Németország által az FLG-ről benyújtott előzetes elemzés nem is számítolta le a kifizetéseket a szerződéskötés időpontjában érvényes árakra, a számokból egyértelműen kitűnik, hogy a szerződés előzetesen nyereségesnek bizonyult.

| (324) | A Németország által benyújtott adatok mellett az Oxera benyújtotta a 2000. évi szerződés nyereségességelemzését (73). Az Oxera lehetőség szerint tényleges adatokat, azaz a szerződéskötés előtti időkből származó költségeket és bevételeket használt az elemzéséhez, hogy ezekből feltevéseket vezessen le az FLG szerződéskötés előtti várakozásaival kapcsolatban. Ehhez az Oxera a szerződéskötés napjáig rögzített utasszámokat használta fel. A légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételeket és a marketingköltségeket a 2000. évi szerződés szerinti díjakra és kifizetésekre alapozta. A légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek és a működési költségek kiszámításához az Oxera a szerződéskötés után időszak tényleges számait használta fel. |
| --- | --- |

(324)

A Németország által benyújtott adatok mellett az Oxera benyújtotta a 2000. évi szerződés nyereségességelemzését (73). Az Oxera lehetőség szerint tényleges adatokat, azaz a szerződéskötés előtti időkből származó költségeket és bevételeket használt az elemzéséhez, hogy ezekből feltevéseket vezessen le az FLG szerződéskötés előtti várakozásaival kapcsolatban. Ehhez az Oxera a szerződéskötés napjáig rögzített utasszámokat használta fel. A légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételeket és a marketingköltségeket a 2000. évi szerződés szerinti díjakra és kifizetésekre alapozta. A légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek és a működési költségek kiszámításához az Oxera a szerződéskötés után időszak tényleges számait használta fel.

73

| (325) | A 2000-ben a Ryanair légitársasággal kötött szerződés nettó jelenértékét [...] EUR-ra becsülték. Ezért arra számítottak, hogy a megállapodás nyereséges lesz. |
| --- | --- |

(325)

A 2000-ben a Ryanair légitársasággal kötött szerződés nettó jelenértékét [...] EUR-ra becsülték. Ezért arra számítottak, hogy a megállapodás nyereséges lesz.

| (326) | Az Oxera úgy számította ki a nettó jelenértéket, hogy nem rendelt beruházási költségeket a 2000. évi szerződéshez. Ez egybevág a Bizottság megállapításával (lásd a (316)–(320) preambulumbekezdést), miszerint a lübecki repülőtéren végrehajtott beruházásokat nem lehetett összefüggésbe hozni a 2000. évi szerződéssel. |
| --- | --- |

(326)

Az Oxera úgy számította ki a nettó jelenértéket, hogy nem rendelt beruházási költségeket a 2000. évi szerződéshez. Ez egybevág a Bizottság megállapításával (lásd a (316)–(320) preambulumbekezdést), miszerint a lübecki repülőtéren végrehajtott beruházásokat nem lehetett összefüggésbe hozni a 2000. évi szerződéssel.

| (327) | A Bizottság megállapítja, hogy az Oxera az utasforgalom, a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek és a marketingköltségek kiszámításához előzetes adatokat, ezzel szemben a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek és a működési költségek kiszámításához utólagos adatokat vett alapul. Saját bevallása szerint az Oxera nem fért hozzá a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételekre és a működési költségekre vonatkozó előzetes prognózisokhoz. A Bizottság megállapítja, hogy ha azt akarjuk értékelni, hogy a szerződés összhangban van-e a piacgazdasági szereplő elvével, akkor csak azokat a bevételeket és költségeket lehet figyelembe venni, amelyeket a repülőtér egy légitársasággal kötött szerződés időpontja előtt prognosztizált. Segítségképpen viszont fel lehet használni a részben utólagos adatokon alapuló értékelést, hogy igazolják az előre megbecsült bevételek és költségek alapját képező feltevéseket. A légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételekre vonatkozóan az Oxera által rekonstruált előzetes adatok ([...] EUR) szintén abban a tartományban voltak, amelyet Németország FLG-prognózisainak legkedvezőbb ([...] EUR) és legkedvezőtlenebb esetei jelöltek ki. Az Oxera által a marketingköltségekre vonatkozóan rekonstruált előzetes adatok még el is maradtak a Németország által benyújtott prognózisoktól: az FLG a marketingköltségeket a legkedvezőbb esetben [...] EUR-ra, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR-ra prognosztizálta. Ez megerősíti, hogy az FLG-prognózisok kellően konzervatívak voltak. |
| --- | --- |

(327)

A Bizottság megállapítja, hogy az Oxera az utasforgalom, a légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételek és a marketingköltségek kiszámításához előzetes adatokat, ezzel szemben a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételek és a működési költségek kiszámításához utólagos adatokat vett alapul. Saját bevallása szerint az Oxera nem fért hozzá a légi forgalommal nem összefüggő tevékenységekből származó bevételekre és a működési költségekre vonatkozó előzetes prognózisokhoz. A Bizottság megállapítja, hogy ha azt akarjuk értékelni, hogy a szerződés összhangban van-e a piacgazdasági szereplő elvével, akkor csak azokat a bevételeket és költségeket lehet figyelembe venni, amelyeket a repülőtér egy légitársasággal kötött szerződés időpontja előtt prognosztizált. Segítségképpen viszont fel lehet használni a részben utólagos adatokon alapuló értékelést, hogy igazolják az előre megbecsült bevételek és költségek alapját képező feltevéseket. A légi forgalommal összefüggő tevékenységekből származó bevételekre vonatkozóan az Oxera által rekonstruált előzetes adatok ([...] EUR) szintén abban a tartományban voltak, amelyet Németország FLG-prognózisainak legkedvezőbb ([...] EUR) és legkedvezőtlenebb esetei jelöltek ki. Az Oxera által a marketingköltségekre vonatkozóan rekonstruált előzetes adatok még el is maradtak a Németország által benyújtott prognózisoktól: az FLG a marketingköltségeket a legkedvezőbb esetben [...] EUR-ra, a legkedvezőtlenebb esetben pedig [...] EUR-ra prognosztizálta. Ez megerősíti, hogy az FLG-prognózisok kellően konzervatívak voltak.

előzetes

utólagos

előzetes

előzetes

előzetes

7.4.3.   
  Következtetés

Következtetés

| (328) | A Németország által benyújtott információkból kitűnik, hogy az FLG pozitív növekményt várhatott a 2000. évi szerződéstől. Az e várakozás alapjául szolgáló előfeltevések észszerűnek tűnnek. Ezt az is alátámasztja, hogy az utasforgalom várt növekedését a valós növekedés a 2000 és 2005 közötti időszakban meghaladta. Az utasforgalom növekedésének megtorpanása nagyrészt arra volt visszavezethető, hogy nem adták ki a tervezési engedélyt, ami ellehetetlenítette a repülőtér bővítését. Ezt a 2000. évi szerződés aláírásának időpontjában nem lehetett előre látni. Az FLG várakozásait az Oxera tanulmánya alátámasztja. |
| --- | --- |

(328)

A Németország által benyújtott információkból kitűnik, hogy az FLG pozitív növekményt várhatott a 2000. évi szerződéstől. Az e várakozás alapjául szolgáló előfeltevések észszerűnek tűnnek. Ezt az is alátámasztja, hogy az utasforgalom várt növekedését a valós növekedés a 2000 és 2005 közötti időszakban meghaladta. Az utasforgalom növekedésének megtorpanása nagyrészt arra volt visszavezethető, hogy nem adták ki a tervezési engedélyt, ami ellehetetlenítette a repülőtér bővítését. Ezt a 2000. évi szerződés aláírásának időpontjában nem lehetett előre látni. Az FLG várakozásait az Oxera tanulmánya alátámasztja.

| (329) | Így észszerűen azzal lehetett számolni, hogy a 2000-ben a Ryanair légitársasággal kötött szerződés többletnyereséget fog hozni az FLG számára. Következésképpen egy körültekintőbb piacgazdasági szereplő ugyanúgy megkötötte volna a szerződést, hiszen előzetes szemszögből nézve a szerződés hozzájárult volna a repülőtér nyereségességének növekedéséhez. Egyértelműen pozitív hozzájárulása miatt a 2000. évi szerződés a repülőtér átfogó stratégiájának részeként is értelmezhető, amely legalábbis hosszú távon a nyereségességet tűzte ki célul. |
| --- | --- |

(329)

Így észszerűen azzal lehetett számolni, hogy a 2000-ben a Ryanair légitársasággal kötött szerződés többletnyereséget fog hozni az FLG számára. Következésképpen egy körültekintőbb piacgazdasági szereplő ugyanúgy megkötötte volna a szerződést, hiszen előzetes szemszögből nézve a szerződés hozzájárult volna a repülőtér nyereségességének növekedéséhez. Egyértelműen pozitív hozzájárulása miatt a 2000. évi szerződés a repülőtér átfogó stratégiájának részeként is értelmezhető, amely legalábbis hosszú távon a nyereségességet tűzte ki célul.

előzetes

| (330) | Az FLG és a Ryanair között 2000-ben létrejött szerződés ezért semmilyen olyan gazdasági előnnyel nem járt, amely rendes piaci feltételek között nem jelentkezett volna a Ryanair számára. Ezért a szerződés nem tekintendő az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak. Ez a megállapítás nem érinti annak vizsgálatát, hogy a 2010. évi megállapodás állami támogatást jelent-e a Ryanair számára. |
| --- | --- |

(330)

Az FLG és a Ryanair között 2000-ben létrejött szerződés ezért semmilyen olyan gazdasági előnnyel nem járt, amely rendes piaci feltételek között nem jelentkezett volna a Ryanair számára. Ezért a szerződés nem tekintendő az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak. Ez a megállapítás nem érinti annak vizsgálatát, hogy a 2010. évi megállapodás állami támogatást jelent-e a Ryanair számára.

7.5.   A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

A REPÜLŐGÉPEK JÉGTELENÍTÉSÉÉRT FELSZÁMÍTOTT DÍJAK

7.5.1.   
  Szelektív jelleg

Szelektív jelleg

| (331) | Az állami támogatási intézkedések akkor tartoznak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá, ha „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését” előnyben részesítik. Következésképpen csak azok az intézkedések tartoznak az állami támogatás fogalmába, amelyek szelektív módon részesítenek előnyben vállalkozásokat. |
| --- | --- |

(331)

Az állami támogatási intézkedések akkor tartoznak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá, ha „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését” előnyben részesítik. Következésképpen csak azok az intézkedések tartoznak az állami támogatás fogalmába, amelyek szelektív módon részesítenek előnyben vállalkozásokat.

| (332) | Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata szerint meg kell vizsgálni, hogy egy adott jogrendszeren („hivatkozási keretrendszeren”) belül egy állami intézkedés alkalmas-e arra, hogy előnyben részesítsen „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését” más olyan vállalkozásokkal vagy árukkal szemben, amelyek az adott intézkedés céljára figyelemmel hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak. Nyilvánvalóan szelektív jellegű az az intézkedés, amely különbséget tesz hasonló helyzetben lévő vállalkozások között. Amennyiben egy prima facie szelektív intézkedést a rendszer jellege és felépítése igazol, az nem minősül szelektívnek, és ezért nem tartozik az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá (74). |
| --- | --- |

(332)

Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata szerint meg kell vizsgálni, hogy egy adott jogrendszeren („hivatkozási keretrendszeren”) belül egy állami intézkedés alkalmas-e arra, hogy előnyben részesítsen „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését” más olyan vállalkozásokkal vagy árukkal szemben, amelyek az adott intézkedés céljára figyelemmel hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak. Nyilvánvalóan szelektív jellegű az az intézkedés, amely különbséget tesz hasonló helyzetben lévő vállalkozások között. Amennyiben egy prima facie szelektív intézkedést a rendszer jellege és felépítése igazol, az nem minősül szelektívnek, és ezért nem tartozik az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá (74).

74

| (333) | A Bizottságnak ezért háromlépcsős elemzést kell végeznie: Az első lépésben meg kell határozni a hivatkozási keretrendszert. Másodszor meg kell határozni, hogy egy adott intézkedés az említett rendszertől való eltérésnek minősül-e, amennyiben különbséget tesz a rendszerből fakadó célok tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő gazdasági szereplők között. Ha megállapítható az eltérés (és ezért az intézkedés prima facie szelektív), az elemzés harmadik lépésében meg kell állapítani, hogy a (hivatkozási) keretrendszer jellege és felépítése igazolja-e az eltérést. |
| --- | --- |

(333)

A Bizottságnak ezért háromlépcsős elemzést kell végeznie: Az első lépésben meg kell határozni a hivatkozási keretrendszert. Másodszor meg kell határozni, hogy egy adott intézkedés az említett rendszertől való eltérésnek minősül-e, amennyiben különbséget tesz a rendszerből fakadó célok tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő gazdasági szereplők között. Ha megállapítható az eltérés (és ezért az intézkedés prima facie szelektív), az elemzés harmadik lépésében meg kell állapítani, hogy a (hivatkozási) keretrendszer jellege és felépítése igazolja-e az eltérést.

| (334) | Ebben az ügyben a Bizottság a repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjak miatt indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást. |
| --- | --- |

(334)

Ebben az ügyben a Bizottság a repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjak miatt indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást.

| (335) | Ennek során először azt kell megállapítania, hogy a szóban forgó díjak milyen szabályozáson alapulnak. A Bizottság megállapította, hogy a vonatkozó díjakat egy különdíjakra vonatkozó szabályozásban rögzítik. Ez a különdíjakra vonatkozó szabályozás nem része az infrastruktúrahasználat általános díjszabásának, vannak azonban bizonyos közös jellemzőik. A szabályozás felsorolja a repülőtér által a légitársaságok számára nyújtott meghatározott szolgáltatások árait, valamint az ezekhez szükséges anyagok árát. A szabályozás minden légitársaságra alkalmazandó, amely a repülőteret használja. Néhány évente rendszeresen aktualizálják azt, hogy figyelembe vegyék e különleges szolgáltatások költségeinek alakulását. Csak a repülőtér jogosult a különdíjakra vonatkozó szabályozás elkészítésére. |
| --- | --- |

(335)

Ennek során először azt kell megállapítania, hogy a szóban forgó díjak milyen szabályozáson alapulnak. A Bizottság megállapította, hogy a vonatkozó díjakat egy különdíjakra vonatkozó szabályozásban rögzítik. Ez a különdíjakra vonatkozó szabályozás nem része az infrastruktúrahasználat általános díjszabásának, vannak azonban bizonyos közös jellemzőik. A szabályozás felsorolja a repülőtér által a légitársaságok számára nyújtott meghatározott szolgáltatások árait, valamint az ezekhez szükséges anyagok árát. A szabályozás minden légitársaságra alkalmazandó, amely a repülőteret használja. Néhány évente rendszeresen aktualizálják azt, hogy figyelembe vegyék e különleges szolgáltatások költségeinek alakulását. Csak a repülőtér jogosult a különdíjakra vonatkozó szabályozás elkészítésére.

| (336) | A lübecki repülőtérről szóló ítéletében a Bíróság megállapította, hogy a 2006. évi díjszabás mérvadó hivatkozási keretrendszernek tekintendő (75). Az általános díjszabás és a különdíjakra vonatkozó szabályozás hasonlóságait figyelembe véve a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a különdíjakra vonatkozó szabályozás a lübecki repülőtéren olyan hivatkozási keretrendszernek tekintendő, amelynek alapján meg lehet vizsgálni a repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjakat. |
| --- | --- |

(336)

A lübecki repülőtérről szóló ítéletében a Bíróság megállapította, hogy a 2006. évi díjszabás mérvadó hivatkozási keretrendszernek tekintendő (75). Az általános díjszabás és a különdíjakra vonatkozó szabályozás hasonlóságait figyelembe véve a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a különdíjakra vonatkozó szabályozás a lübecki repülőtéren olyan hivatkozási keretrendszernek tekintendő, amelynek alapján meg lehet vizsgálni a repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjakat.

75

| (337) | Másrészt a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy a különdíjakra vonatkozó szabályozás különbséget tesz-e olyan gazdasági szereplők között, amelyek hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak. A különdíjakra vonatkozó szabályozás minden olyan légitársaságra alkalmazandó, amely a lübecki repülőteret használja. A jégtelenítési szolgáltatások igénybevétele során nem tesz különbséget a légitársaságok között. Minden, a lübecki repülőtéren jégtelenített repülőgépre ugyanazok a díjak érvényesek; a díjakat a felszállótömeg, valamint a felhasznált jégtelenítő folyadék és meleg víz mennyisége alapján határozzák meg. A lübecki repülőtéren a jégtelenítési szolgáltatásokért felszámított díjak ezért nem térnek el a hivatkozási keretrendszertől, mivel nem tesznek különbséget a repülőteret használó légitársaságok között. A Bizottság megítélése szerint tehát a jégtelenítés díja nyilvánvalóan nem szelektív. |
| --- | --- |

(337)

Másrészt a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy a különdíjakra vonatkozó szabályozás különbséget tesz-e olyan gazdasági szereplők között, amelyek hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak. A különdíjakra vonatkozó szabályozás minden olyan légitársaságra alkalmazandó, amely a lübecki repülőteret használja. A jégtelenítési szolgáltatások igénybevétele során nem tesz különbséget a légitársaságok között. Minden, a lübecki repülőtéren jégtelenített repülőgépre ugyanazok a díjak érvényesek; a díjakat a felszállótömeg, valamint a felhasznált jégtelenítő folyadék és meleg víz mennyisége alapján határozzák meg. A lübecki repülőtéren a jégtelenítési szolgáltatásokért felszámított díjak ezért nem térnek el a hivatkozási keretrendszertől, mivel nem tesznek különbséget a repülőteret használó légitársaságok között. A Bizottság megítélése szerint tehát a jégtelenítés díja nyilvánvalóan nem szelektív.

| (338) | Ezért nem kell vizsgálni, hogy igazolja-e a díjakat a (hivatkozási) keretrendszer jellege és felépítése. |
| --- | --- |

(338)

Ezért nem kell vizsgálni, hogy igazolja-e a díjakat a (hivatkozási) keretrendszer jellege és felépítése.

7.5.2.   
  Következtetés

Következtetés

| (339) | A repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjak tehát nem tekintendők az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak. |
| --- | --- |

(339)

A repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjak tehát nem tekintendők az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.

8.   KÖVETKEZTETÉS

KÖVETKEZTETÉS

| (340) | Nem szükséges olyan határozatot hozni, amely megállapítja, hogy az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatások az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek-e, és ha igen, összeegyeztethetőnek tekinthetők-e a belső piaccal. Az FLG mint jogi személy már nem létezik, és megszüntette gazdasági tevékenységét. Még ha lenne is gazdasági folytonosság az FLG és a Yasmina között, a támogatást nem lehetne visszatéríttetni a Yasmina társasággal, mivel a Yasmina társaságot felszámolták, eszközeit pedig a német jog szerint fizetésképtelenségi eljárás keretében bírósági felügyelet mellett értékesítették. |
| --- | --- |

(340)

Nem szükséges olyan határozatot hozni, amely megállapítja, hogy az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatások az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek-e, és ha igen, összeegyeztethetőnek tekinthetők-e a belső piaccal. Az FLG mint jogi személy már nem létezik, és megszüntette gazdasági tevékenységét. Még ha lenne is gazdasági folytonosság az FLG és a Yasmina között, a támogatást nem lehetne visszatéríttetni a Yasmina társasággal, mivel a Yasmina társaságot felszámolták, eszközeit pedig a német jog szerint fizetésképtelenségi eljárás keretében bírósági felügyelet mellett értékesítették.

| (341) | 2005-ben az FLG tulajdonrészének az Infratil részére történő eladása nem juttatta előnyhöz az Infratilt, mivel a részesedés eladásakor Lübeck Hanza-város piacgazdasági szereplőként járt el. 2009-ben az eladási opció újratárgyalása, valamint a további veszteségeknek és a beruházási és egyéb költségeknek a 2009. évi szerződéskiegészítés szerinti átvállalása szintén nem juttatta előnyhöz az Infratilt. Lübeck Hanza-város ezekben az ügyekben is piacgazdasági szereplőként járt el. |
| --- | --- |

(341)

2005-ben az FLG tulajdonrészének az Infratil részére történő eladása nem juttatta előnyhöz az Infratilt, mivel a részesedés eladásakor Lübeck Hanza-város piacgazdasági szereplőként járt el. 2009-ben az eladási opció újratárgyalása, valamint a további veszteségeknek és a beruházási és egyéb költségeknek a 2009. évi szerződéskiegészítés szerinti átvállalása szintén nem juttatta előnyhöz az Infratilt. Lübeck Hanza-város ezekben az ügyekben is piacgazdasági szereplőként járt el.

| (342) | Az FLG és a Ryanair között 2000-ben létrejött szerződés az előzetes elemzés alapján hozzájárult volna a repülőtér nyereségességéhez. Következésképpen egy piacgazdasági elvek szerint eljáró üzemeltető megkötötte volna ezt a szerződést, így a Ryanairt ez a szerződés nem juttatta előnyhöz. |
| --- | --- |

(342)

Az FLG és a Ryanair között 2000-ben létrejött szerződés az előzetes elemzés alapján hozzájárult volna a repülőtér nyereségességéhez. Következésképpen egy piacgazdasági elvek szerint eljáró üzemeltető megkötötte volna ezt a szerződést, így a Ryanairt ez a szerződés nem juttatta előnyhöz.

előzetes

| (343) | A lübecki repülőtéren a jégtelenítési szolgáltatásokért felszámított díjak szemmel láthatólag nem szelektív jellegűek, |
| --- | --- |

(343)

A lübecki repülőtéren a jégtelenítési szolgáltatásokért felszámított díjak szemmel láthatólag nem szelektív jellegűek,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Nem szükséges olyan határozatot hozni, amely megállapítja, hogy az FLG számára nyújtott esetleges állami támogatások az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek-e, és ha igen, összeegyeztethetőnek tekinthetők-e a belső piaccal, mivel az FLG megszüntette gazdasági tevékenységét, és a támogatást már nem lehet visszatéríttetni.

2. cikk

Az FLG 90 %-os tulajdonrészének az Infratil részére történő eladása és az eladási opció 2009-ben újratárgyalt feltételei az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősülnek állami támogatásnak.

3. cikk

A Ryanair és a lübecki repülőtér között 2000-ben létrejött szerződés nem alapoz meg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást.

4. cikk

A repülőgépek jégtelenítéséért felszámított díjak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősülnek állami támogatásnak.

5. cikk

E határozat címzettje a Németországi Szövetségi Köztársaság.

Kelt Brüsszelben, 2017. február 7-én.

a Bizottság részéről

Margrethe VESTAGER

a Bizottság tagja

---

(1)  
  HL C 287., 2007.11.29., 27. o.

1

(2)  
  HL C 295., 2007.12.7., 29. o. és HL C 241., 2012.8.10., 56. o.

2

(3)  Az Infratil az energetika, a repülőterek és a tömegközlekedés terén végrehajtott infrastrukturális beruházásokra szakosodott új-zélandi holdingtársaság. Az Infratil különösen a következő repülőterek tulajdonosa és üzemeltetője volt: Wellington International Airport, Új-Zéland; Glasgow Prestwick Airport és Kent International Airport, Egyesült Királyság. Időközben a társaság az európai repülőterekben szerzett részesedéseit eladta.

3

Infratil

(4)  A Ryanair egy ír légitársaság, és tagja az Európai Diszkont Légitársaságok Szövetségének (European Low Fares Airlines Association – ELFAA). A légitársaság üzleti tevékenysége másodlagos regionális repülőterekre terjed ki. A légitársaság jelenleg mintegy 160 európai rendeltetési repülőtérre indít járatokat. A Ryanair egy 272 gépből álló flottát üzemeltet, mindegyik gép 189 ülőhelyes Boeing 737-800 típusú repülőgép. A Ryanair az eljárás megindításáról szóló 2007. évi határozat időpontjában a lübecki repülőtérről hetente 23 járatot indított öt európai rendeltetési repülőtérre: London–Stansted (Egyesült Királyság), Milánó–Bergamo és Pisa (Olaszország), Palma de Mallorca (Spanyolország) és Stockholm–Skavsta (Svédország).

4

Ryanair

(5)  
  HL C 287., 2007.11.29., 27. o.

5

(6)  
  HL C 295., 2007.12.7., 29. o.

6

(7)  Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung Groß Grönau e.V. („Védegylet a repülés által okozott zajszinttel szemben Lübeckben és Groß Grönau térségében” bejegyzett egyesület) és a Check-in Lübeck e.V.

7

(8)  Lübecki Ipari és Kereskedelmi Kamara (IHK).

8

(9)  Peter C. Klanowski és Horst Conrad.

9

(10)  A Tanács 1999. március 22-i 659/1999/EK rendelete az EK-Szerződés 93. cikkének [jelenleg az EUMSZ 108. cikke] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 83., 1999.3.27., 1. o.).

10

(11)  A Bizottság közleménye – Iránymutatás a repülőtereknek és a légitársaságoknak nyújtott állami támogatásról (HL C 99., 2014.4.4., 3. o.).

11

(12)  
  HL C 113., 2014.4.15., 30. o.

12

(13)  Az SGF egy olyan nem kormányzati szervezet, amelyet a környezettel kapcsolatos egyes tervek és programok kidolgozásánál a nyilvánosság részvételéről, valamint a nyilvánosság részvétele és az igazságszolgáltatáshoz való jog tekintetében a 85/337/EGK és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. május 26-i 2003/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 156., 2003.6.25., 17. o.) rendelkezései szerint jegyeztek be.

13

(14)  Az eljárás megindítása előtt megvizsgálták a CP 31/2009 (SA.27585) és a CP 162/2010 (SA.31149) számú ügyben tárgyalt intézkedéseket.

14

(15)  
  HL C 241., 2012.8.10., 56. o.

15

(16)  A Német Közforgalmú Repülőterek Munkaközössége (Német Közforgalmú Repülőterek Országos Szövetsége).

16

(17)  A Yasmina a 3 Y Logistic und Projektbetreuung GmbH (a továbbiakban: 3Y) 100 %-os tulajdonában lévő leányvállalata volt; a 3Y egy természetes személy, a szaúd-arábiai Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi tulajdonában lévő befektetési társaság. A Yasmina társaságot a lübecki repülőtér megvásárlására és üzemeltetésére hozták létre.

17

(18)  A Törvényszék T-461/12. sz. Hansestadt Lübeck kontra Európai Bizottság ügyben 2014. szeptember 9-én hozott ítélete (ECLI:EU:T:2014:758).

18

Hansestadt Lübeck kontra Európai Bizottság

(19)  A Törvényszék C-524/14 P. sz. Európai Bizottság kontra Hansestadt Lübeck ügyben 2016. december 21-én hozott ítélete (ECLI:EU:C:2016:971).

19

Európai Bizottság kontra Hansestadt Lübeck

(20)  Lásd a lübecki repülőtér weboldalát: http://www.flughafen-luebeck.de/images/02-unternehmen/06-zahlen_fakten_daten/02-monatsstatistik/ab2000.pdf (időpont: 2015. május 22.)

20

(21)  Lübeck városi tanácsa a város polgárainak képviselőiből áll.

21

(22)  HL 2012/S 156-261107, 2012. augusztus 16. (http://ted.europa.eu/udl?uri=TED:NOTICE:261107-2012:TEXT:EN:HTML&tabId=1).

22

(23)  A Bizottság N 644i/2002. számú ügyben 2005. január 19-én hozott határozata – Németország – A települési gazdasági infrastruktúra fejlesztése a regionális gazdasági struktúrák fejlesztésére irányuló közösségi keretterve 7. szakaszának II. része értelmében – i) A regionális repülőterek létrehozása vagy fejlesztése (HL C 126., 2005.5.12., 10. o.).

23

(24)  A lübecki repülőtér fejlesztésére vonatkozó 2005. január 20-i tervezési engedélyezési határozatot, amely több infrastrukturális intézkedést ölelt fel, a különböző felek a bíróságon támadták meg. Az ideiglenes eljárásban a másodfokú közigazgatási bíróság két jogerős határozatot hozott: a schleswigi másodfokú közigazgatási bíróság 2005. július 18-i 4MR1/05. számú határozata és a schleswigi másodfokú közigazgatási bíróság 2005. október 21-i 101/05. számú határozata. Ezen ítéletek alapján nem adták meg a tervezési engedélyt.

24

(*1)  Bizalmas információ.

*1

(25)  Az EK-Szerződés 2. és 93. cikkének, valamint az EGT-megállapodás 61. cikkének a légi közlekedést érintő állami támogatásokra való alkalmazása (HL C 350., 1994.12.10., 5. o.).

25

(26)  Schleswigi másodfokú közigazgatási bíróság; 4MR1/05

26

(27)  A Bíróság C-482/99. számú Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”) ügyben 2002. május 16-án hozott ítélete (ECLI:EU:C:2002:294).

27

Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”)

(28)  A Törvényszék T-163/05. számú Bundesverband deutscher Banken kontra Bizottság (Helaba I.) ügyben 2010. március 3-án hozott ítélete (ECLI:EU:T:2010:59).

28

Bundesverband deutscher Banken kontra Bizottság (Helaba I.)

(29)  A Bíróság C-280/00. számú Altmark Trans GmbH és Regierungspräsidium Magdeburg kontra Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH ügyben 2003. július 24-én hozott ítélete (ECLI:EU:C:2003:415).

29

(30)  Az Oxera jelentése: „Economic MEOP assessment: Lübeck airport” (A piacgazdasági szereplő elve szerinti gazdasági értékelés: lübecki repülőtér), 2015. február 6.

30

(31)  A „Fellendülési koncepció” című 2009. december 21-i üzleti terv. Lásd: http://www.luebeck.de/stadt_politik/rathaus/wahlen/files/M21_Take_off_Konzept_HL-Umdruck_17-156_WA_Ltsh.pdf

31

(32)  A Bíróság C-482/99. számú Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”) ügyben 2002. május 16-án hozott ítélete (ECLI:EU:C:2002:294).

32

Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”)

(33)  A Törvényszék T-196/04. számú Ryanair Ltd kontra Európai Bizottság (Charleroi) ügyben 2008. december 17-én hozott ítélete (ECLI:EU:T:2008:585).

33

Ryanair Ltd kontra Európai Bizottság (Charleroi)

(34)  A Bizottság 2008. november 12-i határozata az N 510/2008. számú állami támogatás ügyében – Olaszország – Az Alitalia légitársaság eszközeinek értékesítése (HL C 46., 2009.2.25., 6. o.).

34

(35)  A Bíróság C-328/99. és C-399/00. számú Olasz Köztársaság és SIM 2 Multimedia kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2003. május 8-án hozott ítélete (ECLI:EU:C:2003:252); A Bizottság 2008. szeptember 17-i határozata az N 321/2008., N 322/2008. és N 323/2008. számú állami támogatás ügyében – Görögország – Az Olympic Airlines/Olympic Airways Services egyes eszközeinek értékesítése (HL C 46., 2009.2.25., 6. o.); a Bizottság 2008. november 12-i határozata az N 510/2008. számú állami támogatás ügyében – Olaszország – Az Alitalia légitársaság eszközeinek értékesítése (); A Bizottság 2012. április 4-i határozata az SA.34547. számú ügyben – Franciaország – a SERNAM-csoport eszközeinek átvétele a bírósági felszámolási eljárás keretében (HL C 305., 2012.10.10., 5. o.).

35

Olasz Köztársaság és SIM 2 Multimedia kontra Európai Bizottság

(36)  A Törvényszék T-123/09. sz. Ryanair Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2012. március 28-án hozott ítélete (ECLI:EU:T:2012:164).

36

Ryanair Ltd kontra Európai Bizottság

(37)  A Törvényszék T-123/09. sz. Ryanair Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2012. március 28-án hozott ítéletének (ECLI:EU:T:2012:164) 156. pontja.

37

Ryanair Ltd kontra Európai Bizottság

(38)  A Tanács 2001/23/EK irányelve (2001. március 12.) a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről (HL L 82., 2001.3.22., 16. o.).

38

(39)  Az 1896.8.18.-i BGB 613a. § 242.

39

(40)  A Bizottság határozata (2012. április 4.) az SA.34547. számú ügyben – Franciaország – a SERNAM-csoport eszközeinek átvétele a bírósági felszámolási eljárás keretében.

40

(41)  Az „átvilágítás” rendszerint egy vállalkozásnak a vevő által elvégzett részletes vizsgálata, amelynek célja egy lehetséges fúzió, felvásárlás, illetve privatizáció vagy hasonló jogügylet.

41

(42)  Bizottsági közlemény az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében említett állami támogatás fogalmáról (HL C 262., 2016.7.19., 1. o.), 94. pont).

42

(43)  A Törvényszék T-415/05. számú Görögország kontra Bizottság ügyben 2010. szeptember 13-án hozott ítéletének (ECLI:EU:T:2010:386) 146. pontja.

43

Görögország kontra Bizottság

(44)  Ugyanott. A Bíróság értelmezése szerint az inkoherens gazdasági tevékenység utalhat pénzügyi folytonosságra.

44

(45)  A Bíróság C-610/10. számú Bizottság kontra Spanyolország ügyben 2012. december 11-én hozott ítéletének (ECLI:EU:C:2012:781) 106. pontja.

45

Bizottság kontra Spanyolország

(46)  A legutóbb a 2015. november 20-i törvény (BGBl. I., 2010. o.) 16. cikkével módosított, a fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 1994. október 5-i rendelet (BGBl. I., 2866. o.).

46

(47)  Lásd a Bizottság 2008. február 27-i határozatát a romániai Automobile Craiova (korábbi Daewoo Romania) privatizációjára vonatkozó C 46/07 (ex NN 59/07) állami támogatásról (HL L 239., 2008.9.6., 12. o.).

47

(48)  A Bíróság C-342/96. számú Spanyol Királyság kontra Bizottság ügyben 1999. április 29-én hozott ítéletének (ECLI:EU:C:1999:210) 41. pontja. A Bíróság C-39/94. számú Syndicat français de l'Express international (SFEI) és mások kontra La Poste és mások ügyben 1996. július 11-én hozott ítélete (ECLI:EU:C:1996:285).

48

Spanyol Királyság kontra Bizottság

Syndicat français de l'Express international (SFEI) és mások kontra La Poste és mások

(49)  Lásd például: a Törvényszék T-296/97. számú Alitalia kontra Bizottság ügyben 2000. december 12-én hozott ítélet (ECLI:EU:T:2000:289); A Törvényszék T-228/99. és T-233/99. számú WestLB kontra Bíróság egyesített ügyekben hozott ítélete (ECLI:EU:T:2003:57); a Törvényszék T-366/00. számú Scott SA kontra Bizottság ügyben 2007. március 29-én hozott ítélete (ECLI:EU:T:2007:99); A Bíróság C-328/99. és C-399/00. számú Olasz Köztársaság és SIM 2 Multimedia kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2003. május 8-án hozott ítélete (ECLI:EU:C:2003:252); a Törvényszék T-358/94. számú Air France kontra Bizottság ügyben 1996. december 12-én hozott ítélete (ECLI:EU:T:1996:194).

49

Alitalia kontra Bizottság

WestLB kontra Bíróság

Scott SA kontra Bizottság

Olasz Köztársaság és SIM 2 Multimedia kontra Európai Bizottság

Air France kontra Bizottság

(50)  XXIII. A versenypolitikáról szóló huszonharmadik jelentés, 1993., 255

50

(51)  A Bizottság 2013. június 19-i határozata az SA.36197 (13/N) számú ügyben – Portugália – Az ANA privatizációja – Portugál repülőterek (C(2013) 3546 final) (HL C 256., 2013.9.5., 3. o.). A Bíróság 40/85. számú Belgium kontra Bizottság ügyben 1986. július 10-én hozott ítélete (ECLI:EU:C:1986:305).

51

Belgium kontra Bizottság

(52)  A Bíróság C-482/99. számú Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”) ügyben 2002. május 16-án hozott ítéletének (ECLI:EU:C:2002:294) 71. pontja.

52

Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”)

(53)  A tanulmányt a Berenberg Consult GmbH (a hamburgi Berenberg magánbank egyik leányvállalata) készítette el.

53

(54)  Az Európai Bizottság versenypolitikáról szóló 1993. évi huszonharmadik jelentésének 403. pontja; az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében említett állami támogatás fogalmáról szóló bizottsági közlemény (HL C 262., 2016.7.19., 1. o.) 4.2.3.1. szakasza.

54

(55)  A Bíróság C-482/99. számú Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”) ügyben 2002. május 16-án hozott ítéletének (ECLI:EU:C:2002:294) 71. pontja.

55

Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”)

(56)  Lásd a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 53. pontját.

56

(57)  Lásd a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 59. pontját.

57

(58)  Lásd a Bizottság 2010. január 27-i 2011/60/EU határozatát a C 12/2008 számú állami támogatásról (ex NN 74/07) – Szlovákia – Megállapodás a pozsonyi repülőtér (Bratislava Airport) és a Ryanair között (HL L 27., 2011.2.1., 24. o.); (88) és (89) preambulumbekezdés.

58

(59)  Lásd a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 57–59. pontját.

59

(60)  A nyereségességre (és nem az árképzésre) vonatkozó referenciaértékeknek az ágazatban való alkalmazásával kapcsolatban lásd a Törvényszék T-319/12. és T-321/12. számú Spanyolország és Ciudad de la Luz kontra Bizottság egyesített ügyekben 2014. július 3-án hozott ítéletének (ECLI:EU:T:2014:604) 44. pontját.

60

Spanyolország és Ciudad de la Luz kontra Bizottság

(61)  További mutatók: lásd a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 60. pontját.

61

(62)  Lásd a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 59. és 63. pontját.

62

(63)  Lásd a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 63. pontját.

63

(64)  Lásd a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 64. pontját.

64

(65)  Lásd a 2014. évi légiközlekedési iránymutatás 64. pontját. a Bizottság 2014. július 23-i (EU) 2015/1226 határozata az Angoulême-i Kereskedelmi és Iparkamara, az SNC-Lavalin, a Ryanair és az Airport Marketing Services javára Franciaország által nyújtott az SA.33963 (2012/C –korábbi 2012/NN) számú állami támogatásról (HL L 201., 2015.7.30., 48. o.). a Bizottság 2014. október 1-jei (EU) 2015/1584 határozata az Olaszország által a Società di Gestione dell'Aeroporto di Alghero So.Ge.A.AL S.p.A. és az algherói repülőtéren működő különböző légi fuvarozók számára nyújtott SA.23098 (C 37/07) (korábbi NN 36/07) számú állami támogatásról (HL L 250., 2015.9.25., 38. o.); a Bizottság 2014. október 1-jei (EU) 2016/2069 határozata a Belgium által a Brussels South Charleroi Airport és a Ryanair javára végrehajtott SA.14093 (C76/2002) számú intézkedésekről (HL L 325., 2016.11.30., 63. o.).

65

(66)  A Törvényszék T-196/04. sz. Ryanair kontra Bizottság ügyben 2008. december 17-én hozott ítéletének (ECLI:EU:T:2008:585) 59. pontja.

66

Ryanair kontra Bizottság

(67)  A Bíróság C-482/99. számú Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”) ügyben 2002. május 16-án hozott ítéletének (ECLI:EU:C:2002:294) 71. pontja.

67

Franciaország kontra Bizottság („Stardust Marine”)

(68)  A Bíróság C-305/89. számú Olasz Köztársaság kontra Bizottság (Alfa Romeo) ügyben 1991. március 21-én hozott ítélete (ECLI:EU:C:1991:142).

68

Olasz Köztársaság kontra Bizottság (Alfa Romeo)

(69)  A jelentést korábban már megemlítettük 7.3.1.1. szakaszban a Lübeck Hanza-város és az Infratil között létrejött szerződés nyereségességével összefüggésben.

69

(70)  Lásd a 2014. évi légi közlekedési iránymutatás 64. pontját.

70

(71)  Lásd az (EU) 2015/1226 határozatot.

71

(72)  Az (EU) 2015/1584 határozat.

72

(73)  Az Oxera jelentése: „Lübeck airport – Economic MEOP assessment:” (Lübecki repülőtér – Gazdasági szakvélemény a piacgazdasági szereplő elvéről), 2014. szeptember 1.

73

(74)  A T-210/02 RENV. sz. British Aggregates Association kontra Európai Bizottság ügyben 2012. március 7-én hozott ítélet (ECLI:EU:T:2012:110) 82. és 83. pontja. A C-106/09. P. és C-107/09. P. sz. Bizottság és Spanyolország kontra Government of Gibraltar és Egyesült Királyság egyesített ügyekben 2011. november 15-én hozott ítélet (ECLI:EU:C:2011:732) 74. és 75. pontja. A C-518/13. sz. Eventech kontra The Parking Adjudicator ügyben 2015. január 14-én hozott ítélet (ECLI:EU:C:2015:9) 54. és 55. pontja.

74

RENV.

British Aggregates Association kontra Európai Bizottság

Bizottság és Spanyolország kontra Government of Gibraltar és Egyesült Királyság

Eventech kontra The Parking Adjudicator

(75)  A C-524/14 P. sz. Európai Bizottság kontra Hansestadt Lübeck ügyben 2016. december 21-én hozott ítélet (ECLI:EU:C:2016:971) 62. pontja.

75

Európai Bizottság kontra Hansestadt Lübeck

---

| 2017.12.19. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 339/50 |
| --- | --- | --- | --- |

2017.12.19.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 339/50

---

A BIZOTTSÁG (EU) 2017/2337 HATÁROZATA

(2017. május 29.)

a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához a tejről és zsírról szóló törvény alapján felhasznált állami támogatásról SA.35484 (2013/C) (korábbi SA.35484 (2012/NN))

(az értesítés a C(2017) 3487. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére (1),

azt követően, hogy az említett rendelkezésnek megfelelően felhívta az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket, és tekintettel az észrevételeikre,

mivel:

1.   AZ ELJÁRÁS

AZ ELJÁRÁS

| (1) | 2011. november 28-án és 2012. február 27-én kelt levelében az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) a Németország által a 659/1999/EK tanácsi rendelet (2) 21. cikkének (1) bekezdésével (jelenleg az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (3) 26. cikkének (1) bekezdésével) összhangban rendelkezésre bocsátott, a mezőgazdasági ágazatban nyújtott támogatásokról szóló 2010. évi beszámolóval kapcsolatosan további tájékoztatást kért Németországtól. Németország a Bizottság kérdéseire 2012. január 16-án és 2012. április 27-én kelt levelében válaszolt. Németország válaszaiból kiderült, hogy Németország a tej, a tejtermékek és a zsír forgalmazásáról szóló 1952. évi törvény (a továbbiakban: a tejről és zsírról szóló törvény) alapján pénzügyi támogatást nyújtott a tejágazatnak. |
| --- | --- |

(1)

2011. november 28-án és 2012. február 27-én kelt levelében az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) a Németország által a 659/1999/EK tanácsi rendelet (2) 21. cikkének (1) bekezdésével (jelenleg az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (3) 26. cikkének (1) bekezdésével) összhangban rendelkezésre bocsátott, a mezőgazdasági ágazatban nyújtott támogatásokról szóló 2010. évi beszámolóval kapcsolatosan további tájékoztatást kért Németországtól. Németország a Bizottság kérdéseire 2012. január 16-án és 2012. április 27-én kelt levelében válaszolt. Németország válaszaiból kiderült, hogy Németország a tej, a tejtermékek és a zsír forgalmazásáról szóló 1952. évi törvény (a továbbiakban: a tejről és zsírról szóló törvény) alapján pénzügyi támogatást nyújtott a tejágazatnak.

2

3

| (2) | 2012. október 2-i levelében a Bizottság arról tájékoztatta Németországot, hogy a szóban forgó intézkedéseket be nem jelentett támogatásként SA.35484 (2012/NN) nyilvántartási szám alatt nyilvántartásba vette. Németország 2012. november 16-án, 2013. február 7-én, 8-án, 11-én, 13-án, 14-én, 15-én és 19-én, március 21-én, április 8-án, május 28-án, június 10-én és 25-én, valamint július 2-án kelt levelében további információkat nyújtott be a Bizottsághoz. |
| --- | --- |

(2)

2012. október 2-i levelében a Bizottság arról tájékoztatta Németországot, hogy a szóban forgó intézkedéseket be nem jelentett támogatásként SA.35484 (2012/NN) nyilvántartási szám alatt nyilvántartásba vette. Németország 2012. november 16-án, 2013. február 7-én, 8-án, 11-én, 13-án, 14-én, 15-én és 19-én, március 21-én, április 8-án, május 28-án, június 10-én és 25-én, valamint július 2-án kelt levelében további információkat nyújtott be a Bizottsághoz.

| (3) | A 2013. július 17-i levéllel (K(2013) 4457 végleges változat) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat) a Bizottság közölte Németországgal, hogy a szóban forgó támogatás miatt megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. A kérdéses alintézkedéseknek vizsgálata céljából, hogy azok összeegyeztethetők-e a belső piaccal, a Bizottság két időszakot különböztetett meg:






  1. | a 2001. november 28. és 2006. december 31. közötti időszakot, |
| --- | --- | --- |

(3)

A 2013. július 17-i levéllel (K(2013) 4457 végleges változat) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat) a Bizottság közölte Németországgal, hogy a szóban forgó támogatás miatt megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. A kérdéses alintézkedéseknek vizsgálata céljából, hogy azok összeegyeztethetők-e a belső piaccal, a Bizottság két időszakot különböztetett meg:

1.

a 2001. november 28. és 2006. december 31. közötti időszakot,

| 2. | a 2007. január 1-je utáni időszakot. |
| --- | --- |

2.

a 2007. január 1-je utáni időszakot.

| (4) | Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság a tejről és zsírról szóló törvény szerinti több alintézkedése kapcsán megállapította, hogy ezek nem minősülnek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak, vagy támogatások ugyan, de nem tartoznak az állami támogatásokról szóló rendelkezések hatálya alá. |
| --- | --- |

(4)

Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság a tejről és zsírról szóló törvény szerinti több alintézkedése kapcsán megállapította, hogy ezek nem minősülnek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak, vagy támogatások ugyan, de nem tartoznak az állami támogatásokról szóló rendelkezések hatálya alá.

| (5) | További alintézkedések tekintetében a Bizottság megállapította, hogy azok a 2001. november 28. és 2006. december 31. közötti időszakra vagy a 2007. január 1. utáni időszakra, illetve mindkét időszakra vonatkozóan összeegyeztethetők a belső piaccal. |
| --- | --- |

(5)

További alintézkedések tekintetében a Bizottság megállapította, hogy azok a 2001. november 28. és 2006. december 31. közötti időszakra vagy a 2007. január 1. utáni időszakra, illetve mindkét időszakra vonatkozóan összeegyeztethetők a belső piaccal.

| (6) | Az összes többi alintézkedésre vonatkozóan, beleértve az e határozat alapjául szolgáló, a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához biztosított alintézkedést is, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában kételyeket vetett fel azok belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében. |
| --- | --- |

(6)

Az összes többi alintézkedésre vonatkozóan, beleértve az e határozat alapjául szolgáló, a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához biztosított alintézkedést is, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában kételyeket vetett fel azok belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében.

| (7) | Miután néhány pontatlanságot fedeztek fel az eljárás megindításáról szóló határozatban, a 2013. december 16-án kelt levélben helyesbítést küldtek a német hatóságoknak. |
| --- | --- |

(7)

Miután néhány pontatlanságot fedeztek fel az eljárás megindításáról szóló határozatban, a 2013. december 16-án kelt levélben helyesbítést küldtek a német hatóságoknak.

| (8) | Az eljárás megindításáról szóló, helyesbített határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4) jelent meg. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy egy hónapon belül tegyék meg észrevételeiket. |
| --- | --- |

(8)

Az eljárás megindításáról szóló, helyesbített határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4) jelent meg. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy egy hónapon belül tegyék meg észrevételeiket.

Európai Unió Hivatalos Lapjában

4

| (9) | Németország 2013. szeptember 20-án kelt levelében nyújtott be észrevételeket az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban. |
| --- | --- |

(9)

Németország 2013. szeptember 20-án kelt levelében nyújtott be észrevételeket az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban.

| (10) | Az érdekeltek részéről összesen 19 észrevétel érkezett a Bizottsághoz. Az egyik érdekelt alapos indokolás mellett kérte a Bizottságtól adatai bizalmas kezelését. Összesen tíz észrevétel, kivéve az utóbbit, vonatkozott a szóban forgó, a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához nyújtott támogatás célját szolgáló alintézkedésekre. |
| --- | --- |

(10)

Az érdekeltek részéről összesen 19 észrevétel érkezett a Bizottsághoz. Az egyik érdekelt alapos indokolás mellett kérte a Bizottságtól adatai bizalmas kezelését. Összesen tíz észrevétel, kivéve az utóbbit, vonatkozott a szóban forgó, a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához nyújtott támogatás célját szolgáló alintézkedésekre.

| (11) | Ezeket az észrevételeket a 2014. február 27-én, március 3-án és 2014. október 3-án kelt levélben küldték meg Németországnak. |
| --- | --- |

(11)

Ezeket az észrevételeket a 2014. február 27-én, március 3-án és 2014. október 3-án kelt levélben küldték meg Németországnak.

| (12) | A 2014. március 21-én kelt levélben Németország közölte a Bizottsággal, hogy nem tesz észrevételt az érdekelt felek előbb említett észrevételeivel kapcsolatban. |
| --- | --- |

(12)

A 2014. március 21-én kelt levélben Németország közölte a Bizottsággal, hogy nem tesz észrevételt az érdekelt felek előbb említett észrevételeivel kapcsolatban.

| (13) | A 2014. március 31-én kelt levélben Németország megküldte a Bizottságnak a Bajor Szabadállamnak az adatai bizalmas kezelését kérő érdekelt fél észrevételével kapcsolatos észrevételét (lásd a (10) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(13)

A 2014. március 31-én kelt levélben Németország megküldte a Bizottságnak a Bajor Szabadállamnak az adatai bizalmas kezelését kérő érdekelt fél észrevételével kapcsolatos észrevételét (lásd a (10) preambulumbekezdést).

| (14) | Németország kezdetben nem foglalt állást az érdekeltek 2014 februárjában benyújtott észrevételeivel kapcsolatban. Egy 2014. július 8-i kiegészítő észrevétellel kapcsolatosan Németország 2014. december 3-án kelt levelében foglalt állást. |
| --- | --- |

(14)

Németország kezdetben nem foglalt állást az érdekeltek 2014 februárjában benyújtott észrevételeivel kapcsolatban. Egy 2014. július 8-i kiegészítő észrevétellel kapcsolatosan Németország 2014. december 3-án kelt levelében foglalt állást.

| (15) | A 2014. november 13-i levelében a Bizottság további tájékoztatást kért Németországtól. Németország a Bizottság kérdéseire a 2015. február 27-én kelt levelében válaszolt. |
| --- | --- |

(15)

A 2014. november 13-i levelében a Bizottság további tájékoztatást kért Németországtól. Németország a Bizottság kérdéseire a 2015. február 27-én kelt levelében válaszolt.

| (16) | 2016. június 30-án a Szövetségi Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Minisztérium kiegészítő információkat küldött az RP 2 alintézkedéshez. |
| --- | --- |

(16)

2016. június 30-án a Szövetségi Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Minisztérium kiegészítő információkat küldött az RP 2 alintézkedéshez.

| (17) | A 2016. november 15-i levelében a Bizottság ismét további tájékoztatást kért Németországtól. A levél megválaszolására kitűzött határidő meghosszabbítását kérve, amelyet a Bizottság engedélyezett, Németország a Bizottság kérdéseire a 2017. január 13-án kelt levélben válaszolt. |
| --- | --- |

(17)

A 2016. november 15-i levelében a Bizottság ismét további tájékoztatást kért Németországtól. A levél megválaszolására kitűzött határidő meghosszabbítását kérve, amelyet a Bizottság engedélyezett, Németország a Bizottság kérdéseire a 2017. január 13-án kelt levélben válaszolt.

2.   AZ INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA ÉS A NÉMET HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI

AZ INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA ÉS A NÉMET HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI

| (18) | Az alábbi leírás részletesen foglalkozik a tejről és zsírról szóló törvény szerint a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához nyújtott támogatás célját szolgáló alintézkedésekkel, amelyek tekintetében a Bizottság kételyeket vetett fel azok belső piaccal való összeegyeztethetősége vonatkozásában. Konkrétan a következő alintézkedésekről van szó (az egyes alintézkedéseket az alábbiakban az eljárás megindításáról szóló határozat mellékletében használt besorolásnak megfelelően jelöljük): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (a 2001-től 2006-ig terjedő időszakra vonatkozó szakmai segítségnyújtás); RP 2 (a 2007-től kezdődő időszakra vonatkozó szakmai segítségnyújtás); BW 10, BW 11, NI 1 és TH5 (minőségi termékek a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban). |
| --- | --- |

(18)

Az alábbi leírás részletesen foglalkozik a tejről és zsírról szóló törvény szerint a mezőgazdasági ágazatban megvalósuló szakmai segítségnyújtáshoz, valamint a minőségi mezőgazdasági termékek termeléséhez és forgalomba hozatalához nyújtott támogatás célját szolgáló alintézkedésekkel, amelyek tekintetében a Bizottság kételyeket vetett fel azok belső piaccal való összeegyeztethetősége vonatkozásában. Konkrétan a következő alintézkedésekről van szó (az egyes alintézkedéseket az alábbiakban az eljárás megindításáról szóló határozat mellékletében használt besorolásnak megfelelően jelöljük): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (a 2001-től 2006-ig terjedő időszakra vonatkozó szakmai segítségnyújtás); RP 2 (a 2007-től kezdődő időszakra vonatkozó szakmai segítségnyújtás); BW 10, BW 11, NI 1 és TH5 (minőségi termékek a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban).

Jogalap

Jogalap

| (19) | A tejről és zsírról szóló törvény egy 1952-ben hatályba lépett, azóta többször módosított szövetségi törvény (5). Ez a szóban forgó támogatási intézkedések kerettörvénye, hatálya határozatlan időre szól. |
| --- | --- |

(19)

A tejről és zsírról szóló törvény egy 1952-ben hatályba lépett, azóta többször módosított szövetségi törvény (5). Ez a szóban forgó támogatási intézkedések kerettörvénye, hatálya határozatlan időre szól.

5

| (20) | A tejről és zsírról szóló törvény 22. §-ának (1) bekezdése felhatalmazza a német szövetségi tartományokat, hogy a beszállított tej mennyisége alapján a tejfeldolgozókra tejilletéket vessenek ki. A Németország által rendelkezésre bocsátott információk szerint (a tizenhatból) kilenc szövetségi tartomány, nevezetesen Baden-Württemberg, Bajorország, Brandenburg, Hessen, Alsó-Szászország, Észak-Rajna-Vesztfália, Rajna-vidék–Pfalz, Saar-vidék és Türingia élt ezzel a felhatalmazással. A tartományok által alkalmazott tejilletékek mértéke legfeljebb 0,0015 EUR/kg tej. |
| --- | --- |

(20)

A tejről és zsírról szóló törvény 22. §-ának (1) bekezdése felhatalmazza a német szövetségi tartományokat, hogy a beszállított tej mennyisége alapján a tejfeldolgozókra tejilletéket vessenek ki. A Németország által rendelkezésre bocsátott információk szerint (a tizenhatból) kilenc szövetségi tartomány, nevezetesen Baden-Württemberg, Bajorország, Brandenburg, Hessen, Alsó-Szászország, Észak-Rajna-Vesztfália, Rajna-vidék–Pfalz, Saar-vidék és Türingia élt ezzel a felhatalmazással. A tartományok által alkalmazott tejilletékek mértéke legfeljebb 0,0015 EUR/kg tej.

| (21) | Németország igazolta, hogy a tejilleték nem alkalmazható az importtermékekre. Ezzel szemben az exporttermékekre kivethető tejilleték. |
| --- | --- |

(21)

Németország igazolta, hogy a tejilleték nem alkalmazható az importtermékekre. Ezzel szemben az exporttermékekre kivethető tejilleték.

| (22) | A tejről és zsírról szóló törvény 22. §-ának (2) bekezdése előírja, hogy a tejilletékből keletkező források kizárólag a következőkre használhatók fel:






  1. | bizonyos végrehajtási előírások alapján a minőség támogatása és megőrzése; |
| --- | --- | --- |

(22)

A tejről és zsírról szóló törvény 22. §-ának (2) bekezdése előírja, hogy a tejilletékből keletkező források kizárólag a következőkre használhatók fel:

1.

bizonyos végrehajtási előírások alapján a minőség támogatása és megőrzése;

| 2. | a tej és a tejtermékek előállítása, szállítása, felhasználása és feldolgozása, valamint értékesítése során a higiénia javítása; |
| --- | --- |

2.

a tej és a tejtermékek előállítása, szállítása, felhasználása és feldolgozása, valamint értékesítése során a higiénia javítása;

| 3. | a tejtermelés (hozam) vizsgálata; |
| --- | --- |

3.

a tejtermelés (hozam) vizsgálata;

| 4. | tejgazdasági kérdésekben az üzemeknek nyújtott tanácsadás és a tejipari szakma fiatal képviselőinek folyamatos továbbképzése; |
| --- | --- |

4.

tejgazdasági kérdésekben az üzemeknek nyújtott tanácsadás és a tejipari szakma fiatal képviselőinek folyamatos továbbképzése;

| 5. | a tej és a tejtermékek fogyasztásának növelésére irányuló reklám; |
| --- | --- |

5.

a tej és a tejtermékek fogyasztásának növelésére irányuló reklám;

| 6. | a tejről és zsírról szóló törvény alapján kijelölt feladatok végrehajtása. |
| --- | --- |

6.

a tejről és zsírról szóló törvény alapján kijelölt feladatok végrehajtása.

| (23) | A tejről és zsírról szóló törvény 22. §-ának (2a) bekezdése előírja, hogy a (2) bekezdéstől eltérően az (1) bekezdés szerint keletkező források a következőkre is felhasználhatók:






  1. | a tej és a tejszín termelőtől a tejfeldolgozóhoz történő szállításánál felmerülő, strukturális okból magasabb begyűjtési költségek csökkentése, |
| --- | --- | --- |

(23)

A tejről és zsírról szóló törvény 22. §-ának (2a) bekezdése előírja, hogy a (2) bekezdéstől eltérően az (1) bekezdés szerint keletkező források a következőkre is felhasználhatók:

1.

a tej és a tejszín termelőtől a tejfeldolgozóhoz történő szállításánál felmerülő, strukturális okból magasabb begyűjtési költségek csökkentése,

| 2. | a tej tejfeldolgozók közötti szállításánál felmerülő magasabb szállítási költségek csökkentése, amennyiben a szállítás a szállítással érintett tejfeldolgozók felvevőpiacán a fogyasztói tejjel való ellátás biztosításához szükséges, és |
| --- | --- |

2.

a tej tejfeldolgozók közötti szállításánál felmerülő magasabb szállítási költségek csökkentése, amennyiben a szállítás a szállítással érintett tejfeldolgozók felvevőpiacán a fogyasztói tejjel való ellátás biztosításához szükséges, és

| 3. | a tejtermékek központi értékesítésénél a minőség előmozdítása. |
| --- | --- |

3.

a tejtermékek központi értékesítésénél a minőség előmozdítása.

| (24) | A tejről és zsírról szóló törvény 22. §-ának (4) bekezdése előírja, hogy a tejfeldolgozók vagy azok egyesülései által a tejágazati szerveknek a (2) bekezdésben felsorolt célokra fizetett hozzájárulások és díjak teljes egészben vagy részben levonhatók a tejilletékre befizetendő összegből. |
| --- | --- |

(24)

A tejről és zsírról szóló törvény 22. §-ának (4) bekezdése előírja, hogy a tejfeldolgozók vagy azok egyesülései által a tejágazati szerveknek a (2) bekezdésben felsorolt célokra fizetett hozzájárulások és díjak teljes egészben vagy részben levonhatók a tejilletékre befizetendő összegből.

| (25) | mivel a tejről és zsírról szóló törvény kerettörvény, a szövetségi tartományoknak a tejről és zsírról szóló törvény alapján elfogadott végrehajtási rendeletei képezik a kérdéses intézkedések tényleges jogalapját. |
| --- | --- |

(25)

mivel a tejről és zsírról szóló törvény kerettörvény, a szövetségi tartományoknak a tejről és zsírról szóló törvény alapján elfogadott végrehajtási rendeletei képezik a kérdéses intézkedések tényleges jogalapját.

Finanszírozás

Finanszírozás

| (26) | 2017. január 13-án kelt levelükben a német hatóságok megerősítették, hogy a határozat alapjául szolgáló intézkedéseket kizárólag a tejilleték eszközeiből finanszírozták, és nem használtak fel kiegészítő eszközöket a tartományi költségvetésekből. |
| --- | --- |

(26)

2017. január 13-án kelt levelükben a német hatóságok megerősítették, hogy a határozat alapjául szolgáló intézkedéseket kizárólag a tejilleték eszközeiből finanszírozták, és nem használtak fel kiegészítő eszközöket a tartományi költségvetésekből.

2.1.   Támogatások szakmai segítségnyújtáshoz az agrárágazatban

Támogatások szakmai segítségnyújtáshoz az agrárágazatban

| (27) | Baden-Württemberg, Bajorország, Brandenburg, Hessen, Alsó-Szászország, Észak-Rajna-Vesztfália, Rajna-vidék–Pfalz, Saar-vidék és Türingia 2001 és 2006 között nyújtott pénzügyi támogatást olyan intézkedésekhez, amelyek célja szakmai segítségnyújtás volt az agrárágazatban (BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 és TH 10 alintézkedés). |
| --- | --- |

(27)

Baden-Württemberg, Bajorország, Brandenburg, Hessen, Alsó-Szászország, Észak-Rajna-Vesztfália, Rajna-vidék–Pfalz, Saar-vidék és Türingia 2001 és 2006 között nyújtott pénzügyi támogatást olyan intézkedésekhez, amelyek célja szakmai segítségnyújtás volt az agrárágazatban (BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 és TH 10 alintézkedés).

| (28) | Rajna-vidék–Pfalz 2007-től kezdődően pénzügyi támogatást nyújtott olyan intézkedéshez, amely célja szakmai segítségnyújtás volt az agrárágazatban (RP 2). |
| --- | --- |

(28)

Rajna-vidék–Pfalz 2007-től kezdődően pénzügyi támogatást nyújtott olyan intézkedéshez, amely célja szakmai segítségnyújtás volt az agrárágazatban (RP 2).

| (29) | 2001 és 2011 között az erre a célra fordított költségvetési források összege (minden tartományt figyelembe véve) 23,7 millió EUR volt. |
| --- | --- |

(29)

2001 és 2011 között az erre a célra fordított költségvetési források összege (minden tartományt figyelembe véve) 23,7 millió EUR volt.

| (30) | A pénzügyi támogatást általános jellegű információs intézkedésekhez nyújtották, ami a tejágazat minden üzemének a javára vált. Ezek az intézkedések a tej és tejtermékek felhasználását célozzák általánosságban, a tej objektív tulajdonságaira korlátozódnak, nem tartalmaznak szubjektív állításokat egy vagy több vállalkozás bizonyos termékeinek előnyeiről, és nem vonatkoznak reklámtevékenységre. Csak olyan általános intézkedéseket finanszíroznak, amelyek egyformán a szolgálják a tejágazat minden termelőjének javát. Név szerint nem nevez meg meghatározott termelőket vagy a tej eredetét. Nincsenek közvetlen kifizetések feldolgozó és forgalmazó vállalkozások részére (az RP 2 intézkedés kivételével). |
| --- | --- |

(30)

A pénzügyi támogatást általános jellegű információs intézkedésekhez nyújtották, ami a tejágazat minden üzemének a javára vált. Ezek az intézkedések a tej és tejtermékek felhasználását célozzák általánosságban, a tej objektív tulajdonságaira korlátozódnak, nem tartalmaznak szubjektív állításokat egy vagy több vállalkozás bizonyos termékeinek előnyeiről, és nem vonatkoznak reklámtevékenységre. Csak olyan általános intézkedéseket finanszíroznak, amelyek egyformán a szolgálják a tejágazat minden termelőjének javát. Név szerint nem nevez meg meghatározott termelőket vagy a tej eredetét. Nincsenek közvetlen kifizetések feldolgozó és forgalmazó vállalkozások részére (az RP 2 intézkedés kivételével).

| (31) | Amennyiben nincs más adat, az intézkedések támogatási intenzitása az elszámolható költségek 100 %-a. |
| --- | --- |

(31)

Amennyiben nincs más adat, az intézkedések támogatási intenzitása az elszámolható költségek 100 %-a.

Szakmai segítségnyújtás a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban

Szakmai segítségnyújtás a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban

BY 3

BY 3

| (32) | Bajorország pénzügyi támogatást nyújtott általános jellegű szak- és szakmai információgyűjtéshez a tejtermelésre vonatkozóan, valamint az általános információk közzétételéhez és rendelkezésre bocsátásához tejágazati kérdésekhez (pl. tejtermelés mezőgazdasági üzemekben). Tudományos eredmények közérthető formában (publikációk és előadások útján) történő terjesztésével kapcsolatos költségek is támogatást nyertek, valamint minőségbiztosítási rendszerekről szóló szakmai információk összeállítása, amelyeket a bajorországi tejtermelők és az érdeklődők rendelkezésére bocsátottak. Az intézkedést a Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB) hajtotta végre. |
| --- | --- |

(32)

Bajorország pénzügyi támogatást nyújtott általános jellegű szak- és szakmai információgyűjtéshez a tejtermelésre vonatkozóan, valamint az általános információk közzétételéhez és rendelkezésre bocsátásához tejágazati kérdésekhez (pl. tejtermelés mezőgazdasági üzemekben). Tudományos eredmények közérthető formában (publikációk és előadások útján) történő terjesztésével kapcsolatos költségek is támogatást nyertek, valamint minőségbiztosítási rendszerekről szóló szakmai információk összeállítása, amelyeket a bajorországi tejtermelők és az érdeklődők rendelkezésére bocsátottak. Az intézkedést a Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB) hajtotta végre.

| (33) | A 2013. szeptember 20-án kelt tájékoztatásban (6) Németország előadta, hogy a BY 3 intézkedés ismételt felülvizsgálat után sem minősül állami támogatásnak, mivel az nem tartalmaz konkrét előnyöket egyes vállalkozások számára. Amennyiben támogatásról lenne szó, a fennálló támogatásokra vonatkozó szerzett jogi védelem lenne alkalmazandó. Másodlagosan előadta, hogy a támogatások összeegyeztethetők a belső piaccal. |
| --- | --- |

(33)

A 2013. szeptember 20-án kelt tájékoztatásban (6) Németország előadta, hogy a BY 3 intézkedés ismételt felülvizsgálat után sem minősül állami támogatásnak, mivel az nem tartalmaz konkrét előnyöket egyes vállalkozások számára. Amennyiben támogatásról lenne szó, a fennálló támogatásokra vonatkozó szerzett jogi védelem lenne alkalmazandó. Másodlagosan előadta, hogy a támogatások összeegyeztethetők a belső piaccal.

6

| (34) | Egyebekben a megfelelő intézkedések – annak bizonyításától függetlenül, hogy az eszközöket új módszerek elterjesztéséhez használják fel – összeegyeztethetők a belső piaccal. A Bizottság 1857/2006/EK rendelete (7) 15. cikkének (2) bekezdés e) pontja és a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó iránymutatások (8) eltekintenek e követelménytől (új módszerek terjesztése). Sokkal inkább az a mérvadó, hogy tudományos eredményeket terjesztenek. Ez az alapvetés átvihető a 2000-től 2006-ig terjedő időszakra is, mivel akkoriban nem voltak olyan körülmények, amelyek szigorúbb kritériumokat tettek volna szükségessé. |
| --- | --- |

(34)

Egyebekben a megfelelő intézkedések – annak bizonyításától függetlenül, hogy az eszközöket új módszerek elterjesztéséhez használják fel – összeegyeztethetők a belső piaccal. A Bizottság 1857/2006/EK rendelete (7) 15. cikkének (2) bekezdés e) pontja és a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó iránymutatások (8) eltekintenek e követelménytől (új módszerek terjesztése). Sokkal inkább az a mérvadó, hogy tudományos eredményeket terjesztenek. Ez az alapvetés átvihető a 2000-től 2006-ig terjedő időszakra is, mivel akkoriban nem voltak olyan körülmények, amelyek szigorúbb kritériumokat tettek volna szükségessé.

7

8

| (35) | Németország előadja, hogy az intézkedés nem volt egy bizonyos csoportra korlátozva, hanem az egész tejágazatot támogatta általános jelleggel, és kedvezményezettenként nem költöttek 100 000 EUR-nál többet három éven belül. |
| --- | --- |

(35)

Németország előadja, hogy az intézkedés nem volt egy bizonyos csoportra korlátozva, hanem az egész tejágazatot támogatta általános jelleggel, és kedvezményezettenként nem költöttek 100 000 EUR-nál többet három éven belül.

| (36) | A német hatóságok szerint az intézkedés kedvezményezettjei „mezőgazdasági termelők, termelői csoportok, érdeklődők, valamint kkv-k” voltak. |
| --- | --- |

(36)

A német hatóságok szerint az intézkedés kedvezményezettjei „mezőgazdasági termelők, termelői csoportok, érdeklődők, valamint kkv-k” voltak.

| (37) | A német hatóságok 2015. február 27-én kelt tájékoztatása szerint az éves kiadások a BY 3 és BY 10 intézkedések tekintetében a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban a 471 986 EUR-tól 518 057 EUR-ig terjedő sávban voltak. A tejtermelők és tejfeldolgozó vállalkozások száma ugyanebben az időszakban 47 287 és 56 755 között mozgott, így az egy kedvezményezettre (tejszállítók és tejfeldolgozó vállalkozások) eső éves összeg 9,13 EUR és 10,46 EUR közötti összeget eredményez. |
| --- | --- |

(37)

A német hatóságok 2015. február 27-én kelt tájékoztatása szerint az éves kiadások a BY 3 és BY 10 intézkedések tekintetében a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban a 471 986 EUR-tól 518 057 EUR-ig terjedő sávban voltak. A tejtermelők és tejfeldolgozó vállalkozások száma ugyanebben az időszakban 47 287 és 56 755 között mozgott, így az egy kedvezményezettre (tejszállítók és tejfeldolgozó vállalkozások) eső éves összeg 9,13 EUR és 10,46 EUR közötti összeget eredményez.

BY 10

BY 10

| (38) | Bajorország a kempteni Milchwirtschaftliche Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) részére pénzügyi támogatást nyújtott a különböző szereplők (kutatóintézetek, hatóságok) közötti információcseréhez a tej mint nyersanyag témában. |
| --- | --- |

(38)

Bajorország a kempteni Milchwirtschaftliche Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) részére pénzügyi támogatást nyújtott a különböző szereplők (kutatóintézetek, hatóságok) közötti információcseréhez a tej mint nyersanyag témában.

| (39) | A 2013. szeptember 20-án kelt tájékoztatásban Németország kifejtette, (9) hogy a BY 10 intézkedés nem tartalmaz állami támogatást, mivel az nem a MUVA felől a tejtermelők vagy tejfeldolgozó vállalkozások felé történő tudástranszferre irányul. Amennyiben azonban támogatásról lenne szó, a fennálló támogatásokra vonatkozó szerzett jogi védelem lenne alkalmazandó. Másodlagosan előadta, hogy a támogatások összeegyeztethetők a belső piaccal. |
| --- | --- |

(39)

A 2013. szeptember 20-án kelt tájékoztatásban Németország kifejtette, (9) hogy a BY 10 intézkedés nem tartalmaz állami támogatást, mivel az nem a MUVA felől a tejtermelők vagy tejfeldolgozó vállalkozások felé történő tudástranszferre irányul. Amennyiben azonban támogatásról lenne szó, a fennálló támogatásokra vonatkozó szerzett jogi védelem lenne alkalmazandó. Másodlagosan előadta, hogy a támogatások összeegyeztethetők a belső piaccal.

9

| (40) | Ugyanebben a tájékoztatásban (10) Németország előadta, hogy az intézkedés „kedvezményezettjei” elsősorban hatóságok. |
| --- | --- |

(40)

Ugyanebben a tájékoztatásban (10) Németország előadta, hogy az intézkedés „kedvezményezettjei” elsősorban hatóságok.

10

| (41) | A 2015. február 27-én kelt észrevételében Németország a BY 3 és BY 10 intézkedés teljes kiadásait 471 986 EUR és 518 057 EUR között számszerűsíti (lásd a (37) bekezdést). |
| --- | --- |

(41)

A 2015. február 27-én kelt észrevételében Németország a BY 3 és BY 10 intézkedés teljes kiadásait 471 986 EUR és 518 057 EUR között számszerűsíti (lásd a (37) bekezdést).

BW 4

BW 4

| (42) | Baden-Württemberg a tej és tejtermékekkel kapcsolatos általános kommunikációs tevékenységre és a fogyasztók tájékoztatására nyújtott pénzügyi támogatást. Ez az intézkedés többek között az alábbiakra terjedt ki:






  a) | a fogyasztók tájékoztatása a tejtermékek tápértékével és általános tulajdonságaival kapcsolatban; |
| --- | --- | --- |

(42)

Baden-Württemberg a tej és tejtermékekkel kapcsolatos általános kommunikációs tevékenységre és a fogyasztók tájékoztatására nyújtott pénzügyi támogatást. Ez az intézkedés többek között az alábbiakra terjedt ki:

a)

a fogyasztók tájékoztatása a tejtermékek tápértékével és általános tulajdonságaival kapcsolatban;

| b) | a tej és tejtermékek jelölési szabályaival vagy minőségi jellemzőivel kapcsolatos általános információk; |
| --- | --- |

b)

a tej és tejtermékek jelölési szabályaival vagy minőségi jellemzőivel kapcsolatos általános információk;

| c) | előadók vagy információs pultok biztosítása a fenti témákkal kapcsolatban fogyasztói rendezvényeken (nemzetközi tejnap); |
| --- | --- |

c)

előadók vagy információs pultok biztosítása a fenti témákkal kapcsolatban fogyasztói rendezvényeken (nemzetközi tejnap);

| d) | a tej és tejtermékek szerepe a táplálkozásban témaköréhez kapcsolódó továbbképzések és tudományos ülések szervezése, és az azokon való részvétel; |
| --- | --- |

d)

a tej és tejtermékek szerepe a táplálkozásban témaköréhez kapcsolódó továbbképzések és tudományos ülések szervezése, és az azokon való részvétel;

| e) | rendezvények szervezése és a tejágazat egészének bemutatása vásárok keretében (mezőgazdasági ünnep). |
| --- | --- |

e)

rendezvények szervezése és a tejágazat egészének bemutatása vásárok keretében (mezőgazdasági ünnep).

| (43) | Az intézkedést a Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (MVBW) koordinálta. Az intézkedés technikai megvalósítását vagy maga az MVBW vagy az általa megbízott harmadik személy végezte. |
| --- | --- |

(43)

Az intézkedést a Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (MVBW) koordinálta. Az intézkedés technikai megvalósítását vagy maga az MVBW vagy az általa megbízott harmadik személy végezte.

| (44) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (11) Németország tartja magát ahhoz a véleményéhez, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak, mert nem részesít előnyben meghatározott vállalkozásokat vagy termelési ágakat. |
| --- | --- |

(44)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (11) Németország tartja magát ahhoz a véleményéhez, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak, mert nem részesít előnyben meghatározott vállalkozásokat vagy termelési ágakat.

11

| (45) | Másodlagosan azzal érvel, (12) hogy az intézkedések anyagi jogi értelemben megfeleltek az akkoriban hatályos közösségi iránymutatásoknak, és alapvetően az agrárágazat állami támogatására vonatkozó iránymutatások (13) (a továbbiakban: 2000–2006-os iránymutatások) 14.1. pontja szerinti szakmai segítségnyújtásnak tekinthetők. Az intézkedések a tej és tejtermékek tulajdonságaira vonatkozó aktuális tudományos eredmények széleskörű elterjesztését szolgálták. |
| --- | --- |

(45)

Másodlagosan azzal érvel, (12) hogy az intézkedések anyagi jogi értelemben megfeleltek az akkoriban hatályos közösségi iránymutatásoknak, és alapvetően az agrárágazat állami támogatására vonatkozó iránymutatások (13) (a továbbiakban: 2000–2006-os iránymutatások) 14.1. pontja szerinti szakmai segítségnyújtásnak tekinthetők. Az intézkedések a tej és tejtermékek tulajdonságaira vonatkozó aktuális tudományos eredmények széleskörű elterjesztését szolgálták.

12

13

| (46) | Németország előadja, hogy az „Általános kommunikációs tevékenység” intézkedések nem korlátozódtak egy bizonyos csoportra, hanem általános módon támogatták a teljes tejágazatot. Így betartották az iránymutatások 14.2. pontjában előírt feltételeket. A 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja szerint a támogatások a költségek akár 100 %-át fedezhetik. A támogatások összege a 14.3. pont szerinti kedvezményezettenkénti 100 000 EUR értékhatár alatt volt hároméves időtartam alatt. |
| --- | --- |

(46)

Németország előadja, hogy az „Általános kommunikációs tevékenység” intézkedések nem korlátozódtak egy bizonyos csoportra, hanem általános módon támogatták a teljes tejágazatot. Így betartották az iránymutatások 14.2. pontjában előírt feltételeket. A 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja szerint a támogatások a költségek akár 100 %-át fedezhetik. A támogatások összege a 14.3. pont szerinti kedvezményezettenkénti 100 000 EUR értékhatár alatt volt hároméves időtartam alatt.

BB 1

BB 1

| (47) | Brandenburg a „Higiénia javítása” intézkedés keretében támogatta az oktatás és továbbképzés költségeit. A hangsúly itt az állategészségügyre, a fejési higiénia és a nyerstej minőségének a javítására, valamint a teljesítményromlás elemzésére helyeződött. Az intézkedés végrehajtását a Landeskontrollverband Brandenburgra (LKVB) delegálták. A támogatás maximális mértéke nem haladta meg az elszámolható költségek 60 %-át. |
| --- | --- |

(47)

Brandenburg a „Higiénia javítása” intézkedés keretében támogatta az oktatás és továbbképzés költségeit. A hangsúly itt az állategészségügyre, a fejési higiénia és a nyerstej minőségének a javítására, valamint a teljesítményromlás elemzésére helyeződött. Az intézkedés végrehajtását a Landeskontrollverband Brandenburgra (LKVB) delegálták. A támogatás maximális mértéke nem haladta meg az elszámolható költségek 60 %-át.

| (48) | A 2013. szeptember 20-án kelt tájékoztatásban Németország kifejtette, (14) hogy a „Higiénia javítása” intézkedés a 2001-től 2006-ig terjedő időszakra vetítve összeegyeztethető volt a belső piaccal. A tanácsadási szolgáltatások nem korlátozódtak egy bizonyos csoportra, hanem minden brandenburgi tejtermelő számára nyitva álltak. Nem részesítettek előnyben egyes konkrét vállalkozásokat. Az intézkedés a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontja harmadik francia bekezdése (Dolgozók oktatási és továbbképzési költségeinek fedezése a minőségbiztosítási rendszerek alkalmazására vonatkozóan) alá tartozik. |
| --- | --- |

(48)

A 2013. szeptember 20-án kelt tájékoztatásban Németország kifejtette, (14) hogy a „Higiénia javítása” intézkedés a 2001-től 2006-ig terjedő időszakra vetítve összeegyeztethető volt a belső piaccal. A tanácsadási szolgáltatások nem korlátozódtak egy bizonyos csoportra, hanem minden brandenburgi tejtermelő számára nyitva álltak. Nem részesítettek előnyben egyes konkrét vállalkozásokat. Az intézkedés a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontja harmadik francia bekezdése (Dolgozók oktatási és továbbképzési költségeinek fedezése a minőségbiztosítási rendszerek alkalmazására vonatkozóan) alá tartozik.

14

| (49) | A 2015. február 27-én kelt tájékoztatásban a német hatóságok megismétlik, hogy a tartomány minden tejtermelőjének megvolt alapvetően a lehetősége arra, hogy a szóban forgó tanácsadást (komplex és speciális tanácsadás) igénybe vegye. Németország előadja, hogy a juttatások a komplex tanácsadás esetén üzemenként 161,19 EUR, illetve a speciális tanácsadás esetenként üzemenként 144,62 EUR fix összegű részfinanszírozást jelentettek. Így nem valósulhatott meg hároméves időtartam alatt az üzemenkénti 100 000 EUR túllépése. A német hatóságok szerint az említett értékek a 2006. évre vonatkoznak, de a többi év összegei is hasonlóak a megadott nagyságrendhez. Németország kifejti továbbá, hogy a végső kedvezményezettek (tejüzemek/-termelők) kkv-k voltak. |
| --- | --- |

(49)

A 2015. február 27-én kelt tájékoztatásban a német hatóságok megismétlik, hogy a tartomány minden tejtermelőjének megvolt alapvetően a lehetősége arra, hogy a szóban forgó tanácsadást (komplex és speciális tanácsadás) igénybe vegye. Németország előadja, hogy a juttatások a komplex tanácsadás esetén üzemenként 161,19 EUR, illetve a speciális tanácsadás esetenként üzemenként 144,62 EUR fix összegű részfinanszírozást jelentettek. Így nem valósulhatott meg hároméves időtartam alatt az üzemenkénti 100 000 EUR túllépése. A német hatóságok szerint az említett értékek a 2006. évre vonatkoznak, de a többi év összegei is hasonlóak a megadott nagyságrendhez. Németország kifejti továbbá, hogy a végső kedvezményezettek (tejüzemek/-termelők) kkv-k voltak.

BB 3

BB 3

| (50) | Brandenburg 2007 végéig gazdasági kérdésekkel kapcsolatos információk rendelkezésre bocsátását, valamint a tejjoggal, tejpolitikával, tejhozammal és -minőséggel, takarmányozással és állattartással, támogatással, állatbetegség-védelemmel stb. kapcsolatos tejágazati kérdések újonnan nyert információinak és eredményeinek továbbítását támogatta. Nem került sor sem egyedi tanácsadásra, sem konkrét személyek oktatására. A végrehajtást a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e. V. (LVMB) és a Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV) szervezetekre delegálták. |
| --- | --- |

(50)

Brandenburg 2007 végéig gazdasági kérdésekkel kapcsolatos információk rendelkezésre bocsátását, valamint a tejjoggal, tejpolitikával, tejhozammal és -minőséggel, takarmányozással és állattartással, támogatással, állatbetegség-védelemmel stb. kapcsolatos tejágazati kérdések újonnan nyert információinak és eredményeinek továbbítását támogatta. Nem került sor sem egyedi tanácsadásra, sem konkrét személyek oktatására. A végrehajtást a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e. V. (LVMB) és a Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV) szervezetekre delegálták.

| (51) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (15) Németország a fenti intézkedést továbbra is összeegyeztethetőnek tartja a belső piaccal. Az a 2000–2006-os iránymutatások, méghozzá a 14.1. pont szerinti szakmai segítségnyújtás alá tartozik. Célja a mezőgazdaság hatékonyságának és szakértelmének javítása a Közösségben, és ily módon hosszú távú hozzájárulásként szolgál az ágazat gazdasági túlélési képességéhez. |
| --- | --- |

(51)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (15) Németország a fenti intézkedést továbbra is összeegyeztethetőnek tartja a belső piaccal. Az a 2000–2006-os iránymutatások, méghozzá a 14.1. pont szerinti szakmai segítségnyújtás alá tartozik. Célja a mezőgazdaság hatékonyságának és szakértelmének javítása a Közösségben, és ily módon hosszú távú hozzájárulásként szolgál az ágazat gazdasági túlélési képességéhez.

15

| (52) | Az LVMB által lebonyolított tartományi fejő- és minőségi versenyek „versenyek szervezéseként” a 14.1. pont negyedik francia bekezdése alá tartoznak. |
| --- | --- |

(52)

Az LVMB által lebonyolított tartományi fejő- és minőségi versenyek „versenyek szervezéseként” a 14.1. pont negyedik francia bekezdése alá tartoznak.

| (53) | A 2015. február 27-én kelt tájékoztatásban Németország kifejti, hogy a versenyeken kiemelkedően szereplő brandenburgi vállalkozásokat a Nemzetközi Zöld Hét alkalmával tüntették ki, és váltak ezáltal a nyilvánosság előtt széleskörűen ismertté. Ehhez 2006-ban az LVMB-n keresztül körülbelül 463 EUR összegű, a tejilletékből származó pénzeszközt használtak fel (16). |
| --- | --- |

(53)

A 2015. február 27-én kelt tájékoztatásban Németország kifejti, hogy a versenyeken kiemelkedően szereplő brandenburgi vállalkozásokat a Nemzetközi Zöld Hét alkalmával tüntették ki, és váltak ezáltal a nyilvánosság előtt széleskörűen ismertté. Ehhez 2006-ban az LVMB-n keresztül körülbelül 463 EUR összegű, a tejilletékből származó pénzeszközt használtak fel (16).

16

| (54) | Az LBV „tejtermelői tanácsadás” projektje keretében az LBV tejelőadója tartott tanácsadást a tejágazat minden résztvevője számára. A finanszírozásra részfinanszírozásként került sor a projekttámogatás keretében a tejilleték pénzeszközeiből. A megküldött dokumentumok szerint az LBV 2006-ban erre a célra a tartomány eszközeiből 20 000 EUR juttatást kapott. Németország szerint a korábbi években is hasonlóan jártak el. |
| --- | --- |

(54)

Az LBV „tejtermelői tanácsadás” projektje keretében az LBV tejelőadója tartott tanácsadást a tejágazat minden résztvevője számára. A finanszírozásra részfinanszírozásként került sor a projekttámogatás keretében a tejilleték pénzeszközeiből. A megküldött dokumentumok szerint az LBV 2006-ban erre a célra a tartomány eszközeiből 20 000 EUR juttatást kapott. Németország szerint a korábbi években is hasonlóan jártak el.

| (55) | A támogatásokat nem korlátozták bizonyos csoportokra. A tejágazat érintett területén tevékenységet folytató összes érintett személy számára nyitva állt a lehetőség a fenti szakmai versenyeken való részvételre. A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(55)

A támogatásokat nem korlátozták bizonyos csoportokra. A tejágazat érintett területén tevékenységet folytató összes érintett személy számára nyitva állt a lehetőség a fenti szakmai versenyeken való részvételre. A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek.

HE 2

HE 2

| (56) | Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) részére a „Termelők továbbképzése az innovációs csoport által” intézkedéshez. Ezen intézkedés keretében az LVMH innovációs csoport tudományos információkat dolgozott fel szakcikkek és továbbképzések keretében. Ez információk gyűjtését és egyesítését, tudományos cikkeken keresztüli tudásátadást, valamint mezőgazdasági termelők és mezőgazdasági dolgozók továbbképzését ölelte fel. |
| --- | --- |

(56)

Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) részére a „Termelők továbbképzése az innovációs csoport által” intézkedéshez. Ezen intézkedés keretében az LVMH innovációs csoport tudományos információkat dolgozott fel szakcikkek és továbbképzések keretében. Ez információk gyűjtését és egyesítését, tudományos cikkeken keresztüli tudásátadást, valamint mezőgazdasági termelők és mezőgazdasági dolgozók továbbképzését ölelte fel.

| (57) | Németország azt állítja, hogy a hatása a versenyfeltételekre igen csekély (17). A támogatásokat ezért a költségek maximálisan megengedett 100 %-os arányáig nyújthatták pontosan leírt tevékenységekre, különösen oktatásra és továbbképzésre. Az elszámolható költségek a képzési program megszervezésével, az utazási és ellátási költségekkel és a mezőgazdasági termelő vagy mezőgazdasági dolgozó távolléte során szükséges helyettesítéssel kapcsolatos költségeket foglalhatták magukban. Ebben az esetben mezőgazdasági termelők részére a fenti témákban szervezett továbbképzésről van szó, tehát teljesülnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjában szereplő követelmények. |
| --- | --- |

(57)

Németország azt állítja, hogy a hatása a versenyfeltételekre igen csekély (17). A támogatásokat ezért a költségek maximálisan megengedett 100 %-os arányáig nyújthatták pontosan leírt tevékenységekre, különösen oktatásra és továbbképzésre. Az elszámolható költségek a képzési program megszervezésével, az utazási és ellátási költségekkel és a mezőgazdasági termelő vagy mezőgazdasági dolgozó távolléte során szükséges helyettesítéssel kapcsolatos költségeket foglalhatták magukban. Ebben az esetben mezőgazdasági termelők részére a fenti témákban szervezett továbbképzésről van szó, tehát teljesülnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjában szereplő követelmények.

17

| (58) | A 14.2. pont feltételei ugyancsak teljesülnek, mivel alapvetően az érintett területen tevékenységet folytató minden természetes és jogi személy előtt nyitva állt a továbbképzéseken való részvétel objektív módon meghatározott kritériumok alapján. A kedvezményezettenkénti körülbelül 125 EUR támogatással a három éven belül megengedett 100 000 EUR értékhatárt nem lépték át (14.3. pont). |
| --- | --- |

(58)

A 14.2. pont feltételei ugyancsak teljesülnek, mivel alapvetően az érintett területen tevékenységet folytató minden természetes és jogi személy előtt nyitva állt a továbbképzéseken való részvétel objektív módon meghatározott kritériumok alapján. A kedvezményezettenkénti körülbelül 125 EUR támogatással a három éven belül megengedett 100 000 EUR értékhatárt nem lépték át (14.3. pont).

HE 3

HE 3

| (59) | Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott a fogyasztók felvilágosítását célzó kommunikációs tevékenységhez a tejjel és tejtermékekkel kapcsolatban, beleértve a táplálkozásfiziológiai értékeket és felhasználási lehetőségeket. Az LVMH tudományos eredményeket terjesztett általánosan érthető formában, tájékoztató rendezvényeket, valamint (nem meghatározott vállalkozásokra irányuló) PR-intézkedéseket szervezett szórólapok, brosúrák, ismertetők, receptek vagy plakátok formájában a tejtermelésről, valamint a tej és tejtermékek felhasználásáról és feldolgozásáról. |
| --- | --- |

(59)

Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott a fogyasztók felvilágosítását célzó kommunikációs tevékenységhez a tejjel és tejtermékekkel kapcsolatban, beleértve a táplálkozásfiziológiai értékeket és felhasználási lehetőségeket. Az LVMH tudományos eredményeket terjesztett általánosan érthető formában, tájékoztató rendezvényeket, valamint (nem meghatározott vállalkozásokra irányuló) PR-intézkedéseket szervezett szórólapok, brosúrák, ismertetők, receptek vagy plakátok formájában a tejtermelésről, valamint a tej és tejtermékek felhasználásáról és feldolgozásáról.

| (60) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (18) Németország kifejtette, hogy a HE 3 intézkedés nem minősül állami támogatásnak, mert nem részesít előnyben meghatározott vállalkozásokat vagy termelési ágakat. Az intézkedés „tisztán a fogyasztók felvilágosítása” volt. Németország másodlagosan előadta, hogy a támogatás összeegyeztethető a belső piaccal. |
| --- | --- |

(60)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (18) Németország kifejtette, hogy a HE 3 intézkedés nem minősül állami támogatásnak, mert nem részesít előnyben meghatározott vállalkozásokat vagy termelési ágakat. Az intézkedés „tisztán a fogyasztók felvilágosítása” volt. Németország másodlagosan előadta, hogy a támogatás összeegyeztethető a belső piaccal.

18

| (61) | Az intézkedés, még ha Németország véleményével ellentétben a támogatások közé kellene is sorolni, az akkori határozathozatali gyakorlattal összhangban lévőnek, és így anyagi jogi értelemben jogszerűnek tekintendő. Az intézkedés nem korlátozódott egy meghatározott csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot. Így betartották a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában előírt feltételeket. A 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja szerint a támogatások a költségek akár 100 %-át fedezhetik. A támogatások tényleges összege jóval a három éven belül a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatár alatt maradt (a 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja). Hessen tartományban a 2001 és 2006 közötti időszakban körülbelül 6 000 tejtermelő volt aktív, így a kérdéses időszakban egy kedvezményezettre átlagosan körülbelül 170 EUR jutott. |
| --- | --- |

(61)

Az intézkedés, még ha Németország véleményével ellentétben a támogatások közé kellene is sorolni, az akkori határozathozatali gyakorlattal összhangban lévőnek, és így anyagi jogi értelemben jogszerűnek tekintendő. Az intézkedés nem korlátozódott egy meghatározott csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot. Így betartották a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában előírt feltételeket. A 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja szerint a támogatások a költségek akár 100 %-át fedezhetik. A támogatások tényleges összege jóval a három éven belül a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatár alatt maradt (a 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja). Hessen tartományban a 2001 és 2006 közötti időszakban körülbelül 6 000 tejtermelő volt aktív, így a kérdéses időszakban egy kedvezményezettre átlagosan körülbelül 170 EUR jutott.

HE 9

HE 9

| (62) | Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott az LVMH a „Fiatal tejtermelők továbbképzése” intézkedéshez. Az intézkedés célja a fiatal tejtermelők szakképzettségének javítása volt. Az elszámolható költségek a képzési program megszervezésével, az utazási és ellátási költségekkel és a mezőgazdasági termelő vagy mezőgazdasági dolgozó távolléte során szükséges helyettesítéssel kapcsolatos költségeket foglalták magukban. |
| --- | --- |

(62)

Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott az LVMH a „Fiatal tejtermelők továbbképzése” intézkedéshez. Az intézkedés célja a fiatal tejtermelők szakképzettségének javítása volt. Az elszámolható költségek a képzési program megszervezésével, az utazási és ellátási költségekkel és a mezőgazdasági termelő vagy mezőgazdasági dolgozó távolléte során szükséges helyettesítéssel kapcsolatos költségeket foglalták magukban.

| (63) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (19) Németország kifejtette, hogy ennek csekély hatása volt a versenyfeltételekre. Az ilyen támogatásokat ezért a költségek maximálisan megengedett 100 %-os arányáig nyújthatták pontosan leírt tevékenységekre, különösen oktatásra és továbbképzésre. Az ismertetett intézkedés a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja alá sorolható, mivel végső soron az ott leírt oktatási és továbbképzési támogatást testesíti meg, ahogy az a szóban forgó pont szövegéből is kitűnik. |
| --- | --- |

(63)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (19) Németország kifejtette, hogy ennek csekély hatása volt a versenyfeltételekre. Az ilyen támogatásokat ezért a költségek maximálisan megengedett 100 %-os arányáig nyújthatták pontosan leírt tevékenységekre, különösen oktatásra és továbbképzésre. Az ismertetett intézkedés a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja alá sorolható, mivel végső soron az ott leírt oktatási és továbbképzési támogatást testesíti meg, ahogy az a szóban forgó pont szövegéből is kitűnik.

19

| (64) | Az intézkedés klasszikus továbbképzés a tejágazatban, amely alapvetően minden termelő rendelkezésére állt, és ezzel megfelelt a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontja előírásainak. Ezekben az esetekben megengedhető volt a költségek akár 100 %-ának fedezése. A támogatás összege a 2001 és 2006 közötti időszakban körülbelül 35 000 EUR összegű teljes ráfordítását tekintve nem érte el a három éven belül kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatárt (a 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja). |
| --- | --- |

(64)

Az intézkedés klasszikus továbbképzés a tejágazatban, amely alapvetően minden termelő rendelkezésére állt, és ezzel megfelelt a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontja előírásainak. Ezekben az esetekben megengedhető volt a költségek akár 100 %-ának fedezése. A támogatás összege a 2001 és 2006 közötti időszakban körülbelül 35 000 EUR összegű teljes ráfordítását tekintve nem érte el a három éven belül kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatárt (a 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja).

NI 5

NI 5

| (65) | Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V. (LVMN) részére vásárokon és kiállításokon való részvételhez, valamint tudományos eredmények könnyen érthető formában történő feldolgozásához. Ebben az összefüggésben a kiállítási helyiségek bérlési és felszerelési költségei, valamint a tej és tejtermékekről, beleértve a táplálkozásfiziológiai értékeket és felhasználási lehetőségeket, valamint a tejtermelésről szóló szakmai információk közzétételének (brosúrák, receptek stb.) költségei nyertek támogatást Alsó-Szászországban. Az intézkedést az LVMN koordinálta. Az intézkedés technikai megvalósítását vagy maga az egyesület vagy az általa megbízott harmadik személy végezte. |
| --- | --- |

(65)

Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V. (LVMN) részére vásárokon és kiállításokon való részvételhez, valamint tudományos eredmények könnyen érthető formában történő feldolgozásához. Ebben az összefüggésben a kiállítási helyiségek bérlési és felszerelési költségei, valamint a tej és tejtermékekről, beleértve a táplálkozásfiziológiai értékeket és felhasználási lehetőségeket, valamint a tejtermelésről szóló szakmai információk közzétételének (brosúrák, receptek stb.) költségei nyertek támogatást Alsó-Szászországban. Az intézkedést az LVMN koordinálta. Az intézkedés technikai megvalósítását vagy maga az egyesület vagy az általa megbízott harmadik személy végezte.

| (66) | A 2013. szeptember 20-i észrevételében (20) Németország kifejtette, hogy az intézkedés a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának negyedik francia bekezdése alá (versenyek, kiállítások és vásárok szervezése) sorolható. Az intézkedés lényege az LVMN kiállítási standjának támogatása. Németország véleménye szerint e tekintetben ez egy elfogadható és a közösségi joggal összeegyeztethető támogatás, ha ezenfelül a 14.2. és 14.3. pont feltételei is teljesülnek. |
| --- | --- |

(66)

A 2013. szeptember 20-i észrevételében (20) Németország kifejtette, hogy az intézkedés a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának negyedik francia bekezdése alá (versenyek, kiállítások és vásárok szervezése) sorolható. Az intézkedés lényege az LVMN kiállítási standjának támogatása. Németország véleménye szerint e tekintetben ez egy elfogadható és a közösségi joggal összeegyeztethető támogatás, ha ezenfelül a 14.2. és 14.3. pont feltételei is teljesülnek.

20

| (67) | Alsó-Szászország véleménye szerint teljesülnek a vonatkozó követelmények, mivel a közös standdal az összes üzem (2001–2006 átlagában körülbelül 17 500 üzem) profitált az intézkedésből. Ezzel egyrészt biztosított, hogy az összes tejtermelő üzem hozzáférjen az intézkedéshez (a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontja) és a támogatás ne haladja meg 3 éven belül a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR összeget (2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja). |
| --- | --- |

(67)

Alsó-Szászország véleménye szerint teljesülnek a vonatkozó követelmények, mivel a közös standdal az összes üzem (2001–2006 átlagában körülbelül 17 500 üzem) profitált az intézkedésből. Ezzel egyrészt biztosított, hogy az összes tejtermelő üzem hozzáférjen az intézkedéshez (a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontja) és a támogatás ne haladja meg 3 éven belül a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR összeget (2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja).

NI 6 (2001–2003)

NI 6 (2001–2003)

| (68) | Alsó-Szászország ezen túlmenően pénzügyi támogatást nyújtott feldolgozó vállalkozásoknak vásárokon való részvételhez. Németország azt állította, hogy a 2001 és 2006 között nyújtott támogatások megfeleltek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjában foglalt feltételeknek. 2003. november 26-tól kezdődően az intézkedés alapját az engedélyezett N 200/2003 állami támogatás képezte, amely 2008. december 31-ig volt hatályban, és legfeljebb 50 %-os, illetve a három éven belül kedvezményezettenként 70 000 EUR támogatási összeget engedett meg. |
| --- | --- |

(68)

Alsó-Szászország ezen túlmenően pénzügyi támogatást nyújtott feldolgozó vállalkozásoknak vásárokon való részvételhez. Németország azt állította, hogy a 2001 és 2006 között nyújtott támogatások megfeleltek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjában foglalt feltételeknek. 2003. november 26-tól kezdődően az intézkedés alapját az engedélyezett N 200/2003 állami támogatás képezte, amely 2008. december 31-ig volt hatályban, és legfeljebb 50 %-os, illetve a három éven belül kedvezményezettenként 70 000 EUR támogatási összeget engedett meg.

| (69) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (21) Németország kifejtette, hogy az intézkedés kizárólag a feldolgozás és piaci értékesítés területén tevékenységet folytató vállalkozásoknak (tejfeldolgozóknak) nyújtott támogatásra terjedt ki vásárokon és kiállításokon való részvételhez. E tekintetben az intézkedés megítéléshez nem a 14.1. pont ötödik francia bekezdése (mint ahogyan azt a Bizottság feltételezte az eljárás megindításáról szóló határozatában), hanem a 14.1. pont negyedik francia bekezdése vonatkozik ide. A támogatás ezen az alapon a 2001 és 2003 közötti időszakra vonatkozóan is a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintendő. |
| --- | --- |

(69)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (21) Németország kifejtette, hogy az intézkedés kizárólag a feldolgozás és piaci értékesítés területén tevékenységet folytató vállalkozásoknak (tejfeldolgozóknak) nyújtott támogatásra terjedt ki vásárokon és kiállításokon való részvételhez. E tekintetben az intézkedés megítéléshez nem a 14.1. pont ötödik francia bekezdése (mint ahogyan azt a Bizottság feltételezte az eljárás megindításáról szóló határozatában), hanem a 14.1. pont negyedik francia bekezdése vonatkozik ide. A támogatás ezen az alapon a 2001 és 2003 közötti időszakra vonatkozóan is a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintendő.

21

| (70) | A 2015. február 27-én kelt észrevételükben a német hatóságok az irányadó időszak tekintetében (2002. január 1. – 2003. november 26.) (22) megerősítik, hogy az NI 6 intézkedés a tejtermékek feldolgozása és piaci értékesítése területén tevékenységet folytató összes vállalkozás számára nyitva állt, és azt objektív kritériumok mentén ítélték oda. Az intézkedést ezen túlmenően nem kötötték termelői szervezeti vagy egyéb mezőgazdasági szervezeti tagsághoz. |
| --- | --- |

(70)

A 2015. február 27-én kelt észrevételükben a német hatóságok az irányadó időszak tekintetében (2002. január 1. – 2003. november 26.) (22) megerősítik, hogy az NI 6 intézkedés a tejtermékek feldolgozása és piaci értékesítése területén tevékenységet folytató összes vállalkozás számára nyitva állt, és azt objektív kritériumok mentén ítélték oda. Az intézkedést ezen túlmenően nem kötötték termelői szervezeti vagy egyéb mezőgazdasági szervezeti tagsághoz.

22

| (71) | Ugyanezen észrevétel szerint az intézkedés legnagyobb támogatási intenzitása 48 % volt. Csupán egy vállalkozás (Nordmilch eG) kapott a megjelölt időszakban a szóban forgó intézkedés keretében összességében 100 000 EUR-t meghaladó támogatási összeget. A német hatóságok szerint a Nordmilch eG nem tartozott a kkv fogalommeghatározása alá. Ezért megvizsgálják ezen egyedi támogatás visszakövetelését. |
| --- | --- |

(71)

Ugyanezen észrevétel szerint az intézkedés legnagyobb támogatási intenzitása 48 % volt. Csupán egy vállalkozás (Nordmilch eG) kapott a megjelölt időszakban a szóban forgó intézkedés keretében összességében 100 000 EUR-t meghaladó támogatási összeget. A német hatóságok szerint a Nordmilch eG nem tartozott a kkv fogalommeghatározása alá. Ezért megvizsgálják ezen egyedi támogatás visszakövetelését.

NI 7

NI 7

| (72) | Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott a tejről mint élelmiszerről szóló, fogyasztókat célzó általános tájékoztatási intézkedésekhez. A kedvezményezett az LVMN volt; az ő megbízásából készült az információs anyag. |
| --- | --- |

(72)

Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott a tejről mint élelmiszerről szóló, fogyasztókat célzó általános tájékoztatási intézkedésekhez. A kedvezményezett az LVMN volt; az ő megbízásából készült az információs anyag.

| (73) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (23) Németország kifejtette, hogy az „Általános kommunikációs tevékenység” intézkedés nem minősül állami támogatásnak, mert nem részesít előnyben meghatározott vállalkozásokat vagy termelési ágakat. |
| --- | --- |

(73)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (23) Németország kifejtette, hogy az „Általános kommunikációs tevékenység” intézkedés nem minősül állami támogatásnak, mert nem részesít előnyben meghatározott vállalkozásokat vagy termelési ágakat.

23

| (74) | Németország előadta, (24) hogy az intézkedés anyagi jogi értelemben megfelel az akkoriban hatályos közösségi iránymutatásoknak, és főszabály szerint a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának megfelelő szakmai segítségnyújtásnak tekinthető, mivel az aktuális tudományos eredmények terjesztését, valamint a tejről és tejtermékekről szóló általános információmegosztást szolgálja. |
| --- | --- |

(74)

Németország előadta, (24) hogy az intézkedés anyagi jogi értelemben megfelel az akkoriban hatályos közösségi iránymutatásoknak, és főszabály szerint a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának megfelelő szakmai segítségnyújtásnak tekinthető, mivel az aktuális tudományos eredmények terjesztését, valamint a tejről és tejtermékekről szóló általános információmegosztást szolgálja.

24

| (75) | Németország szerint az intézkedés nem korlátozódott egy meghatározott csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot. Így betartották a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában előírt feltételeket. |
| --- | --- |

(75)

Németország szerint az intézkedés nem korlátozódott egy meghatározott csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot. Így betartották a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában előírt feltételeket.

| (76) | Németország szerint a támogatás összege jóval a 14.3. pontban meghatározott, a három éven belül kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatár alatt maradt. A fenti időszakban Alsó-Szászországban átlagosan körülbelül 17 500 tejtermelőből és körülbelül 6,9 millió EUR összegű összvolumenből kiindulva az NI 7 intézkedésre a teljes időszakban egy kedvezményezettre körülbelül 395 EUR jutott. |
| --- | --- |

(76)

Németország szerint a támogatás összege jóval a 14.3. pontban meghatározott, a három éven belül kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatár alatt maradt. A fenti időszakban Alsó-Szászországban átlagosan körülbelül 17 500 tejtermelőből és körülbelül 6,9 millió EUR összegű összvolumenből kiindulva az NI 7 intézkedésre a teljes időszakban egy kedvezményezettre körülbelül 395 EUR jutott.

NW 4 és NW 5

NW 4 és NW 5

| (77) | Észak-Rajna-Vesztfália pénzügyi támogatást nyújtott a fogyasztók általános felvilágosítását szolgáló tájékoztató rendezvényekre, valamint a tej és tejtermékek felhasználásáról és általános tulajdonságairól szóló akciókra (NW 4 alintézkedés). A támogatás címzettjei a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) és Rajna-vidék és Vesztfália-Lippe mezőgazdasági szövetségei voltak. |
| --- | --- |

(77)

Észak-Rajna-Vesztfália pénzügyi támogatást nyújtott a fogyasztók általános felvilágosítását szolgáló tájékoztató rendezvényekre, valamint a tej és tejtermékek felhasználásáról és általános tulajdonságairól szóló akciókra (NW 4 alintézkedés). A támogatás címzettjei a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) és Rajna-vidék és Vesztfália-Lippe mezőgazdasági szövetségei voltak.

| (78) | Észak-Rajna-Vesztfália ezenkívül pénzügyi támogatást nyújtott a tejtermelők közötti tudásmegosztáshoz a tejágazat kérdéseire vonatkozóan (NW 5 alintézkedés). |
| --- | --- |

(78)

Észak-Rajna-Vesztfália ezenkívül pénzügyi támogatást nyújtott a tejtermelők közötti tudásmegosztáshoz a tejágazat kérdéseire vonatkozóan (NW 5 alintézkedés).

| (79) | Támogatást rendezvények szervezési és lebonyolítási, a tejágazati kérdésekkel foglalkozó tanácsadás, valamint felvilágosítás és továbbképzés költségeire adtak. A támogatási intenzitás maximum 30 %-os volt. |
| --- | --- |

(79)

Támogatást rendezvények szervezési és lebonyolítási, a tejágazati kérdésekkel foglalkozó tanácsadás, valamint felvilágosítás és továbbképzés költségeire adtak. A támogatási intenzitás maximum 30 %-os volt.

| (80) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (25) Németország kifejtette, hogy az NW 4 és NW 5 intézkedés tekintetében nem valósult meg a meghatározott vállalkozás vagy gazdasági ág bármilyen előnyben részesítése, mivel ez az intézkedés az általános nyilvánosságot célozta meg. Ezek az intézkedések ezért technikai segítségnyújtásnak sem tekinthetők. Ezen túlmenően mindkét intézkedés tekintetében el kell utasítani a potenciális előnyben részesítés tárgyi és földrajzi szelektív jellegét. |
| --- | --- |

(80)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (25) Németország kifejtette, hogy az NW 4 és NW 5 intézkedés tekintetében nem valósult meg a meghatározott vállalkozás vagy gazdasági ág bármilyen előnyben részesítése, mivel ez az intézkedés az általános nyilvánosságot célozta meg. Ezek az intézkedések ezért technikai segítségnyújtásnak sem tekinthetők. Ezen túlmenően mindkét intézkedés tekintetében el kell utasítani a potenciális előnyben részesítés tárgyi és földrajzi szelektív jellegét.

25

| (81) | A 2015. február 27-én kelt észrevételükben a német hatóságok 335 200 EUR és 497 800 EUR közötti sávban számszerűsítik az NW 4 intézkedés teljes éves kiadását a 2001 és 2006 közötti időszakban. Közel 10 000 tejelő szarvasmarhát tartó üzem esetén ugyanebben az időszakban egy-egy kedvezményezettre 33,52 EUR és 49,78 EUR közötti éves összeg jutott. Az NW 5 intézkedés tekintetében 14 000 EUR éves kiadás mellett körülbelül 1,4 EUR jut egy-egy kedvezményezettre évente. |
| --- | --- |

(81)

A 2015. február 27-én kelt észrevételükben a német hatóságok 335 200 EUR és 497 800 EUR közötti sávban számszerűsítik az NW 4 intézkedés teljes éves kiadását a 2001 és 2006 közötti időszakban. Közel 10 000 tejelő szarvasmarhát tartó üzem esetén ugyanebben az időszakban egy-egy kedvezményezettre 33,52 EUR és 49,78 EUR közötti éves összeg jutott. Az NW 5 intézkedés tekintetében 14 000 EUR éves kiadás mellett körülbelül 1,4 EUR jut egy-egy kedvezményezettre évente.

NW 6

NW 6

| (82) | Észak-Rajna-Vesztfália pénzügyi támogatást nyújtott olyan lényeges adatok gyűjtéséhez, amelyek hozzájárultak a piac átláthatóságához. Támogatásra jogosultak voltak az LVMNRW tejipari szövetségnél a tejpiac vonatkozó adatainak gyűjtése, kiértékelése és nyilvánosságra hozatala során keletkezett költségek. Az eredményeket közleményekben és piaci jelentésekben hozták nyilvánosságra, és azok bárki számára térítésmentesen álltak rendelkezésre. Ezek hozzájárultak a piac átláthatóságához, és a tejágazat vállalkozásai közötti szakmai és tudományos információk, valamint tudás megosztását szolgálták. |
| --- | --- |

(82)

Észak-Rajna-Vesztfália pénzügyi támogatást nyújtott olyan lényeges adatok gyűjtéséhez, amelyek hozzájárultak a piac átláthatóságához. Támogatásra jogosultak voltak az LVMNRW tejipari szövetségnél a tejpiac vonatkozó adatainak gyűjtése, kiértékelése és nyilvánosságra hozatala során keletkezett költségek. Az eredményeket közleményekben és piaci jelentésekben hozták nyilvánosságra, és azok bárki számára térítésmentesen álltak rendelkezésre. Ezek hozzájárultak a piac átláthatóságához, és a tejágazat vállalkozásai közötti szakmai és tudományos információk, valamint tudás megosztását szolgálták.

| (83) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (26) Németország kifejtette, hogy ezen intézkedés tekintetében nem valósult meg a tárgyi és földrajzi szelektivitás. Másodlagosan előadta, hogy betartották a közösségi iránymutatások összeegyeztethetőségre vonatkozó követelményeit. |
| --- | --- |

(83)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (26) Németország kifejtette, hogy ezen intézkedés tekintetében nem valósult meg a tárgyi és földrajzi szelektivitás. Másodlagosan előadta, hogy betartották a közösségi iránymutatások összeegyeztethetőségre vonatkozó követelményeit.

26

| (84) | A kedvezményezettek mezőgazdasági termelők, termelői csoportok voltak, illetve a tejágazat összes résztvevője (27). |
| --- | --- |

(84)

A kedvezményezettek mezőgazdasági termelők, termelői csoportok voltak, illetve a tejágazat összes résztvevője (27).

27

| (85) | A 2015. február 27-én kelt észrevételében Németország 139 400 EUR és 155 900 EUR közötti sávban számszerűsíti az NW 6 intézkedés teljes éves kiadását a 2001 és 2006 közötti időszakban. Közel 10 000 tejelő szarvasmarhát tartó üzem esetén ugyanebben az időszakban egy-egy kedvezményezettre 13,94 EUR és 15,59 EUR közötti éves összeg jutott. |
| --- | --- |

(85)

A 2015. február 27-én kelt észrevételében Németország 139 400 EUR és 155 900 EUR közötti sávban számszerűsíti az NW 6 intézkedés teljes éves kiadását a 2001 és 2006 közötti időszakban. Közel 10 000 tejelő szarvasmarhát tartó üzem esetén ugyanebben az időszakban egy-egy kedvezményezettre 13,94 EUR és 15,59 EUR közötti éves összeg jutott.

RP 1 és SL 2

RP 1 és SL 2

| (86) | Rajna-vidék–Pfalz és Saar-vidék pénzügyi támogatást nyújtott a fogyasztók tájékoztatására, beleértve a tudományos eredmények terjesztését általánosan érthető formában, a termékekre vonatkozó szakmai információkat, azok táplálkozásfiziológiai előnyeit és a javasolt felhasználásukat. Támogatásra jogosultak voltak a vásárokon és kiállításokon való részvétel költségei, az utazási költségek, a publikációk költségei, a kiállítások bérleti díjai, díjanként és nyertesenként legfeljebb 250 EUR értékű szimbolikus díjak. |
| --- | --- |

(86)

Rajna-vidék–Pfalz és Saar-vidék pénzügyi támogatást nyújtott a fogyasztók tájékoztatására, beleértve a tudományos eredmények terjesztését általánosan érthető formában, a termékekre vonatkozó szakmai információkat, azok táplálkozásfiziológiai előnyeit és a javasolt felhasználásukat. Támogatásra jogosultak voltak a vásárokon és kiállításokon való részvétel költségei, az utazási költségek, a publikációk költségei, a kiállítások bérleti díjai, díjanként és nyertesenként legfeljebb 250 EUR értékű szimbolikus díjak.

| (87) | A reklámtevékenység (28) vagy az olyan intézkedések, amelyek meghatározott vállalkozások termékeire vonatkoztak, ki voltak zárva a támogatásból. Az intézkedés koordinálását és technikai megvalósítását a Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) és a Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS) végezte. |
| --- | --- |

(87)

A reklámtevékenység (28) vagy az olyan intézkedések, amelyek meghatározott vállalkozások termékeire vonatkoztak, ki voltak zárva a támogatásból. Az intézkedés koordinálását és technikai megvalósítását a Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) és a Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS) végezte.

28

| (88) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (29) Németország kifejtette, hogy ezek az intézkedések nem minősülnek állami támogatásnak, mert nem részesít előnyben meghatározott vállalkozásokat vagy termelési ágakat. Az intézkedések a német vélemény szerint „tisztán a fogyasztók felvilágosításának” minősül. Németország másodlagosan előadta, hogy a támogatások összeegyeztethetők a belső piaccal: A mezőgazdasági termékek reklámozásához nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatás 8. pontja pontosítja azokat intézkedéseket, amelyek a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjának értelmében az agrárágazatban alkalmazható szakmai kereskedelmi segítségnyújtás hatálya alá tartoznak. |
| --- | --- |

(88)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (29) Németország kifejtette, hogy ezek az intézkedések nem minősülnek állami támogatásnak, mert nem részesít előnyben meghatározott vállalkozásokat vagy termelési ágakat. Az intézkedések a német vélemény szerint „tisztán a fogyasztók felvilágosításának” minősül. Németország másodlagosan előadta, hogy a támogatások összeegyeztethetők a belső piaccal: A mezőgazdasági termékek reklámozásához nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatás 8. pontja pontosítja azokat intézkedéseket, amelyek a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjának értelmében az agrárágazatban alkalmazható szakmai kereskedelmi segítségnyújtás hatálya alá tartoznak.

29

| (89) | A Bizottság 2000 és 2006 közötti, különböző termékköröket és tagállamokat érintő határozathozatali gyakorlatából következik, hogy az itt szóban forgó intézkedésekkel összehasonlítható intézkedések végrehajtását a Bizottság anyagi jogi értelemben jogszerűnek és engedélyezhetőnek ítélte meg. |
| --- | --- |

(89)

A Bizottság 2000 és 2006 közötti, különböző termékköröket és tagállamokat érintő határozathozatali gyakorlatából következik, hogy az itt szóban forgó intézkedésekkel összehasonlítható intézkedések végrehajtását a Bizottság anyagi jogi értelemben jogszerűnek és engedélyezhetőnek ítélte meg.

| (90) | Németország előadta továbbá, hogy az RP 1 és SL 2 intézkedés, még ha Németország véleményével ellentétben a támogatások közé kellene is sorolni, az akkori határozathozatali gyakorlattal összhangban lévőnek, és így anyagi jogi értelemben jogszerűnek tekintendő. Németország szerint az „Általános kommunikációs tevékenység” intézkedés nem korlátozódott egy meghatározott csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot. Így betartották a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában előírt feltételeket. A 14.3. pont szerint a támogatások a költségek akár 100 %-át fedezhetik. |
| --- | --- |

(90)

Németország előadta továbbá, hogy az RP 1 és SL 2 intézkedés, még ha Németország véleményével ellentétben a támogatások közé kellene is sorolni, az akkori határozathozatali gyakorlattal összhangban lévőnek, és így anyagi jogi értelemben jogszerűnek tekintendő. Németország szerint az „Általános kommunikációs tevékenység” intézkedés nem korlátozódott egy meghatározott csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot. Így betartották a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában előírt feltételeket. A 14.3. pont szerint a támogatások a költségek akár 100 %-át fedezhetik.

| (91) | A 2015. február 27-én kelt tájékoztatásban Németország kifejtette, hogy a nyújtott támogatás teljes összege hároméves időtartam alatt a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR felső összeghatár alatt volt, és ennek megfelelően évente kedvezményezettenként 46 EUR és 73 EUR közé esett (30). |
| --- | --- |

(91)

A 2015. február 27-én kelt tájékoztatásban Németország kifejtette, hogy a nyújtott támogatás teljes összege hároméves időtartam alatt a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR felső összeghatár alatt volt, és ennek megfelelően évente kedvezményezettenként 46 EUR és 73 EUR közé esett (30).

30

RP 5 és SL 5

RP 5 és SL 5

| (92) | Rajna-vidék–Pfalz és a Saar-vidék pénzügyi támogatást nyújtott szakmai tanácsadásra, valamint továbbképzési programokra tejtermelők részére a fejési technika higiéniájának és a beszállított tej minőségének javítása céljából (RP 5 és SL 5 alintézkedés). Az igazolt tanácsadási költségekre adtak támogatást évente maximum 75 000 EUR összegig Rajna-vidék–Pfalzban és évente maximum 15 000 EUR összegig a Saar-vidéken. A folyamatos tanácsadási szolgáltatásokat kizárták a támogatásból. Az intézkedések koordinálását és technikai végrehajtását a Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) és a LVMS végezte. |
| --- | --- |

(92)

Rajna-vidék–Pfalz és a Saar-vidék pénzügyi támogatást nyújtott szakmai tanácsadásra, valamint továbbképzési programokra tejtermelők részére a fejési technika higiéniájának és a beszállított tej minőségének javítása céljából (RP 5 és SL 5 alintézkedés). Az igazolt tanácsadási költségekre adtak támogatást évente maximum 75 000 EUR összegig Rajna-vidék–Pfalzban és évente maximum 15 000 EUR összegig a Saar-vidéken. A folyamatos tanácsadási szolgáltatásokat kizárták a támogatásból. Az intézkedések koordinálását és technikai végrehajtását a Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) és a LVMS végezte.

| (93) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (31) Németország kifejtette, hogy a fejéstechnikai speciális tanácsadás és a nyerstej minőségének a javítását szolgáló intézkedések Rajna-vidék–Pfalzban és a Saar-vidéken a 2001-től 2006-ig terjedő időszakra vonatkozóan is összeegyeztethetők voltak a belső piaccal. |
| --- | --- |

(93)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (31) Németország kifejtette, hogy a fejéstechnikai speciális tanácsadás és a nyerstej minőségének a javítását szolgáló intézkedések Rajna-vidék–Pfalzban és a Saar-vidéken a 2001-től 2006-ig terjedő időszakra vonatkozóan is összeegyeztethetők voltak a belső piaccal.

31

| (94) | Az intézkedések célja az volt, hogy a kérdésben érintett tejtermelőknek a problémák (pl. megemelkedett szomatikus sejtszám) megállapítása esetén a beszállított tej minőség-ellenőrzése keretében speciális fejéstechnikai tanácsadást, valamint vonatkozó tanácsadási és oktatási terveket kínáljanak állatorvosok részvételével a tőgy egészségének és ezzel a nyerstej minőségének javítása céljából. Ezt az ajánlatot minden Rajna-vidék–pfalzi/Saar-vidéki tejtermelő igénybe vehette volna. Az LKVRP-beli, illetve LVMS-beli tagságra nem volt szükség. Kizárták a folyamatos vagy rendszeres időközönként igénybe vett tanácsadási szolgáltatásokat (pl. adó- vagy jogi tanácsadást, reklámozást). |
| --- | --- |

(94)

Az intézkedések célja az volt, hogy a kérdésben érintett tejtermelőknek a problémák (pl. megemelkedett szomatikus sejtszám) megállapítása esetén a beszállított tej minőség-ellenőrzése keretében speciális fejéstechnikai tanácsadást, valamint vonatkozó tanácsadási és oktatási terveket kínáljanak állatorvosok részvételével a tőgy egészségének és ezzel a nyerstej minőségének javítása céljából. Ezt az ajánlatot minden Rajna-vidék–pfalzi/Saar-vidéki tejtermelő igénybe vehette volna. Az LKVRP-beli, illetve LVMS-beli tagságra nem volt szükség. Kizárták a folyamatos vagy rendszeres időközönként igénybe vett tanácsadási szolgáltatásokat (pl. adó- vagy jogi tanácsadást, reklámozást).

| (95) | Németország kifejti, hogy így támogatott szolgáltatásnak minősül. Közvetlen kifizetés nem történt a mezőgazdasági termelőknek. |
| --- | --- |

(95)

Németország kifejti, hogy így támogatott szolgáltatásnak minősül. Közvetlen kifizetés nem történt a mezőgazdasági termelőknek.

| (96) | Rajna-vidék–Pfalz véleménye szerint a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának harmadik francia bekezdése szerinti tanácsadás támogatása nincs új módszerek elterjesztéséhez kötve. Ez a kötöttség vitathatatlanul érvényes a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának ötödik francia bekezdése szerinti „egyéb tevékenységek új módszerek elterjesztése érdekében” nevű intézkedés támogatására. Ezen túlmenően kifejezetten kizárták a folyamatos vagy rendszeres időközönként igénybe vett tanácsadási szolgáltatásokat. |
| --- | --- |

(96)

Rajna-vidék–Pfalz véleménye szerint a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának harmadik francia bekezdése szerinti tanácsadás támogatása nincs új módszerek elterjesztéséhez kötve. Ez a kötöttség vitathatatlanul érvényes a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának ötödik francia bekezdése szerinti „egyéb tevékenységek új módszerek elterjesztése érdekében” nevű intézkedés támogatására. Ezen túlmenően kifejezetten kizárták a folyamatos vagy rendszeres időközönként igénybe vett tanácsadási szolgáltatásokat.

| (97) | A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. és 14.3. pontjaiba foglalt feltételek a német vélemény szerint teljesültek, mivel nem volt szükség tagságra az LKVRP-nél vagy a tanácsadás nyújtójánál. |
| --- | --- |

(97)

A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. és 14.3. pontjaiba foglalt feltételek a német vélemény szerint teljesültek, mivel nem volt szükség tagságra az LKVRP-nél vagy a tanácsadás nyújtójánál.

| (98) | Németország biztosította, hogy a teljes támogatási összeg ne haladja meg a kedvezményezettenként három éves időszak alatt folyósítható 100 000 EUR-t. Éves szinten Rajna-vidék–Pfalzban körülbelül 300, a Saar-vidéken pedig körülbelül 100 tejtermelő részesült tanácsadásban. Rajna-vidék–Pfalzban a körülbelül 59 000 EUR és a Saar-vidéken körülbelül 13 000 EUR éves előirányzatra tekintettel Rajna-vidék–Pfalzban ez kedvezményezettenként 197 EUR körüli, a Saar-vidéken pedig 130 EUR körüli átlagos támogatást eredményez. |
| --- | --- |

(98)

Németország biztosította, hogy a teljes támogatási összeg ne haladja meg a kedvezményezettenként három éves időszak alatt folyósítható 100 000 EUR-t. Éves szinten Rajna-vidék–Pfalzban körülbelül 300, a Saar-vidéken pedig körülbelül 100 tejtermelő részesült tanácsadásban. Rajna-vidék–Pfalzban a körülbelül 59 000 EUR és a Saar-vidéken körülbelül 13 000 EUR éves előirányzatra tekintettel Rajna-vidék–Pfalzban ez kedvezményezettenként 197 EUR körüli, a Saar-vidéken pedig 130 EUR körüli átlagos támogatást eredményez.

| (99) | A kedvezményezettek mezőgazdasági termelők (kkv-k) és termelői csoportok voltak. |
| --- | --- |

(99)

A kedvezményezettek mezőgazdasági termelők (kkv-k) és termelői csoportok voltak.

TH 3 és TH 4

TH 3 és TH 4

| (100) | Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. (LVTM) szakmai és fogyasztóknak szóló kiállításokon (Türingiai Zöld Napok) való részvételére és az LVTM által szervezett szakmai konferenciák lebonyolítására tudományos információk elterjesztése céljából (Türingiai Tejnap) (TH 3 alintézkedés). |
| --- | --- |

(100)

Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. (LVTM) szakmai és fogyasztóknak szóló kiállításokon (Türingiai Zöld Napok) való részvételére és az LVTM által szervezett szakmai konferenciák lebonyolítására tudományos információk elterjesztése céljából (Türingiai Tejnap) (TH 3 alintézkedés).

| (101) | Ezen túlmenően támogatást kapott a régió termelőiről szóló tényszerű információk közzététele (általános kommunikációs tevékenység, A tej nemzetközi napja vagy a Türingiai Tejkirálynő) (TH 4 alintézkedés). |
| --- | --- |

(101)

Ezen túlmenően támogatást kapott a régió termelőiről szóló tényszerű információk közzététele (általános kommunikációs tevékenység, A tej nemzetközi napja vagy a Türingiai Tejkirálynő) (TH 4 alintézkedés).

| (102) | Elszámolható költségek a dologi és személyi költségek voltak. A kedvezményezett az LVTM volt. |
| --- | --- |

(102)

Elszámolható költségek a dologi és személyi költségek voltak. A kedvezményezett az LVTM volt.

| (103) | A 2013. szeptember 20-i észrevételében (32) Németország kifejtette, hogy a TH 3 intézkedés a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintendő (a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja). Célja a mezőgazdaság hatékonyságának és szakértelmének javítása a Közösségben, és ily módon hosszú távon hozzájárul az ágazat gazdasági túlélési képességéhez. |
| --- | --- |

(103)

A 2013. szeptember 20-i észrevételében (32) Németország kifejtette, hogy a TH 3 intézkedés a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintendő (a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja). Célja a mezőgazdaság hatékonyságának és szakértelmének javítása a Közösségben, és ily módon hosszú távon hozzájárul az ágazat gazdasági túlélési képességéhez.

32

| (104) | A szakmai konferenciák lebonyolítása tudományos információk terjesztése érdekében (pl. Türingiai Tejnap) a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának harmadik francia bekezdése szerinti „tanácsadási díjakhoz” sorolható. A szakkiállításokon és fogyasztóknak szóló kiállításokon való részvétel a türingiai tejágazat bemutatása céljából (pl. Türingiai Zöld Napok) a 14.1. pont negyedik francia bekezdése (versenyek, kiállítások és vásárok szervezése) alá tartozik. |
| --- | --- |

(104)

A szakmai konferenciák lebonyolítása tudományos információk terjesztése érdekében (pl. Türingiai Tejnap) a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának harmadik francia bekezdése szerinti „tanácsadási díjakhoz” sorolható. A szakkiállításokon és fogyasztóknak szóló kiállításokon való részvétel a türingiai tejágazat bemutatása céljából (pl. Türingiai Zöld Napok) a 14.1. pont negyedik francia bekezdése (versenyek, kiállítások és vásárok szervezése) alá tartozik.

| (105) | Németország előadta, hogy az egész intézkedés nem egy meghatározott csoportra volt korlátozva, hanem a teljes tejágazat támogatását szolgálta általános módon (a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontja). A nyújtott támogatások összege hároméves időtartam alatt kedvezményezettenként nem haladta meg a 100 000 EUR-t. |
| --- | --- |

(105)

Németország előadta, hogy az egész intézkedés nem egy meghatározott csoportra volt korlátozva, hanem a teljes tejágazat támogatását szolgálta általános módon (a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontja). A nyújtott támogatások összege hároméves időtartam alatt kedvezményezettenként nem haladta meg a 100 000 EUR-t.

| (106) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (33) Németország kifejtette továbbá, hogy a TH 4 intézkedés „általános kommunikációs tevékenységnek” minősül. A tej és tejtermékek tulajdonságai aktuális tudományos eredményeinek széleskörű ismertetését szolgálta, és ennek megfelelően a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja értelmében vett technikai segítségnyújtás. A Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. tevékenysége tanácsadási díjként a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának harmadik francia bekezdése alá sorolandó. |
| --- | --- |

(106)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (33) Németország kifejtette továbbá, hogy a TH 4 intézkedés „általános kommunikációs tevékenységnek” minősül. A tej és tejtermékek tulajdonságai aktuális tudományos eredményeinek széleskörű ismertetését szolgálta, és ennek megfelelően a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja értelmében vett technikai segítségnyújtás. A Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. tevékenysége tanácsadási díjként a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának harmadik francia bekezdése alá sorolandó.

33

| (107) | Az összes stand és a vásárokon rendezett, fogyasztóknak szóló kampányok a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának negyedik francia bekezdése (versenyek, kiállítások és vásárok szervezése) alá sorolandók. A véleményformáló rendezvények, amelyek új módszereket és eredményeket terjesztettek, az ötödik francia bekezdés (egyéb tevékenységek új módszerek elterjesztése érdekében) alá sorolhatók. |
| --- | --- |

(107)

Az összes stand és a vásárokon rendezett, fogyasztóknak szóló kampányok a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának negyedik francia bekezdése (versenyek, kiállítások és vásárok szervezése) alá sorolandók. A véleményformáló rendezvények, amelyek új módszereket és eredményeket terjesztettek, az ötödik francia bekezdés (egyéb tevékenységek új módszerek elterjesztése érdekében) alá sorolhatók.

| (108) | A teljes intézkedés nem korlátozódott egy meghatározott csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot (a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontja). |
| --- | --- |

(108)

A teljes intézkedés nem korlátozódott egy meghatározott csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot (a 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontja).

| (109) | A nyújtott támogatások összege kedvezményezettenként három éven belül nem haladta meg a 100 000 EUR-t. |
| --- | --- |

(109)

A nyújtott támogatások összege kedvezményezettenként három éven belül nem haladta meg a 100 000 EUR-t.

TH 9 és TH 10

TH 9 és TH 10

| (110) | Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a tejüzemekben foglalkoztatottak továbbképzésére (TH 9 alintézkedés) és a szakmai versenyek támogatására (TH 10 alintézkedés). |
| --- | --- |

(110)

Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a tejüzemekben foglalkoztatottak továbbképzésére (TH 9 alintézkedés) és a szakmai versenyek támogatására (TH 10 alintézkedés).

| (111) | A továbbképzési intézkedés a tejüzemekben foglalkoztatottakra irányult, és az volt a célja, hogy a mezőgazdasági dolgozók szakképzettségét („tejtermelés” képesítés igazolása) javítsa. Az intézkedést a Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT) hajtotta végre. |
| --- | --- |

(111)

A továbbképzési intézkedés a tejüzemekben foglalkoztatottakra irányult, és az volt a célja, hogy a mezőgazdasági dolgozók szakképzettségét („tejtermelés” képesítés igazolása) javítsa. Az intézkedést a Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT) hajtotta végre.

| (112) | A második intézkedés szakmai versenyek lebonyolítását finanszírozta az állattenyésztés és a tejtermelés területén. A versenyeket a Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV), valamint a Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG) szervezte. A versenyek előkészítésének és lebonyolításának a költségeit, valamint a tartományokon átnyúló versenyeken való részvételt finanszírozták. |
| --- | --- |

(112)

A második intézkedés szakmai versenyek lebonyolítását finanszírozta az állattenyésztés és a tejtermelés területén. A versenyeket a Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV), valamint a Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG) szervezte. A versenyek előkészítésének és lebonyolításának a költségeit, valamint a tartományokon átnyúló versenyeken való részvételt finanszírozták.

| (113) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (34) Németország a TH 9 alintézkedéssel kapcsolatban kifejtette, hogy a továbbképzési intézkedések a tejelő teheneket tartó üzemekben foglalkoztatottakra irányultak. A továbbképzési intézkedések szervezője a Verein Landvolkbildung Thüringen volt. A fizetések az egyesületnek fizetendő szolgáltatási díjként sorolandók be, amelyekkel szemben állnak a ténylegesen nyújtott szolgáltatások, amelyeket a szokásos piaci áron kalkuláltak és fizettek meg. |
| --- | --- |

(113)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (34) Németország a TH 9 alintézkedéssel kapcsolatban kifejtette, hogy a továbbképzési intézkedések a tejelő teheneket tartó üzemekben foglalkoztatottakra irányultak. A továbbképzési intézkedések szervezője a Verein Landvolkbildung Thüringen volt. A fizetések az egyesületnek fizetendő szolgáltatási díjként sorolandók be, amelyekkel szemben állnak a ténylegesen nyújtott szolgáltatások, amelyeket a szokásos piaci áron kalkuláltak és fizettek meg.

34

| (114) | Németország ezért kitart a véleménye mellett, hogy nem valósult meg az EUMSZ 107. cikke szerinti támogatási tényállás. A foglalkoztatottaknak szóló továbbképzési kínálatra vonatkozóan szintén nem valósult meg az EUMSZ 107. cikke szerinti támogatási tényállás, mivel nem vállalkozásokkal kapcsolatos fizetésekről van szó. |
| --- | --- |

(114)

Németország ezért kitart a véleménye mellett, hogy nem valósult meg az EUMSZ 107. cikke szerinti támogatási tényállás. A foglalkoztatottaknak szóló továbbképzési kínálatra vonatkozóan szintén nem valósult meg az EUMSZ 107. cikke szerinti támogatási tényállás, mivel nem vállalkozásokkal kapcsolatos fizetésekről van szó.

| (115) | Másodlagosan előadta, hogy az intézkedés esetében teljesültek a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában foglalt feltételek. Ebben az esetben mezőgazdasági termelők részére a fenti témákban szervezett továbbképzésről van szó, tehát teljesülnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának első francia bekezdésében szereplő követelmények. A fenti jellegű továbbképzéseken való részvétel lehetősége az adott területen dolgozó minden érintett személy előtt objektív módon meghatározott kritériumok alapján nyitva állt. A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. A hároméves időtartam alatt kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatárt nem haladták meg (14.3. pont). Sőt, az ezen alintézkedés keretében nyújtott támogatási összegek hároméves időtartam alatt sem haladták meg összesen a 100 000 EUR-t. |
| --- | --- |

(115)

Másodlagosan előadta, hogy az intézkedés esetében teljesültek a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában foglalt feltételek. Ebben az esetben mezőgazdasági termelők részére a fenti témákban szervezett továbbképzésről van szó, tehát teljesülnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának első francia bekezdésében szereplő követelmények. A fenti jellegű továbbképzéseken való részvétel lehetősége az adott területen dolgozó minden érintett személy előtt objektív módon meghatározott kritériumok alapján nyitva állt. A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. A hároméves időtartam alatt kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatárt nem haladták meg (14.3. pont). Sőt, az ezen alintézkedés keretében nyújtott támogatási összegek hároméves időtartam alatt sem haladták meg összesen a 100 000 EUR-t.

| (116) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (35) Németország a TH 10 alintézkedéssel kapcsolatban kifejtette továbbá, hogy ezzel az intézkedéssel az állattenyésztés és tejtermelés területén szervezett szakmai versenyek szervezését és lebonyolítását finanszírozták. A versenyek szervezője a TLJV, ill. a TMG volt. A tartományokon átnyúló rendezvények szervezéséért és lebonyolításáért a szokásos piaci díjat kapták. |
| --- | --- |

(116)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (35) Németország a TH 10 alintézkedéssel kapcsolatban kifejtette továbbá, hogy ezzel az intézkedéssel az állattenyésztés és tejtermelés területén szervezett szakmai versenyek szervezését és lebonyolítását finanszírozták. A versenyek szervezője a TLJV, ill. a TMG volt. A tartományokon átnyúló rendezvények szervezéséért és lebonyolításáért a szokásos piaci díjat kapták.

35

| (117) | mivel a fizetések szolgáltatási díjnak tekintendők, amelyekkel megfelelő ráfordítások állnak szemben, nem áll fenn előnyben részesítés, és így ennek nincs relevanciája a támogatásokra vonatkozó jogszabály szempontjából. |
| --- | --- |

(117)

mivel a fizetések szolgáltatási díjnak tekintendők, amelyekkel megfelelő ráfordítások állnak szemben, nem áll fenn előnyben részesítés, és így ennek nincs relevanciája a támogatásokra vonatkozó jogszabály szempontjából.

| (118) | Másodlagosan előadták, hogy az intézkedés esetében teljesültek a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjának negyedik francia bekezdésében foglalt feltételek. A támogatásokat nem korlátozták bizonyos csoportokra. A fenti jellegű szakmai versenyeken való részvétel lehetősége az adott területen dolgozó minden érintett személy előtt objektív módon meghatározott kritériumok alapján nyitva állt. A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. Az iránymutatások 14.3. pontjával összhangban hároméves időtartam alatt kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatárt nem haladták meg. Sőt, az ezen alintézkedés keretében nyújtott támogatási összegek hároméves időtartam alatt sem haladták meg összesen a 100 000 EUR-t. |
| --- | --- |

(118)

Másodlagosan előadták, hogy az intézkedés esetében teljesültek a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjának negyedik francia bekezdésében foglalt feltételek. A támogatásokat nem korlátozták bizonyos csoportokra. A fenti jellegű szakmai versenyeken való részvétel lehetősége az adott területen dolgozó minden érintett személy előtt objektív módon meghatározott kritériumok alapján nyitva állt. A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. Az iránymutatások 14.3. pontjával összhangban hároméves időtartam alatt kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatárt nem haladták meg. Sőt, az ezen alintézkedés keretében nyújtott támogatási összegek hároméves időtartam alatt sem haladták meg összesen a 100 000 EUR-t.

Technikai segítségnyújtás 2007-től kezdődően

Technikai segítségnyújtás 2007-től kezdődően

RP 2

RP 2

| (119) | Rajna-vidék–Pfalz feldolgozó és forgalmazó vállalkozásoknak nyújtott pénzügyi támogatást vállalkozások közötti tudásmegosztás célú rendezvényeken, versenyeken, kiállításokon és vásárokon való részvételhez (RP 2 alintézkedés). A támogatás nem volt a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvételére korlátozva. A támogatási intenzitás az igazolt költségek 10 %-ára, vállalkozásonként és rendezvényenként azonban legfeljebb 5 200 EUR-ra volt korlátozva. |
| --- | --- |

(119)

Rajna-vidék–Pfalz feldolgozó és forgalmazó vállalkozásoknak nyújtott pénzügyi támogatást vállalkozások közötti tudásmegosztás célú rendezvényeken, versenyeken, kiállításokon és vásárokon való részvételhez (RP 2 alintézkedés). A támogatás nem volt a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvételére korlátozva. A támogatási intenzitás az igazolt költségek 10 %-ára, vállalkozásonként és rendezvényenként azonban legfeljebb 5 200 EUR-ra volt korlátozva.

| (120) | Az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatások, 2007–2013 (36) (a továbbiakban: 2007–2013-as iránymutatások) (105) bekezdése szerint a technikai segítségnyújtás céljából a mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalomba hozatalával foglalkozó társaságok részére nyújtott állami támogatásoknak meg kell felelniük a 70/2001/EK bizottsági rendelet (37) 5. cikkében, illetve a később annak helyébe lépő 800/2008/EK bizottsági rendelet (38) 27. cikkének (3) bekezdésében szereplő valamennyi feltételnek. Ennek következtében a támogatási intenzitás nem haladhatja meg az elszámolható költségek 50 %-át. az elszámolható költségek a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvétele esetén a kiállítóhelyiség bérletével, felállításával és működtetésével kapcsolatos költségek. A 2007–2013-as iránymutatások (106) bekezdése szerint a Bizottság nem engedélyezi a (104) és (105) bekezdés hatálya alá tartozó költségekre irányuló, nagyvállalkozások részére nyújtott állami támogatást. |
| --- | --- |

(120)

Az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatások, 2007–2013 (36) (a továbbiakban: 2007–2013-as iránymutatások) (105) bekezdése szerint a technikai segítségnyújtás céljából a mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalomba hozatalával foglalkozó társaságok részére nyújtott állami támogatásoknak meg kell felelniük a 70/2001/EK bizottsági rendelet (37) 5. cikkében, illetve a később annak helyébe lépő 800/2008/EK bizottsági rendelet (38) 27. cikkének (3) bekezdésében szereplő valamennyi feltételnek. Ennek következtében a támogatási intenzitás nem haladhatja meg az elszámolható költségek 50 %-át. az elszámolható költségek a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvétele esetén a kiállítóhelyiség bérletével, felállításával és működtetésével kapcsolatos költségek. A 2007–2013-as iránymutatások (106) bekezdése szerint a Bizottság nem engedélyezi a (104) és (105) bekezdés hatálya alá tartozó költségekre irányuló, nagyvállalkozások részére nyújtott állami támogatást.

36

37

38

| (121) | Miután Németország nem bizonyította, hogy a technikai segítségnyújtás minden egyes fenti feltételét teljesítette az intézkedésre vonatkozóan, a Bizottság a kételyeket vetett fel az eljárás megindításáról szóló határozatában a belső piaccal való összeegyeztethetőség tekintetében. A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban felszólította Németországot, hogy készítse el az egyes intézkedések részletes értékelését a fenti kritériumok fényében, valamint a válaszai alátámasztására szolgáló megfelelő dokumentációt (39). |
| --- | --- |

(121)

Miután Németország nem bizonyította, hogy a technikai segítségnyújtás minden egyes fenti feltételét teljesítette az intézkedésre vonatkozóan, a Bizottság a kételyeket vetett fel az eljárás megindításáról szóló határozatában a belső piaccal való összeegyeztethetőség tekintetében. A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban felszólította Németországot, hogy készítse el az egyes intézkedések részletes értékelését a fenti kritériumok fényében, valamint a válaszai alátámasztására szolgáló megfelelő dokumentációt (39).

39

| (122) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (40) Németország kijelentette, hogy Rajna-vidék–Pfalz figyelembe veszi a Bizottság aggályait, és a jövőbeli támogatás támogatási rendelkezéseit azzal a feltétellel egészíti ki, hogy támogatás csak a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvételéhez adható. Németország kifejtette, hogy így teljesülnek a 2007–2013-as iránymutatások IV. K szakasz feltételei összefüggésben az 1857/2006/EK rendelet (41) 15. cikkének (2) bekezdésével. |
| --- | --- |

(122)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (40) Németország kijelentette, hogy Rajna-vidék–Pfalz figyelembe veszi a Bizottság aggályait, és a jövőbeli támogatás támogatási rendelkezéseit azzal a feltétellel egészíti ki, hogy támogatás csak a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvételéhez adható. Németország kifejtette, hogy így teljesülnek a 2007–2013-as iránymutatások IV. K szakasz feltételei összefüggésben az 1857/2006/EK rendelet (41) 15. cikkének (2) bekezdésével.

40

41

| (123) | A német hatóságok újraértékelték a támogatott projekteket e kiegészítő feltétel figyelembevételével. Az egyes években az alábbi kifizetések érintették egy vállalkozás ismételt részvételét egy adott vásáron vagy kiállításon.















  Tárgyév: | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Szám | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | 3 | 3 | 6 |
| Összeg EUR-ban | 5 113 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 2 500 | 1 764 |

(123)

A német hatóságok újraértékelték a támogatott projekteket e kiegészítő feltétel figyelembevételével. Az egyes években az alábbi kifizetések érintették egy vállalkozás ismételt részvételét egy adott vásáron vagy kiállításon.

Tárgyév:

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

Szám

2

2

1

1

2

1

2

3

3

6

Összeg EUR-ban

5 113

5 113

10 226

5 113

10 226

5 113

10 226

5 113

2 500

1 764

| (124) | A Szövetségi Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Minisztérium 2016. június 30-án közölte a Bizottsággal (vö. (16) bekezdés), hogy az RP 2 intézkedést 2007-től nem korlátozták a kkv-kra. A Hochwald Foods GmbH és a MUH Arla eG is kapott támogatást az intézkedés keretében. |
| --- | --- |

(124)

A Szövetségi Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Minisztérium 2016. június 30-án közölte a Bizottsággal (vö. (16) bekezdés), hogy az RP 2 intézkedést 2007-től nem korlátozták a kkv-kra. A Hochwald Foods GmbH és a MUH Arla eG is kapott támogatást az intézkedés keretében.

| (125) | A 2017. január 13-án kelt észrevételében Németország kijelentette, hogy a szóban forgó alintézkedés elszámolható költségei a 2007-től kezdődő időszakban kizárólag egy vásári stand felállítására vonatkoztak. Ebben az időszakban nem támogattak további költségeket. |
| --- | --- |

(125)

A 2017. január 13-án kelt észrevételében Németország kijelentette, hogy a szóban forgó alintézkedés elszámolható költségei a 2007-től kezdődő időszakban kizárólag egy vásári stand felállítására vonatkoztak. Ebben az időszakban nem támogattak további költségeket.

2.2   Támogatások a beszállított tej minőségének javításához (2001–2006)

Támogatások a beszállított tej minőségének javításához (2001–2006)

| (126) | Baden-Württemberg, Alsó-Szászország és Türingia (BW 10, BW 11, NI 1 és TH 5 alintézkedések) pénzügyi támogatást nyújtott a beszállított tej minőségének javításához tejtermelőknek szóló tanácsadással és oktatással, adatbázisok összeállításával és aktualizálásával, valamint tejtermelők ellenőrzésével a „Qualitätsmanagement QM-Milch” minőségbiztosítási rendszer bevezetésével összefüggésben (42). Az intézkedés célja a beszállított tej minőségének javítása volt. Nem támogatták sem az ellenőrző személyzet oktatását a speciális szakismeretek megszerzése céljából, sem pedig az engedélyezett laboratóriumok akkreditációját. |
| --- | --- |

(126)

Baden-Württemberg, Alsó-Szászország és Türingia (BW 10, BW 11, NI 1 és TH 5 alintézkedések) pénzügyi támogatást nyújtott a beszállított tej minőségének javításához tejtermelőknek szóló tanácsadással és oktatással, adatbázisok összeállításával és aktualizálásával, valamint tejtermelők ellenőrzésével a „Qualitätsmanagement QM-Milch” minőségbiztosítási rendszer bevezetésével összefüggésben (42). Az intézkedés célja a beszállított tej minőségének javítása volt. Nem támogatták sem az ellenőrző személyzet oktatását a speciális szakismeretek megszerzése céljából, sem pedig az engedélyezett laboratóriumok akkreditációját.

42

| (127) | Az alintézkedések végső kedvezményezettjei tejtermelő mezőgazdasági kkv-k voltak az elsődleges ágazatban. Németország szerint a támogatás az érintett területen működő valamennyi mezőgazdasági termelő számára objektív módon meghatározott feltételek mellett elérhető volt (43). |
| --- | --- |

(127)

Az alintézkedések végső kedvezményezettjei tejtermelő mezőgazdasági kkv-k voltak az elsődleges ágazatban. Németország szerint a támogatás az érintett területen működő valamennyi mezőgazdasági termelő számára objektív módon meghatározott feltételek mellett elérhető volt (43).

43

| (128) | 2001 és 2011 között az erre a célra fordított költségvetési források összege (minden tartományt figyelembe véve) 3,3 millió EUR volt. |
| --- | --- |

(128)

2001 és 2011 között az erre a célra fordított költségvetési források összege (minden tartományt figyelembe véve) 3,3 millió EUR volt.

| (129) | A német hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk szerint a támogatási intenzitás 2001 és 2011 között legfeljebb az elszámolható költségek 100 %-a volt. A német hatóságok közölték, hogy Baden-Württembergben az intézkedés finanszírozása 2012. december 31-ével lejárt, Alsó-Szászországban és Türingiában pedig 2014. december 31. volt a határidő. |
| --- | --- |

(129)

A német hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk szerint a támogatási intenzitás 2001 és 2011 között legfeljebb az elszámolható költségek 100 %-a volt. A német hatóságok közölték, hogy Baden-Württembergben az intézkedés finanszírozása 2012. december 31-ével lejárt, Alsó-Szászországban és Türingiában pedig 2014. december 31. volt a határidő.

| (130) | A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban felszólította Németországot, hogy bocsásson rendelkezésre részletes értékelést a 2000–2006-os iránymutatások (különösen a 13.2. pont – kedvezményezettenként legfeljebb az elszámolható költségek 50 %-a vagy 100 000 EUR hároméves időtartam alatt, attól függően, hogy melyik összeg a magasabb) alapján (44). |
| --- | --- |

(130)

A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban felszólította Németországot, hogy bocsásson rendelkezésre részletes értékelést a 2000–2006-os iránymutatások (különösen a 13.2. pont – kedvezményezettenként legfeljebb az elszámolható költségek 50 %-a vagy 100 000 EUR hároméves időtartam alatt, attól függően, hogy melyik összeg a magasabb) alapján (44).

44

BW 10 és BW 11

BW 10 és BW 11

| (131) | A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (45) Németország kifejtette, hogy ezeket az intézkedéseket a Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) és a Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11) hajtotta végre. |
| --- | --- |

(131)

A 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (45) Németország kifejtette, hogy ezeket az intézkedéseket a Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) és a Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11) hajtotta végre.

45

| (132) | Az intézkedés kedvezményezettjei Németország szerint azok a tejtermelő mezőgazdasági üzemek (tejtermelők) voltak, amelyek részt vettek a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszerben. |
| --- | --- |

(132)

Az intézkedés kedvezményezettjei Németország szerint azok a tejtermelő mezőgazdasági üzemek (tejtermelők) voltak, amelyek részt vettek a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszerben.

| (133) | A BW 10 intézkedés esetében ellenőrzések végrehajtását támogatták a tejtermelő üzemekben (46), valamint egy elismert tanúsító szerv által végzett első tanúsítás (a gazdaság bevezető auditja, esetleg utólagos audit) költségeit. |
| --- | --- |

(133)

A BW 10 intézkedés esetében ellenőrzések végrehajtását támogatták a tejtermelő üzemekben (46), valamint egy elismert tanúsító szerv által végzett első tanúsítás (a gazdaság bevezető auditja, esetleg utólagos audit) költségeit.

46

| (134) | A BW 11 intézkedés esetében kísérő információs és tanácsadási feladatokat támogattak a minőségbiztosítási rendszerek bevezetésével összefüggésben (47). Németország szerint ezeket a teljesítéseket a termelőknek a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszerbe való belépéskor arányosan kell beszámítani. |
| --- | --- |

(134)

A BW 11 intézkedés esetében kísérő információs és tanácsadási feladatokat támogattak a minőségbiztosítási rendszerek bevezetésével összefüggésben (47). Németország szerint ezeket a teljesítéseket a termelőknek a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszerbe való belépéskor arányosan kell beszámítani.

47

| (135) | Németország szerint a teljes ráfordítás összesen 478 575 EUR volt. 4 500 tejtermelőt részesítettek előnyben a minőségbiztosítási rendszerbe való belépés keretében az első tanúsítással összefüggésben. A ráfordítás kedvezményezettenként így 106 EUR volt. |
| --- | --- |

(135)

Németország szerint a teljes ráfordítás összesen 478 575 EUR volt. 4 500 tejtermelőt részesítettek előnyben a minőségbiztosítási rendszerbe való belépés keretében az első tanúsítással összefüggésben. A ráfordítás kedvezményezettenként így 106 EUR volt.

NI 1

NI 1

| (136) | Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott tejtermelőknek (feldolgozó és forgalmazó üzemeknek nem) minőségbiztosítási rendszer bevezetéséhez. Az intézkedés végrehajtását az LVMN-re delegálták. |
| --- | --- |

(136)

Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott tejtermelőknek (feldolgozó és forgalmazó üzemeknek nem) minőségbiztosítási rendszer bevezetéséhez. Az intézkedés végrehajtását az LVMN-re delegálták.

| (137) | Németország 2013. szeptember 20-i észrevétele (48) szerint a 2001 és 2005 közötti években a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszer bevezetésének előkészítő intézkedéseit (lényegében tanácsadási szolgáltatás a QM-Milch rendszert bevezetni kívánó mezőgazdasági termelők részére), 2003-tól pedig a gazdaságok a minőségbiztosítási rendszer keretében előírt auditjait finanszírozták. 2003-tól ezen túlmenően a minőségbiztosítási rendszer koordinálása és az adatbázis felépítése érdekében is keletkeztek költségek. |
| --- | --- |

(137)

Németország 2013. szeptember 20-i észrevétele (48) szerint a 2001 és 2005 közötti években a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszer bevezetésének előkészítő intézkedéseit (lényegében tanácsadási szolgáltatás a QM-Milch rendszert bevezetni kívánó mezőgazdasági termelők részére), 2003-tól pedig a gazdaságok a minőségbiztosítási rendszer keretében előírt auditjait finanszírozták. 2003-tól ezen túlmenően a minőségbiztosítási rendszer koordinálása és az adatbázis felépítése érdekében is keletkeztek költségek.

48

| (138) | Németország a 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (49) kifejtette, hogy a támogatások mezőgazdasági termelőnként a tanácsadási szolgáltatás esetében a költségek 50 %-ával, illetve támogatásonként 12,78 EUR-val a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontjában megjelölt értékhatárok alatt voltak. A gazdaságok 2003-tól bevezetett auditjai esetében a támogatási intenzitás a költségek 50 %-áig, illetve mezőgazdasági termelőnként 35 EUR összegig terjedtek a hároméves időtartamon belül. |
| --- | --- |

(138)

Németország a 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében (49) kifejtette, hogy a támogatások mezőgazdasági termelőnként a tanácsadási szolgáltatás esetében a költségek 50 %-ával, illetve támogatásonként 12,78 EUR-val a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontjában megjelölt értékhatárok alatt voltak. A gazdaságok 2003-tól bevezetett auditjai esetében a támogatási intenzitás a költségek 50 %-áig, illetve mezőgazdasági termelőnként 35 EUR összegig terjedtek a hároméves időtartamon belül.

49

| (139) | Németország megerősítette, hogy a gazdaságok auditjai keretében végzett ellenőrzéseket harmadik személyek vagy harmadik személy nevében végezték. A független ellenőrző intézmény a Landeskontrollverband Niedersachsen volt. |
| --- | --- |

(139)

Németország megerősítette, hogy a gazdaságok auditjai keretében végzett ellenőrzéseket harmadik személyek vagy harmadik személy nevében végezték. A független ellenőrző intézmény a Landeskontrollverband Niedersachsen volt.

TH 5

TH 5

| (140) | Az intézkedést 2004-ben vezették be (50). Az intézkedés végrehajtását a Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV) szövetségre delegálták. |
| --- | --- |

(140)

Az intézkedést 2004-ben vezették be (50). Az intézkedés végrehajtását a Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV) szövetségre delegálták.

50

| (141) | Németország szerint a tejilletékből származó forrásokból egyenlítették ki az első tanúsítás, a három év elteltével kötelező ismételt tanúsítás, valamint az adatbázisok felállításának és gondozásának a ráfordításait. A 2004 és 2006 közötti időszakban a termelők csak az első tanúsítás keretében kaphattak támogatást. Az átlagos támogatás termelőnként körülbelül 83 EUR volt. |
| --- | --- |

(141)

Németország szerint a tejilletékből származó forrásokból egyenlítették ki az első tanúsítás, a három év elteltével kötelező ismételt tanúsítás, valamint az adatbázisok felállításának és gondozásának a ráfordításait. A 2004 és 2006 közötti időszakban a termelők csak az első tanúsítás keretében kaphattak támogatást. Az átlagos támogatás termelőnként körülbelül 83 EUR volt.

| (142) | Az intézkedés kedvezményezettjei tejtermelők voltak. |
| --- | --- |

(142)

Az intézkedés kedvezményezettjei tejtermelők voltak.

3.   A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

| (143) | Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság megállapította, hogy a támogatás fennállásának minden feltétele teljesült (51). |
| --- | --- |

(143)

Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság megállapította, hogy a támogatás fennállásának minden feltétele teljesült (51).

51

| (144) | A Bizottság az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése alapján megindította az eljárást, mert az akkoriban rendelkezésre álló információk alapján kétségei voltak afelől, hogy bizonyos alintézkedések összeegyeztethetők-e a belső piaccal (lásd ehhez a (18) bekezdést). |
| --- | --- |

(144)

A Bizottság az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése alapján megindította az eljárást, mert az akkoriban rendelkezésre álló információk alapján kétségei voltak afelől, hogy bizonyos alintézkedések összeegyeztethetők-e a belső piaccal (lásd ehhez a (18) bekezdést).

4.   NÉMETORSZÁGNAK A VIZSGÁLATI ELJÁRÁS HIVATALOS MEGINDÍTÁSÁT ÉRINTŐ ÉSZREVÉTELEI

NÉMETORSZÁGNAK A VIZSGÁLATI ELJÁRÁS HIVATALOS MEGINDÍTÁSÁT ÉRINTŐ ÉSZREVÉTELEI

| (145) | A német hatóságok észrevételeit 2013. szeptember 20-án, 2015. február 27-én és 2017. január 13-án küldték meg a Bizottságnak. A német hatóságok nyilatkozatainak az összefoglalása az egyes intézkedésekkel összefüggésben az intézkedések fenti leírásában (lásd a 2. pontot: „Az intézkedések leírása és a német hatóságok észrevételei”) található. |
| --- | --- |

(145)

A német hatóságok észrevételeit 2013. szeptember 20-án, 2015. február 27-én és 2017. január 13-án küldték meg a Bizottságnak. A német hatóságok nyilatkozatainak az összefoglalása az egyes intézkedésekkel összefüggésben az intézkedések fenti leírásában (lásd a 2. pontot: „Az intézkedések leírása és a német hatóságok észrevételei”) található.

5.   AZ ÉRDEKELT FELEKNEK A VIZSGÁLATI ELJÁRÁS HIVATALOS MEGINDÍTÁSÁT ÉRINTŐ ÉSZREVÉTELEI

AZ ÉRDEKELT FELEKNEK A VIZSGÁLATI ELJÁRÁS HIVATALOS MEGINDÍTÁSÁT ÉRINTŐ ÉSZREVÉTELEI

| (146) | 2014. február 6. és 18. között tíz észrevétel érkezett a Bizottsághoz az érdekelt felektől, amelyek a határozat alapjául szolgáló intézkedésekre vonatkoznak (52). |
| --- | --- |

(146)

2014. február 6. és 18. között tíz észrevétel érkezett a Bizottsághoz az érdekelt felektől, amelyek a határozat alapjául szolgáló intézkedésekre vonatkoznak (52).

52

| (147) | A 2014. február 6-án kelt, 2014. február 13-án beérkezett észrevételében a Verband der Milcherzeuger Bayern e.V. (VMB) a BY 3 intézkedés vonatkozásában csodálkozásának ad hangot a tekintetben, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság kétségbe vonja a VMB 2006-ig végrehajtott intézkedéseit az állami támogatásokról szóló jogszabályok szempontjából, miközben a 2007 óta végrehajtott intézkedések ellen nem emel kifogást. A VMB ezzel összefüggésben előadja, hogy fő feladatai, valamint a tevékenységének jellege 1954 óta nem változott, és a VMB 1957 óta a „tejilletékből” kapja a forrásait. Észrevételében a VMB ezenkívül megállapítja, hogy az általa kínált szolgáltatás nem konkrét „technikai segítségnyújtás” egyes üzemek számára, hanem sokkal inkább általános jellegű szakmai- és tényszerű információk, amelyek minden érdekelt számára egyformán hozzáférhetők. |
| --- | --- |

(147)

A 2014. február 6-án kelt, 2014. február 13-án beérkezett észrevételében a Verband der Milcherzeuger Bayern e.V. (VMB) a BY 3 intézkedés vonatkozásában csodálkozásának ad hangot a tekintetben, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság kétségbe vonja a VMB 2006-ig végrehajtott intézkedéseit az állami támogatásokról szóló jogszabályok szempontjából, miközben a 2007 óta végrehajtott intézkedések ellen nem emel kifogást. A VMB ezzel összefüggésben előadja, hogy fő feladatai, valamint a tevékenységének jellege 1954 óta nem változott, és a VMB 1957 óta a „tejilletékből” kapja a forrásait. Észrevételében a VMB ezenkívül megállapítja, hogy az általa kínált szolgáltatás nem konkrét „technikai segítségnyújtás” egyes üzemek számára, hanem sokkal inkább általános jellegű szakmai- és tényszerű információk, amelyek minden érdekelt számára egyformán hozzáférhetők.

| (148) | A Bizottsághoz 2014. február 6-án beérkezett, 2014. február 4-én kelt észrevételében a Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben e.V (MV) a BY 10 intézkedésre vonatkozóan előadja, hogy az intézkedés célja a know-how és tudás átadása a tejet érintő kérdésekben (pl. az élelmiszerekre vonatkozó jogszabályi rendelkezések vonatkozásában) állami és egyéb intézmények felé. E célból a MUVA dolgozói hozzáférést kapnak az ágazatot érintő információkhoz, feldolgozzák ezeket, majd továbbadják (állásfoglalások, előadások és publikációk formájában, különösen az érintett hatóságok részére). A „Muva Hírlevelek” mellett, amelyek a német tejfeldolgozók folyóiratának, a „Deutsche Molkereizeitung” mellékletét képezik, fontos cikkeket közölnek a minőségbiztosítási (higiénia, a termelés biztonsága) információk terjesztéséhez. Az MV szerint olyan átfogó tevékenységről van szó, amelynek az eredményei nem egyes üzemek javát szolgálják, hanem főként meghatározott hatóságok tudomására hozzák őket továbbképzés céljából. |
| --- | --- |

(148)

A Bizottsághoz 2014. február 6-án beérkezett, 2014. február 4-én kelt észrevételében a Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben e.V (MV) a BY 10 intézkedésre vonatkozóan előadja, hogy az intézkedés célja a know-how és tudás átadása a tejet érintő kérdésekben (pl. az élelmiszerekre vonatkozó jogszabályi rendelkezések vonatkozásában) állami és egyéb intézmények felé. E célból a MUVA dolgozói hozzáférést kapnak az ágazatot érintő információkhoz, feldolgozzák ezeket, majd továbbadják (állásfoglalások, előadások és publikációk formájában, különösen az érintett hatóságok részére). A „Muva Hírlevelek” mellett, amelyek a német tejfeldolgozók folyóiratának, a „Deutsche Molkereizeitung” mellékletét képezik, fontos cikkeket közölnek a minőségbiztosítási (higiénia, a termelés biztonsága) információk terjesztéséhez. Az MV szerint olyan átfogó tevékenységről van szó, amelynek az eredményei nem egyes üzemek javát szolgálják, hanem főként meghatározott hatóságok tudomására hozzák őket továbbképzés céljából.

| (149) | A Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) a 2014. február 4-én kelt levelében, amely 2014. február 11-én érkezett a Bizottsághoz, az általa végrehajtott intézkedések (HE 2, HE 3 és HE 9) ügyében foglalt állást. Mindenekelőtt megjegyezte, hogy a Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatának mellékletében szereplő megállapítással ellentétben nem pusztán a tejfeldolgozók, hanem az egész tejágazat az érintett intézkedések kedvezményezettje volt. A tartalmát tekintve az LVMH a HE 3 intézkedés kapcsán kifejtette, hogy az általános kommunikáció előterében a fogyasztóknak szóló információk és a fogyasztók felvilágosítása állt, mégpedig úgy, hogy a fogyasztók felvilágosítása a tejfeldolgozóktól független, semleges szinten folyt.
  A HE 2 intézkedéshez („Továbbképzés az innovációs csoport által”) az LVMH megjegyezte, hogy a munka lényege a tudástranszferben állt. Az aktuális információkat és a tanulmányok eredményeit csomagban, a mezőgazdasági termelők számára feldolgozva és többek között. előadások, szakmai konferenciák és továbbképzések formájában adták tovább.
  A HE 2-vel és HE 9-cel kifejezetten az oktatási és továbbképzési intézményeket támogatták a mezőgazdasági termelők és mezőgazdasági alkalmazottak szakmai utánpótlása érdekében, és minden egyes mezőgazdasági termelőnek vagy mezőgazdasági alkalmazottnak megvolt a lehetősége, hogy a továbbképzéseken azonos feltételek mellett részt vegyenek. |
| --- | --- |

(149)

A Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) a 2014. február 4-én kelt levelében, amely 2014. február 11-én érkezett a Bizottsághoz, az általa végrehajtott intézkedések (HE 2, HE 3 és HE 9) ügyében foglalt állást. Mindenekelőtt megjegyezte, hogy a Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatának mellékletében szereplő megállapítással ellentétben nem pusztán a tejfeldolgozók, hanem az egész tejágazat az érintett intézkedések kedvezményezettje volt. A tartalmát tekintve az LVMH a HE 3 intézkedés kapcsán kifejtette, hogy az általános kommunikáció előterében a fogyasztóknak szóló információk és a fogyasztók felvilágosítása állt, mégpedig úgy, hogy a fogyasztók felvilágosítása a tejfeldolgozóktól független, semleges szinten folyt.

A HE 2 intézkedéshez („Továbbképzés az innovációs csoport által”) az LVMH megjegyezte, hogy a munka lényege a tudástranszferben állt. Az aktuális információkat és a tanulmányok eredményeit csomagban, a mezőgazdasági termelők számára feldolgozva és többek között. előadások, szakmai konferenciák és továbbképzések formájában adták tovább.

A HE 2-vel és HE 9-cel kifejezetten az oktatási és továbbképzési intézményeket támogatták a mezőgazdasági termelők és mezőgazdasági alkalmazottak szakmai utánpótlása érdekében, és minden egyes mezőgazdasági termelőnek vagy mezőgazdasági alkalmazottnak megvolt a lehetősége, hogy a továbbképzéseken azonos feltételek mellett részt vegyenek.

| (150) | A Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e.V., valamint a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. a 2014. február 6-án kelt leveleikben, amelyek 2014. február 10-én, illetve 2014. február 11-én érkeztek a Bizottsághoz, az Észak-Rajna-Vesztfáliában végrehajtott intézkedések vonatkozásában teljes mértékben csatlakozik Németország 2013. szeptember 20-án kelt észrevételéhez. |
| --- | --- |

(150)

A Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e.V., valamint a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. a 2014. február 6-án kelt leveleikben, amelyek 2014. február 10-én, illetve 2014. február 11-én érkeztek a Bizottsághoz, az Észak-Rajna-Vesztfáliában végrehajtott intézkedések vonatkozásában teljes mértékben csatlakozik Németország 2013. szeptember 20-án kelt észrevételéhez.

| (151) | Ugyanígy csatlakozik a Rheinische Landwirtschafts-Verband e.V. és a Westfälisch-Lippische Landwirtschaftsverband e.V. a 2014. február 6-án kelt, a Bizottsághoz 2014. február 11-én érkezett közös levelében Németország 2013. szeptember 20-án kelt észrevételéhez az NW 5 intézkedésre vonatkozóan. |
| --- | --- |

(151)

Ugyanígy csatlakozik a Rheinische Landwirtschafts-Verband e.V. és a Westfälisch-Lippische Landwirtschaftsverband e.V. a 2014. február 6-án kelt, a Bizottsághoz 2014. február 11-én érkezett közös levelében Németország 2013. szeptember 20-án kelt észrevételéhez az NW 5 intézkedésre vonatkozóan.

| (152) | A Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. a 2014. február 6-án kelt levelében, amely 2014. február 11-én érkezett a Bizottsághoz, a Türingiában végrehajtott intézkedések vonatkozásában teljes mértékben csatlakozik Németország 2013. szeptember 20-án kelt észrevételéhez. |
| --- | --- |

(152)

A Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. a 2014. február 6-án kelt levelében, amely 2014. február 11-én érkezett a Bizottsághoz, a Türingiában végrehajtott intézkedések vonatkozásában teljes mértékben csatlakozik Németország 2013. szeptember 20-án kelt észrevételéhez.

| (153) | A 2014. február 10-én kelt, a Bizottsághoz 2014. február 14-én beérkezett észrevételében a Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) az RP 1 intézkedés vonatkozásában előadja, hogy annak általános jellege van. Az információk általánosságban szólnak a tejről mint élelmiszerről, és a cél nem az, hogy visszatartsa a fogyasztókat más tagállamok tejtermékeinek megvásárlásától. Ezenkívül nem támogatják az egyes márkákat vagy meghatározott vállalkozás/egyéni termelő termékeit. A MILAG-nak ezért az a véleménye, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak. Észrevételében a MILAG másodlagosan előadja ugyanehhez azintézkedéshez, hogy az intézkedés anyagi jogi értelemben megfelel az akkoriban hatályos közösségi iránymutatásoknak, és főszabály szerint a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának megfelelő szakmai segítségnyújtásnak tekinthető. Különösen mivel az intézkedés alapvetően minden fogyasztó és így a tejágazat piaci szereplőinek is a rendelkezésére állt. Tisztán a fogyasztók felvilágosításáról volt szó, és az intézkedés nem a tejfeldolgozó vállalkozásokat támogatta, hanem a fogyasztóknak szóló általános információkról gondoskodott.
  Az RP 2 intézkedésre vonatkozóan a MILAG-nak az a véleménye, hogy a kiegészítő támogatási feltétellel, miszerint a vállalkozásnak egy bizonyos vásáron vagy kiállításon való első részvétele támogatható, teljesülnek a támogatási szabályok vonatkozó feltételei.
  Az RP 5 intézkedés tekintetében a MILAG előadja, hogy az intézkedésnek az volt a célja, hogy a kérdésben érintett tejtermelőknek speciális fejéstechnikai tanácsadást kínáljanak. Ezt az ajánlatot bármelyik Rajna-vidék–pfalzi tejtermelő igénybe vehette volna, nem volt szükség hozzá tagság a tanácsadást felkínáló Landeskontrollverbandban. Kizárták a folyamatos vagy rendszeres időközönként igénybe vett tanácsadási szolgáltatásokat, és nem történt közvetlen kifizetés a mezőgazdasági termelő részére. Így az intézkedés a 2001. november 28-tól
  2006. december 31-ig tartó időszakra vonatkozóan is összeegyeztethető volt az állami támogatásokról szóló szabályozással. A MILAG véleménye szerint a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának harmadik francia bekezdése szerinti tanácsadás támogatása nincs új módszerek elterjesztéséhez kötve. A MILAG biztosította továbbá, hogy a teljes támogatási összeg ne haladja meg a kedvezményezettenként hároméves időtartam alatt folyósítható 100 000 EUR-t. Az átlagos támogatás kedvezményezettenként évente 197 EUR. |
| --- | --- |

(153)

A 2014. február 10-én kelt, a Bizottsághoz 2014. február 14-én beérkezett észrevételében a Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) az RP 1 intézkedés vonatkozásában előadja, hogy annak általános jellege van. Az információk általánosságban szólnak a tejről mint élelmiszerről, és a cél nem az, hogy visszatartsa a fogyasztókat más tagállamok tejtermékeinek megvásárlásától. Ezenkívül nem támogatják az egyes márkákat vagy meghatározott vállalkozás/egyéni termelő termékeit. A MILAG-nak ezért az a véleménye, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak. Észrevételében a MILAG másodlagosan előadja ugyanehhez azintézkedéshez, hogy az intézkedés anyagi jogi értelemben megfelel az akkoriban hatályos közösségi iránymutatásoknak, és főszabály szerint a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának megfelelő szakmai segítségnyújtásnak tekinthető. Különösen mivel az intézkedés alapvetően minden fogyasztó és így a tejágazat piaci szereplőinek is a rendelkezésére állt. Tisztán a fogyasztók felvilágosításáról volt szó, és az intézkedés nem a tejfeldolgozó vállalkozásokat támogatta, hanem a fogyasztóknak szóló általános információkról gondoskodott.

Az RP 2 intézkedésre vonatkozóan a MILAG-nak az a véleménye, hogy a kiegészítő támogatási feltétellel, miszerint a vállalkozásnak egy bizonyos vásáron vagy kiállításon való első részvétele támogatható, teljesülnek a támogatási szabályok vonatkozó feltételei.

Az RP 5 intézkedés tekintetében a MILAG előadja, hogy az intézkedésnek az volt a célja, hogy a kérdésben érintett tejtermelőknek speciális fejéstechnikai tanácsadást kínáljanak. Ezt az ajánlatot bármelyik Rajna-vidék–pfalzi tejtermelő igénybe vehette volna, nem volt szükség hozzá tagság a tanácsadást felkínáló Landeskontrollverbandban. Kizárták a folyamatos vagy rendszeres időközönként igénybe vett tanácsadási szolgáltatásokat, és nem történt közvetlen kifizetés a mezőgazdasági termelő részére. Így az intézkedés a 2001. november 28-tól
  2006. december 31-ig tartó időszakra vonatkozóan is összeegyeztethető volt az állami támogatásokról szóló szabályozással. A MILAG véleménye szerint a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának harmadik francia bekezdése szerinti tanácsadás támogatása nincs új módszerek elterjesztéséhez kötve. A MILAG biztosította továbbá, hogy a teljes támogatási összeg ne haladja meg a kedvezményezettenként hároméves időtartam alatt folyósítható 100 000 EUR-t. Az átlagos támogatás kedvezményezettenként évente 197 EUR.

| (154) | A Milchprüfring Baden-Württemberg e.V. (MPBW) a 2014. február 6-án kelt és a Bizottság által 2014. február 18-án iktatott észrevételében abból indul ki, hogy a BW 10 intézkedés nem minősül támogatásnak, előnyben részesítés pedig semmiképpen sem áll fenn. |
| --- | --- |

(154)

A Milchprüfring Baden-Württemberg e.V. (MPBW) a 2014. február 6-án kelt és a Bizottság által 2014. február 18-án iktatott észrevételében abból indul ki, hogy a BW 10 intézkedés nem minősül támogatásnak, előnyben részesítés pedig semmiképpen sem áll fenn.

| (155) | A Milchwirtschaftliche Verein Baden Württemberg e.V. (MVBW) a 2014. február 6-án kelt levelében, amely 2014. február 7-én érkezett a Bizottsághoz, a BW4 és BW 11 intézkedések vonatkozásában az MPBW fejtegetésére támaszkodik, és abból indul ki, hogy a két intézkedés nem minősül támogatásnak, előnyben részesítés pedig semmiképpen sem áll fenn. |
| --- | --- |

(155)

A Milchwirtschaftliche Verein Baden Württemberg e.V. (MVBW) a 2014. február 6-án kelt levelében, amely 2014. február 7-én érkezett a Bizottsághoz, a BW4 és BW 11 intézkedések vonatkozásában az MPBW fejtegetésére támaszkodik, és abból indul ki, hogy a két intézkedés nem minősül támogatásnak, előnyben részesítés pedig semmiképpen sem áll fenn.

6.   AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

6.1.   Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás megléte

Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás megléte

| (156) | Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja vagy torzíthatja a versenyt, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(156)

Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja vagy torzíthatja a versenyt, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

6.1.1   Az állam által vagy állami forrásból nyújtott támogatások

Az állam által vagy állami forrásból nyújtott támogatások

| (157) | A német hatóságok megerősítették, hogy a határozat alapjául szolgáló intézkedéseket kizárólag a tejilleték eszközeiből finanszírozták (vö. a (26) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(157)

A német hatóságok megerősítették, hogy a határozat alapjául szolgáló intézkedéseket kizárólag a tejilleték eszközeiből finanszírozták (vö. a (26) bekezdéssel).

| (158) | A tejilletékből származó források az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek. |
| --- | --- |

(158)

A tejilletékből származó források az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek.

| (159) | Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint nem szabad különbséget tenni azon esetek között, amelyekben a támogatást közvetlenül az állam nyújtja és azon esetek között, amelyekben azt ugyanezen állam által kijelölt vagy létrehozott állami vagy magánszervezet nyújtja (53). Ahhoz, hogy az előnyök az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősüljenek, azokat először is közvetlenül vagy közvetve állami forrásból kell nyújtani, másodszor pedig az államnak tulajdoníthatónak kell lenniük (54). |
| --- | --- |

(159)

Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint nem szabad különbséget tenni azon esetek között, amelyekben a támogatást közvetlenül az állam nyújtja és azon esetek között, amelyekben azt ugyanezen állam által kijelölt vagy létrehozott állami vagy magánszervezet nyújtja (53). Ahhoz, hogy az előnyök az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősüljenek, azokat először is közvetlenül vagy közvetve állami forrásból kell nyújtani, másodszor pedig az államnak tulajdoníthatónak kell lenniük (54).

53

54

| (160) | A fent ismertetett intézkedések tekintetében nyilvánvaló, hogy a támogatásokat egy szövetségi törvény, a tejről és zsírról szóló törvény alapján, a szövetségi tartományok jogszabályainak alkalmazásával nyújtják. |
| --- | --- |

(160)

A fent ismertetett intézkedések tekintetében nyilvánvaló, hogy a támogatásokat egy szövetségi törvény, a tejről és zsírról szóló törvény alapján, a szövetségi tartományok jogszabályainak alkalmazásával nyújtják.

| (161) | Konkrétan a tejről és zsírról szóló törvény 22. § (1) bekezdésének első mondata írja elő, hogy a tartományi kormányok a tartományi egyesülettel vagy a szakmai szervezetekkel egyeztetve a tejágazat támogatása érdekében a tejfeldolgozóktól, a tejbegyűjtő központoktól és tejüzemektől illetéket szedhetnek be. |
| --- | --- |

(161)

Konkrétan a tejről és zsírról szóló törvény 22. § (1) bekezdésének első mondata írja elő, hogy a tartományi kormányok a tartományi egyesülettel vagy a szakmai szervezetekkel egyeztetve a tejágazat támogatása érdekében a tejfeldolgozóktól, a tejbegyűjtő központoktól és tejüzemektől illetéket szedhetnek be.

| (162) | A tejről és zsírról szóló törvény 22. § (1) bekezdésének 2. mondata alapján a tartományi kormányok együttesen, az egyesület vagy a szakmai szervezetek kérelmére a beszállított tej után kilogrammonként legfeljebb 0,2 eurócent illetéket szedhetnek be. Az illeték kivetésének a jogával ezzel egyértelműen a tartományi kormányok rendelkeznek. |
| --- | --- |

(162)

A tejről és zsírról szóló törvény 22. § (1) bekezdésének 2. mondata alapján a tartományi kormányok együttesen, az egyesület vagy a szakmai szervezetek kérelmére a beszállított tej után kilogrammonként legfeljebb 0,2 eurócent illetéket szedhetnek be. Az illeték kivetésének a jogával ezzel egyértelműen a tartományi kormányok rendelkeznek.

| (163) | Az egyes szövetségi tartományokban a tejilleték kivetésének jogalapját az illeték kivetésének részletes szabályairól, többek között az illeték mértékéről szóló megfelelő tartományi rendeletek képezik. Így a tartományi kormányok, vagyis az állam feladata, hogy a tejilleték kivetését szabályozza. Ennek az sem mond ellent, hogy a szóban forgó rendeleteket a tejágazat érintett tartományi egyesületeivel egyeztetve fogadták el (55). |
| --- | --- |

(163)

Az egyes szövetségi tartományokban a tejilleték kivetésének jogalapját az illeték kivetésének részletes szabályairól, többek között az illeték mértékéről szóló megfelelő tartományi rendeletek képezik. Így a tartományi kormányok, vagyis az állam feladata, hogy a tejilleték kivetését szabályozza. Ennek az sem mond ellent, hogy a szóban forgó rendeleteket a tejágazat érintett tartományi egyesületeivel egyeztetve fogadták el (55).

55

| (164) | A szóban forgó esetben az illetéket magánvállalkozásoktól (tejfeldolgozóktól, tejbegyűjtő központoktól, tejüzemektől) szedik be. Az ebből az illetékből származó bevételek az érintett tartomány költségvetésébe folynak be, mielőtt azokat különböző támogatási intézkedésekhez felhasználják. Ezért állami ellenőrzés alatt állónak tekintendők (56). |
| --- | --- |

(164)

A szóban forgó esetben az illetéket magánvállalkozásoktól (tejfeldolgozóktól, tejbegyűjtő központoktól, tejüzemektől) szedik be. Az ebből az illetékből származó bevételek az érintett tartomány költségvetésébe folynak be, mielőtt azokat különböző támogatási intézkedésekhez felhasználják. Ezért állami ellenőrzés alatt állónak tekintendők (56).

56

| (165) | Ebből következik, hogy a tejilletékből származó forrásokból finanszírozott intézkedéseket állami forrásból biztosították, és azok az államnak tulajdoníthatók. |
| --- | --- |

(165)

Ebből következik, hogy a tejilletékből származó forrásokból finanszírozott intézkedéseket állami forrásból biztosították, és azok az államnak tulajdoníthatók.

6.1.2   Szelektív/bizonyos vállalkozásoknak juttatott előny

Szelektív/bizonyos vállalkozásoknak juttatott előny

| (166) | Az oktatási és továbbképzési költségek, a tanácsadási költségek, az információs anyag költségei a kommunikációs tevékenység keretében vagy a vásárokon és versenyeken való részvétel költségei olyan költségek, amelyet a vállalkozásoknak a szokásos üzleti tevékenysége keretében maguknak kell viselniük. Ugyanez vonatkozik a magas minőségű termékek előállításával és forgalmazásával kapcsolatos ráfordításokra. Ha egyes vállalkozásokat egészben vagy részben mentesítenek e költségek viselése alól, akkor előnyben részesítésről lehet beszélni. |
| --- | --- |

(166)

Az oktatási és továbbképzési költségek, a tanácsadási költségek, az információs anyag költségei a kommunikációs tevékenység keretében vagy a vásárokon és versenyeken való részvétel költségei olyan költségek, amelyet a vállalkozásoknak a szokásos üzleti tevékenysége keretében maguknak kell viselniük. Ugyanez vonatkozik a magas minőségű termékek előállításával és forgalmazásával kapcsolatos ráfordításokra. Ha egyes vállalkozásokat egészben vagy részben mentesítenek e költségek viselése alól, akkor előnyben részesítésről lehet beszélni.

| (167) | A Bizottságnak az a véleménye, hogy a szóban forgó alintézkedések tejtermelőket és tejfeldolgozó üzemeket részesítettek előnyben. |
| --- | --- |

(167)

A Bizottságnak az a véleménye, hogy a szóban forgó alintézkedések tejtermelőket és tejfeldolgozó üzemeket részesítettek előnyben.

| (168) | Németország először a 2013. szeptember 20-án kelt tájékoztatásában fejtette ki, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat alapjául szolgáló intézkedések közül egyesek nem minősülnek támogatásnak, mert egyrészről azokból egyes vállalkozásoknak nem származott konkrét előnye (vö. a (33) bekezdéssel a BY 3 intézkedésre vonatkozóan), az intézkedés nem tejtermelőknek és tejfeldolgozóknak szóló tudástranszferre irányult (vö. a (39) bekezdéssel a BY 10 intézkedésre vonatkozóan), nem egyes vállalkozásokat vagy gazdasági ágazatokat részesítettek előnyben (vö. a (44), (60), (73), (80) és (88) bekezdéssel a BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 és NW 5, RP 1 és SL 2 intézkedésekre vonatkozóan), ill. el kell utasítani a potenciális előnyben részesítés tárgyi és földrajzi szelektivitását (vö. a (80) és (83) bekezdéssel az NW 4 és NW 5, ill. NW 6 intézkedésekre vonatkozóan). |
| --- | --- |

(168)

Németország először a 2013. szeptember 20-án kelt tájékoztatásában fejtette ki, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat alapjául szolgáló intézkedések közül egyesek nem minősülnek támogatásnak, mert egyrészről azokból egyes vállalkozásoknak nem származott konkrét előnye (vö. a (33) bekezdéssel a BY 3 intézkedésre vonatkozóan), az intézkedés nem tejtermelőknek és tejfeldolgozóknak szóló tudástranszferre irányult (vö. a (39) bekezdéssel a BY 10 intézkedésre vonatkozóan), nem egyes vállalkozásokat vagy gazdasági ágazatokat részesítettek előnyben (vö. a (44), (60), (73), (80) és (88) bekezdéssel a BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 és NW 5, RP 1 és SL 2 intézkedésekre vonatkozóan), ill. el kell utasítani a potenciális előnyben részesítés tárgyi és földrajzi szelektivitását (vö. a (80) és (83) bekezdéssel az NW 4 és NW 5, ill. NW 6 intézkedésekre vonatkozóan).

| (169) | Az MPBW, valamint az MVBW a 2014. február 6-án kelt észrevételeikben ezen túlmenően előadták, hogy a BW 10, illetve BW 4 és BW 11 intézkedésekkel kapcsolatban nem áll fenn előnyben részesítés (vö. a (154), ill. (155) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(169)

Az MPBW, valamint az MVBW a 2014. február 6-án kelt észrevételeikben ezen túlmenően előadták, hogy a BW 10, illetve BW 4 és BW 11 intézkedésekkel kapcsolatban nem áll fenn előnyben részesítés (vö. a (154), ill. (155) bekezdéssel).

| (170) | A Bizottságnak ugyanakkor a fenti intézkedésekkel kapcsolatban az a véleménye, hogy végső soron ezek az intézkedések is a tejágazat javát szolgálják, és így tejtermelőket, illetve tejfeldolgozó üzemeket, amelyek vállalkozásnak tekintendők, részesítenek előnyben. |
| --- | --- |

(170)

A Bizottságnak ugyanakkor a fenti intézkedésekkel kapcsolatban az a véleménye, hogy végső soron ezek az intézkedések is a tejágazat javát szolgálják, és így tejtermelőket, illetve tejfeldolgozó üzemeket, amelyek vállalkozásnak tekintendők, részesítenek előnyben.

| (171) | A BY 3 intézkedés esetében a Bizottság abból indul ki, hogy az, még ha a nyilvánosság felé irányult is, végső soron a tejágazatot részesítette előnyben, mivel feltételezhető volt, hogy pozitívan hat a tejfogyasztásra. |
| --- | --- |

(171)

A BY 3 intézkedés esetében a Bizottság abból indul ki, hogy az, még ha a nyilvánosság felé irányult is, végső soron a tejágazatot részesítette előnyben, mivel feltételezhető volt, hogy pozitívan hat a tejfogyasztásra.

| (172) | A BY 10 intézkedés vonatkozásában a Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben megemlíti a 2014. február 4-én kelt észrevételében, hogy a MUVA hírlevelet német tejfeldolgozók folyóiratához, a „Deutsche Molkereizeitung”-hoz mellékelték, és ezen túlmenően megfelelő cikkeket terjesztettek a minőségbiztosításra vonatkozó információk elterjesztése érdekében (vö. a (148) bekezdéssel). A Bizottságnak ezért az a véleménye, hogy a BY 10 intézkedés esetében is a teljes tejágazat (tejtermelők és tejfeldolgozók) tekintendő kedvezményezettnek. |
| --- | --- |

(172)

A BY 10 intézkedés vonatkozásában a Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben megemlíti a 2014. február 4-én kelt észrevételében, hogy a MUVA hírlevelet német tejfeldolgozók folyóiratához, a „Deutsche Molkereizeitung”-hoz mellékelték, és ezen túlmenően megfelelő cikkeket terjesztettek a minőségbiztosításra vonatkozó információk elterjesztése érdekében (vö. a (148) bekezdéssel). A Bizottságnak ezért az a véleménye, hogy a BY 10 intézkedés esetében is a teljes tejágazat (tejtermelők és tejfeldolgozók) tekintendő kedvezményezettnek.

| (173) | A BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 és NW 5, RP 1 és SL 2 intézkedések vonatkozásában a Bizottságnak az a véleménye, hogy a tej és tejtermékek tulajdonságairól szóló aktuális tudományos eredmények terjesztése, kampányok szervezése, információs rendezvények és akciók a fogyasztók felvilágosítása céljából, a tudásmegosztást szolgáló rendezvények termelők között, ill. a tejre vonatkozó általános információs intézkedések olyan szakmai segítségnyújtásnak tekintendők, amelyek a teljes tejágazat javát szolgálják. |
| --- | --- |

(173)

A BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 és NW 5, RP 1 és SL 2 intézkedések vonatkozásában a Bizottságnak az a véleménye, hogy a tej és tejtermékek tulajdonságairól szóló aktuális tudományos eredmények terjesztése, kampányok szervezése, információs rendezvények és akciók a fogyasztók felvilágosítása céljából, a tudásmegosztást szolgáló rendezvények termelők között, ill. a tejre vonatkozó általános információs intézkedések olyan szakmai segítségnyújtásnak tekintendők, amelyek a teljes tejágazat javát szolgálják.

| (174) | A BW 10 és BW 11 intézkedések vonatkozásában a Bizottságnak az a véleménye továbbá, hogy ez azon tejtermelő mezőgazdasági üzemek javát szolgálták, amelyek részt vettek a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszerben. |
| --- | --- |

(174)

A BW 10 és BW 11 intézkedések vonatkozásában a Bizottságnak az a véleménye továbbá, hogy ez azon tejtermelő mezőgazdasági üzemek javát szolgálták, amelyek részt vettek a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszerben.

| (175) | A szóban forgó intézkedések ezen túlmenően szelektívek voltak, mivel egy gazdasági ágazat (a tejágazat) javát szolgálták. |
| --- | --- |

(175)

A szóban forgó intézkedések ezen túlmenően szelektívek voltak, mivel egy gazdasági ágazat (a tejágazat) javát szolgálták.

6.1.3   A verseny torzítása és a kereskedelemre gyakorolt hatás

A verseny torzítása és a kereskedelemre gyakorolt hatás

| (176) | A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint egy vállalkozás versenyhelyzetének valamely állami támogatás hatására jelentkező javulása általában a versenynek az ilyen támogatásban nem részesülő más vállalkozások hátrányára bekövetkező torzulását eredményezi (57). Az Unión belüli kereskedelem előtt nyitott piacon működő vállalkozás számára nyújtott támogatás alkalmas arra, hogy hátrányosan befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet (58). A 2001 és 2012 közötti időszakban a mezőgazdasági termékek Unión belüli kereskedelme jelentős méreteket öltött. A Kombinált Nómenklatúra 0401 vámtarifaszáma alá tartozó termékek (Tej és tejszín nem sűrítve, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélkül) (59) importja és exportja 2011-ben például elérte az 1200 millió, illetve a 957 millió EUR-t (60). |
| --- | --- |

(176)

A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint egy vállalkozás versenyhelyzetének valamely állami támogatás hatására jelentkező javulása általában a versenynek az ilyen támogatásban nem részesülő más vállalkozások hátrányára bekövetkező torzulását eredményezi (57). Az Unión belüli kereskedelem előtt nyitott piacon működő vállalkozás számára nyújtott támogatás alkalmas arra, hogy hátrányosan befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet (58). A 2001 és 2012 közötti időszakban a mezőgazdasági termékek Unión belüli kereskedelme jelentős méreteket öltött. A Kombinált Nómenklatúra 0401 vámtarifaszáma alá tartozó termékek (Tej és tejszín nem sűrítve, cukor vagy más édesítőanyag hozzáadása nélkül) (59) importja és exportja 2011-ben például elérte az 1200 millió, illetve a 957 millió EUR-t (60).

57

58

59

60

| (177) | Az ebben a határozatban értékelt intézkedések tejtermelőket és tejfeldolgozó üzemeket részesítettek előnyben, és ezáltal megerősítették azok versenyhelyzetét. A tejfeldolgozók és tejtermelők termékeivel Unión belüli kereskedelem folyik, amint az a fenti (176) bekezdésben szerepel. A Bizottság tehát úgy ítéli meg, hogy a szóban forgó intézkedések torzítják vagy torzíthatják a versenyt, és hátrányosan befolyásolják a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(177)

Az ebben a határozatban értékelt intézkedések tejtermelőket és tejfeldolgozó üzemeket részesítettek előnyben, és ezáltal megerősítették azok versenyhelyzetét. A tejfeldolgozók és tejtermelők termékeivel Unión belüli kereskedelem folyik, amint az a fenti (176) bekezdésben szerepel. A Bizottság tehát úgy ítéli meg, hogy a szóban forgó intézkedések torzítják vagy torzíthatják a versenyt, és hátrányosan befolyásolják a tagállamok közötti kereskedelmet.

| (178) | A fentiekre figyelemmel teljesülnek az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének feltételei. Ezért arra lehet következtetni, hogy a szóban forgó intézkedések állami támogatást valósítanak meg a fenti cikk értelmében. |
| --- | --- |

(178)

A fentiekre figyelemmel teljesülnek az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének feltételei. Ezért arra lehet következtetni, hogy a szóban forgó intézkedések állami támogatást valósítanak meg a fenti cikk értelmében.

6.2   A támogatás törvényessége

A támogatás törvényessége

| (179) | Az EUMSZ 108. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottságnak a tagállamokkal együttműködve folyamatosan vizsgálnia kell a létező támogatásokat. Ennek érdekében a Bizottság a létező támogatási programok vizsgálatához a tagállamoktól minden szükséges információt bekérhet, és adott esetben ajánlást tehet megfelelő intézkedésekre. |
| --- | --- |

(179)

Az EUMSZ 108. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottságnak a tagállamokkal együttműködve folyamatosan vizsgálnia kell a létező támogatásokat. Ennek érdekében a Bizottság a létező támogatási programok vizsgálatához a tagállamoktól minden szükséges információt bekérhet, és adott esetben ajánlást tehet megfelelő intézkedésekre.

| (180) | Az (EU) 2015/1589 rendelet 1. cikke b) pontjának i. alpontja szerint a létező támogatás kifejezés alá tartozik minden támogatás, amelyet az EUMSZ-nak az érintett tagállamokban történő hatálybalépését megelőzően már bevezettek, és annak hatálybalépését követően is alkalmazható. |
| --- | --- |

(180)

Az (EU) 2015/1589 rendelet 1. cikke b) pontjának i. alpontja szerint a létező támogatás kifejezés alá tartozik minden támogatás, amelyet az EUMSZ-nak az érintett tagállamokban történő hatálybalépését megelőzően már bevezettek, és annak hatálybalépését követően is alkalmazható.

| (181) | Az (EU) 2015/1589 rendelet 1. cikkének c) pontja alapján egy létező támogatás módosítása azonban azt eredményezi, hogy az adott támogatás „új támogatássá” alakul. A 794/2004/EK bizottsági rendelet (61) 4. cikke szerint a létező támogatás módosításán „– a tisztán formai vagy adminisztratív jellegű módosítások kivételével – minden olyan változtatás értendő, amely nem befolyásolhatja a támogatási intézkedésnek a közös piaccal való összeegyeztethetőségének értékelését”. |
| --- | --- |

(181)

Az (EU) 2015/1589 rendelet 1. cikkének c) pontja alapján egy létező támogatás módosítása azonban azt eredményezi, hogy az adott támogatás „új támogatássá” alakul. A 794/2004/EK bizottsági rendelet (61) 4. cikke szerint a létező támogatás módosításán „– a tisztán formai vagy adminisztratív jellegű módosítások kivételével – minden olyan változtatás értendő, amely nem befolyásolhatja a támogatási intézkedésnek a közös piaccal való összeegyeztethetőségének értékelését”.

61

| (182) | Az ítélkezési gyakorlat (62) szerint az eredeti támogatási program csak abban az esetben válik új támogatási programmá, ha a módosítás annak lényegét érinti; ilyen lényegi módosításról nem lehet azonban szó, ha az új elem egyértelműen elválasztható az eredeti támogatási programtól. |
| --- | --- |

(182)

Az ítélkezési gyakorlat (62) szerint az eredeti támogatási program csak abban az esetben válik új támogatási programmá, ha a módosítás annak lényegét érinti; ilyen lényegi módosításról nem lehet azonban szó, ha az új elem egyértelműen elválasztható az eredeti támogatási programtól.

62

| (183) | Az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése szerint a Bizottságnak minden új támogatást be kell jelenteni, és azok mindaddig nem hajthatók végre, amíg a Bizottság azokat nem engedélyezte (végrehajtási tilalom). |
| --- | --- |

(183)

Az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése szerint a Bizottságnak minden új támogatást be kell jelenteni, és azok mindaddig nem hajthatók végre, amíg a Bizottság azokat nem engedélyezte (végrehajtási tilalom).

| (184) | Az (EU) 2015/1589 rendelet 1. cikkének f) pontja alapján az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével bevezetett új támogatás jogellenes. |
| --- | --- |

(184)

Az (EU) 2015/1589 rendelet 1. cikkének f) pontja alapján az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével bevezetett új támogatás jogellenes.

| (185) | A tejről és zsírról szóló törvény alapján és a rájuk ruházott jogosítványok keretében a szövetségi tartományok végrehajtási rendeleteket hoztak, amelyek az e határozatban értékelt intézkedések jogalapját képezik. Még akkor is, ha a szóban forgó támogatási szabályozások keretét adó tejről és zsírról szóló törvény már 1952-ban hatályba lépett (63), az egyes szabályokat az érintett tartományok megfelelő végrehajtási rendeletekkel csak 1958 után vezették be (64). |
| --- | --- |

(185)

A tejről és zsírról szóló törvény alapján és a rájuk ruházott jogosítványok keretében a szövetségi tartományok végrehajtási rendeleteket hoztak, amelyek az e határozatban értékelt intézkedések jogalapját képezik. Még akkor is, ha a szóban forgó támogatási szabályozások keretét adó tejről és zsírról szóló törvény már 1952-ban hatályba lépett (63), az egyes szabályokat az érintett tartományok megfelelő végrehajtási rendeletekkel csak 1958 után vezették be (64).

63

64

| (186) | Az e határozat alapjául szolgáló intézkedések tehát az (EU) 2015/1589 rendelet 1. cikkének c) pontja szerinti új támogatásoknak minősülnek. |
| --- | --- |

(186)

Az e határozat alapjául szolgáló intézkedések tehát az (EU) 2015/1589 rendelet 1. cikkének c) pontja szerinti új támogatásoknak minősülnek.

| (187) | Németország a kérdéses támogatási szabályokat az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében előírt időpontban nem jelentette be. Emiatt ezek a szabályozások jogellenesek. |
| --- | --- |

(187)

Németország a kérdéses támogatási szabályokat az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében előírt időpontban nem jelentette be. Emiatt ezek a szabályozások jogellenesek.

6.3   A támogatás összeegyeztethetősége

A támogatás összeegyeztethetősége

| (188) | Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben. |
| --- | --- |

(188)

Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben.

| (189) | A jogellenes állami támogatások értékelésére alkalmazandó szabályok meghatározásáról szóló bizottsági közlemény (65) alapján a jogellenes állami támogatásokat a támogatás nyújtásának időpontjában hatályos szabályok alapján kell értékelni. |
| --- | --- |

(189)

A jogellenes állami támogatások értékelésére alkalmazandó szabályok meghatározásáról szóló bizottsági közlemény (65) alapján a jogellenes állami támogatásokat a támogatás nyújtásának időpontjában hatályos szabályok alapján kell értékelni.

65

| (190) | Az agrárágazatra vonatkozó különleges iránymutatások 2000. január 1-jétől vannak érvényben. A 2001. november 28. és 2006. december 31. között (a továbbiakban: a 2001 és 2006 közötti időszak) nyújtott támogatások vizsgálata a 2000–2006-os iránymutatások szerint történik. |
| --- | --- |

(190)

Az agrárágazatra vonatkozó különleges iránymutatások 2000. január 1-jétől vannak érvényben. A 2001. november 28. és 2006. december 31. között (a továbbiakban: a 2001 és 2006 közötti időszak) nyújtott támogatások vizsgálata a 2000–2006-os iránymutatások szerint történik.

| (191) | A 2007. január 1-je után (a továbbiakban: a 2007-től kezdődő időszak) nyújtott támogatások vizsgálata a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó iránymutatások alapján történik. |
| --- | --- |

(191)

A 2007. január 1-je után (a továbbiakban: a 2007-től kezdődő időszak) nyújtott támogatások vizsgálata a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó iránymutatások alapján történik.

| (192) | A 2001. november 28-tól kezdődő időszakot a továbbiakban „vizsgálati időszaknak” nevezzük. |
| --- | --- |

(192)

A 2001. november 28-tól kezdődő időszakot a továbbiakban „vizsgálati időszaknak” nevezzük.

| (193) | A piaci vizsgálat halasztó hatálya miatt a Bizottság az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése alapján a határozat alapjául szolgáló intézkedéseket 2013. július 17-ig vizsgálja, addig a napig, amikor a Bizottság értesítette Németországot arról a döntéséről, mely szerint megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (vö. a (3) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(193)

A piaci vizsgálat halasztó hatálya miatt a Bizottság az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése alapján a határozat alapjául szolgáló intézkedéseket 2013. július 17-ig vizsgálja, addig a napig, amikor a Bizottság értesítette Németországot arról a döntéséről, mely szerint megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (vö. a (3) bekezdéssel).

6.3.1   Szakmai segítségnyújtás az agrárágazatban a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban

Szakmai segítségnyújtás az agrárágazatban a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban

| (194) | A 2001 és 2006 között végrehajtott intézkedéseknek, amelyek célja a szakmai segítségnyújtás az agrárágazatban, teljesíteniük kell a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában meghatározott feltételeket. |
| --- | --- |

(194)

A 2001 és 2006 között végrehajtott intézkedéseknek, amelyek célja a szakmai segítségnyújtás az agrárágazatban, teljesíteniük kell a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában meghatározott feltételeket.

| (195) | A 14.1. pont alapján támogatásra jogosultak többek között az oktatási és képzési programok költségei, az üzemvezetési szolgáltatások nyújtása, a tanácsadói díjak, versenyek, kiállítások és vásárok szervezése, beleértve a rendezvényeken való részvétel költségeit, valamint az új módszerek elterjesztése érdekében végzett egyéb tevékenységek. (66) A 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának megfelelően az ilyen támogatások a költségek akár 100 %-át fedezhetik. |
| --- | --- |

(195)

A 14.1. pont alapján támogatásra jogosultak többek között az oktatási és képzési programok költségei, az üzemvezetési szolgáltatások nyújtása, a tanácsadói díjak, versenyek, kiállítások és vásárok szervezése, beleértve a rendezvényeken való részvétel költségeit, valamint az új módszerek elterjesztése érdekében végzett egyéb tevékenységek. (66) A 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának megfelelően az ilyen támogatások a költségek akár 100 %-át fedezhetik.

66

| (196) | A 14.2. pont alapján a támogatásoknak objektíven meghatározott kritériumok alapján az érintett területen tevékenységet folytató összes támogatható természetes és jogi személy rendelkezésére kell állniuk. |
| --- | --- |

(196)

A 14.2. pont alapján a támogatásoknak objektíven meghatározott kritériumok alapján az érintett területen tevékenységet folytató összes támogatható természetes és jogi személy rendelkezésére kell állniuk.

| (197) | A 14.3. pont alapján a nyújtandó támogatás teljes összege hároméves időtartam alatt kedvezményezettenként nem haladhatja meg a 100 000 EUR-t, illetve ha a támogatást kis- és középvállalkozásoknak nyújtják, az elszámolható költségek 50 %-át, attól függően, hogy melyik összeg a magasabb. A támogatási összeg kiszámítása céljából azokat tekintik kedvezményezettnek, akik igénybe veszik az ilyen szolgáltatásokat. |
| --- | --- |

(197)

A 14.3. pont alapján a nyújtandó támogatás teljes összege hároméves időtartam alatt kedvezményezettenként nem haladhatja meg a 100 000 EUR-t, illetve ha a támogatást kis- és középvállalkozásoknak nyújtják, az elszámolható költségek 50 %-át, attól függően, hogy melyik összeg a magasabb. A támogatási összeg kiszámítása céljából azokat tekintik kedvezményezettnek, akik igénybe veszik az ilyen szolgáltatásokat.

| (198) | A Bizottságnak az a véleménye, hogy a lent felsorolt intézkedések tekintetében a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjának a rendelkezései ugyanúgy vonatkoznak mind az [elsődleges] termelési tevékenységekkel összefüggésben nyújtott támogatásokra, mind pedig a mezőgazdasági termékek feldolgozására és forgalmazására. Ez a 2000–2006-os iránymutatások 2.1. pontjának szövegéből és abból következik, hogy az iránymutatások 14. pontja maga nem tartalmaz erre vonatkozó korlátozást. |
| --- | --- |

(198)

A Bizottságnak az a véleménye, hogy a lent felsorolt intézkedések tekintetében a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjának a rendelkezései ugyanúgy vonatkoznak mind az [elsődleges] termelési tevékenységekkel összefüggésben nyújtott támogatásokra, mind pedig a mezőgazdasági termékek feldolgozására és forgalmazására. Ez a 2000–2006-os iránymutatások 2.1. pontjának szövegéből és abból következik, hogy az iránymutatások 14. pontja maga nem tartalmaz erre vonatkozó korlátozást.

| (199) | A Bizottság abból indul ki, hogy az ilyen intézkedés hosszú távon hozzájárult az ágazat túlélőképességéhez, miközben a versenyfeltételekre csak nagyon csekély mértékben gyakorolt hatást (a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának 2. mondata). |
| --- | --- |

(199)

A Bizottság abból indul ki, hogy az ilyen intézkedés hosszú távon hozzájárult az ágazat túlélőképességéhez, miközben a versenyfeltételekre csak nagyon csekély mértékben gyakorolt hatást (a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának 2. mondata).

| (200) | Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság kétségeket vetett fel egyes intézkedéseknek a belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében a vizsgált időszakban (67). |
| --- | --- |

(200)

Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság kétségeket vetett fel egyes intézkedéseknek a belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében a vizsgált időszakban (67).

67

BY 3

BY 3

| (201) | A Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB) forrást kapott általános jellegű szak- és szakmai információgyűjtéshez, valamint általános információk közzétételéhez és rendelkezésre bocsátásához tejágazati témákban. A nyújtott támogatások tekintetében a szakmai segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezések alkalmazandók. |
| --- | --- |

(201)

A Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB) forrást kapott általános jellegű szak- és szakmai információgyűjtéshez, valamint általános információk közzétételéhez és rendelkezésre bocsátásához tejágazati témákban. A nyújtott támogatások tekintetében a szakmai segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezések alkalmazandók.

| (202) | A támogatott költségek (tudományos eredmények terjesztése, valamint minőségbiztosítási rendszerekről szóló tényszerű információk összeállítása – e határozat (32) bekezdése) megfelelnek a 14.1. pont szerinti elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(202)

A támogatott költségek (tudományos eredmények terjesztése, valamint minőségbiztosítási rendszerekről szóló tényszerű információk összeállítása – e határozat (32) bekezdése) megfelelnek a 14.1. pont szerinti elszámolható költségeknek.

| (203) | Az intézkedés nyitva áll az érintett területen tevékenységet folytató összes támogatásra jogosult természetes és jogi személy előtt, és a támogatások három év alatt nem haladták meg a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR-t (e határozat (35) bekezdése, a (37) bekezdéssel összefüggésben). Teljesültek a 14.2. és 14.3. pontban foglalt feltételek. |
| --- | --- |

(203)

Az intézkedés nyitva áll az érintett területen tevékenységet folytató összes támogatásra jogosult természetes és jogi személy előtt, és a támogatások három év alatt nem haladták meg a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR-t (e határozat (35) bekezdése, a (37) bekezdéssel összefüggésben). Teljesültek a 14.2. és 14.3. pontban foglalt feltételek.

| (204) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában foglalt feltételeket tehát betartották. |
| --- | --- |

(204)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában foglalt feltételeket tehát betartották.

BY 10

BY 10

| (205) | A tejet érintő témákban a know-how és tudás átadásához nyújtott támogatások tekintetében a szakmai segítségnyújtásról szóló rendelkezések alkalmazandók. |
| --- | --- |

(205)

A tejet érintő témákban a know-how és tudás átadásához nyújtott támogatások tekintetében a szakmai segítségnyújtásról szóló rendelkezések alkalmazandók.

| (206) | A támogatott költségek (állásfoglalások, előadások és publikációk formájában terjesztett információ, vö. a (148) bekezdéssel) megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(206)

A támogatott költségek (állásfoglalások, előadások és publikációk formájában terjesztett információ, vö. a (148) bekezdéssel) megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja alapján elszámolható költségeknek.

| (207) | Ez általános tájékoztatási intézkedés a tejágazat javára, amely az érintett területen tevékenységet folytató összes támogatható természetes és jogi személy előtt nyitva állt. A német hatóságok által a BY 3 és BY 10 intézkedések vonatkozásában megadott éves teljes kiadásából (vö. a (41) bekezdéssel) az következik, hogy a támogatások a három év alatt egyik esetben sem haladták meg kedvezményezettenként a 100 000 EUR-t. Ezzel tehát betartották a 14.2. és 14.3. pontban foglalt feltételeket. |
| --- | --- |

(207)

Ez általános tájékoztatási intézkedés a tejágazat javára, amely az érintett területen tevékenységet folytató összes támogatható természetes és jogi személy előtt nyitva állt. A német hatóságok által a BY 3 és BY 10 intézkedések vonatkozásában megadott éves teljes kiadásából (vö. a (41) bekezdéssel) az következik, hogy a támogatások a három év alatt egyik esetben sem haladták meg kedvezményezettenként a 100 000 EUR-t. Ezzel tehát betartották a 14.2. és 14.3. pontban foglalt feltételeket.

| (208) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(208)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek.

BW 4

BW 4

| (209) | Az intézkedések a tej és tejtermékek tulajdonságaira vonatkozó aktuális tudományos eredmények általános és széleskörű elterjesztését szolgálták. Szakmai segítségnyújtásnak tekintendők, amelyek a teljes tejágazat javát szolgálták. A támogatott költségek (vö. a (42) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(209)

Az intézkedések a tej és tejtermékek tulajdonságaira vonatkozó aktuális tudományos eredmények általános és széleskörű elterjesztését szolgálták. Szakmai segítségnyújtásnak tekintendők, amelyek a teljes tejágazat javát szolgálták. A támogatott költségek (vö. a (42) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek.

| (210) | Az intézkedések nem korlátozódtak egy bizonyos csoportra, hanem objektíven meghatározott kritériumok alapján az érintett területen tevékenységet folytató összes támogatható természetes és jogi személy számára hozzáférhetők voltak ((46) bekezdés). A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. A támogatás összege nem érte el három éven belül a kedvezményezettenként a 14.3. pont alapján adható 100 000 EUR értékhatárt ((46) bekezdés). Tehát betartották a 14.3. pontjában foglalt feltételeket. |
| --- | --- |

(210)

Az intézkedések nem korlátozódtak egy bizonyos csoportra, hanem objektíven meghatározott kritériumok alapján az érintett területen tevékenységet folytató összes támogatható természetes és jogi személy számára hozzáférhetők voltak ((46) bekezdés). A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. A támogatás összege nem érte el három éven belül a kedvezményezettenként a 14.3. pont alapján adható 100 000 EUR értékhatárt ((46) bekezdés). Tehát betartották a 14.3. pontjában foglalt feltételeket.

| (211) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(211)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek.

BB1

BB1

| (212) | Brandenburg a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban a „Higiénia javítása” intézkedés keretében támogatta a tanácsadási költségeket. A hangsúly itt az állategészségügyre, a fejési higiénia és a nyerstej minőségének javítására, valamint a teljesítményromlás elemzésére helyeződött. |
| --- | --- |

(212)

Brandenburg a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban a „Higiénia javítása” intézkedés keretében támogatta a tanácsadási költségeket. A hangsúly itt az állategészségügyre, a fejési higiénia és a nyerstej minőségének javítására, valamint a teljesítményromlás elemzésére helyeződött.

| (213) | A szóban forgó intézkedés tehát a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjának (Szakmai segítségnyújtás) hatálya alá tartozik. A támogatott költségek (tanácsadási szolgáltatások) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(213)

A szóban forgó intézkedés tehát a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjának (Szakmai segítségnyújtás) hatálya alá tartozik. A támogatott költségek (tanácsadási szolgáltatások) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek.

| (214) | A német hatóságok a 2015. február 27-én kelt tájékoztatásban megerősítették, hogy a tartomány minden tejtermelőjének megvolt alapvetően a lehetősége arra, hogy a szóban forgó tanácsadást (komplex és speciális tanácsadás) igénybe vegye (vö. a (49) bekezdéssel). Németország ezen túlmenően ugyanebben a tájékoztatásban kifejtette, hogy a BB 1 intézkedés keretében nem kerülhetett sor az üzemenkénti 100 000 EUR túllépésére a hároméves időtartam alatt (vö. a (49) bekezdéssel). Az intézkedés ezzel megfelel a 14.2. és 14.3. pontban megjelölt feltételeknek. |
| --- | --- |

(214)

A német hatóságok a 2015. február 27-én kelt tájékoztatásban megerősítették, hogy a tartomány minden tejtermelőjének megvolt alapvetően a lehetősége arra, hogy a szóban forgó tanácsadást (komplex és speciális tanácsadás) igénybe vegye (vö. a (49) bekezdéssel). Németország ezen túlmenően ugyanebben a tájékoztatásban kifejtette, hogy a BB 1 intézkedés keretében nem kerülhetett sor az üzemenkénti 100 000 EUR túllépésére a hároméves időtartam alatt (vö. a (49) bekezdéssel). Az intézkedés ezzel megfelel a 14.2. és 14.3. pontban megjelölt feltételeknek.

| (215) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(215)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek.

BB 3

BB 3

| (216) | A Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e. V. (LVMB) és a Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV) információk rendelkezésre bocsátását gazdasági kérdésekhez, valamint tejágazati kérdések újonnan nyert információinak és eredményeinek továbbítását szolgáló intézkedéseket hajtott végre. Ezenkívül versenyeket szerveztek. Ezek az intézkedések szakmai segítségnyújtásnak minősülnek. |
| --- | --- |

(216)

A Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e. V. (LVMB) és a Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV) információk rendelkezésre bocsátását gazdasági kérdésekhez, valamint tejágazati kérdések újonnan nyert információinak és eredményeinek továbbítását szolgáló intézkedéseket hajtott végre. Ezenkívül versenyeket szerveztek. Ezek az intézkedések szakmai segítségnyújtásnak minősülnek.

| (217) | A támogatott költségek (információk terjesztése és versenyek szervezése, (50) bekezdés) megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(217)

A támogatott költségek (információk terjesztése és versenyek szervezése, (50) bekezdés) megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontja alapján elszámolható költségeknek.

| (218) | A támogatásokat nem korlátozták bizonyos csoportokra. A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában foglaltak tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(218)

A támogatásokat nem korlátozták bizonyos csoportokra. A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában foglaltak tehát teljesültek.

| (219) | 2006-ban az LVMB 463 EUR tejilletékből származó összeget fordított a kiemelkedően szereplő brandenburgi vállalkozások kitüntetésére (vö. az (53) bekezdéssel). Az LBV 2006-ban tartományi forrásokból kapott továbbá 20 000 EUR támogatást tejtermelői tanácsadásra (vö. az (54) bekezdéssel). Németország tájékoztatása szerint az előző években is hasonlóan jártak el (vö. az (54) bekezdéssel). A Bizottság ezért kizárja, hogy a fent említett két intézkedéssel túllépték volna a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban a kedvezményezettenként hároméves időtartam alatt adható 100 000 EUR értékhatárt. Az iránymutatások 14.3. pontjában foglaltak tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(219)

2006-ban az LVMB 463 EUR tejilletékből származó összeget fordított a kiemelkedően szereplő brandenburgi vállalkozások kitüntetésére (vö. az (53) bekezdéssel). Az LBV 2006-ban tartományi forrásokból kapott továbbá 20 000 EUR támogatást tejtermelői tanácsadásra (vö. az (54) bekezdéssel). Németország tájékoztatása szerint az előző években is hasonlóan jártak el (vö. az (54) bekezdéssel). A Bizottság ezért kizárja, hogy a fent említett két intézkedéssel túllépték volna a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban a kedvezményezettenként hároméves időtartam alatt adható 100 000 EUR értékhatárt. Az iránymutatások 14.3. pontjában foglaltak tehát teljesültek.

| (220) | A BB 3 intézkedés ezzel megfelel a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek. |
| --- | --- |

(220)

A BB 3 intézkedés ezzel megfelel a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek.

HE 2

HE 2

| (221) | Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) részére a „Termelők továbbképzése az innovációs csoport által” intézkedéshez. Ezen intézkedés keretében az LVMH szakcikkek formájában bocsátott rendelkezésre információkat, illetve továbbképzéseket szervezett mezőgazdasági termelők és mezőgazdasági dolgozók részére. Ezek a tevékenységek szakmai segítségnyújtásnak minősülnek. |
| --- | --- |

(221)

Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) részére a „Termelők továbbképzése az innovációs csoport által” intézkedéshez. Ezen intézkedés keretében az LVMH szakcikkek formájában bocsátott rendelkezésre információkat, illetve továbbképzéseket szervezett mezőgazdasági termelők és mezőgazdasági dolgozók részére. Ezek a tevékenységek szakmai segítségnyújtásnak minősülnek.

| (222) | az elszámolható költségek ((57) bekezdés) megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának első francia bekezdésében foglalt elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(222)

az elszámolható költségek ((57) bekezdés) megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 14.1. pontjának első francia bekezdésében foglalt elszámolható költségeknek.

| (223) | A támogatásokat nem korlátozták bizonyos csoportokra ((57) bekezdés). Ezt az LVMH is megerősíti a 2014. február 4-én kelt észrevételében, mely szerint bármelyik mezőgazdasági termelőnek vagy mezőgazdasági dolgozónak lehetősége volt a továbbképzéseken azonos feltételek mellett részt venni (vö. a (149) bekezdéssel).Az iránymutatások 14.2. pontjában foglaltak tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(223)

A támogatásokat nem korlátozták bizonyos csoportokra ((57) bekezdés). Ezt az LVMH is megerősíti a 2014. február 4-én kelt észrevételében, mely szerint bármelyik mezőgazdasági termelőnek vagy mezőgazdasági dolgozónak lehetősége volt a továbbképzéseken azonos feltételek mellett részt venni (vö. a (149) bekezdéssel).Az iránymutatások 14.2. pontjában foglaltak tehát teljesültek.

| (224) | A támogatások három év alatt nem haladták meg a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR-t ((57) bekezdés). Az iránymutatások 14.3. pontjában foglaltak tehát szintén teljesültek. |
| --- | --- |

(224)

A támogatások három év alatt nem haladták meg a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR-t ((57) bekezdés). Az iránymutatások 14.3. pontjában foglaltak tehát szintén teljesültek.

| (225) | A HE 2 intézkedés ezzel megfelel a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek. |
| --- | --- |

(225)

A HE 2 intézkedés ezzel megfelel a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek.

HE 3

HE 3

| (226) | Az LVMH tudományos eredményeket terjesztett általánosan érthető formában, tájékoztató rendezvényeket, valamint (nem meghatározott vállalkozásokra irányuló) PR-intézkedéseket szervezett a tejtermelésről, a tej és tejtermékek felhasználásáról és feldolgozásáról. |
| --- | --- |

(226)

Az LVMH tudományos eredményeket terjesztett általánosan érthető formában, tájékoztató rendezvényeket, valamint (nem meghatározott vállalkozásokra irányuló) PR-intézkedéseket szervezett a tejtermelésről, a tej és tejtermékek felhasználásáról és feldolgozásáról.

| (227) | Az LVMH a 2014. február 4-én kelt észrevételében megjegyezte, hogy az intézkedés során a fogyasztóknak szóló információkat és a fogyasztók felvilágosítását helyezték előtérbe, és a fogyasztók felvilágosítása a tejfeldolgozóktól független, semleges szinten folyt. A Bizottságnak ennek ellenére az a véleménye, hogy a tudományos eredmények terjesztését szolgáló intézkedések és kampányok szervezése szakmai segítségnyújtásnak tekintendők, amelyek a teljes tejágazat javát szolgálják (vö. a (173) bekezdéssel is). |
| --- | --- |

(227)

Az LVMH a 2014. február 4-én kelt észrevételében megjegyezte, hogy az intézkedés során a fogyasztóknak szóló információkat és a fogyasztók felvilágosítását helyezték előtérbe, és a fogyasztók felvilágosítása a tejfeldolgozóktól független, semleges szinten folyt. A Bizottságnak ennek ellenére az a véleménye, hogy a tudományos eredmények terjesztését szolgáló intézkedések és kampányok szervezése szakmai segítségnyújtásnak tekintendők, amelyek a teljes tejágazat javát szolgálják (vö. a (173) bekezdéssel is).

| (228) | A támogatott költségek ((59) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(228)

A támogatott költségek ((59) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek.

| (229) | Az intézkedést nem korlátozták bizonyos csoportokra ((61) bekezdés). Betartották a 14.2. pontban foglalt feltételeket. |
| --- | --- |

(229)

Az intézkedést nem korlátozták bizonyos csoportokra ((61) bekezdés). Betartották a 14.2. pontban foglalt feltételeket.

| (230) | A támogatás összege nem érte el a 14.3. pont szerinti értékhatárt ((61) bekezdés). |
| --- | --- |

(230)

A támogatás összege nem érte el a 14.3. pont szerinti értékhatárt ((61) bekezdés).

| (231) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a HE 3 intézkedés esetében. |
| --- | --- |

(231)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a HE 3 intézkedés esetében.

HE 9

HE 9

| (232) | Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott az LVMH-nak a „Fiatal tejtermelők továbbképzése” intézkedéshez (vö. a (62) bekezdéssel). A fiatal tejtermelőknek szóló továbbképzés szakmai segítségnyújtásnak minősül. |
| --- | --- |

(232)

Hessen tartomány pénzügyi támogatást nyújtott az LVMH-nak a „Fiatal tejtermelők továbbképzése” intézkedéshez (vö. a (62) bekezdéssel). A fiatal tejtermelőknek szóló továbbképzés szakmai segítségnyújtásnak minősül.

| (233) | Az elszámolható költségek ((62) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont első francia bekezdésében foglalt elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(233)

Az elszámolható költségek ((62) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont első francia bekezdésében foglalt elszámolható költségeknek.

| (234) | A továbbképzések minden termelő előtt nyitva álltak ((64) bekezdés). Ezt az LVMH is megerősíti a 2014. február 4-én kelt észrevételében, mely szerint bármelyik mezőgazdasági termelőnek vagy mezőgazdasági dolgozónak lehetősége volt a továbbképzéseken azonos feltételek mellett részt venni (vö. a (149) bekezdéssel). Az intézkedés ezzel megfelelt a 14.2. pontban foglalt előírásoknak is. |
| --- | --- |

(234)

A továbbképzések minden termelő előtt nyitva álltak ((64) bekezdés). Ezt az LVMH is megerősíti a 2014. február 4-én kelt észrevételében, mely szerint bármelyik mezőgazdasági termelőnek vagy mezőgazdasági dolgozónak lehetősége volt a továbbképzéseken azonos feltételek mellett részt venni (vö. a (149) bekezdéssel). Az intézkedés ezzel megfelelt a 14.2. pontban foglalt előírásoknak is.

| (235) | A HE 9 intézkedés teljes ráfordítása a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban körülbelül 35 000 EUR volt (vö. a (64) bekezdéssel). Így három éven belül nem haladhatta meg a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatárt (14.3. pont). |
| --- | --- |

(235)

A HE 9 intézkedés teljes ráfordítása a 2001-től 2006-ig terjedő időszakban körülbelül 35 000 EUR volt (vö. a (64) bekezdéssel). Így három éven belül nem haladhatta meg a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR értékhatárt (14.3. pont).

| (236) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a HE 9 intézkedés esetében. |
| --- | --- |

(236)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a HE 9 intézkedés esetében.

NI 5

NI 5

| (237) | Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V. (LVMN) részére vásárokon és kiállításokon való részvételére, valamint tudományos eredmények könnyen érthető formában történő feldolgozására (vö. a (65) bekezdéssel). A vásárokon és kiállításokon való részvétel, valamint a tudományos eredmények feldolgozása szakmai segítségnyújtásnak tekintendő. |
| --- | --- |

(237)

Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V. (LVMN) részére vásárokon és kiállításokon való részvételére, valamint tudományos eredmények könnyen érthető formában történő feldolgozására (vö. a (65) bekezdéssel). A vásárokon és kiállításokon való részvétel, valamint a tudományos eredmények feldolgozása szakmai segítségnyújtásnak tekintendő.

| (238) | A kiállítási helyiségek bérlési és felszerelési költségei, valamint tényszerű információk közzétételének költségei megfelelnek a 14.1. pont első francia bekezdése szerinti elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(238)

A kiállítási helyiségek bérlési és felszerelési költségei, valamint tényszerű információk közzétételének költségei megfelelnek a 14.1. pont első francia bekezdése szerinti elszámolható költségeknek.

| (239) | A német hatóságok közlése szerint az intézkedés lényege az LVMN vásári standjának támogatása volt (vö. a (66) bekezdéssel), ami Alsó-Szászország minden tejtermelő üzemének (2001 és 2006 között átlagosan körülbelül 17 500 üzem) javára vált (vö. a (67) bekezdéssel). Az intézkedés így minden tejtermelő üzem előtt nyitva állt, és teljesültek a 14.2. pontban foglalt feltételek. |
| --- | --- |

(239)

A német hatóságok közlése szerint az intézkedés lényege az LVMN vásári standjának támogatása volt (vö. a (66) bekezdéssel), ami Alsó-Szászország minden tejtermelő üzemének (2001 és 2006 között átlagosan körülbelül 17 500 üzem) javára vált (vö. a (67) bekezdéssel). Az intézkedés így minden tejtermelő üzem előtt nyitva állt, és teljesültek a 14.2. pontban foglalt feltételek.

| (240) | Németország észrevételeiben nem erősítette meg ugyan, hogy az intézkedést a kedvezményezettenként hároméves időtartam alatt adható legfeljebb 100 000 EUR-ban korlátozták. A Bizottság azonban arra következtet, hogy egy az összes alsó-szászországi tejtermelő üzem javát szolgáló vásári stand támogatása nem haladhatta meg ezt a maximális értéket. Ezzel a 14.3. pontban foglalt feltételek is teljesültek. |
| --- | --- |

(240)

Németország észrevételeiben nem erősítette meg ugyan, hogy az intézkedést a kedvezményezettenként hároméves időtartam alatt adható legfeljebb 100 000 EUR-ban korlátozták. A Bizottság azonban arra következtet, hogy egy az összes alsó-szászországi tejtermelő üzem javát szolgáló vásári stand támogatása nem haladhatta meg ezt a maximális értéket. Ezzel a 14.3. pontban foglalt feltételek is teljesültek.

| (241) | Az NI 5 intézkedés ezzel megfelel a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek. |
| --- | --- |

(241)

Az NI 5 intézkedés ezzel megfelel a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek.

NI 6 (2002-2003)

NI 6 (2002-2003)

| (242) | Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott feldolgozó vállalkozásoknak (tejfeldolgozóknak) vásárokon való részvételhez. Vállalkozások vásárokon való részvételének a támogatása szakmai segítségnyújtásnak tekintendő. |
| --- | --- |

(242)

Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott feldolgozó vállalkozásoknak (tejfeldolgozóknak) vásárokon való részvételhez. Vállalkozások vásárokon való részvételének a támogatása szakmai segítségnyújtásnak tekintendő.

| (243) | A német hatóságok megerősítették, hogy 2001-ben (a piaci vizsgálat szempontjából irányadó időszakban) nem érkezett jogilag kötelező érvényű kötelezettség a támogatás címzettjeivel szemben (68). Közölték továbbá, hogy a szóban forgó intézkedés alapját 2003. november 26-tól az engedélyezett N 200/2003 állami támogatás képezte (vö. a (68) bekezdéssel). Ezért a szóban forgó intézkedés értékelése csak a 2002. január 1-jétől2003. november 26-ig terjedő időszakot öleli fel. |
| --- | --- |

(243)

A német hatóságok megerősítették, hogy 2001-ben (a piaci vizsgálat szempontjából irányadó időszakban) nem érkezett jogilag kötelező érvényű kötelezettség a támogatás címzettjeivel szemben (68). Közölték továbbá, hogy a szóban forgó intézkedés alapját 2003. november 26-tól az engedélyezett N 200/2003 állami támogatás képezte (vö. a (68) bekezdéssel). Ezért a szóban forgó intézkedés értékelése csak a 2002. január 1-jétől2003. november 26-ig terjedő időszakot öleli fel.

68

| (244) | Az elszámolható költségek ((68) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont negyedik francia bekezdésében foglalt elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(244)

Az elszámolható költségek ((68) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont negyedik francia bekezdésében foglalt elszámolható költségeknek.

| (245) | A német hatóságok megerősítették, hogy az NI 6 intézkedés a tejtermékek feldolgozása és piaci értékesítése területén tevékenységet folytató összes vállalkozás számára nyitva állt, és azt objektív kritériumok mentén ítélték oda. Az intézkedést ezen túlmenően nem kötötték termelői szervezeti vagy egyéb mezőgazdasági szervezeti tagsághoz (vö. a (70) bekezdéssel). A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(245)

A német hatóságok megerősítették, hogy az NI 6 intézkedés a tejtermékek feldolgozása és piaci értékesítése területén tevékenységet folytató összes vállalkozás számára nyitva állt, és azt objektív kritériumok mentén ítélték oda. Az intézkedést ezen túlmenően nem kötötték termelői szervezeti vagy egyéb mezőgazdasági szervezeti tagsághoz (vö. a (70) bekezdéssel). A 2000–2006-os iránymutatások 14.2. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek.

| (246) | A szóban forgó intézkedés legnagyobb támogatási intenzitása az irányadó időszakban 48 % volt (vö. a (71) bekezdéssel). Csak egy vállalkozás (Nordmilch eG) kapott a német hatóságok közlése szerint összességében 100 000 EUR-t meghaladó támogatási összeget. Ugyanezen hatóságok közlése szerint a Nordmilch eG nem esett a kkv fogalommeghatározása alá. A 14.3. pont feltételei ezzel a Nordmilch eG kivételével teljesültek. |
| --- | --- |

(246)

A szóban forgó intézkedés legnagyobb támogatási intenzitása az irányadó időszakban 48 % volt (vö. a (71) bekezdéssel). Csak egy vállalkozás (Nordmilch eG) kapott a német hatóságok közlése szerint összességében 100 000 EUR-t meghaladó támogatási összeget. Ugyanezen hatóságok közlése szerint a Nordmilch eG nem esett a kkv fogalommeghatározása alá. A 14.3. pont feltételei ezzel a Nordmilch eG kivételével teljesültek.

| (247) | A Nordmilch eG mintegy 2 500 dolgozójával és körülbelül 1,9 milliárd EUR forgalmával Németország egyik legnagyobb tejágazati vállalkozása volt (69). Ilyen vállalati adatokkal nem tartozik a Bizottság által a 14.3. pontban meghatározott kis- és középvállalkozások fogalma alá (70). Így a 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja szerint egy hároméves időtartam alatt összesen legfeljebb 100 000 EUR támogatási összeget kaphatott volna. A 14.3. pont feltételei ezzel a Nordmilch eG-nek nyújtott támogatások tekintetében nem teljesültek (71). |
| --- | --- |

(247)

A Nordmilch eG mintegy 2 500 dolgozójával és körülbelül 1,9 milliárd EUR forgalmával Németország egyik legnagyobb tejágazati vállalkozása volt (69). Ilyen vállalati adatokkal nem tartozik a Bizottság által a 14.3. pontban meghatározott kis- és középvállalkozások fogalma alá (70). Így a 2000–2006-os iránymutatások 14.3. pontja szerint egy hároméves időtartam alatt összesen legfeljebb 100 000 EUR támogatási összeget kaphatott volna. A 14.3. pont feltételei ezzel a Nordmilch eG-nek nyújtott támogatások tekintetében nem teljesültek (71).

69

70

71

| (248) | Az NI 6 intézkedés ezzel alapvetően megfelel az iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek. |
| --- | --- |

(248)

Az NI 6 intézkedés ezzel alapvetően megfelel az iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek.

| (249) | Az NI 6 intézkedés a Nordmilch eG-nek a 2002-–2003 közötti időszakban nyújtott támogatás esetében nem felel meg az iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek. |
| --- | --- |

(249)

Az NI 6 intézkedés a Nordmilch eG-nek a 2002-–2003 közötti időszakban nyújtott támogatás esetében nem felel meg az iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételeknek.

NI 7

NI 7

| (250) | Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott az LVMN által végrehajtott, a tejről mint élelmiszerről szóló, fogyasztókat célzó általános tájékoztatási intézkedésekhez. A tejről szóló általános tájékoztatási intézkedés olyan támogatásnak minősül, amely a teljes tejágazat javát szolgálja (vö. a (173) bekezdéssel). A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontja szerinti, a szakmai segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni. |
| --- | --- |

(250)

Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott az LVMN által végrehajtott, a tejről mint élelmiszerről szóló, fogyasztókat célzó általános tájékoztatási intézkedésekhez. A tejről szóló általános tájékoztatási intézkedés olyan támogatásnak minősül, amely a teljes tejágazat javát szolgálja (vö. a (173) bekezdéssel). A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontja szerinti, a szakmai segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.

| (251) | A támogatott költségek ((72) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(251)

A támogatott költségek ((72) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek.

| (252) | Az intézkedés nem korlátozódott egy bizonyos csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot ((75) bekezdés). Az intézkedés ezzel megfelelt a 14.2. pontban foglalt előírásoknak. |
| --- | --- |

(252)

Az intézkedés nem korlátozódott egy bizonyos csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot ((75) bekezdés). Az intézkedés ezzel megfelelt a 14.2. pontban foglalt előírásoknak.

| (253) | A német hatóságok szerint az NI 7 intézkedés keretében a teljes időszakban átlagosan 395 EUR jutott egy kedvezményezettre (vö. a (76) bekezdéssel). A támogatás összege messze nem érte el a 14.3. pontban meghatározott értékhatárt. |
| --- | --- |

(253)

A német hatóságok szerint az NI 7 intézkedés keretében a teljes időszakban átlagosan 395 EUR jutott egy kedvezményezettre (vö. a (76) bekezdéssel). A támogatás összege messze nem érte el a 14.3. pontban meghatározott értékhatárt.

| (254) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek az NI 7 intézkedés esetében. |
| --- | --- |

(254)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek az NI 7 intézkedés esetében.

NW 4 és NW 5

NW 4 és NW 5

| (255) | Észak-Rajna-Vesztfália a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) és Rajna-vidék és Vesztfália-Lippe mezőgazdasági szövetségei részére pénzügyi támogatást nyújtott a fogyasztók általános felvilágosítását szolgáló tájékoztató rendezvényekhez, valamint a tej és tejtermékek felhasználásáról és általános tulajdonságairól szóló akciókhoz (NW 4 alintézkedés). Észak-Rajna-Vesztfália ezenkívül pénzügyi támogatást nyújtott a tejtermelők közötti tudásmegosztáshoz a tejágazat kérdéseire vonatkozóan (NW 5 alintézkedés). |
| --- | --- |

(255)

Észak-Rajna-Vesztfália a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) és Rajna-vidék és Vesztfália-Lippe mezőgazdasági szövetségei részére pénzügyi támogatást nyújtott a fogyasztók általános felvilágosítását szolgáló tájékoztató rendezvényekhez, valamint a tej és tejtermékek felhasználásáról és általános tulajdonságairól szóló akciókhoz (NW 4 alintézkedés). Észak-Rajna-Vesztfália ezenkívül pénzügyi támogatást nyújtott a tejtermelők közötti tudásmegosztáshoz a tejágazat kérdéseire vonatkozóan (NW 5 alintézkedés).

| (256) | A tájékoztató rendezvények és az akciók a fogyasztók felvilágosítása céljából (NW 4), valamint a termelők közötti tudásmegosztást szolgáló rendezvények (NW 5) olyan támogatásnak minősülnek, amelyek a teljes tejágazatot előnyben részesítik (vö. a (173) bekezdéssel). Ezenkívül szelektívnek tekintendők, mivel csupán egy gazdasági ágazat (a tejágazat) javát szolgálják (vö. a (175) bekezdéssel). A szóban forgó intézkedések szakmai segítségnyújtásnak tekintendők. |
| --- | --- |

(256)

A tájékoztató rendezvények és az akciók a fogyasztók felvilágosítása céljából (NW 4), valamint a termelők közötti tudásmegosztást szolgáló rendezvények (NW 5) olyan támogatásnak minősülnek, amelyek a teljes tejágazatot előnyben részesítik (vö. a (173) bekezdéssel). Ezenkívül szelektívnek tekintendők, mivel csupán egy gazdasági ágazat (a tejágazat) javát szolgálják (vö. a (175) bekezdéssel). A szóban forgó intézkedések szakmai segítségnyújtásnak tekintendők.

| (257) | A rendezvények szervezésének és lebonyolításának, valamint a tejágazati kérdésekkel foglalkozó tanácsadás, felvilágosítás és továbbképzés támogatott költségei (vö. a (79) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont szerint elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(257)

A rendezvények szervezésének és lebonyolításának, valamint a tejágazati kérdésekkel foglalkozó tanácsadás, felvilágosítás és továbbképzés támogatott költségei (vö. a (79) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont szerint elszámolható költségeknek.

| (258) | Az intézkedések az összes tejtermelő üzem felé irányultak (vö. a (81) bekezdéssel), ezért teljesült a 14.2. pontban szereplő feltétel. |
| --- | --- |

(258)

Az intézkedések az összes tejtermelő üzem felé irányultak (vö. a (81) bekezdéssel), ezért teljesült a 14.2. pontban szereplő feltétel.

| (259) | A két intézkedésnek a vizsgált időszakban felmerült teljes kiadásából és az észak-Rajna-vesztfáliai tejtermelő üzemek átlagos számából kiindulva az egy kedvezményezettre jutó támogatási összeg messze elmaradt a 14.3. pont szerinti értékhatártól (vö. a (81) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(259)

A két intézkedésnek a vizsgált időszakban felmerült teljes kiadásából és az észak-Rajna-vesztfáliai tejtermelő üzemek átlagos számából kiindulva az egy kedvezményezettre jutó támogatási összeg messze elmaradt a 14.3. pont szerinti értékhatártól (vö. a (81) bekezdéssel).

| (260) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek az NW 4 és NW 5 intézkedések esetében. |
| --- | --- |

(260)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek az NW 4 és NW 5 intézkedések esetében.

NW 6

NW 6

| (261) | Észak-Rajna-Vesztfália támogatást nyújtott az LVMNRW tejipari szövetségnek a tejpiac vonatkozó adatainak gyűjtésére, kiértékelésére és (közlemények és piaci jelentések formájában történő) nyilvánosságra hozatalára. |
| --- | --- |

(261)

Észak-Rajna-Vesztfália támogatást nyújtott az LVMNRW tejipari szövetségnek a tejpiac vonatkozó adatainak gyűjtésére, kiértékelésére és (közlemények és piaci jelentések formájában történő) nyilvánosságra hozatalára.

| (262) | A szakmai és tudományos információknak közlemények és piaci jelentések formájában történő publikálása szakmai segítségnyújtásnak tekintendő, ezért a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontja alkalmazandó. |
| --- | --- |

(262)

A szakmai és tudományos információknak közlemények és piaci jelentések formájában történő publikálása szakmai segítségnyújtásnak tekintendő, ezért a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontja alkalmazandó.

| (263) | A támogatott költségek ((82) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(263)

A támogatott költségek ((82) bekezdés) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek.

| (264) | A publikációk térítésmentesen álltak mindenki rendelkezésére, így a 14.2. pont is teljesült. |
| --- | --- |

(264)

A publikációk térítésmentesen álltak mindenki rendelkezésére, így a 14.2. pont is teljesült.

| (265) | Az NW 6 intézkedésnek a vizsgált időszakban felmerült teljes kiadásából és az észak-Rajna-vesztfáliai tejtermelő üzemek átlagos számából kiindulva az egy kedvezményezettre jutó támogatási összeg messze elmaradt a 14.3. pont szerinti értékhatártól (vö. a (85) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(265)

Az NW 6 intézkedésnek a vizsgált időszakban felmerült teljes kiadásából és az észak-Rajna-vesztfáliai tejtermelő üzemek átlagos számából kiindulva az egy kedvezményezettre jutó támogatási összeg messze elmaradt a 14.3. pont szerinti értékhatártól (vö. a (85) bekezdéssel).

| (266) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek az NW 6 intézkedés esetében. |
| --- | --- |

(266)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek az NW 6 intézkedés esetében.

RP 1 és SL 2

RP 1 és SL 2

| (267) | Rajna-vidék–Pfalz és a Saar-vidék pénzügyi támogatást nyújtott a Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) és a Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS) részére a fogyasztók tájékoztatásához, beleértve a tudományos eredmények terjesztését, a termékekre vonatkozó szakmai információkat, azok táplálkozásfiziológiai előnyeit és javasolt felhasználásukat. |
| --- | --- |

(267)

Rajna-vidék–Pfalz és a Saar-vidék pénzügyi támogatást nyújtott a Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) és a Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS) részére a fogyasztók tájékoztatásához, beleértve a tudományos eredmények terjesztését, a termékekre vonatkozó szakmai információkat, azok táplálkozásfiziológiai előnyeit és javasolt felhasználásukat.

| (268) | A tejről szóló általános tájékoztatási intézkedés olyan támogatásnak minősül, amely a teljes tejágazat javát szolgálja (vö. a (173) bekezdéssel). A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontja szerinti, a szakmai segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni. |
| --- | --- |

(268)

A tejről szóló általános tájékoztatási intézkedés olyan támogatásnak minősül, amely a teljes tejágazat javát szolgálja (vö. a (173) bekezdéssel). A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontja szerinti, a szakmai segítségnyújtásra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni.

| (269) | A támogatásra jogosult költségek (vö. a (86) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(269)

A támogatásra jogosult költségek (vö. a (86) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek.

| (270) | A német hatóságok közlése szerint az intézkedések nem korlátozódtak egy bizonyos csoportra, hanem általános módon támogatták a teljes tejágazatot (vö. a (90) bekezdéssel). Ezt a MILAG is megerősíti a 2014. február 10-én kelt észrevételében (vö. a (153) bekezdéssel). Ezzel teljesültek a 14.2. pontban foglalt feltételek. |
| --- | --- |

(270)

A német hatóságok közlése szerint az intézkedések nem korlátozódtak egy bizonyos csoportra, hanem általános módon támogatták a teljes tejágazatot (vö. a (90) bekezdéssel). Ezt a MILAG is megerősíti a 2014. február 10-én kelt észrevételében (vö. a (153) bekezdéssel). Ezzel teljesültek a 14.2. pontban foglalt feltételek.

| (271) | Németország kifejtette ezenkívül, hogy a nyújtott támogatás teljes összege hároméves időtartam alatt messze elmaradt a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR felső összeghatártól (vö. a (91) bekezdéssel), ami megfelel a 14.3. pontban meghatározott feltételeknek. |
| --- | --- |

(271)

Németország kifejtette ezenkívül, hogy a nyújtott támogatás teljes összege hároméves időtartam alatt messze elmaradt a kedvezményezettenként adható 100 000 EUR felső összeghatártól (vö. a (91) bekezdéssel), ami megfelel a 14.3. pontban meghatározott feltételeknek.

| (272) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek. |
| --- | --- |

(272)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek.

RP 5 és SL 5

RP 5 és SL 5

| (273) | Rajna-vidék–Pfalz és a Saar-vidék a Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) és a LVMS részére pénzügyi támogatást nyújtott szakmai tanácsadásra, valamint továbbképzési programokra tejtermelők részére a fejési technika higiéniájának és a beszállított tej minőségének javítása céljából. A folyamatos tanácsadási szolgáltatásokat kizárták a támogatásból (vö. a (92) bekezdéssel). A tanácsadás és a tejtermelők továbbképzése a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában meghatározott szakmai segítségnyújtásnak minősül. |
| --- | --- |

(273)

Rajna-vidék–Pfalz és a Saar-vidék a Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) és a LVMS részére pénzügyi támogatást nyújtott szakmai tanácsadásra, valamint továbbképzési programokra tejtermelők részére a fejési technika higiéniájának és a beszállított tej minőségének javítása céljából. A folyamatos tanácsadási szolgáltatásokat kizárták a támogatásból (vö. a (92) bekezdéssel). A tanácsadás és a tejtermelők továbbképzése a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában meghatározott szakmai segítségnyújtásnak minősül.

| (274) | A támogatott költségek (vö. a (92) és (94) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(274)

A támogatott költségek (vö. a (92) és (94) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek.

| (275) | A német hatóságok szerint az összes Rajna-vidék–pfalzi/Saar-vidéki tejtermelő igénybe vehette a tanácsadási/oktatási szolgáltatást, és ehhez nem volt szükség az LKVRP-, illetve az LVMS-beli tagságra (vö. a (94) bekezdéssel). (72) Ezzel a 14.2. pontban foglalt rendelkezések is teljesültek. |
| --- | --- |

(275)

A német hatóságok szerint az összes Rajna-vidék–pfalzi/Saar-vidéki tejtermelő igénybe vehette a tanácsadási/oktatási szolgáltatást, és ehhez nem volt szükség az LKVRP-, illetve az LVMS-beli tagságra (vö. a (94) bekezdéssel). (72) Ezzel a 14.2. pontban foglalt rendelkezések is teljesültek.

72

| (276) | Az átlagos támogatási összegek Rajna-vidék–Pfalzban évente körülbelül 197 EUR-t (73), a Saar-vidéken pedig évente körülbelül 130 EUR-t tettek ki (vö. a (98) bekezdéssel). Így a támogatás nem haladhatta meg a 14.3. pontban rögzített felső határt. |
| --- | --- |

(276)

Az átlagos támogatási összegek Rajna-vidék–Pfalzban évente körülbelül 197 EUR-t (73), a Saar-vidéken pedig évente körülbelül 130 EUR-t tettek ki (vö. a (98) bekezdéssel). Így a támogatás nem haladhatta meg a 14.3. pontban rögzített felső határt.

73

| (277) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a szóban forgó intézkedés esetében. |
| --- | --- |

(277)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a szóban forgó intézkedés esetében.

TH 3 és TH 4

TH 3 és TH 4

| (278) | Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. (LVTM) szakmai és fogyasztóknak szóló kiállításokon való részvételére és szakmai konferenciák lebonyolítására tudományos információk terjesztése céljából (TH 3 alintézkedés, vö. a (100) bekezdéssel). Ezen túlmenően támogatást kapott a régió termelőiről szóló tényszerű információk közzététele (TH 4 alintézkedés, vö. a (101) bekezdéssel). A kiállításokon való részvétel, szakmai konferenciák szervezése és tényszerű információk közzététele szakmai segítségnyújtásnak tekintendő a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontja alapján. |
| --- | --- |

(278)

Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. (LVTM) szakmai és fogyasztóknak szóló kiállításokon való részvételére és szakmai konferenciák lebonyolítására tudományos információk terjesztése céljából (TH 3 alintézkedés, vö. a (100) bekezdéssel). Ezen túlmenően támogatást kapott a régió termelőiről szóló tényszerű információk közzététele (TH 4 alintézkedés, vö. a (101) bekezdéssel). A kiállításokon való részvétel, szakmai konferenciák szervezése és tényszerű információk közzététele szakmai segítségnyújtásnak tekintendő a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontja alapján.

| (279) | A támogatott költségek (vö. a (100) és (101) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(279)

A támogatott költségek (vö. a (100) és (101) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont alapján elszámolható költségeknek.

| (280) | Németország közlése szerint a két alintézkedés nem korlátozódott egy bizonyos csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot (vö. a (105) és (108) bekezdéssel). Ezzel a 14.2. pontban foglalt rendelkezések is teljesültek. |
| --- | --- |

(280)

Németország közlése szerint a két alintézkedés nem korlátozódott egy bizonyos csoportra, hanem általános módon támogatta a teljes tejágazatot (vö. a (105) és (108) bekezdéssel). Ezzel a 14.2. pontban foglalt rendelkezések is teljesültek.

| (281) | A német hatóságok megerősítették ezenkívül, hogy a támogatási összegek nem érték el a 14.3. pontban meghatározott felső határt (vö. a (105) és (109) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(281)

A német hatóságok megerősítették ezenkívül, hogy a támogatási összegek nem érték el a 14.3. pontban meghatározott felső határt (vö. a (105) és (109) bekezdéssel).

| (282) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a szóban forgó intézkedés esetében. |
| --- | --- |

(282)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a szóban forgó intézkedés esetében.

TH 9 és TH 10

TH 9 és TH 10

| (283) | Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT) részére a tejüzemekben foglalkoztatottak továbbképzésére (TH 9 alintézkedés). Türingia ezenkívül pénzügyi támogatást nyújtott a Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV), valamint a Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG) részére szakmai versenyek támogatására (TH 10 alintézkedés) (vö. a (110) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(283)

Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT) részére a tejüzemekben foglalkoztatottak továbbképzésére (TH 9 alintézkedés). Türingia ezenkívül pénzügyi támogatást nyújtott a Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV), valamint a Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG) részére szakmai versenyek támogatására (TH 10 alintézkedés) (vö. a (110) bekezdéssel).

| (284) | Németország először előadta, hogy ez a két alintézkedés nem minősül állami támogatásnak, mivel a VLT (TH 9), ill. a TLJV és a TMG (TH 10) részére történt kifizetések szolgáltatási díjnak tekintendők, amelyekkel megfelelő ráfordítások állnak szemben, nem áll fenn előnyben részesítés (vö. a (114) és (117) bekezdéssel). A Bizottságnak ugyanakkor az a véleménye, hogy még ha a szolgáltatásnyújtó szintjén nem is áll fenn előnyben részesítés, a tejüzemekben szervezett továbbképzési intézkedések, valamint a szakmai versenyek szervezése a tejtermelő üzemek javát szolgálják, és a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában meghatározott szakmai segítségnyújtásnak tekintendők. |
| --- | --- |

(284)

Németország először előadta, hogy ez a két alintézkedés nem minősül állami támogatásnak, mivel a VLT (TH 9), ill. a TLJV és a TMG (TH 10) részére történt kifizetések szolgáltatási díjnak tekintendők, amelyekkel megfelelő ráfordítások állnak szemben, nem áll fenn előnyben részesítés (vö. a (114) és (117) bekezdéssel). A Bizottságnak ugyanakkor az a véleménye, hogy még ha a szolgáltatásnyújtó szintjén nem is áll fenn előnyben részesítés, a tejüzemekben szervezett továbbképzési intézkedések, valamint a szakmai versenyek szervezése a tejtermelő üzemek javát szolgálják, és a 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában meghatározott szakmai segítségnyújtásnak tekintendők.

| (285) | A támogatott költségek (vö. a (111) és (112) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont rendelkezései alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(285)

A támogatott költségek (vö. a (111) és (112) bekezdéssel) megfelelnek a 14.1. pont rendelkezései alapján elszámolható költségeknek.

| (286) | Németország közlése szerint a továbbképzéseken, illetve a szakmai versenyeken való részvétel lehetősége az adott területen dolgozó minden érintett személy előtt objektív módon meghatározott kritériumok alapján nyitva állt (vö. a (115) és (118) bekezdéssel). Ezzel a 14.2. pontban foglalt feltételek is teljesültek. |
| --- | --- |

(286)

Németország közlése szerint a továbbképzéseken, illetve a szakmai versenyeken való részvétel lehetősége az adott területen dolgozó minden érintett személy előtt objektív módon meghatározott kritériumok alapján nyitva állt (vö. a (115) és (118) bekezdéssel). Ezzel a 14.2. pontban foglalt feltételek is teljesültek.

| (287) | Németország közölte, hogy a két alintézkedés keretében nyújtott támogatási összegek hároméves időtartam alatt sem haladták meg összességében a 100 000 EUR-t (vö. a (118) bekezdéssel). Így semmiképpen sem haladhatta meg a 14.3. pontban meghatározott felső határt. |
| --- | --- |

(287)

Németország közölte, hogy a két alintézkedés keretében nyújtott támogatási összegek hároméves időtartam alatt sem haladták meg összességében a 100 000 EUR-t (vö. a (118) bekezdéssel). Így semmiképpen sem haladhatta meg a 14.3. pontban meghatározott felső határt.

| (288) | A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a szóban forgó intézkedés esetében. |
| --- | --- |

(288)

A 2000–2006-os iránymutatások 14. pontjában szereplő feltételek tehát teljesültek a szóban forgó intézkedés esetében.

| (289) | A Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 és TH 10 támogatások, a Nordmilch e.G-nek az NI 6 intézkedés keretében nyújtott támogatás kivételével (vö. a (290) bekezdéssel), teljesítették a 2000–2006-os iránymutatások vonatkozó feltételeit, és így a 2001 és 2006 közötti időszakban összeegyeztethetők voltak a belső piaccal. |
| --- | --- |

(289)

A Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 és TH 10 támogatások, a Nordmilch e.G-nek az NI 6 intézkedés keretében nyújtott támogatás kivételével (vö. a (290) bekezdéssel), teljesítették a 2000–2006-os iránymutatások vonatkozó feltételeit, és így a 2001 és 2006 közötti időszakban összeegyeztethetők voltak a belső piaccal.

| (290) | A Bizottság azt a következtetést vonja le továbbá, hogy az NI 6 intézkedés a Nordmilch eG-nak a 2002 és 2003 közötti időszakban nyújtott támogatás esetében nem tett eleget a 2000 és 2006 közötti időszakra vonatkozó keretszabály vonatkozó feltételeinek, így a 2001 és 2006 közötti időszakban összeegyeztethetetlen volt a belső piaccal. |
| --- | --- |

(290)

A Bizottság azt a következtetést vonja le továbbá, hogy az NI 6 intézkedés a Nordmilch eG-nak a 2002 és 2003 közötti időszakban nyújtott támogatás esetében nem tett eleget a 2000 és 2006 közötti időszakra vonatkozó keretszabály vonatkozó feltételeinek, így a 2001 és 2006 közötti időszakban összeegyeztethetetlen volt a belső piaccal.

6.3.2   Technikai segítségnyújtás rendelkezésre bocsátása az agrárágazatban a 2007-től kezdődő időszakban

Technikai segítségnyújtás rendelkezésre bocsátása az agrárágazatban a 2007-től kezdődő időszakban

| (291) | A 2007-től kezdődő időszakra vonatkozóan módosultak a technikai segítségnyújtás rendelkezésre bocsátásának belső piaccal való összeegyeztethetőségét szabályozó rendelkezések. |
| --- | --- |

(291)

A 2007-től kezdődő időszakra vonatkozóan módosultak a technikai segítségnyújtás rendelkezésre bocsátásának belső piaccal való összeegyeztethetőségét szabályozó rendelkezések.

| (292) | A technikai segítségnyújtás rendelkezésre bocsátását a 2007–2013-as iránymutatások IV.K. fejezete szabályozza. |
| --- | --- |

(292)

A technikai segítségnyújtás rendelkezésre bocsátását a 2007–2013-as iránymutatások IV.K. fejezete szabályozza.

| (293) | A 2007–2013-as iránymutatások (105) bekezdése szerint a Bizottság technikai segítségnyújtás céljából a mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalomba hozatalával foglalkozó társaságok részére nyújtott állami támogatásokat a Szerződés 87. cikkének (3) bekezdése c) pontjával (74) összeegyeztethetőnek nyilvánítja, ha teljesül a 70/2001/EK rendelet 5. cikkében szereplő valamennyi feltétel. Ugyanezen iránymutatások (106) bekezdése szerint a Bizottság nem engedélyezi az állami támogatást nagyvállalkozások részére. |
| --- | --- |

(293)

A 2007–2013-as iránymutatások (105) bekezdése szerint a Bizottság technikai segítségnyújtás céljából a mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalomba hozatalával foglalkozó társaságok részére nyújtott állami támogatásokat a Szerződés 87. cikkének (3) bekezdése c) pontjával (74) összeegyeztethetőnek nyilvánítja, ha teljesül a 70/2001/EK rendelet 5. cikkében szereplő valamennyi feltétel. Ugyanezen iránymutatások (106) bekezdése szerint a Bizottság nem engedélyezi az állami támogatást nagyvállalkozások részére.

74

| (294) | A 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontja előírja, hogy a vásárokon és kiállításokon való részvételt szolgáló támogatás nem haladhatja meg a helyfoglalásból, a kiállítóhely felállításából és fenntartásából származó bruttó többletköltségek 50 %-át. Ez a mentesítés csak a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvétele esetén alkalmazható. |
| --- | --- |

(294)

A 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontja előírja, hogy a vásárokon és kiállításokon való részvételt szolgáló támogatás nem haladhatja meg a helyfoglalásból, a kiállítóhely felállításából és fenntartásából származó bruttó többletköltségek 50 %-át. Ez a mentesítés csak a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvétele esetén alkalmazható.

| (295) | A 70/2001/EK rendelet helyébe 2008. augusztus 29-ével a 800/2008/EK rendelet (75) lépett. A 800/2008/EK rendelet 27. cikke előírja, hogy a kkv-k vásárokon való részvételének támogatása összeegyeztethető a közös piaccal, ha a támogatási intenzitás nem haladja meg az elszámolható költségek 50 %-át, és az elszámolható költségek a vállalkozás egy adott kiállításon vagy vásáron való első részvételekor a kiállítóhelyiség bérletével, felállításával és működtetésével kapcsolatos költségekre korlátozódnak. |
| --- | --- |

(295)

A 70/2001/EK rendelet helyébe 2008. augusztus 29-ével a 800/2008/EK rendelet (75) lépett. A 800/2008/EK rendelet 27. cikke előírja, hogy a kkv-k vásárokon való részvételének támogatása összeegyeztethető a közös piaccal, ha a támogatási intenzitás nem haladja meg az elszámolható költségek 50 %-át, és az elszámolható költségek a vállalkozás egy adott kiállításon vagy vásáron való első részvételekor a kiállítóhelyiség bérletével, felállításával és működtetésével kapcsolatos költségekre korlátozódnak.

75

| (296) | A 2007–2013-as iránymutatások (106) bekezdése szerint a Bizottság nem engedélyezi a nagyvállalkozások részére nyújtott állami támogatást a technikai segítségnyújtás keretében. |
| --- | --- |

(296)

A 2007–2013-as iránymutatások (106) bekezdése szerint a Bizottság nem engedélyezi a nagyvállalkozások részére nyújtott állami támogatást a technikai segítségnyújtás keretében.

| (297) | Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság a kétségeit fejezte ki egy intézkedésnek (RP 2) a belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében a vizsgált időszakban (76). |
| --- | --- |

(297)

Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság a kétségeit fejezte ki egy intézkedésnek (RP 2) a belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében a vizsgált időszakban (76).

76

RP 2 intézkedés

RP 2 intézkedés

| (298) | Rajna-vidék–Pfalz az RP 2 intézkedés keretében feldolgozó és forgalmazó vállalkozásoknak nyújtott pénzügyi támogatást vállalkozások közötti tudásmegosztás célú rendezvényeken, versenyeken, kiállításokon és vásárokon való részvételhez. A vásári stand felállításának a költségei voltak elszámolhatók (vö. a (125) bekezdéssel). A támogatás nem volt a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvételére korlátozva. A támogatási intenzitás az igazolt költségek 10 %-ára, vállalkozásonként és rendezvényenként azonban legfeljebb 5 200 EUR-ra volt korlátozva (vö. a (119) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(298)

Rajna-vidék–Pfalz az RP 2 intézkedés keretében feldolgozó és forgalmazó vállalkozásoknak nyújtott pénzügyi támogatást vállalkozások közötti tudásmegosztás célú rendezvényeken, versenyeken, kiállításokon és vásárokon való részvételhez. A vásári stand felállításának a költségei voltak elszámolhatók (vö. a (125) bekezdéssel). A támogatás nem volt a vállalkozásnak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvételére korlátozva. A támogatási intenzitás az igazolt költségek 10 %-ára, vállalkozásonként és rendezvényenként azonban legfeljebb 5 200 EUR-ra volt korlátozva (vö. a (119) bekezdéssel).

| (299) | A 10 %-os támogatási intenzitás az RP 2 intézkedés keretében nem éri el a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjában, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkében előírt, legfeljebb 50 %-os támogatási intenzitást. |
| --- | --- |

(299)

A 10 %-os támogatási intenzitás az RP 2 intézkedés keretében nem éri el a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjában, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkében előírt, legfeljebb 50 %-os támogatási intenzitást.

| (300) | A támogatott költségek (a vásári stand felállításával kapcsolatos költségek) megfelelnek a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjában, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkében foglalt elszámolható költségeknek, miszerint egy stand felállítása és működése támogatható (vö. a (294) és (295) bekezdéssel). Ugyanakkor ezen előírások értelmében a vállalkozásnak csak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvétele támogatható. |
| --- | --- |

(300)

A támogatott költségek (a vásári stand felállításával kapcsolatos költségek) megfelelnek a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjában, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkében foglalt elszámolható költségeknek, miszerint egy stand felállítása és működése támogatható (vö. a (294) és (295) bekezdéssel). Ugyanakkor ezen előírások értelmében a vállalkozásnak csak valamely kiállításon vagy vásáron való első részvétele támogatható.

| (301) | Németország a 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében megküldött egy táblázatot, amelyben azon vállalkozások száma szerepel, amelyek a 2003 és 2012 közötti időszakban támogatást kaptak meghatározott vásárokon vagy kiállításokon való ismételt részvételhez, illetve a vállalkozásoknak adott támogatási összeg (vö. a (123) bekezdéssel). Ebből az következik, hogy a 2007 és 2012 közötti időszakban a támogatott vállalkozások a meghatározott vásárokon vagy kiállításokon való ismételt részvételhez évente átlagosan 294 EUR és 5 113 EUR közötti összeget kaptak. |
| --- | --- |

(301)

Németország a 2013. szeptember 20-án kelt észrevételében megküldött egy táblázatot, amelyben azon vállalkozások száma szerepel, amelyek a 2003 és 2012 közötti időszakban támogatást kaptak meghatározott vásárokon vagy kiállításokon való ismételt részvételhez, illetve a vállalkozásoknak adott támogatási összeg (vö. a (123) bekezdéssel). Ebből az következik, hogy a 2007 és 2012 közötti időszakban a támogatott vállalkozások a meghatározott vásárokon vagy kiállításokon való ismételt részvételhez évente átlagosan 294 EUR és 5 113 EUR közötti összeget kaptak.

| (302) | Németország a 2017. január 13-án kelt észrevételében közölte továbbá, hogy a Hochwald Foods GmbH és a MUH Arla eG is kapott támogatást az intézkedés keretében (vö. a (124) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(302)

Németország a 2017. január 13-án kelt észrevételében közölte továbbá, hogy a Hochwald Foods GmbH és a MUH Arla eG is kapott támogatást az intézkedés keretében (vö. a (124) bekezdéssel).

| (303) | A MUH Arla 2012-ben jött létre a Milch-Union Hocheifel (MUH) és a skandináv tejtermelő konszern, az Arla Foods fúziójával. A MUH 2011-ben körülbelül 800 dolgozót foglalkoztatott, és körülbelül 693 millió EUR forgalma volt (77). |
| --- | --- |

(303)

A MUH Arla 2012-ben jött létre a Milch-Union Hocheifel (MUH) és a skandináv tejtermelő konszern, az Arla Foods fúziójával. A MUH 2011-ben körülbelül 800 dolgozót foglalkoztatott, és körülbelül 693 millió EUR forgalma volt (77).

77

| (304) | A Hochwald csoport több mint 1 900 dolgozót foglalkoztat, és 2015-ben körülbelül 1,44 milliárd EUR forgalmat gazdálkodott ki (78). |
| --- | --- |

(304)

A Hochwald csoport több mint 1 900 dolgozót foglalkoztat, és 2015-ben körülbelül 1,44 milliárd EUR forgalmat gazdálkodott ki (78).

78

| (305) | Ezekkel a vállalati adatokkal sem a MUH Arla eG, sem pedig a Hochwald Foods GmbH nem tartozik a kis- és középvállalkozások (kkv) 2007–2013-as iránymutatások II fejezetének (9) bekezdésében meghatározott definíciója alá (79). Így a 2007–2013-as iránymutatások (106) bekezdése szerint nem kaphattak volna támogatást (vö. a (296) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(305)

Ezekkel a vállalati adatokkal sem a MUH Arla eG, sem pedig a Hochwald Foods GmbH nem tartozik a kis- és középvállalkozások (kkv) 2007–2013-as iránymutatások II fejezetének (9) bekezdésében meghatározott definíciója alá (79). Így a 2007–2013-as iránymutatások (106) bekezdése szerint nem kaphattak volna támogatást (vö. a (296) bekezdéssel).

79

| (306) | A 2007–2013-as iránymutatások IV.K. fejezetének feltételei, a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjával, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkével összefüggésben csak azokban az esetekben teljesülnek, amelyekben az RP 2 intézkedés keretében a kkv fogalommeghatározás alá tartozó feldolgozó és forgalmazó vállalkozások kaptak támogatást egy meghatározott vásáron vagy kiállításon való első részvételükhöz. |
| --- | --- |

(306)

A 2007–2013-as iránymutatások IV.K. fejezetének feltételei, a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjával, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkével összefüggésben csak azokban az esetekben teljesülnek, amelyekben az RP 2 intézkedés keretében a kkv fogalommeghatározás alá tartozó feldolgozó és forgalmazó vállalkozások kaptak támogatást egy meghatározott vásáron vagy kiállításon való első részvételükhöz.

| (307) | A 2007–2013-as iránymutatások IV.K. fejezetének feltételei a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjával, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkével összefüggésben nem teljesülnek azon támogatások vonatkozásában, amelyeket az RP 2 intézkedés keretében nem a kkv fogalommeghatározás alá tartozó vállalkozásoknak, különösen pedig amelyeket a MUH Arla eG és a Hochwald Foods GmbH cégeknek nyújtottak (vö. a (305) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(307)

A 2007–2013-as iránymutatások IV.K. fejezetének feltételei a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjával, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkével összefüggésben nem teljesülnek azon támogatások vonatkozásában, amelyeket az RP 2 intézkedés keretében nem a kkv fogalommeghatározás alá tartozó vállalkozásoknak, különösen pedig amelyeket a MUH Arla eG és a Hochwald Foods GmbH cégeknek nyújtottak (vö. a (305) bekezdéssel).

| (308) | A 2007–2013-as iránymutatások IV.K. fejezetének feltételei a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjával, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkével összefüggésben nem teljesülnek továbbá azon támogatások vonatkozásában, amelyeket az RP 2 intézkedés keretében egy meghatározott vásáron vagy kiállításon való ismételt részvétellel összefüggésben nyújtottak (vö. a (301) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(308)

A 2007–2013-as iránymutatások IV.K. fejezetének feltételei a 70/2001/EK rendelet 5. cikkének b) pontjával, illetve a 800/2008/EK rendelet 27. cikkével összefüggésben nem teljesülnek továbbá azon támogatások vonatkozásában, amelyeket az RP 2 intézkedés keretében egy meghatározott vásáron vagy kiállításon való ismételt részvétellel összefüggésben nyújtottak (vö. a (301) bekezdéssel).

| (309) | A Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az RP 2 támogatás csak a (306) bekezdésében említett esetekben tett eleget a 2007–2013-as iránymutatások vonatkozó feltételeinek, és így a 2007-től kezdődő időszakban összeegyeztethető volt a belső piaccal. |
| --- | --- |

(309)

A Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az RP 2 támogatás csak a (306) bekezdésében említett esetekben tett eleget a 2007–2013-as iránymutatások vonatkozó feltételeinek, és így a 2007-től kezdődő időszakban összeegyeztethető volt a belső piaccal.

| (310) | A (307) és a (308) bekezdésben említett esetekben az RP 2 támogatás nem tett eleget 2007–2013-as iránymutatások vonatkozó feltételeinek, és így a 2007-től kezdődő időszakban nem volt összeegyeztethető a belső piaccal. |
| --- | --- |

(310)

A (307) és a (308) bekezdésben említett esetekben az RP 2 támogatás nem tett eleget 2007–2013-as iránymutatások vonatkozó feltételeinek, és így a 2007-től kezdődő időszakban nem volt összeegyeztethető a belső piaccal.

6.3.3   Minőségi termékek támogatása a 2001 és 2006 közötti időszakban

Minőségi termékek támogatása a 2001 és 2006 közötti időszakban

| (311) | Azon magas minőségű mezőgazdasági termékek előállítását és forgalmazását ösztönző intézkedéseknek, amelyeket a 2001 és 2006 közötti időszakban vezettek be, eleget kell tenniük a 2000–2006-os iránymutatások 13. pontjában szereplő feltételeknek. |
| --- | --- |

(311)

Azon magas minőségű mezőgazdasági termékek előállítását és forgalmazását ösztönző intézkedéseknek, amelyeket a 2001 és 2006 közötti időszakban vezettek be, eleget kell tenniük a 2000–2006-os iránymutatások 13. pontjában szereplő feltételeknek.

| (312) | A 13.2. pont az ezen a területen támogatható tevékenységek nem kimerítő listáját tartalmazza. A Bizottság engedélyezi a tanácsadási és hasonló kisegítő szolgáltatások támogatását, beleértve a műszaki tanulmányokat, végrehajthatósági, tervezési és piackutatási tanulmányokat olyan tevékenységek javára, amelyek a magas minőségű mezőgazdasági termékek támogatását érintik; ide tartoznak többek között az alábbi támogatások:






  — | olyan minőségbiztosítási rendszerek bevezetése, mint az ISO 9000 és az ISO 14000 vagy veszélyelemzésen és kritikus ellenőrzési pontokon (HACCP) alapuló eljárások vagy a környezeti hatásvizsgálatok, |
| --- | --- | --- |

(312)

A 13.2. pont az ezen a területen támogatható tevékenységek nem kimerítő listáját tartalmazza. A Bizottság engedélyezi a tanácsadási és hasonló kisegítő szolgáltatások támogatását, beleértve a műszaki tanulmányokat, végrehajthatósági, tervezési és piackutatási tanulmányokat olyan tevékenységek javára, amelyek a magas minőségű mezőgazdasági termékek támogatását érintik; ide tartoznak többek között az alábbi támogatások:

—

olyan minőségbiztosítási rendszerek bevezetése, mint az ISO 9000 és az ISO 14000 vagy veszélyelemzésen és kritikus ellenőrzési pontokon (HACCP) alapuló eljárások vagy a környezeti hatásvizsgálatok,

| — | dolgozók oktatási és továbbképzési költségeinek fedezése a minőségbiztosítási rendszerek és HACCP eljárások alkalmazására vonatkozóan. |
| --- | --- |

—

dolgozók oktatási és továbbképzési költségeinek fedezése a minőségbiztosítási rendszerek és HACCP eljárások alkalmazására vonatkozóan.

Támogatás nyújtható továbbá olyan költségek fedezésére, amelyeket elismert tanúsító szervek vetnek ki minőségbiztosítási és más hasonló rendszerek első tanúsításáért.

| (313) | A 2000–2006-os iránymutatások 13. szakaszának 3., 4. és 5. pontjai különös feltételeket és korlátozásokat írnak elő. A Bizottság úgy véli, hogy a gyártók által a termelési folyamat alatt rutinszerűen végrehajtott minőség- és termékellenőrzésekhez nem nyújtható támogatás, függetlenül attól, hogy ezeket az ellenőrzéseket önként hajtják végre vagy azok a HACCP vagy hasonló eljárás keretében vannak előírva. Csak olyan ellenőrzésekre nyújtható támogatást, amelyeket harmadik személyek, mint például az illetékes szabályozó hatóságok, illetve az azok nevében eljáró szervek, vagy az eredetmegjelölések, biogazdálkodásra utaló címkék, illetve minőségmegjelölések használatának ellenőrzéséért és felügyeletéért felelős független intézetek – vagy ezek nevében – hajtanak végre. |
| --- | --- |

(313)

A 2000–2006-os iránymutatások 13. szakaszának 3., 4. és 5. pontjai különös feltételeket és korlátozásokat írnak elő. A Bizottság úgy véli, hogy a gyártók által a termelési folyamat alatt rutinszerűen végrehajtott minőség- és termékellenőrzésekhez nem nyújtható támogatás, függetlenül attól, hogy ezeket az ellenőrzéseket önként hajtják végre vagy azok a HACCP vagy hasonló eljárás keretében vannak előírva. Csak olyan ellenőrzésekre nyújtható támogatást, amelyeket harmadik személyek, mint például az illetékes szabályozó hatóságok, illetve az azok nevében eljáró szervek, vagy az eredetmegjelölések, biogazdálkodásra utaló címkék, illetve minőségmegjelölések használatának ellenőrzéséért és felügyeletéért felelős független intézetek – vagy ezek nevében – hajtanak végre.

| (314) | Az e szakasz keretében nyújtható támogatás teljes összege a kkv-k támogatása esetében nem haladhatja meg hároméves időtartam alatt a támogatásra jogosult költségek 50 %-át vagy kedvezményezettenként a 100 000 EUR-t, attól függően, hogy melyik összeg a magasabb (13.2. pont). |
| --- | --- |

(314)

Az e szakasz keretében nyújtható támogatás teljes összege a kkv-k támogatása esetében nem haladhatja meg hároméves időtartam alatt a támogatásra jogosult költségek 50 %-át vagy kedvezményezettenként a 100 000 EUR-t, attól függően, hogy melyik összeg a magasabb (13.2. pont).

| (315) | Baden-Württemberg, Alsó-Szászország és Türingia (BW 10, BW 11, NI 1 és TH 5 alintézkedések) pénzügyi támogatást nyújtott a beszállított tej minőségének javításához tejtermelőknek szóló tanácsadással és oktatással, adatbázisok összeállításával és aktualizálásával, valamint tejtermelők ellenőrzésével a „QM-Milch minőségirányítás” minőségbiztosítási rendszer bevezetésével összefüggésben (vö. a (126) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(315)

Baden-Württemberg, Alsó-Szászország és Türingia (BW 10, BW 11, NI 1 és TH 5 alintézkedések) pénzügyi támogatást nyújtott a beszállított tej minőségének javításához tejtermelőknek szóló tanácsadással és oktatással, adatbázisok összeállításával és aktualizálásával, valamint tejtermelők ellenőrzésével a „QM-Milch minőségirányítás” minőségbiztosítási rendszer bevezetésével összefüggésben (vö. a (126) bekezdéssel).

| (316) | A német hatóságok szerint a támogatási intenzitás legfeljebb az elszámolható költségek 100 %-a volt (vö. a (129) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(316)

A német hatóságok szerint a támogatási intenzitás legfeljebb az elszámolható költségek 100 %-a volt (vö. a (129) bekezdéssel).

| (317) | Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság a kétségeket vetett fel a fenti alintézkedéseknek a belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében a vizsgált időszakban (80). |
| --- | --- |

(317)

Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság a kétségeket vetett fel a fenti alintézkedéseknek a belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében a vizsgált időszakban (80).

80

BW 10 és BW 11

BW 10 és BW 11

| (318) | A két alintézkedést a Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10), illetve a Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11) hajtotta végre azon tejtermelő mezőgazdasági üzemek javára, amelyek részt vettek a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszerben (vö. a (131) és (132) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(318)

A két alintézkedést a Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10), illetve a Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11) hajtotta végre azon tejtermelő mezőgazdasági üzemek javára, amelyek részt vettek a „QM-Milch” minőségbiztosítási rendszerben (vö. a (131) és (132) bekezdéssel).

| (319) | Támogatták ellenőrzések végrehajtását tejtermelő üzemekben és egy elismert tanúsító szerv által végzett első tanúsítás költségeit (BW 10), illetve tanácsadási feladatokat a minőségbiztosítási rendszerek bevezetésével összefüggésben (BW 11) (vö. a (133) és (134) bekezdéssel). A támogatott költségek megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontja alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(319)

Támogatták ellenőrzések végrehajtását tejtermelő üzemekben és egy elismert tanúsító szerv által végzett első tanúsítás költségeit (BW 10), illetve tanácsadási feladatokat a minőségbiztosítási rendszerek bevezetésével összefüggésben (BW 11) (vö. a (133) és (134) bekezdéssel). A támogatott költségek megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontja alapján elszámolható költségeknek.

| (320) | Nem támogatták a gyártók által a termelési folyamat alatt rutinszerűen végrehajtott minőség- és termékellenőrzéseket, amelyek a 13.3. pont alapján is ki voltak zárva a támogatás alól. |
| --- | --- |

(320)

Nem támogatták a gyártók által a termelési folyamat alatt rutinszerűen végrehajtott minőség- és termékellenőrzéseket, amelyek a 13.3. pont alapján is ki voltak zárva a támogatás alól.

| (321) | A német hatóságok szerint az átlagos ráfordítás kedvezményezettenként 106 EUR volt (vö. a (135) bekezdéssel), és így jóval a 13.2. pont értelmében kedvezményezettenként adható 100 000 EUR maximális összeg alatt maradt hároméves időtartam alatt. |
| --- | --- |

(321)

A német hatóságok szerint az átlagos ráfordítás kedvezményezettenként 106 EUR volt (vö. a (135) bekezdéssel), és így jóval a 13.2. pont értelmében kedvezményezettenként adható 100 000 EUR maximális összeg alatt maradt hároméves időtartam alatt.

| (322) | A 2000–2006-os iránymutatások 13. szakaszában szereplő feltételek tehát teljesültek a BW 10 és BW 11 alintézkedések esetében. |
| --- | --- |

(322)

A 2000–2006-os iránymutatások 13. szakaszában szereplő feltételek tehát teljesültek a BW 10 és BW 11 alintézkedések esetében.

NI 1

NI 1

| (323) | Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott az LVMN részére tejtermelői minőségbiztosítási rendszer („QM-Milch”) bevezetésére. Ezért a 2000–2006-os iránymutatások 13. szakasza alkalmazandó. |
| --- | --- |

(323)

Alsó-Szászország pénzügyi támogatást nyújtott az LVMN részére tejtermelői minőségbiztosítási rendszer („QM-Milch”) bevezetésére. Ezért a 2000–2006-os iránymutatások 13. szakasza alkalmazandó.

| (324) | Támogatást kaptak a QM-Milch bevezetésének előkészítő intézkedései (tanácsadási szolgáltatások), valamint a QM-Milch koordinációjának és az adatbázis felépítésének a költségei (vö. a (137) bekezdéssel). A támogatott költségek megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontja alapján elszámolható költségeknek. |
| --- | --- |

(324)

Támogatást kaptak a QM-Milch bevezetésének előkészítő intézkedései (tanácsadási szolgáltatások), valamint a QM-Milch koordinációjának és az adatbázis felépítésének a költségei (vö. a (137) bekezdéssel). A támogatott költségek megfelelnek a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontja alapján elszámolható költségeknek.

| (325) | A támogatás mértéke a tanácsadási szolgáltatások esetében támogatásonként 12,78 EUR, és a gazdaságok auditjai esetében a 3 éven belül mezőgazdasági termelőnként 35 EUR összeggel (vö. a (138) bekezdéssel) jóval a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontjában meghatározott felső határ alatt volt. |
| --- | --- |

(325)

A támogatás mértéke a tanácsadási szolgáltatások esetében támogatásonként 12,78 EUR, és a gazdaságok auditjai esetében a 3 éven belül mezőgazdasági termelőnként 35 EUR összeggel (vö. a (138) bekezdéssel) jóval a 2000–2006-os iránymutatások 13.2. pontjában meghatározott felső határ alatt volt.

| (326) | Németország megerősítette, hogy a gazdaságok auditjai keretében végzett ellenőrzéseket harmadik személyek vagy harmadik személy nevében végezték, a Landeskontrollverband Niedersachsen ebben az esetben független ellenőrző intézményként működött ((139)). Ez megfelel a 13.3. pont előírásainak. |
| --- | --- |

(326)

Németország megerősítette, hogy a gazdaságok auditjai keretében végzett ellenőrzéseket harmadik személyek vagy harmadik személy nevében végezték, a Landeskontrollverband Niedersachsen ebben az esetben független ellenőrző intézményként működött ((139)). Ez megfelel a 13.3. pont előírásainak.

| (327) | A szóban forgó intézkedés így tehát teljesíti a 2000–2006-os iránymutatások 13. szakaszának a feltételeit. |
| --- | --- |

(327)

A szóban forgó intézkedés így tehát teljesíti a 2000–2006-os iránymutatások 13. szakaszának a feltételeit.

TH 5

TH 5

| (328) | Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV) részére a tejtermelői minőségbiztosítási rendszer bevezetéséhez (vö. a (140) bekezdéssel). Ezért a 2000–2006-os iránymutatások 13. szakasza alkalmazandó. |
| --- | --- |

(328)

Türingia pénzügyi támogatást nyújtott a Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV) részére a tejtermelői minőségbiztosítási rendszer bevezetéséhez (vö. a (140) bekezdéssel). Ezért a 2000–2006-os iránymutatások 13. szakasza alkalmazandó.

| (329) | A német hatóságok közlése szerint az intézkedést 2004-ben vezették be (vö. a (140) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(329)

A német hatóságok közlése szerint az intézkedést 2004-ben vezették be (vö. a (140) bekezdéssel).

| (330) | Németország szerint a 2004 és 2006 közötti időszakban a termelők csak az első tanúsítás keretében kaphattak támogatást. Az átlagos támogatás termelőnként körülbelül 83 EUR volt (vö. a (141) bekezdéssel). |
| --- | --- |

(330)

Németország szerint a 2004 és 2006 közötti időszakban a termelők csak az első tanúsítás keretében kaphattak támogatást. Az átlagos támogatás termelőnként körülbelül 83 EUR volt (vö. a (141) bekezdéssel).

| (331) | A támogatott költségek megfelelnek a 13.2. pont alapján elszámolható költségeknek, és a támogatás mértéke jóval az ugyanebben a pontban meghatározott felső határ alatt maradt. |
| --- | --- |

(331)

A támogatott költségek megfelelnek a 13.2. pont alapján elszámolható költségeknek, és a támogatás mértéke jóval az ugyanebben a pontban meghatározott felső határ alatt maradt.

| (332) | A TH 5 intézkedés így tehát teljesíti a 2000–2006-os iránymutatások 13. szakaszának a feltételeit. |
| --- | --- |

(332)

A TH 5 intézkedés így tehát teljesíti a 2000–2006-os iránymutatások 13. szakaszának a feltételeit.

| (333) | A Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a BW 10, BW 11, NI 1 és TH 5 támogatások eleget tettek a 2000–2006-os iránymutatások vonatkozó feltételeinek, így a 2001 és 2006 közötti időszakban összeegyeztethetők voltak a belső piaccal. |
| --- | --- |

(333)

A Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a BW 10, BW 11, NI 1 és TH 5 támogatások eleget tettek a 2000–2006-os iránymutatások vonatkozó feltételeinek, így a 2001 és 2006 közötti időszakban összeegyeztethetők voltak a belső piaccal.

6.4   Visszatéríttetés

Visszatéríttetés

| (334) | Az (EU) 2015/1589 rendelet 17. cikkének (1) bekezdése szerint a Bizottságnak a támogatások visszatéríttetésére vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető. Az említett rendelet 17. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottságnak a jogtalan támogatással kapcsolatban tett minden intézkedése megszakítja az elévülési határidőt. |
| --- | --- |

(334)

Az (EU) 2015/1589 rendelet 17. cikkének (1) bekezdése szerint a Bizottságnak a támogatások visszatéríttetésére vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető. Az említett rendelet 17. cikkének (2) bekezdése szerint a Bizottságnak a jogtalan támogatással kapcsolatban tett minden intézkedése megszakítja az elévülési határidőt.

| (335) | Miután Németország benyújtotta a mezőgazdasági ágazat állami támogatásáról szóló 2010. évi éves beszámolót, a Bizottság 2011. november 28-i levelében további tájékoztatást kért Németországtól a támogatási programmal kapcsolatosan. Ezzel a bizottsági intézkedéssel a jogvesztő határidő megszakadt. Ezért ez a határozat – a (334) bekezdésben említett tízéves jogvesztő határidőnek megfelelően – a 2001. november 28-tól kezdődő időszakra vonatkozik. |
| --- | --- |

(335)

Miután Németország benyújtotta a mezőgazdasági ágazat állami támogatásáról szóló 2010. évi éves beszámolót, a Bizottság 2011. november 28-i levelében további tájékoztatást kért Németországtól a támogatási programmal kapcsolatosan. Ezzel a bizottsági intézkedéssel a jogvesztő határidő megszakadt. Ezért ez a határozat – a (334) bekezdésben említett tízéves jogvesztő határidőnek megfelelően – a 2001. november 28-tól kezdődő időszakra vonatkozik.

| (336) | A Bizottság megállapítja, hogy az NI 6 intézkedés keretében a Nordmilch eG részére a 2002-től 2003-ig terjedő időszakban nyújtott támogatás (vö. a (289) bekezdéssel) nem egyeztethető össze a belső piaccal. Ezt a támogatást vissza kell téríttetni. |
| --- | --- |

(336)

A Bizottság megállapítja, hogy az NI 6 intézkedés keretében a Nordmilch eG részére a 2002-től 2003-ig terjedő időszakban nyújtott támogatás (vö. a (289) bekezdéssel) nem egyeztethető össze a belső piaccal. Ezt a támogatást vissza kell téríttetni.

| (337) | A Bizottság megállapítja továbbá, hogy az RP 2 intézkedés keretében a kkv fogalommeghatározás alá nem tartozó vállalkozásoknak és különösen a MUH Arla eG, valamint a Hochwald Foods GmbH társaságoknak nyújtott támogatások (vö. a (307) bekezdéssel), továbbá azon támogatások, amelyeket egy bizonyos vásáron vagy kiállításon való ismételt részvétellel összefüggésben nyújtottak (vö. a (308) bekezdéssel), nem összeegyeztethetők a belső piaccal. Ezeket a támogatásokat vissza kell téríttetni. |
| --- | --- |

(337)

A Bizottság megállapítja továbbá, hogy az RP 2 intézkedés keretében a kkv fogalommeghatározás alá nem tartozó vállalkozásoknak és különösen a MUH Arla eG, valamint a Hochwald Foods GmbH társaságoknak nyújtott támogatások (vö. a (307) bekezdéssel), továbbá azon támogatások, amelyeket egy bizonyos vásáron vagy kiállításon való ismételt részvétellel összefüggésben nyújtottak (vö. a (308) bekezdéssel), nem összeegyeztethetők a belső piaccal. Ezeket a támogatásokat vissza kell téríttetni.

| (338) | A piaci vizsgálat halasztó hatálya miatt a Bizottság az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése alapján az RP 2 intézkedést 2007. január 1-jétől2013. július 17-ig vizsgálja, addig a napig, amikor a Bizottság értesítette Németországot arról a döntéséről, mely szerint megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. |
| --- | --- |

(338)

A piaci vizsgálat halasztó hatálya miatt a Bizottság az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése alapján az RP 2 intézkedést 2007. január 1-jétől2013. július 17-ig vizsgálja, addig a napig, amikor a Bizottság értesítette Németországot arról a döntéséről, mely szerint megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.

7.   KÖVETKEZTETÉS

KÖVETKEZTETÉS

| (339) | A Bizottság megállapítja, hogy Németország a szóban forgó támogatásokat az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével nyújtotta. Ezek a támogatások, a következő preambulumbekezdésében megjelölt támogatási esetek kivételével, összeegyeztethetők a belső piaccal (vö. a (289), (309) és (333) bekezdésekkel). |
| --- | --- |

(339)

A Bizottság megállapítja, hogy Németország a szóban forgó támogatásokat az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével nyújtotta. Ezek a támogatások, a következő preambulumbekezdésében megjelölt támogatási esetek kivételével, összeegyeztethetők a belső piaccal (vö. a (289), (309) és (333) bekezdésekkel).

| (340) | A Bizottság megállapítja, hogy az NI 6 intézkedés keretében a Nordmilch eG részére nyújtott támogatás, valamit az RP 2 intézkedés keretében a MUH Arla eG és a Hochwald Foods GmbH részére nyújtott támogatás, illetve azok a támogatások, amelyeket az RP 2 intézkedés keretében egy bizonyos vásáron vagy kiállításon való ismételt részvétellel összefüggésben nyújtottak, összeegyeztethetetlenek a belső piaccal (vö. a (290) és (310) bekezdésekkel). Ezeket a támogatásokat vissza kell téríttetni. |
| --- | --- |

(340)

A Bizottság megállapítja, hogy az NI 6 intézkedés keretében a Nordmilch eG részére nyújtott támogatás, valamit az RP 2 intézkedés keretében a MUH Arla eG és a Hochwald Foods GmbH részére nyújtott támogatás, illetve azok a támogatások, amelyeket az RP 2 intézkedés keretében egy bizonyos vásáron vagy kiállításon való ismételt részvétellel összefüggésben nyújtottak, összeegyeztethetetlenek a belső piaccal (vö. a (290) és (310) bekezdésekkel). Ezeket a támogatásokat vissza kell téríttetni.

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A Németország által 2001. november 28. és 2006. december 31. között (BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10, BW 10, BW 11, NI 1 és TH 5 intézkedések), illetve 2007. január 1. és 2013. július 17. között (RP 2 intézkedés) az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével nyújtott támogatások, a 2. cikkben megnevezett támogatási esetek kivételével, összeegyeztethetők a belső piaccal.

2. cikk

Azok a támogatások, amelyeket Németország 2002-ben és 2003-ban az NI 6 intézkedés keretében az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével nyújtott a Nordmilch eG javára, összeegyeztethetetlenek a belső piaccal.

Azok a támogatások, amelyeket Németország 2007. január 1. és 2013. július 17. között az RP 2 intézkedés keretében az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével a kkv fogalommeghatározás alá nem tartozó vállalkozásoknak és különösen a MUH Arla eG, valamint a Hochwald Foods GmbH társaságoknak nyújtott, összeegyeztethetetlenek a belső piaccal.

Azok a támogatások, amelyeket Németország 2007. január 1. és 2013. július 17. között az RP 2 intézkedés keretében az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével nyújtott egy bizonyos vásáron vagy kiállításon való ismételt részvétellel összefüggésben, összeegyeztethetetlenek a belső piaccal.

3. cikk

A 2. cikkben említett szabályozás keretében nyújtott egyedi támogatás nem minősül támogatásnak, amennyiben odaítélésének időpontjában megfelel az (EU) 2015/1588 tanácsi rendelet (81) 2. cikkével összhangban elfogadott és a támogatás odaítélésekor hatályos rendeletben meghatározott feltételeknek.

4. cikk

A 2. cikkben említett szabályozás keretében nyújtott egyedi támogatás, amennyiben odaítélésének időpontjában megfelel az (EU) 2015/1588 rendelet 1. cikkével összhangban elfogadott rendeletben vagy bármely egyéb jóváhagyott támogatási rendszerben meghatározott feltételeknek, az ilyen típusú támogatásra alkalmazott maximális támogatási intenzitás erejéig összeegyeztethető a belső piaccal.

5. cikk

(1)   Németország visszatérítteti a kedvezményezettekkel a belső piaccal összeegyeztethetetlen, a 2. cikkben említett támogatási rendszer alapján nyújtott támogatásokat.

(2)   A visszafizettetendő összeget a kedvezményezett rendelkezésére bocsátásának időpontjától a visszafizettetés tényleges időpontjáig tartó időszakra vonatkozóan kamat terheli.

(3)   A kamatokat a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével és a 794/2004/EK rendeletet módosító 271/2008/EK bizottsági rendelettel (82) összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.

(4)   E határozat elfogadása napjától Németország megszünteti a 2. cikkben említett támogatási rendszer valamennyi függőben lévő kifizetését.

6. cikk

(1)   A 2. cikkben említett szabályozás alapján odaítélt támogatás visszafizettetése azonnali és tényleges.

(2)   Németország biztosítja e határozatnak a közlésétől számított négy hónapon belül történő végrehajtását.

7. cikk

(1)   A határozat kihirdetésének időpontjától számított két hónapon belül Németország benyújtja a Bizottságnak az alábbi információkat:

| a) | a 2. cikkben említett támogatási rendszerek alapján támogatásban részesült kedvezményezettek listája, valamint a támogatási rendszer alapján kapott teljes összeg kedvezményezettenkénti felsorolása; |
| --- | --- |

a)

a 2. cikkben említett támogatási rendszerek alapján támogatásban részesült kedvezményezettek listája, valamint a támogatási rendszer alapján kapott teljes összeg kedvezményezettenkénti felsorolása;

| b) | a kedvezményezettekkel visszafizettetendő teljes összeg (tőke és kamatok); |
| --- | --- |

b)

a kedvezményezettekkel visszafizettetendő teljes összeg (tőke és kamatok);

| c) | az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott, illetve tervezett intézkedések részletes bemutatása; |
| --- | --- |

c)

az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott, illetve tervezett intézkedések részletes bemutatása;

| d) | az azt igazoló dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére. |
| --- | --- |

d)

az azt igazoló dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.

(2)   Németország mindaddig tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében tett intézkedésekről, amíg a 2. cikkben említett támogatási rendszer alapján nyújtott támogatások visszafizetése le nem zárul. A Bizottság kérésére Németország azonnal benyújtja a Bizottság részére az e határozat végrehajtása érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekre vonatkozó információkat. Németország ezenkívül részletes tájékoztatást nyújt a kedvezményezettek által már visszafizetett támogatási összegekről és kamatokról.

8. cikk

Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.

A Bizottság felszólítja Németországot, hogy e határozat egy példányát haladéktalanul juttassa el a kedvezményezettekhez.

Kelt Brüsszelben, 2017. május 29-én.

a Bizottság részéről

Phil HOGAN

a Bizottság tagja

---

(1)  Az EK-Szerződés 87. és 88. cikke 2009. december 1-jei hatállyal az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 107., illetve 108. cikkévé vált. Az EK-Szerződés 87. és 88. cikke, illetve az EUMSZ 107. és 108. cikke lényegét tekintve azonos. E határozat alkalmazásában az EUMSZ 107. és 108. cikkére történő hivatkozásokat – adott esetben – az EK-Szerződés 87., illetve 88. cikkére történő hivatkozásként kell érteni.

1

(2)  A Tanács 659/1999/EK rendelete (1999. március 22.) az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 83., 1999.3.27., 1. o.).

2

(3)  A Tanács (EU) 2015/1589 rendelete (2015. július 13.) az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 248., 2015.9.24., 9. o.) 2015. november 14-i hatállyal ez a rendelet hatályon kívül helyezi a 659/1999/EK rendeletet és annak helyébe lép. Az (EU) 2015/1589 rendelet 35. cikke szerint a hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat az (EU) 2015/1589 rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni, és az a II. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban értelmezendő.

3

(4)  Lásd a 3. lábjegyzetet.

4

(5)  Utoljára a 2015. augusztus 31-i rendelet 397. cikkével (BGBl. I 1474. o.).

5

(6)  34–36. o.

6

(7)  A Bizottság 1857/2006/EK rendelete (2006. december 15.) az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termékek előállításával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról és a 70/2001/EK rendelet módosításáról (HL L 358., 2006.12.16., 3. o.).

7

(8)  Az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatások, 2007–2013 (HL C 319., 2006.12.27., 1. o.).

8

(9)  37–39. o.

9

(10)  38. o.

10

(11)  43. o.

11

(12)  47. o.

12

(13)  
  HL C 28., 2000.2.1., 2. o.

13

(14)  39–40. o.

14

(15)  40–41. o.

15

(16)  A 2015. február 27-én kelt tájékoztatás, 47. o.

16

(17)  A 2013. szeptemberi tájékoztatás, 41–42. o.

17

(18)  43–47. o.

18

(19)  43–47. o.

19

(20)  55. o.

20

(21)  56. o.

21

(22)  A német hatóságok ebben az összefüggésben megerősítették, hogy 2001-ben (a piaci vizsgálat szempontjából irányadó időszakban) nem érkezett jogilag kötelező érvényű kötelezettség a támogatás címzettjeivel szemben.

22

(23)  43. o.

23

(24)  58–59. o.

24

(25)  70–74. o.

25

(26)  76. o.

26

(27)  A 2013. februári tájékoztatás.

27

(28)  A Rajna-vidék–pfalzi reklámtevékenység jogalapját az „Agrármarketing-intézkedések Rajna-vidék–Pfalzban” c., N 381/2009 állami támogatásról szóló határozatban fektették le.

28

(29)  43. o.

29

(30)  A 2015. február 27-i tájékoztatás, 48. o.

30

(31)  80. o.

31

(32)  82. o.

32

(33)  83. o.

33

(34)  84. o.

34

(35)  85. o.

35

(36)  
  HL C 319., 2006.12.27., 1. o.

36

(37)  A Bizottság 70/2001/EK rendelete (2001. január 12.) az EK-szerződés 87. és 88. cikkének a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról (HL L 10., 2001.1.13., 33. o.).

37

(38)  A Szerződés 107. és 108. cikke alkalmazásában bizonyos támogatási kategóriáknak a belső piaccal összeegyeztethetővé nyilvánításáról szóló, 2014. június 17-i 651/2014/EU bizottsági rendelet (HL L 187., 2014.6.26., 1. o.) 2014. július 1-jei hatállyal hatályon kívül helyezte a Szerződés 87. és 88. cikke alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról szóló, 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK bizottsági rendeletet (általános csoportmentességi rendelet)(HL L 214., 2008.8.9., 3. o.).

38

(39)  Az eljárás megindításáról szóló határozat 244. pontja.

39

(40)  77. o.

40

(41)  Ezt a rendeletet 2014. július 1-jei hatállyal hatályon kívül helyezte a Bizottság 2014. június 25-i 702/2014/EU rendelete az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének alkalmazásában a mezőgazdasági és az erdészeti ágazatban, valamint a vidéki térségekben nyújtott támogatások bizonyos kategóriáinak a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról (HL L 193., 2014.7.1., 1. o.).

41

(42)  A tejre vonatkozó minőségirányítási rendszer (QM-Milch) a tejtermelők és tejfeldolgozók között érvényes egységes szövetségi, B2B („vállalkozások közötti”) tejtermelési standard, amelyet a vizsgáló szervek számára tanúsítási alapként fogadtak el.

42

(43)  Az eljárás megindításáról szóló határozat 66. pontja.

43

(44)  Az eljárás megindításáról szóló határozat 253. pontja.

44

(45)  11. oldal.

45

(46)  A 2013. szeptember 20-án kelt észrevétel, 12. o.

46

(47)  A 2013. szeptember 20-án kelt észrevétel, 12. o.

47

(48)  A 2013. szeptember 20-i észrevétel, 50. o.

48

(49)  50. o.

49

(50)  A 2013. szeptember 20-án kelt észrevétel, 83–84. o.

50

(51)  3.3. szakasz.

51

(52)  A Bizottság megkapta a Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e. V. észrevételét, amelyben a tejilletékből finanszírozott intézkedésekre tértek ki általánosságban, és nem csak az itt tárgyalt alintézkedések vonatkozásában. A Landesvereinigung azzal érvelt, hogy nincs szó támogatásról. Az észrevétel részletes leírása a tejről és zsírról szóló törvény keretében a tej minőségének ellenőrzésére irányuló vizsgálatokhoz Németország által nyújtott SA.35484 (2013/C) (korábbi SA.35484 [2012/NN]) állami támogatásról szóló, 2015. szeptember 18-i (EU) 2015/2432 bizottsági határozatban (HL L 334., 2015.12.22., 23. o.) található.

52

(53)  A Bíróság C-126/01. sz., Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie kontra GEMO ügyben 2003. november 20-án hozott ítéletének (EU:C:2003:622) 23. pontja.

53

(54)  A Bíróság C-126/01. sz., Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie kontra GEMO ügyben 2003. november 20-án hozott ítéletének (EU:C:2003:622, EBHT 2003, I-13769) 24. pontja.

54

(55)  Pl. Alsó-Szászországra vonatkozóan: a tejágazatra vonatkozó illeték kivetéséről szóló, 2004. november 26-i rendelet (Nds.GVBl. 36/2004.sz., 519. o.), amelyet a 2005. december 22-i rendelet (Nds.GVBl. 31/2005, 475. o.) 6. cikke módosított.

55

(56)  A Bíróság C-677/11. sz. Doux Élevage SNC und Coopérative agricole UKL-ARREE kontra Ministère de l'Agriculture ügyben 2013. május 30-án hozott ítéletének (ECLI:EU:C:2013:348) 32., 35. és 38. pontja

56

(57)  A Bíróság 730/79. sz., Philip Morris Holland BV kontra Bizottság ügyben 1980. szeptember 17-én hozott ítéletének (EU:C:1980:209) 11. és 12. pontja.

57

(58)  Lásd különösen a Bíróság a Francia Köztársaság kontra Bizottság ügyben 1988. július 13-án hozott ítéletének (ECLI:EU:C:1988:391) 19. pontját.

58

(59)  A Bizottság 927/2012/EU végrehajtási rendelete (2012. október 9.) a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról (HL L 304., 2012.10.31., 1–915. o.).

59

(60)

60

Forrás: EUROSTAT.

(61)  A Bizottság 794/2004/EK rendelete (2004. április 21.) az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról (HL L 140., 2004.4.30., 1. o.).

61

(62)  A Törvényszék T-195/01. sz. és T-207/01. sz. Gibraltár kontra Bizottság egyesített ügyekben 2002. április 30-án hozott ítéletének (EU:T:2002:111) 111. pontja.

62

(63)  Vö. a (17) preambulumbekezdéssel.

63

(64)  Bajorország: A tejilletékről szóló 1983. június 30-i rendelet (GVBL 547. o.); Baden-Württemberg: A tejágazati illeték kivetéséről szóló 2004. május 18-i rendelet (GBl. 350., 355. o.); Észak-Rajna-Vesztfália: a tejágazat támogatására szolgáló illetékek kivetéséről szóló 1965. november 30-i rendelet (GV. NW. 1965, 349. o.); Pl. Rajna-vidék–Pfalz: A tejről és zsírról szóló törvény végrehajtásáról szóló 1960. augusztus 16-i tartományi rendelet (GVBl. 218. o., BS 7842-2); Brandenburg – a tejről és zsírról szóló törvény szerinti rendeletek megalkotása céljából a felhatalmazások delegálásáról szóló 1992. december 5-i rendelet (ÜErmVO) (GVBl.II/92, [72. sz.], 764. o.); Hessen tartomány – a tejágazat támogatására szolgáló illeték kivetéséről szóló 1981. december 1-jei rendelet (GVVBl. I 1981, 427. o.); Saar-vidék: a tejágazatra vonatkozó illeték kivetéséről szóló 1982. december 9-i rendelet (1982. évi közlöny, 1007. o.); Türingia:Türingia 1999. december 29-i rendelete a tejágazat támogatására szolgáló illeték kivetéséről, a 2001. november 27-én hatályos változatban (GVBl. 2000, 20). Alsó-Szászországban a tejilletéket a tej- és zsírágazat területén kivetésre kerülő illetékről szóló 1951. július 6-i rendelettel vezették be a 1952. március 25-én hatályos változatban (Nds. GVBl. I. külön kötet, 689. o.). Az illeték kivetésének alapja ugyanakkor a támogatásokra vonatkozó jogszabály szempontjából releváns időszakban a tejágazatra vonatkozó illeték kivetéséről szóló 1973. május 22-i rendelet (Nds. GVBl. 179. o.) volt, a tejilletékből származó forrásokat pedig az alsó-szászországi tejágazat támogatására szolgáló juttatások biztosításáról szóló, a tejről és zsírról szóló törvény 22. § (2) bekezdése alapján elfogadott 1985. november 8-i tartományi rendelet (Nds. MBl. 43/1985) szabályozta.

64

(65)  
  HL C 119., 2002.5.22., 22. o.

65

(66)  A 2000–2006-os iránymutatások német nyelvű változata tartalmazza az elszámolható költségek taxatív felsorolását. Az iránymutatások angol nyelvű változata ugyanakkor, amelyen a közösségi iránymutatások eredetileg íródtak, ugyanezeket az elszámolható költségeket példálózó jelleggel és nem taxatív módon sorolja fel. Ugyanez vonatkozik a francia nyelvű változatra is.

66

(67)  Az eljárás megindításáról szóló határozat, 235-236. pont. Itt a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozat 236. pontjában a 2000–2006-os iránymutatások német nyelvű változatára támaszkodott, és azt a véleményt képviselte, hogy a 14.1. pont alapján csak az új módszerek elterjesztéséhez adható támogatás (vö. a 72. lábjegyzettel).

67

(68)  Vö. e határozat 24. lábjegyzetével.

68

(69)  Számadatok: 2009; Forrás: http://www.nordmilch.de/unternehmen/geschichte/ 2011 áprilisában a Nordmilch GmbH és a Humana Milchindustrie GmbH DMK Deutsches Milchkontor GmbH néven egyesült.

69

(70)  
  HL L 107., 1996.4.30., 4. o.

70

(71)  Németország a 2015. február 27-én kelt tájékoztatásában közölte, hogy már vizsgálják a támogatás visszakövetelésének lehetőségét (vö. a (68) bekezdéssel).

71

(72)  Ezt a MILAG is megerősíti az RP 5 intézkedésre vonatkozóan február 10-én kelt észrevételében (vö. a (153) bekezdéssel).

72

(73)  Vö. a 79. lábjegyzettel.

73

(74)  Jelenleg az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja.

74

(75)  A 800/2008/EK rendelet 2014. július 1-jei hatállyal hatályon kívül helyezte a 651/2014/EU rendeletet.

75

(76)  Az eljárás megindításáról szóló határozat, 244. pont.

76

(77)

77

Forrás: http://www.arlafoods.de/ubersicht/presse/2012/pressrelease/eu-genehmigt-fusion-der-milch-union-hocheifel-und-arla-836614/

Forrás:

(78)

78

Forrás: https://www.hochwald.de/de/unternehmen/zahlen-fakten.html

Forrás:

(79)  A 2007–2013-as iránymutatások (9) bekezdése a 70/2001/EK rendelet I. mellékletére utal, amelynek helyébe 2008. augusztus 29-én a 800/2008/EK rendelet I. melléklete lépett.

79

(80)  Az eljárás megindításáról szóló határozat, 253. pont.

80

(81)  A Tanács (EU) 2015/1588 rendelete (2015. július 13.) az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira történő alkalmazásáról (HL L 248., 2015.9.24., 1. o.).

81

(82)  A Bizottság 271/2008/EK rendelete (2008. január 30.) az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló 794/2004/EK rendelet módosításáról (HL L 82., 2008.3.25., 1. o.).

82

---

AJÁNLÁSOK

| 2017.12.19. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 339/83 |
| --- | --- | --- | --- |

2017.12.19.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 339/83

---

A BIZOTTSÁG (EU) 2017/2338 AJÁNLÁSA

(2017. november 16.)

a tagállamok illetékes hatóságai által a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátása során használandó közös „visszatérési kézikönyv” létrehozásáról

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 292. cikkére,

mivel:

| (1) | A 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) meghatározza a tagállamokban alkalmazandó közös normákat és eljárásokat a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérésével kapcsolatban. |
| --- | --- |

(1)

A 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) meghatározza a tagállamokban alkalmazandó közös normákat és eljárásokat a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérésével kapcsolatban.

| (2) | Gondoskodni kell arról, hogy ezeket a közös normákat és eljárásokat valamennyi tagállamban egységesen hajtsák végre, ezért a 2015. október 1-jei C(2015) 6250 bizottsági ajánlás (2) közös „visszatérési kézikönyvet” hozott létre, amely tartalmazza a tagállamok illetékes hatóságai által a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátása során alkamazandó közös iránymutatásokat, bevált gyakorlatokat és ajánlásokat. A jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérése terén időközben új fejlemények következtek be, ezért a visszatérési kézikönyvet frissíteni kell. |
| --- | --- |

(2)

Gondoskodni kell arról, hogy ezeket a közös normákat és eljárásokat valamennyi tagállamban egységesen hajtsák végre, ezért a 2015. október 1-jei C(2015) 6250 bizottsági ajánlás (2) közös „visszatérési kézikönyvet” hozott létre, amely tartalmazza a tagállamok illetékes hatóságai által a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátása során alkamazandó közös iránymutatásokat, bevált gyakorlatokat és ajánlásokat. A jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérése terén időközben új fejlemények következtek be, ezért a visszatérési kézikönyvet frissíteni kell.

| (3) | A 2017. március 7-i C(2017) 1600 bizottsági ajánlás (3) iránymutatással szolgál arra vonatkozóan, hogy a 2008/115/EK irányelv rendelkezéseit hogyan kell alkalmazni a hatékonyabb visszatérési eljárások megvalósítása érdekében, valamint felszólítja a tagállamokat, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket a visszatérés jogi és gyakorlati akadályainak megszüntetése érdekében. A visszatérési kézikönyvnek tehát figyelembe kell vennie ezt az ajánlást. |
| --- | --- |

(3)

A 2017. március 7-i C(2017) 1600 bizottsági ajánlás (3) iránymutatással szolgál arra vonatkozóan, hogy a 2008/115/EK irányelv rendelkezéseit hogyan kell alkalmazni a hatékonyabb visszatérési eljárások megvalósítása érdekében, valamint felszólítja a tagállamokat, hogy tegyék meg a szükséges intézkedéseket a visszatérés jogi és gyakorlati akadályainak megszüntetése érdekében. A visszatérési kézikönyvnek tehát figyelembe kell vennie ezt az ajánlást.

| (4) | A visszatérési kézikönyvnek tükröznie kell az Európai Unió Bíróságának a 2008/115/EK irányelvvel kapcsolatos legfrissebb ítélkezési gyakorlatát. |
| --- | --- |

(4)

A visszatérési kézikönyvnek tükröznie kell az Európai Unió Bíróságának a 2008/115/EK irányelvvel kapcsolatos legfrissebb ítélkezési gyakorlatát.

| (5) | A visszatérési kézikönyvet a 2008/115/EK irányelv hatálya alá tartozó valamennyi tagállamnak kell címezni. |
| --- | --- |

(5)

A visszatérési kézikönyvet a 2008/115/EK irányelv hatálya alá tartozó valamennyi tagállamnak kell címezni.

| (6) | A közös uniós visszatérési normák egységes végrehajtásának előmozdítása érdekében a visszatérési kézikönyvet kell fő eszközként használni a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátásakor és képzési célból, |
| --- | --- |

(6)

A közös uniós visszatérési normák egységes végrehajtásának előmozdítása érdekében a visszatérési kézikönyvet kell fő eszközként használni a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátásakor és képzési célból,

ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:

| 1. | A mellékletben szereplő visszatérési kézikönyv a C(2015) 6250 bizottsági ajánlás mellékletében szereplő visszatérési kézikönyv helyébe lép. |
| --- | --- |

1.

| 2. | A tagállamok eljuttatják a visszatérési kézikönyvet a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátásában illetékes nemzeti hatóságaiknak, és felkérik őket, hogy e feladatok ellátása során a visszatérési kézikönyvet használják fő eszközként. |
| --- | --- |

2.

| 3. | A visszatérési kézikönyvet kell használni a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátásában érintett személyzet, valamint a schengeni vívmányok tagállami alkalmazásának ellenőrzése érdekében az 1053/2013/EU tanácsi rendelettel (4) létrehozott értékelési és monitoringmechanizmusban részt vevő szakértők képzése céljából. |
| --- | --- |

3.

Kelt Brüsszelben, 2017. november 16-án.

a Bizottság részéről

Dimitrisz AVRAMOPULOSZ

a Bizottság tagja

---

(1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2008/115/EK irányelve (2008. december 16.) a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról (HL L 348., 2008.12.24., 98. o.).

1

(2)  A Bizottság C(2015) 6250 ajánlása (2015. október 1.) a tagállamok illetékes hatóságai által a visszatéréssel kapcsolatos tevékenységeik végzése során használandó közös „Visszatérési kézikönyv” kidolgozásáról.

2

(3)  A Bizottság C(2017) 1600 ajánlása (2017. március 7.) a 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv végrehajtása során a visszatérések hatékonyságának javításáról.

3

(4)  A Tanács 1053/2013/EU rendelete (2013. október 7.) a schengeni vívmányok alkalmazását ellenőrző értékelési és monitoringmechanizmus létrehozásáról és a végrehajtó bizottságnak a Schengent Értékelő és Végrehajtását Felügyelő Állandó Bizottság létrehozásáról szóló 1998. szeptember 16-i határozatának hatályon kívül helyezéséről (HL L 295., 2013.11.6., 27. o.).

4

---

MELLÉKLET

VISSZATÉRÉSI KÉZIKÖNYV

| 1. | FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK | 87 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Harmadik országbeli állampolgár | 87 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Illegális tartózkodás | 88 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Kiutasítás | 90 |
| --- | --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Kiutasítási határozat | 90 |
| --- | --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Kitoloncolási végzés | 91 |
| --- | --- | --- |

1.5.

| 1.6. | A szökés veszélye | 91 |
| --- | --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Önkéntes távozás | 93 |
| --- | --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Kiszolgáltatott személyek | 94 |
| --- | --- | --- |

1.8.

| 2. | ALKALMAZÁSI KÖR | 94 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Határátlépéssel kapcsolatos esetek – 2. cikk, (2) bekezdés, a) pont | 95 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Különleges biztosítékok a „határátlépéssel kapcsolatos esetek” tekintetében | 96 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Büntető- és kiadatási ügyek | 97 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 3. | KEDVEZŐBB RENDELKEZÉSEK | 98 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | A MIGRÁCIÓÜGYI SZABÁLYOK MEGSÉRTÉSÉNEK SZANKCIONÁLÁSA | 98 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | ELFOGÁS ÉS KIUTASÍTÁSI HATÁROZAT KIADÁSÁRA VONATKOZÓ KÖTELEZETTSÉG | 100 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Elfogás kiléptetési ellenőrzés során | 102 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Egy másik tagállam által kibocsátott kiutasítási határozat | 102 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Kapcsolat a dublini szabályokkal | 103 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár, aki egy másik tagállamban tartózkodási joggal rendelkezik | 104 |
| --- | --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Tagállamok közötti hatályos kétoldalú megállapodás hatálya alá tartozó, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár | 106 |
| --- | --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Humanitárius (vagy egyéb) okból kibocsátott tartózkodási engedéllyel/jogosultsággal rendelkező, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár | 107 |
| --- | --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Az engedély/jogosultság megújítására irányuló, folyamatban lévő eljárás hatálya alatt álló illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár | 107 |
| --- | --- | --- |

5.7.

| 5.8. | A jogszerű migrációról szóló irányelvekben szereplő, a tagállamok közötti visszafogadásra vonatkozó különleges szabályok Unión belüli mobilitás esetén | 108 |
| --- | --- | --- |

5.8.

| 6. | ÖNKÉNTES TÁVOZÁS | 108 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1. | Az önkéntes távozás határidejének meghosszabbítása | 109 |
| --- | --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Az önkéntes távozásra vonatkozó időszakban fennálló kötelezettségek | 110 |
| --- | --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Ellentmondó jelek | 110 |
| --- | --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Gyakorlati megfelelés – szárazföldi átutazás | 111 |
| --- | --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Gyakorlati megfelelés – légi átszállítás | 112 |
| --- | --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Az önkéntes távozás nyilvántartása | 113 |
| --- | --- | --- |

6.6.

| 7. | KITOLONCOLÁS | 113 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1. | Légi úton történő kitoloncolás | 115 |
| --- | --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Légi átszállítás | 118 |
| --- | --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Légi úton történő közös kitoloncolási műveletek | 118 |
| --- | --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség által koordinált visszaküldési műveletek | 119 |
| --- | --- | --- |

7.4.

| 8. | A KITOLONCOLÁS ELLENŐRZÉSE | 119 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | A KITOLONCOLÁS ELHALASZTÁSA | 120 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | KÍSÉRŐ NÉLKÜLI KISKORÚAK KIUTASÍTÁSA | 121 |
| --- | --- | --- |

10.

| 10.1. | Megfelelő szervek általi segítségnyújtás | 122 |
| --- | --- | --- |

10.1.

| 10.2. | Visszatérés egy családtaghoz, kinevezett gondviselőhöz vagy megfelelő befogadó létesítményekbe | 123 |
| --- | --- | --- |

10.2.

| 11. | BEUTAZÁSI TILALOM | 123 |
| --- | --- | --- |

11.

| 11.1. | Az EU egészére vonatkozó hatály | 124 |
| --- | --- | --- |

11.1.

| 11.2. | A SIS II használata | 125 |
| --- | --- | --- |

11.2.

| 11.3. | Eljárási kérdések | 125 |
| --- | --- | --- |

11.3.

| 11.4. | A beutazási tilalom elrendelésének indokai | 125 |
| --- | --- | --- |

11.4.

| 11.5. | A beutazási tilalom időtartama | 126 |
| --- | --- | --- |

11.5.

| 11.6. | A beutazási tilalom visszavonása, lerövidítése és felfüggesztése | 127 |
| --- | --- | --- |

11.6.

| 11.7. | A beutazási tilalom tiszteletben nem tartásának szankcionálása | 128 |
| --- | --- | --- |

11.7.

| 11.8. | A tagállamok közötti konzultáció | 128 |
| --- | --- | --- |

11.8.

| 11.9. | „Történelmi” beutazási tilalmak | 129 |
| --- | --- | --- |

11.9.

| 12. | ELJÁRÁSI BIZTOSÍTÉKOK | 130 |
| --- | --- | --- |

12.

| 12.1. | A megfelelő ügyintézéshez való jog és a meghallgatáshoz való jog | 130 |
| --- | --- | --- |

12.1.

| 12.2. | A kiutasítással kapcsolatos határozatok | 131 |
| --- | --- | --- |

12.2.

| 12.3. | A határozatok formája és a fordítás | 133 |
| --- | --- | --- |

12.3.

| 12.4. | Jogorvoslat | 134 |
| --- | --- | --- |

12.4.

| 12.5. | Nyelvi segítség és ingyenes jogi segítségnyújtás | 135 |
| --- | --- | --- |

12.5.

| 13. | BIZTOSÍTÉKOK A KIUTASÍTÁS VÉGREHAJTÁSÁT MEGELŐZŐEN | 137 |
| --- | --- | --- |

13.

| 13.1. | Írásbeli igazolás | 138 |
| --- | --- | --- |

13.1.

| 13.2. | A tartós szabálytalanság esetei | 138 |
| --- | --- | --- |

13.2.

| 14. | ŐRIZET | 139 |
| --- | --- | --- |

14.

| 14.1. | Az őrizetet indokoló körülmények | 139 |
| --- | --- | --- |

14.1.

| 14.2. | Az őrizet formája és elsőfokú felülvizsgálata | 142 |
| --- | --- | --- |

14.2.

| 14.3. | Az őrizet rendszeres felülvizsgálata | 142 |
| --- | --- | --- |

14.3.

| 14.4. | Az őrizet megszüntetése | 143 |
| --- | --- | --- |

14.4.

| 14.4.1. | A kitoloncolás észszerű lehetőségének hiánya | 144 |
| --- | --- | --- |

14.4.1.

| 14.4.2. | Az őrizet maximális időtartamának elérése | 144 |
| --- | --- | --- |

14.4.2.

| 14.5. | A visszatérésre kötelezett személyek ismételt őrizetbe vétele | 146 |
| --- | --- | --- |

14.5.

| 14.6. | Kevésbé kényszerítő intézkedések alkalmazása az őrizet megszüntetését követően | 146 |
| --- | --- | --- |

14.6.

| 15. | AZ ŐRIZET KÖRÜLMÉNYEI | 146 |
| --- | --- | --- |

15.

| 15.1. | Előzetes rendőrségi őrizet | 146 |
| --- | --- | --- |

15.1.

| 15.2. | Különleges idegenrendészeti fogdák használata mint főszabály | 147 |
| --- | --- | --- |

15.2.

| 15.3. | Elkülönítés a szabadságvesztésüket töltő személyektől | 148 |
| --- | --- | --- |

15.3.

| 15.4. | Az őrizet tárgyi feltételei | 148 |
| --- | --- | --- |

15.4.

| 16. | KISKORÚAK ÉS CSALÁDJAIK ŐRIZETBEN TARTÁSA | 153 |
| --- | --- | --- |

16.

| 17. | SZÜKSÉGHELYZETEK | 155 |
| --- | --- | --- |

17.

| 18. | A NEMZETI JOGBA VALÓ ÁTÜLTETÉS, ÉRTELMEZÉS ÉS ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK | 156 |
| --- | --- | --- |

18.

| 19. | FORRÁSOK ÉS HIVATKOZÁSOK | 157 |
| --- | --- | --- |

19.

| 20. | RÖVIDÍTÉSEK | 159 |
| --- | --- | --- |

20.

ELŐSZÓ

E visszatérési kézikönyv útmutatást ad a visszatéréssel kapcsolatos feladatok ellátásában illetékes nemzeti hatóságok, köztük a rendőrség, a határőrség, a bevándorlási hivatalok, az idegenrendészeti fogdák személyzete és az ellenőrző szervek számára.

A kézikönyv tartalmazza az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérésére vonatkozó normákat és tagállami eljárásokat, és az e területen irányadó uniós jogi eszközökön – elsősorban a 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelven (1) (a továbbiakban: visszatérési irányelv) – alapul. A kiutasítási eljárások a gyakorlatban gyakran kapcsolódnak más típusú eljárásokhoz (menekültügyi eljárások, határellenőrzési eljárások, beutazási, tartózkodási vagy letelepedési joghoz vezető eljárások), amelyeket egyéb releváns uniós, illetve nemzeti jogszabályok szabályoznak. Az ilyen esetekben a tagállamoknak biztosítaniuk kell az ezekben az eljárásokban részt vevő különböző hatóságok közötti szoros együttműködést.

A kézikönyv első változatát 2015 októberében fogadták el (2). A 2017-es felülvizsgálat nyomán kidolgozott jelenlegi változat a 2017. március 7-i bizottsági ajánlásra (3) épül, és kiegészítő iránymutatást nyújt a nemzeti hatóságoknak arról, hogy a visszatérési irányelv előírásai miként használhatók fel a visszatérési rendszerek hatékonyságának fokozása érdekében, az alapvető jogok maradéktalan tiszteletben tartása mellett.

A hatékony visszatérési rendszernek – a megfelelő normákon és eljárásokon túlmenően – az észszerű és kellőképpen integrált nemzeti szintű hatáskörmegosztás is elengedhetetlen összetevője. Ez azt jelenti, hogy a rendszer képes mozgósítani a visszatéréssel kapcsolatos eljárásokban érintett valamennyi szereplőt (például a bűnüldöző és a bevándorlási hatóságokat, de ugyanígy az igazságügyi hatóságokat, a gyermekvédelmi szerveket, az egészségügyi és szociális szolgálatokat és az idegenrendészeti fogdák személyzetét is), valamint szerepüknek és hatáskörüknek megfelelően összehangolni tevékenységüket, hogy gyors és megfelelő multidiszciplináris válaszintézkedésekkel tudják kezelni az egyes visszatérési ügyeket. A nemzeti visszatérési rendszereknek kielégítő létszámú képzett és kompetens személyzet támogatásán kell alapulniuk, akik rövid időn belül – szükség esetén akár napi 24 órában – mozgósíthatók, különösen a visszatérések végrehajtása jelentette teher növekedése esetén, és akik szükség esetén az Unió külső határára is kiküldhetők a migrációs nyomás kezelésére szolgáló azonnali intézkedések végrehajtása céljából. Ennek érdekében a nemzeti rendszereknek gondoskodniuk kell az operatív információk Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökséggel és más tagállamokkal való folyamatos megosztásáról, valamint igénybe kell venniük az Ügynökség által kínált technikai és operatív támogatást.

Ahhoz, hogy a visszatérési rendszerek képesek legyenek reagálni a kihívásokra, a tagállamoknak a lehető legjobban ki kell használniuk a visszatérési irányelvben foglalt rugalmasságot, és rendszeresen felül kell vizsgálniuk, illetve ki kell igazítaniuk struktúráikat és visszatérési kapacitásukat az aktuális igényekhez való alkalmazkodás, és ezáltal a hatékonyság megőrzése érdekében.

Ez a kézikönyv nem hoz létre jogilag kötelező erejű kötelezettségeket a tagállamok számára, és nem keletkeztet új jogokat és feladatokat. Nagyrészt a tagállamok és a Bizottság által a 2008/115/EK visszatérési irányelvvel foglalkozó kapcsolattartó bizottság keretében 2009 és 2017 között elvégzett munkára épül, továbbá rendszerezi és összefoglalja az e fórum keretében lezajlott egyeztetéseket, ami nem feltétlenül jelenti azt, hogy a tagállamok konszenzusra jutottak a jogi aktusok értelmezéséről.

A kézikönyv értelmező részét az újonnan felmerülő ügyekre vonatkozó iránymutatás egészíti ki (például az Európai Unió Bíróságának új ítéletei, nemzetközi normák). Csak az e kézikönyv alapjául szolgáló vagy abban hivatkozott jogi aktusok bírnak jogilag kötelező erővel, és csak e jogi aktusokra lehet hivatkozni a nemzeti bíróságok előtt. Az uniós joggal kapcsolatban kizárólag az Európai Unió Bírósága adhat jogilag kötelező erejű értelmezést.

1.   FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1.1.   Harmadik országbeli állampolgár

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (1) bekezdés; Schengeni határellenőrzési kódex (4) – 2. cikk, 5. pont

Minden olyan személy, aki a Szerződés 17. cikkének (1) bekezdése értelmében nem uniós polgár, és aki a Schengeni határellenőrzési kódex 2. cikkének 5. pontja értelmében nem a szabad mozgás uniós jogával rendelkező személy.

A személyek alábbi kategóriái nem minősülnek „harmadik országbeli állampolgárnak”:

| — | az EUMSZ 20. cikkének (1) bekezdése (a Szerződés korábbi 17. cikkének (1) bekezdése) szerinti uniós polgárok = a valamely uniós tagállam állampolgárságával rendelkező személyek (5); |
| --- | --- |

—

az EUMSZ 20. cikkének (1) bekezdése (a Szerződés korábbi 17. cikkének (1) bekezdése) szerinti uniós polgárok = a valamely uniós tagállam állampolgárságával rendelkező személyek (5);

| — | az EGT/Svájc állampolgárságával rendelkező személyek; |
| --- | --- |

—

az EGT/Svájc állampolgárságával rendelkező személyek;

| — | az EUMSZ 21. cikke vagy a 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) szerinti szabad mozgáshoz való jogukkal élő uniós polgárok családtagjai; |
| --- | --- |

—

az EUMSZ 21. cikke vagy a 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) szerinti szabad mozgáshoz való jogukkal élő uniós polgárok családtagjai;

| — | az EGT/Svájc uniós polgárokkal azonos szabad mozgáshoz való jogukkal élő állampolgárainak családtagjai. |
| --- | --- |

—

az EGT/Svájc uniós polgárokkal azonos szabad mozgáshoz való jogukkal élő állampolgárainak családtagjai.

Minden más személy (ideértve a hontalan személyeket is (7)) „harmadik országbeli állampolgárnak” minősül.

További magyarázat:

| — | Az EU/EGT/Svájc állampolgárainak azon családtagjai, akik ilyen módon állampolgárságtól függetlenül jogosultak az uniós polgárral együtt történő beutazásra és tartózkodásra, a következők:






  a) | a házastárs és az az élettárs, akivel az EU/EGT/Svájc állampolgára valamely tagállam jogszabályai alapján létrejött bejegyzett élettársi kapcsolatban él, ha a fogadó tagállam jogszabályai alapján a bejegyzett élettársi kapcsolat a házassággal egyenértékűnek tekintendő; |
| --- | --- | --- |

—

Az EU/EGT/Svájc állampolgárainak azon családtagjai, akik ilyen módon állampolgárságtól függetlenül jogosultak az uniós polgárral együtt történő beutazásra és tartózkodásra, a következők:

a)

a házastárs és az az élettárs, akivel az EU/EGT/Svájc állampolgára valamely tagállam jogszabályai alapján létrejött bejegyzett élettársi kapcsolatban él, ha a fogadó tagállam jogszabályai alapján a bejegyzett élettársi kapcsolat a házassággal egyenértékűnek tekintendő;

| b) | a 21. életévüket be nem töltött vagy eltartott egyenes ági leszármazottak, beleértve a házastárs vagy bejegyzett élettárs egyenes ági leszármazottait is; |
| --- | --- |

b)

a 21. életévüket be nem töltött vagy eltartott egyenes ági leszármazottak, beleértve a házastárs vagy bejegyzett élettárs egyenes ági leszármazottait is;

| c) | az eltartott egyenes ági felmenők, beleértve a házastárs vagy regisztrált élettárs eltartott egyenes ági felmenőit is. |
| --- | --- |

c)

az eltartott egyenes ági felmenők, beleértve a házastárs vagy regisztrált élettárs eltartott egyenes ági felmenőit is.

Az a), b) és c) pont szerinti kategóriákon kívül bizonyos körülmények között más családtagok is gyakorolhatják a szabad mozgás uniós jogát – különösen amikor a 2004/38/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdését végrehajtó nemzeti jogszabály biztosítja számukra a beutazási és a tartózkodási jogot.

| — | Azok a harmadik országbeli állampolgárok, akiknek az EUMSZ 21. cikke vagy a 2004/38/EK irányelv szerinti szabad mozgáshoz való jogot élvező uniós polgár családtagjaként benyújtott kérelmét egy tagállam elutasította, harmadik országbeli állampolgárnak minősülnek. Az ilyen személyek ezért a visszatérési irányelv hatálya alá tartozhatnak, és az abban foglalt minimumszabályok, eljárások és jogok alkalmazandók rájuk nézve. Mindazonáltal ami a 2004/38/EK irányelv kedvezményezetti státusza iránti kérelmet elutasító határozat elleni esetleges fellebbezést illeti, a Bizottság úgy véli, hogy az érintett személy – a visszatérési irányelv 4. cikke szerinti kedvezőbb rendelkezés keretében – továbbra is élhet a 2004/38/EK irányelv VI. fejezetében meghatározott eljárási biztosítékokkal (például a határozattal kapcsolatos értesítés és indokolás, a terület önkéntes elhagyására biztosított idő, a jogorvoslati eljárások stb. tekintetében). |
| --- | --- |

—

Azok a harmadik országbeli állampolgárok, akiknek az EUMSZ 21. cikke vagy a 2004/38/EK irányelv szerinti szabad mozgáshoz való jogot élvező uniós polgár családtagjaként benyújtott kérelmét egy tagállam elutasította, harmadik országbeli állampolgárnak minősülnek. Az ilyen személyek ezért a visszatérési irányelv hatálya alá tartozhatnak, és az abban foglalt minimumszabályok, eljárások és jogok alkalmazandók rájuk nézve. Mindazonáltal ami a 2004/38/EK irányelv kedvezményezetti státusza iránti kérelmet elutasító határozat elleni esetleges fellebbezést illeti, a Bizottság úgy véli, hogy az érintett személy – a visszatérési irányelv 4. cikke szerinti kedvezőbb rendelkezés keretében – továbbra is élhet a 2004/38/EK irányelv VI. fejezetében meghatározott eljárási biztosítékokkal (például a határozattal kapcsolatos értesítés és indokolás, a terület önkéntes elhagyására biztosított idő, a jogorvoslati eljárások stb. tekintetében).

1.2.   Illegális tartózkodás

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (2) bekezdés; Schengeni határellenőrzési kódex – 6. cikk

Olyan harmadik országbeli állampolgár jelenléte valamely tagállam területén, aki a Schengeni határellenőrzési kódex 5. cikkében meghatározott beutazási feltételeknek vagy az adott tagállamban érvényes egyéb beutazási, tartózkodási vagy letelepedési feltételeknek nem vagy már nem felel meg.

Ez a rendkívül tág meghatározás minden olyan harmadik országbeli állampolgárra vonatkozik, aki nem jogosult egy tagállamban való tartózkodásra. Egy uniós tagállam területén fizikailag jelen lévő harmadik országbeli állampolgár vagy jogszerűen, vagy jogellenesen tartózkodik ott. Harmadik lehetőség nincs.

A nemzeti jog olyan fikciói, amelyek szerint a tagállam területének egyes kijelölt részein (pl. tranzitzónák vagy bizonyos határ menti területek) fizikailag jelen lévő személyek nem „tartózkodnak a területén”, ebben az összefüggésben nem relevánsak, mivel ez aláásná a visszatéréssel kapcsolatos uniós vívmányok egységes alkalmazását. A tagállamok dönthetnek azonban úgy, hogy a személyek e kategóriája tekintetében nem alkalmazzák a visszatéréssel kapcsolatos vívmányok bizonyos rendelkezéseit (lásd az alábbi 2. szakaszt).

A Schengeni határellenőrzési kódex 2016. évi kodifikációja nyomán a Schengeni határellenőrzési kódex 5. cikkére való hivatkozás a visszatérési irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében a Schengeni határellenőrzési kódex jelenlegi 6. cikkére való hivatkozásként értendő.

A harmadik országbeli állampolgárok alábbi kategóriái például jogellenesen tartózkodnak az érintett tagállamban:

| — | lejárt tartózkodási engedéllyel vagy vízummal rendelkező személyek; |
| --- | --- |

—

lejárt tartózkodási engedéllyel vagy vízummal rendelkező személyek;

| — | visszavont engedéllyel vagy vízummal rendelkező személyek; |
| --- | --- |

—

visszavont engedéllyel vagy vízummal rendelkező személyek;

| — | elutasított menedékkérők; |
| --- | --- |

—

elutasított menedékkérők;

| — | olyan menedékkérők, akik menedékkérői minőségben való tartózkodásuk jogát megszüntető határozatot kaptak; |
| --- | --- |

—

olyan menedékkérők, akik menedékkérői minőségben való tartózkodásuk jogát megszüntető határozatot kaptak;

| — | olyan személyek, akiktől a határon megtagadták a beutazást; |
| --- | --- |

—

olyan személyek, akiktől a határon megtagadták a beutazást;

| — | olyan személyek, akiket szabálytalan határátlépés kapcsán tartóztattak fel; |
| --- | --- |

—

olyan személyek, akiket szabálytalan határátlépés kapcsán tartóztattak fel;

| — | olyan irreguláris migránsok, akiket a tagállamok területén fogtak el; |
| --- | --- |

—

olyan irreguláris migránsok, akiket a tagállamok területén fogtak el;

| — | olyan személyek, akiket egy másik tagállam területére való jogosulatlan beutazást célzó átutazás közben fogtak el valamely tagállam területén; |
| --- | --- |

—

olyan személyek, akiket egy másik tagállam területére való jogosulatlan beutazást célzó átutazás közben fogtak el valamely tagállam területén;

| — | olyan személyek, akik nem jogosultak az elfogás szerinti tagállamban való tartózkodásra (annak ellenére, hogy egy másik tagállamban jogszerűen tartózkodhatnak); |
| --- | --- |

—

olyan személyek, akik nem jogosultak az elfogás szerinti tagállamban való tartózkodásra (annak ellenére, hogy egy másik tagállamban jogszerűen tartózkodhatnak);

| — | olyan személyek, akik az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül a tagállam területén tartózkodnak; |
| --- | --- |

—

olyan személyek, akik az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül a tagállam területén tartózkodnak;

| — | olyan személyek, akik kitoloncolását elhalasztották. |
| --- | --- |

—

olyan személyek, akik kitoloncolását elhalasztották.

A személyek alábbi kategóriái nem jogellenesen tartózkodnak az érintett tagállamban, mivel jogosultak az ott-tartózkodásra (akár csak ideiglenes jelleggel is):

| — | olyan menedékkérők, akik abban a tagállamban tartózkodnak, amelyben a menekültügyi eljárás lefolytatásáig jogszerűen tartózkodhatnak; |
| --- | --- |

—

olyan menedékkérők, akik abban a tagállamban tartózkodnak, amelyben a menekültügyi eljárás lefolytatásáig jogszerűen tartózkodhatnak;

| — | az olyan tagállamban tartózkodó hontalan személyek, ahol a nemzeti jog szerint jogszerűen tartózkodhatnak a hontalanság megállapítására irányuló eljárás alatt; |
| --- | --- |

—

az olyan tagállamban tartózkodó hontalan személyek, ahol a nemzeti jog szerint jogszerűen tartózkodhatnak a hontalanság megállapítására irányuló eljárás alatt;

| — | az olyan tagállamban tartózkodó személyek, ahol hivatalos türelmi státusszal rendelkeznek (amennyiben ez a státusz a nemzeti jog szerint „jogszerű tartózkodásnak” minősül); |
| --- | --- |

—

az olyan tagállamban tartózkodó személyek, ahol hivatalos türelmi státusszal rendelkeznek (amennyiben ez a státusz a nemzeti jog szerint „jogszerű tartózkodásnak” minősül);

| — | csalárd módon megszerzett engedéllyel rendelkező személyek addig, amíg hatályon kívül nem helyezik vagy vissza nem vonják az engedélyt és az továbbra is érvényes engedélynek minősül. |
| --- | --- |

—

csalárd módon megszerzett engedéllyel rendelkező személyek addig, amíg hatályon kívül nem helyezik vagy vissza nem vonják az engedélyt és az továbbra is érvényes engedélynek minősül.

További magyarázat:

| — | A tartózkodási engedély iránti kérelem elbírálására váró személyek tartózkodása lehet jogszerű vagy jogellenes, attól függően, hogy rendelkeznek-e érvényes vízummal vagy egyéb jogosultsággal a tartózkodásra. |
| --- | --- |

—

A tartózkodási engedély iránti kérelem elbírálására váró személyek tartózkodása lehet jogszerű vagy jogellenes, attól függően, hogy rendelkeznek-e érvényes vízummal vagy egyéb jogosultsággal a tartózkodásra.

| — | A jogellenes tartózkodásnak nem feltétele sem egy minimális tartózkodási időtartam, sem a harmadik országbeli állampolgár arra vonatkozó szándéka, hogy jogellenesen tartózkodjon valamely tagállam területén – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (8) (48. pont). |
| --- | --- |

—

A jogellenes tartózkodásnak nem feltétele sem egy minimális tartózkodási időtartam, sem a harmadik országbeli állampolgár arra vonatkozó szándéka, hogy jogellenesen tartózkodjon valamely tagállam területén – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (8) (48. pont).

| — | A már lejárt engedély megújítását kérvényező személyek jogellenesen tartózkodnak, a tagállam nemzeti jogának eltérő rendelkezése hiányában (lásd még az 5.7. szakaszt). |
| --- | --- |

—

A már lejárt engedély megújítását kérvényező személyek jogellenesen tartózkodnak, a tagállam nemzeti jogának eltérő rendelkezése hiányában (lásd még az 5.7. szakaszt).

| — | Azok a harmadik országbeli állampolgárok, akik esetében a visszatérési irányelvben meghatározott kiutasítási eljárást alkalmazták, és akik jogellenesen tartózkodnak egy tagállam területén úgy, hogy közben nem áll fenn vissza nem térést igazoló indok (a Bíróság C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletének (9) 48. pontjában említett forgatókönyv), jogellenesen tartózkodnak ott. A Bíróság által az Achughbabian-ügyben hozott ítéletben tett utalás csak a nemzeti büntetőjogi intézkedések és a visszatérési irányelv összeegyeztethetőségére vonatkozik. Az ítélet nem tesz említést a visszatérési irányelv hatályáról és alkalmazandóságáról, ezért a 2. cikk (1) bekezdésében megállapított főszabály alkalmazandó: „A vagy B”: azt jelenti, hogy a személy vagy jogellenesen tartózkodik és a visszatérési irányelvet kell alkalmazni, vagy pedig jogszerűen tartózkodik és a visszatérési irányelv nem alkalmazandó. |
| --- | --- |

—

Azok a harmadik országbeli állampolgárok, akik esetében a visszatérési irányelvben meghatározott kiutasítási eljárást alkalmazták, és akik jogellenesen tartózkodnak egy tagállam területén úgy, hogy közben nem áll fenn vissza nem térést igazoló indok (a Bíróság C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletének (9) 48. pontjában említett forgatókönyv), jogellenesen tartózkodnak ott. A Bíróság által az Achughbabian-ügyben hozott ítéletben tett utalás csak a nemzeti büntetőjogi intézkedések és a visszatérési irányelv összeegyeztethetőségére vonatkozik. Az ítélet nem tesz említést a visszatérési irányelv hatályáról és alkalmazandóságáról, ezért a 2. cikk (1) bekezdésében megállapított főszabály alkalmazandó: „A vagy B”: azt jelenti, hogy a személy vagy jogellenesen tartózkodik és a visszatérési irányelvet kell alkalmazni, vagy pedig jogszerűen tartózkodik és a visszatérési irányelv nem alkalmazandó.

1.3.   Kiutasítás

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (3) bekezdés

Egy harmadik országbeli állampolgár visszatérési folyamata, függetlenül attól, hogy visszatérési kötelezettség önkéntes teljesítéséről vagy kitoloncolásról van szó:

| 1. | a származási országába; vagy |
| --- | --- |

1.

a származási országába; vagy

| 2. | egy tranzitországba közösségi vagy kétoldalú visszafogadási megállapodásoknak vagy egyéb megegyezéseknek megfelelően; vagy |
| --- | --- |

2.

egy tranzitországba közösségi vagy kétoldalú visszafogadási megállapodásoknak vagy egyéb megegyezéseknek megfelelően; vagy

| 3. | más harmadik országba, ahova az érintett harmadik országbeli állampolgár önkéntesen vissza kíván térni és amely őt befogadja. |
| --- | --- |

3.

más harmadik országba, ahova az érintett harmadik országbeli állampolgár önkéntesen vissza kíván térni és amely őt befogadja.

Ez a meghatározás korlátozza, hogy mi tekinthető „kiutasításnak” és mi nem minősül „kiutasításnak” a visszatérési irányelv végrehajtása tekintetében. A jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár egy másik tagállamnak történő átadása az uniós jog szerint nem minősül „kiutasításnak”. Erre az intézkedésre azonban kivételesen kétoldalú visszafogadási egyezmények vagy a dublini szabályok keretében is sor kerülhet, amely esetben azt „kiutasítás” helyett helyénvaló „átadásnak” vagy „transzfernek” nevezni.

Ez a meghatározás továbbá azt vonja maga után, hogy a tagállamoknak csak a három franciabekezdés valamelyikében kimerítően felsorolt körülmények között kell harmadik országba való kiutasítást végrehajtaniuk. Ezért például nem lehetséges a visszatérésre kötelezett személyt hozzájárulása nélkül olyan harmadik országba kitoloncolni, amely nem a származási országa és nem is a tranzitországa.

További magyarázat:

| — | A „származási ország” az első franciabekezdésben a harmadik országbeli állampolgár állampolgársága szerinti országot jelenti; hontalan személyek esetében ez rendszerint a korábbi szokásos tartózkodási hely szerinti országnak tekintendő. |
| --- | --- |

—

A „származási ország” az első franciabekezdésben a harmadik országbeli állampolgár állampolgársága szerinti országot jelenti; hontalan személyek esetében ez rendszerint a korábbi szokásos tartózkodási hely szerinti országnak tekintendő.

| — | A „tranzitország” a második franciabekezdésben csak harmadik országokat takar, az EU tagállamait nem. |
| --- | --- |

—

A „tranzitország” a második franciabekezdésben csak harmadik országokat takar, az EU tagállamait nem.

| — | A „közösségi vagy kétoldalú visszafogadási megállapodások vagy egyéb megegyezések” a második franciabekezdésben csak harmadik országokkal kötött megállapodásokra vonatkozik. A tagállamok közötti kétoldalú visszafogadási megállapodások ebben az összefüggésben nem relevánsak. A tagállamok közötti ilyen megállapodások azonban bizonyos esetekben lehetővé teszik az irreguláris migránsok más tagállamoknak történő átadását a visszatérési irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében (lásd az alábbi 5.5. szakaszt). |
| --- | --- |

—

A „közösségi vagy kétoldalú visszafogadási megállapodások vagy egyéb megegyezések” a második franciabekezdésben csak harmadik országokkal kötött megállapodásokra vonatkozik. A tagállamok közötti kétoldalú visszafogadási megállapodások ebben az összefüggésben nem relevánsak. A tagállamok közötti ilyen megállapodások azonban bizonyos esetekben lehetővé teszik az irreguláris migránsok más tagállamoknak történő átadását a visszatérési irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében (lásd az alábbi 5.5. szakaszt).

| — | A harmadik franciabekezdésben szereplő „önkéntesen vissza kíván térni” kifejezés nem egyenértékű az önkéntes távozással. Az „önkéntesen” ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy a kiutasítandó személy kiválaszthatja a célországot. A célország önkéntes kiválasztása a kitoloncolási művelet előkészítése során is megtörténhet: előfordulhatnak olyan esetek, amelyekben a visszatérésre kötelezett személy a tranzit- vagy származási országtól eltérő harmadik országba kíván távozni. |
| --- | --- |

—

A harmadik franciabekezdésben szereplő „önkéntesen vissza kíván térni” kifejezés nem egyenértékű az önkéntes távozással. Az „önkéntesen” ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy a kiutasítandó személy kiválaszthatja a célországot. A célország önkéntes kiválasztása a kitoloncolási művelet előkészítése során is megtörténhet: előfordulhatnak olyan esetek, amelyekben a visszatérésre kötelezett személy a tranzit- vagy származási országtól eltérő harmadik országba kíván távozni.

| — | A visszatérési célország meghatározása kitoloncolás esetén: amennyiben megállapítják az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, a visszatérésre kötelezett személynek kell biztosítania, hogy a meghatározott határidőn belül eleget tegyen visszatérési kötelezettségének, és elvileg nem szükséges meghatározni a visszatérési célországot. Csak akkor kell meghatározni, hogy melyik harmadik országba toloncolják ki az érintett személyt, ha a tagállamoknak kényszerintézkedéseket kell alkalmazniuk (kitoloncolás, lásd az 1.5. szakaszt). |
| --- | --- |

—

A visszatérési célország meghatározása kitoloncolás esetén: amennyiben megállapítják az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, a visszatérésre kötelezett személynek kell biztosítania, hogy a meghatározott határidőn belül eleget tegyen visszatérési kötelezettségének, és elvileg nem szükséges meghatározni a visszatérési célországot. Csak akkor kell meghatározni, hogy melyik harmadik országba toloncolják ki az érintett személyt, ha a tagállamoknak kényszerintézkedéseket kell alkalmazniuk (kitoloncolás, lásd az 1.5. szakaszt).

1.4.   Kiutasítási határozat

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (4) bekezdés és 6. cikke (6) bekezdés

Közigazgatási vagy bírósági határozat vagy intézkedés, amely valamely harmadik országbeli állampolgár tartózkodásának jogszerűtlenségét megállapítja vagy kimondja, és visszatérési kötelezettséget állapít meg vagy mond ki.

A „kiutasítási határozat” fogalommeghatározása két fő elemre összpontosít. A kiutasítási határozatnak tartalmaznia kell az alábbiakat:

| 1. | a tartózkodás jogszerűségére vonatkozó megállapítás; valamint |
| --- | --- |

1.

a tartózkodás jogszerűségére vonatkozó megállapítás; valamint

| 2. | a visszatérési kötelezettség előírása. |
| --- | --- |

2.

a visszatérési kötelezettség előírása.

A kiutasítási határozat további elemeket is tartalmazhat, például beutazási tilalmat, az önkéntes távozás határidejét, a visszatérési célország megjelölését. Amennyiben a visszatérési célország nem kerül említésre, a tagállamoknak a visszatérési irányelv 5. cikke szerint biztosítaniuk kell a visszaküldés tilalmára vonatkozó elv tiszteletben tartását.

A tagállamok széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek a kiutasítási határozatok formáját illetően (határozat vagy intézkedés, bírósági vagy közigazgatási).

A kiutasítási határozat önálló intézkedésként vagy határozatként, vagy pedig más határozatokkal – például kitoloncolási végzéssel vagy a jogszerű tartózkodás megszüntetéséről szóló határozattal – együtt is kibocsátható (lásd az alábbi 12.1. szakaszt).

A kiutasítási határozat megállapítja a határozatot kibocsátó tagállamban való tartózkodás jogellenességét, és kimondja az uniós tagállamok és a schengeni társult országok területének elhagyására vonatkozó kötelezettséget. Ki kell emelni továbbá, hogy a 11. cikk értelmében a kiutasítási határozatot az EU egészére kiterjedő beutazási tilalom is kísérheti (amely a visszatérési irányelv hatálya alá tartozó összes tagállam számára kötelező).

További magyarázat:

| — | A „kiutasítási határozat” rugalmas meghatározása nem zárja ki, hogy a visszatérési kötelezettséget elrendelő határozat büntetőeljárás keretében büntetőítélet formáját öltse – lásd a Bíróság C–430/11. sz. Sagor-ügyben hozott ítéletét (10) (39. pont). |
| --- | --- |

—

A „kiutasítási határozat” rugalmas meghatározása nem zárja ki, hogy a visszatérési kötelezettséget elrendelő határozat büntetőeljárás keretében büntetőítélet formáját öltse – lásd a Bíróság C–430/11. sz. Sagor-ügyben hozott ítéletét (10) (39. pont).

1.5.   Kitoloncolási végzés

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (5) bekezdés és 8. cikke (3) bekezdés

Közigazgatási vagy bírósági határozat vagy intézkedés, amely elrendeli a visszatérési kötelezettség kikényszerítését, azaz a tagállamból történő fizikai kiszállítást.

A kitoloncolási végzés a kiutasítási határozattal együtt (egylépcsős eljárás) vagy különállóan (kétlépcsős eljárás) is kibocsátható. Azokban az esetekben, amelyekben a kiutasítási határozatot és a kitoloncolási végzést együtt, egylépcsős eljárásban bocsátják ki, egyértelművé kell tenni – amennyiben határidőt állapítanak meg az önkéntes távozásra –, hogy a kitoloncolásra csak akkor kerül sor, ha az érintett személy az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül nem tesz eleget a visszatérési kötelezettségnek.

Mivel a tagállamoknak mindig tiszteletben kell tartaniuk a visszaküldés tilalmának elvét, a kitoloncolás (a tagállamból történő fizikai kiszállítás) nem történhet meghatározatlan helyre, csakis egy meghatározott visszatérési célországba. A visszatérésre kötelezett személyt előzetesen tájékoztatni kell a kitoloncolási művelet célországáról, hogy kifejthesse azokat az okokat, amelyek miatt szerinte a javasolt célországba való kitoloncolás sértené a visszaküldés tilalmának elvét, és hogy élhessen jogorvoslati jogával. A Bizottság azt javasolja, hogy a különálló kiutasítási határozatban nevezzék meg a visszatérési célországot (kétlépcsős eljárás), vagy – ha nem tettek eleget a visszatérési kötelezettségnek – az összevont kiutasítási és kitoloncolási határozatban nevezzék meg a kiutasítási célországot (egylépcsős eljárás), vagy más határozat vagy intézkedés révén tájékoztassák a harmadik országbeli állampolgárt.

1.6.   A szökés veszélye

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (7) bekezdés és (6) preambulumbekezdés

Egy konkrét esetben, jogszabály által meghatározott tárgyilagos kritériumokon nyugvó olyan alapos okok megléte, amelyek alapján feltételezhető, hogy egy kiutasítási eljárás alatt álló harmadik országbeli állampolgár megszökhet.

A „szökés veszélyének” fennállása (vagy hiánya) döntő tényező annak megállapításakor, hogy biztosítsák-e az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, és hogy szükség van-e őrizetre.

A tagállamoknak a nemzeti jogszabályokban meghatározott objektív kritériumok alapján kell értékelniük, hogy fennáll-e a szökés veszélye. A Bíróság C-528/15. sz. Al Chodor-ügyben hozott ítélete (11) – amely említést tesz a „szökés veszélyére” vonatkozó, a Dublini Rendelet 2. cikkének n) pontja szerinti meghatározásról (12), amelynek szövege lényegében megegyezik a visszatérési irányelv 3. cikkének (7) bekezdésében foglalt meghatározással – közvetett módon megerősíti ezt. Az említett ítéletben az Európai Bíróság megállapította, hogy ezeket az objektív kritériumokat általánosan alkalmazandó, kötelező erejű rendelkezésekben egyértelműen kell meghatározni, és a következetes közigazgatási gyakorlatot alátámasztó, bevett nemzeti ítélkezési gyakorlat nem tekinthető elégségesnek. Az Európai Bíróság továbbá arra a következtetésre jutott, hogy amennyiben ezek a kritériumok nem szerepelnek általánosan alkalmazandó, kötelező jogi erejű rendelkezésekben, úgy az őrizet jogellenesnek minősül.

Jóllehet a tagállamok széles körű mérlegelési jogkörrel rendelkeznek e kritériumok meghatározását illetően, egy jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár esetleges szökésére utaló jelként megfelelően figyelembe kell venniük a következőket:

| — | okmányok hiánya; |
| --- | --- |

—

okmányok hiánya;

| — | tartózkodási hely, állandó lakhely vagy megbízható cím hiánya; |
| --- | --- |

—

tartózkodási hely, állandó lakhely vagy megbízható cím hiánya;

| — | az illetékes hatóságoknál való jelentkezés elmulasztása; |
| --- | --- |

—

az illetékes hatóságoknál való jelentkezés elmulasztása;

| — | a kiutasításhoz kapcsolódó intézkedések (például kiutasítási határozatok, a szökés megakadályozására irányuló intézkedések) be nem tartására vonatkozó szándék egyértelmű kifejezése; |
| --- | --- |

—

a kiutasításhoz kapcsolódó intézkedések (például kiutasítási határozatok, a szökés megakadályozására irányuló intézkedések) be nem tartására vonatkozó szándék egyértelmű kifejezése;

| — | bűncselekmény elkövetése miatti bűnösséget megállapító ítélet megléte, beleértve a más tagállamokban elkövetett súlyos bűncselekményeket is (13); |
| --- | --- |

—

bűncselekmény elkövetése miatti bűnösséget megállapító ítélet megléte, beleértve a más tagállamokban elkövetett súlyos bűncselekményeket is (13);

| — | folyamatban lévő bűnügyi nyomozás, illetve büntetőjogi eljárás; |
| --- | --- |

—

folyamatban lévő bűnügyi nyomozás, illetve büntetőjogi eljárás;

| — | a kiutasítási határozatnak való megfelelés elmulasztása, beleértve az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belüli visszatérésre vonatkozó kötelezettség teljesítésének elmulasztását is; |
| --- | --- |

—

a kiutasítási határozatnak való megfelelés elmulasztása, beleértve az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belüli visszatérésre vonatkozó kötelezettség teljesítésének elmulasztását is;

| — | korábbi magatartás (pl. szökés); |
| --- | --- |

—

korábbi magatartás (pl. szökés);

| — | pénzügyi források hiánya; |
| --- | --- |

—

pénzügyi források hiánya;

| — | egy másik tagállam által kibocsátott kiutasítási határozat hatálya alá tartozás; |
| --- | --- |

—

egy másik tagállam által kibocsátott kiutasítási határozat hatálya alá tartozás;

| — | az érvényes tartózkodási engedélyt vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedélyt kibocsátó másik tagállam területére való távozásra vonatkozó kötelezettség teljesítésének elmulasztása; |
| --- | --- |

—

az érvényes tartózkodási engedélyt vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedélyt kibocsátó másik tagállam területére való távozásra vonatkozó kötelezettség teljesítésének elmulasztása;

| — | az uniós tagállamok, illetve a schengeni társult országok területére való jogellenes beutazás. |
| --- | --- |

—

az uniós tagállamok, illetve a schengeni társult országok területére való jogellenes beutazás.

A nemzeti jog egyéb objektív kritériumokat is megállapíthat annak meghatározására, hogy fennáll-e a szökés veszélye.

Az uniós jog alapelvei és különösen az arányosság elve szerint a visszatérési irányelv keretében hozott határozatokat az egyes esetek egyedi elbírálása alapján kell elfogadni. A kritériumok fenti listáját a kiutasítási eljárás valamennyi szakaszában figyelembe kell venni az egyéni helyzetek átfogó értékelésének egyik elemeként, de nem lehet kizárólag ez alapján automatikusan feltételezni a szökés veszélyét, hiszen e veszély fennállásának megállapítása gyakran több, fent említett kritérium együttesén fog alapulni. El kell kerülni bármilyen automatikus megállapítást, például arra vonatkozóan, hogy a jogellenes beutazás vagy az okmányok hiánya a szökés veszélyének fennállását jelenti. Az egyéni értékelés során figyelembe kell venni az összes fontos tényezőt – ideértve az érintett személy korát, egészségi állapotát és szociális helyzetét –, amelyek közvetlenül befolyásolhatják a harmadik országbeli állampolgár szökésének veszélyét, és bizonyos esetekben ahhoz a következtetéshez is vezethetnek, hogy nem áll fenn a szökés veszélye, habár a nemzeti jogban meghatározott kritériumok közül egy vagy több teljesül.

A szökés veszélyének esetleges fennállására utaló, fent említett kritériumokon túlmenően, és az érintett harmadik országbeli állampolgárok meghallgatáshoz és hatékony jogorvoslathoz való jogának sérelme nélkül a nemzeti jog értelmében bizonyos objektív kritériumok a szökés veszélyének fennállására vonatkozó, megdönthető vélelemnek minősülhetnek (vagyis a harmadik országbeli állampolgár az alábbi körülmények ellenére megcáfolhatja a szökés veszélyének fennállását). Ilyen körülmények az alábbiak:

| — | az azonosítási eljárásban való együttműködés megtagadása hamis vagy hamisított személyazonosító okmányok felhasználásával, meglévő dokumentumok megsemmisítésével vagy egyéb módon történő eltüntetésével, az ujjnyomatadás megtagadásával; |
| --- | --- |

—

az azonosítási eljárásban való együttműködés megtagadása hamis vagy hamisított személyazonosító okmányok felhasználásával, meglévő dokumentumok megsemmisítésével vagy egyéb módon történő eltüntetésével, az ujjnyomatadás megtagadásával;

| — | a kiutasítási művelet erőszakos vagy csalárd módon történő megakadályozása; |
| --- | --- |

—

a kiutasítási művelet erőszakos vagy csalárd módon történő megakadályozása;

| — | a szökés megelőzését célzó intézkedés be nem tartása (lásd a 6.2. szakaszt); |
| --- | --- |

—

a szökés megelőzését célzó intézkedés be nem tartása (lásd a 6.2. szakaszt);

| — | hatályos beutazási tilalom megszegése; |
| --- | --- |

—

hatályos beutazási tilalom megszegése;

| — | másik tagállamba irányuló, nem engedélyezett továbbutazás. |
| --- | --- |

—

másik tagállamba irányuló, nem engedélyezett továbbutazás.

A Bizottság javasolja, hogy a nemzeti jogszabályok határozzák meg az ilyen megdönthető vélelmeket.

1.7.   Önkéntes távozás

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (8) bekezdés

A visszatérési kötelezettségnek a kiutasítási határozatban erre a célra meghatározott határidőn belüli teljesítése.

Az önkéntes távozás a visszatéréssel kapcsolatos uniós vívmányok összefüggésében egy harmadik országba való visszatérési kötelezettség önkéntes teljesítését jelenti. Az „önkéntes távozás” fogalma nem terjed ki azokra az esetekre, amelyekben a jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár saját döntése alapján tér vissza származási országába. Az ilyen „valóban” önkéntes visszatérés (1. forgatókönyv az alábbi képen) nem tartozik a visszatérési irányelv hatálya alá, mivel a jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozik. Az olyan jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok távozása, akiket még nem derítettek fel vagy nem fogtak el (pl. az engedélyezett tartózkodási időt túllépők), az „önkéntes távozás” fogalom hatálya alá tartozónak tekinthetők. Ezeknek a személyeknek „absztrakt” kötelezettségük, hogy a visszatérési irányelv keretében visszatérjenek, és amint a hatóságok tudomást szereznek jogellenes tartózkodásukról, kiutasítási határozatot hozhatnak és beutazási tilalmat állapíthatnak meg rájuk vonatkozóan (legkésőbb a kiléptetési ellenőrzéskor – lásd az 5.1. és a 11.3. szakaszt).

A visszatérési irányelv tehát csak az alábbi 2. és 3. forgatókönyvre vonatkozik:

3. KITOLONCOLÁS: jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérési kötelezettségének kikényszerítése

2. ÖNKÉNTES TÁVOZÁS: jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérési kötelezettségének önkéntes teljesítése

1. ÖNKÉNTES VISSZATÉRÉS: jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok önkéntes visszatérése

2 + 3 = „kiutasítás” (a visszatérési irányelv 3. cikkének 3. pontja szerinti visszatérés)

Egy tagállam nemzeti területéről való távozás egy másik tagállam területére a 6. cikk (2) bekezdése értelmében (lásd az alábbi 5.4. szakaszt) nem minősül önkéntes távozásnak. Az önkéntes távozás meghatározása minden esetben egy harmadik országba történő távozást jelent. Az önkéntes távozás során más tagállamok területén való szárazföldi átutazásra vonatkozó konkrét szabályok az alábbi 6.4. szakaszban szerepelnek.

1.8.   Kiszolgáltatott személyek

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (9) bekezdés

A kiskorúak, a kísérő nélküli kiskorúak, a fogyatékossággal élők, az idősek, a várandós nők, a kiskorú gyermeket egyedül nevelő szülők és a kínzásnak, erőszakos közösülésnek vagy a testi, lelki vagy nemi erőszak egyéb súlyos formáinak áldozatai.

A kiszolgáltatott személyek menekültügyi uniós vívmányokban használt fogalommeghatározásával szemben (lásd pl. a 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (14) (a befogadási feltételekről szóló irányelv) 21. cikkét vagy a 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (15) (kvalifikációs irányelv) 20. cikkének (3) bekezdését) a visszatérési irányelvben foglalt fogalommeghatározás kimerítő lista formájában szerepel.

A kiszolgáltatott személyek helyzetének és a visszatéréssel kapcsolatos különleges igényeiknek a figyelembevételére azonban nem csupán a kiszolgáltatott személyek 3. cikk (9) bekezdésében felsorolt kategóriái esetében van szükség. A Bizottság javasolja, hogy a tagállamok szintén fordítsanak figyelmet a kiszolgáltatottság egyéb konkrét eseteire, például a menekültügyi vívmányokban említettekre – az emberkereskedelem vagy a női nemi szerv megcsonkításának áldozataira, valamint a súlyos betegséggel vagy mentális zavarokkal küzdő személyekre.

A kiszolgáltatott személyek helyzetére nem csupán a visszatérési irányelvben kifejezetten megemlített helyzetekben (az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül, az elhalasztott kitoloncolás és az őrizet során) kell külön figyelmet fordítani. Ezért a Bizottság javasolja, hogy a tagállamok a kiutasítási eljárás valamennyi szakaszában fordítsanak figyelmet a kiszolgáltatott személyek igényeire az egyes esetek egyedi körülményeinek értékelése során.

2.   ALKALMAZÁSI KÖR

Jogalap: visszatérési irányelv – 2. cikk és 4. cikke (4) bekezdés

A visszatérési irányelv tág alkalmazási körrel rendelkezik, és minden olyan harmadik országbeli állampolgárra vonatkozik, aki valamely tagállam területén jogellenesen tartózkodik. A visszatérési irányelv alkalmazási köre jelenleg az alábbi tagállamokra terjed ki:

| — | az összes uniós tagállam, kivéve az Egyesült Királyságot és Írországot; |
| --- | --- |

—

az összes uniós tagállam, kivéve az Egyesült Királyságot és Írországot;

| — | Svájc, Norvégia, Izland és Liechtenstein. |
| --- | --- |

—

Svájc, Norvégia, Izland és Liechtenstein.

A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák ezt az irányelvet a harmadik országbeli állampolgárok bizonyos kategóriáira:

| — | „határátlépéssel kapcsolatos esetek” a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében (lásd a 2.1. szakaszt), valamint |
| --- | --- |

—

„határátlépéssel kapcsolatos esetek” a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében (lásd a 2.1. szakaszt), valamint

| — | „büntetőjogi esetek” a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében (lásd a 2.2. szakaszt). |
| --- | --- |

—

„büntetőjogi esetek” a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében (lásd a 2.2. szakaszt).

Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy az eltéréssel élve nem alkalmazza az irányelvet a „határátlépéssel kapcsolatos esetekre” vagy a „büntetőjogi esetekre”, ezt előzetesen egyértelművé kell tennie a nemzeti végrehajtási jogszabályokban (16), ellenkező esetben döntése nem válthat ki joghatást. E döntés közlésének nincsenek konkrét formai követelményei. Fontos azonban, hogy egyértelműen következzen a nemzeti jogszabályokból – kifejezetten vagy hallgatólagosan – az, hogy a tagállam alkalmazza-e az eltérést, és ha igen, milyen mértékben.

Amennyiben egy tagállam nem tette közzé előzetesen a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) vagy b) pontja szerinti eltérés alkalmazására vonatkozó döntését, ezek a rendelkezések később nem hozhatók fel a visszatérési irányelv alkalmazásától való eltekintés indokaként az egyedi ügyekben.

A tagállamok szabadon korlátozhatják a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) vagy b) pontja szerinti eltérés alkalmazását a személyek bizonyos kategóriáira (pl. csak azokra a személyekre, akik beléptetését a légi vagy a tengeri határokon tagadták meg), amennyiben ezt egyértelműen közlik a nemzeti végrehajtási jogszabályokban.

A tagállamok a visszatérési irányelv nemzeti jogba való kezdeti átültetését követően egy későbbi szakaszban is dönthetnek az eltérés alkalmazása mellett. Ez azonban nem járhat hátrányos következményekkel azon személyek esetében, akikre a visszatérési irányelv már korábban alkalmazandó volt (lásd az Európai Bíróság C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben hozott ítéletét (17): „
  [...] amennyiben valamely tagállam még nem élt ezzel a lehetőséggel [...] nem élhet ezen irányelv személyi hatálya korlátozásának jogával annak 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint olyan személyek esetében, akikre az említett irányelv már korábban alkalmazandó volt
  ”).

2.1.   Határátlépéssel kapcsolatos esetek – 2. cikk, (2) bekezdés, a) pont

Azokra a személyekre, akiknek a beléptetését megtagadták és egy tagállam tranzitzónájában vagy határ menti területein tartózkodnak, a tagállamokban gyakran különös szabályok vonatkoznak: egy „jogi fikció” révén ezek a személyek néha nem minősülnek az érintett „tagállam területén tartózkodó” személynek, és más szabályokat alkalmaznak esetükben. A visszatérési irányelv nem ezt a megközelítést alkalmazza, és a tagállami területen tartózkodó minden harmadik országbeli állampolgárt a hatálya alá tartozónak tekint.

A tagállamok azonban dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák az irányelvet a „határátlépéssel kapcsolatos esetekre”, azaz olyan harmadik országbeli állampolgárokra,

| — | akiknek a beléptetését megtagadták a Schengeni határellenőrzési kódex 13. cikkével összhangban
   (18)
  , vagy |
| --- | --- |

—

akiknek a beléptetését megtagadták a Schengeni határellenőrzési kódex 13. cikkével összhangban
   (18)
  , vagy

| — | akiket az illetékes hatóságok valamely tagállam külső határának szárazföldi, tengeri vagy légi úton történő szabálytalan átlépése kapcsán elfogtak vagy feltartóztattak, és akik ezt követően nem kaptak engedélyt vagy jogot az adott tagállamban való tartózkodásra. |
| --- | --- |

—

akiket az illetékes hatóságok valamely tagállam külső határának szárazföldi, tengeri vagy légi úton történő szabálytalan átlépése kapcsán elfogtak vagy feltartóztattak, és akik ezt követően nem kaptak engedélyt vagy jogot az adott tagállamban való tartózkodásra.

Ezen eltérés alkalmazása hasznos lehet például a jelentős migrációs nyomásnak kitett uniós frontországok esetében, amennyiben ez hatékonyabbá teheti az eljárásokat; ilyen esetekben a Bizottság javasolja az eltérés alkalmazását.

A „határátlépéssel kapcsolatos esetekre” vonatkozó nemzeti eljárásoknak tiszteletben kell tartaniuk a nemzetközi jog alapelveit, az érintett harmadik országbeli állampolgárok alapjogait, valamint a visszatérési irányelv 4. cikkének (4) bekezdésében foglalt biztosítékokat (lásd a 2.2. szakaszt).

További magyarázat:

| — | A 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja a külső határ átlépésével fennálló közvetlen idő- és térbeli kapcsolatra utal. Következésképpen azokra a harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozik, akiket a külső határ szabálytalan átlépésének pillanatában, vagy azt követően az adott külső határszakasz közelében fogtak el vagy tartóztattak fel az illetékes hatóságok – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (72. pont). |
| --- | --- |

—

A 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja a külső határ átlépésével fennálló közvetlen idő- és térbeli kapcsolatra utal. Következésképpen azokra a harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozik, akiket a külső határ szabálytalan átlépésének pillanatában, vagy azt követően az adott külső határszakasz közelében fogtak el vagy tartóztattak fel az illetékes hatóságok – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (72. pont).

| — | A személyek alábbi kategóriái például azok közé tartoznak, „
  akiket az illetékes hatóságok valamely tagállam külső határának [...] illegális átlépése kapcsán fogtak el vagy tartóztattak fel
  ”, mert még mindig KÖZVETLEN kapcsolat áll fenn a szabálytalan határátlépéssel:






  — | hajóval szabálytalanul érkező személyek, akiket az érkezéskor vagy röviddel az után fognak el; |
| --- | --- | --- |

—

A személyek alábbi kategóriái például azok közé tartoznak, „
  akiket az illetékes hatóságok valamely tagállam külső határának [...] illegális átlépése kapcsán fogtak el vagy tartóztattak fel
  ”, mert még mindig KÖZVETLEN kapcsolat áll fenn a szabálytalan határátlépéssel:

—

hajóval szabálytalanul érkező személyek, akiket az érkezéskor vagy röviddel az után fognak el;

| — | a határkerítés átmászása után a rendőrség által letartóztatott személyek; |
| --- | --- |

—

a határkerítés átmászása után a rendőrség által letartóztatott személyek;

| — | olyan szabálytalan belépők, akik az őket közvetlenül egy tagállam területére szállító vonatról/buszról szállnak le (valamely tagállam területén tett korábbi megálló nélkül). |
| --- | --- |

—

olyan szabálytalan belépők, akik az őket közvetlenül egy tagállam területére szállító vonatról/buszról szállnak le (valamely tagállam területén tett korábbi megálló nélkül).

| — | A személyek alábbi kategóriái nem tartoznak azok közé, „
  akiket az illetékes hatóságok valamely tagállam külső határának [...] illegális átlépése kapcsán fogtak el vagy tartóztattak fel
  ”, mert már nem áll fenn KÖZVETLEN kapcsolat a szabálytalan határátlépéssel:






  — | olyan szabálytalan belépők, akiket a szabálytalan belépést követő bizonyos időn belül fogtak el a tagállam területén; |
| --- | --- | --- |

—

A személyek alábbi kategóriái nem tartoznak azok közé, „
  akiket az illetékes hatóságok valamely tagállam külső határának [...] illegális átlépése kapcsán fogtak el vagy tartóztattak fel
  ”, mert már nem áll fenn KÖZVETLEN kapcsolat a szabálytalan határátlépéssel:

—

olyan szabálytalan belépők, akiket a szabálytalan belépést követő bizonyos időn belül fogtak el a tagállam területén;

| — | határ menti területeken elfogott illegális migránsok (kivéve, ha még közvetlen kapcsolat áll fenn a szabálytalan határátlépéssel); |
| --- | --- |

—

határ menti területeken elfogott illegális migránsok (kivéve, ha még közvetlen kapcsolat áll fenn a szabálytalan határátlépéssel);

| — | harmadik országból érkező buszról leszálló irreguláris migránsok, ha a busz már többször megállt uniós területen; |
| --- | --- |

—

harmadik országból érkező buszról leszálló irreguláris migránsok, ha a busz már többször megállt uniós területen;

| — | olyan irreguláris migránsok, akik korábbi kiutasításukat követően még érvényes beutazási tilalmat sértenek meg (kivéve, ha a szabálytalan határátlépéssel közvetlen kapcsolatban fogják el őket); |
| --- | --- |

—

olyan irreguláris migránsok, akik korábbi kiutasításukat követően még érvényes beutazási tilalmat sértenek meg (kivéve, ha a szabálytalan határátlépéssel közvetlen kapcsolatban fogják el őket);

| — | valamely belső határt átlépő irreguláris migránsok – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (69. pont), az irányelv 2. cikkének a külső határokra utaló (2) bekezdését, valamint a Schengeni határellenőrzési kódexnek a külső határokon alkalmazandó 14. cikkét; |
| --- | --- |

—

valamely belső határt átlépő irreguláris migránsok – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (69. pont), az irányelv 2. cikkének a külső határokra utaló (2) bekezdését, valamint a Schengeni határellenőrzési kódexnek a külső határokon alkalmazandó 14. cikkét;

| — | a tagállamok és a schengeni társult országok területét elhagyó, jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok – lásd a Bíróság C–47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (71. pont). |
| --- | --- |

—

a tagállamok és a schengeni társult országok területét elhagyó, jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok – lásd a Bíróság C–47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (71. pont).

| — | Gyakorlati példák az „
  akik ezt követően nem kaptak engedélyt vagy jogot az adott tagállamban való tartózkodásra
  ” körébe tartozó esetekre, amelyekre az eltérés nem alkalmazandó:






  — | a külső határon elfogott szabálytalan belépők, akik később menedékkérőként jogot kaptak a maradásra. Még ha – a menedékjog iránti kérelem végleges elutasítása után – újból „jogellenesen tartózkodnak” is, ezek a személyek nem zárhatók ki az irányelv hatálya alól „határátlépéssel kapcsolatos esetként”; |
| --- | --- | --- |

—

Gyakorlati példák az „
  akik ezt követően nem kaptak engedélyt vagy jogot az adott tagállamban való tartózkodásra
  ” körébe tartozó esetekre, amelyekre az eltérés nem alkalmazandó:

—

a külső határon elfogott szabálytalan belépők, akik később menedékkérőként jogot kaptak a maradásra. Még ha – a menedékjog iránti kérelem végleges elutasítása után – újból „jogellenesen tartózkodnak” is, ezek a személyek nem zárhatók ki az irányelv hatálya alól „határátlépéssel kapcsolatos esetként”;

| — | valamely harmadik országbeli állampolgár, akinek a beléptetését megtagadják és a repülőtéri tranzitzónában tartózkodik (és így kizárható az irányelv hatálya alól), majd egészségügyi okok miatt kórházba szállítják, és a kórházi kezelés idejére rövid időre szóló nemzeti tartózkodási engedélyt kap (nem pedig pusztán elhalasztják a kitoloncolást a 9. cikk (2) bekezdésének a) pontja alapján). |
| --- | --- |

—

valamely harmadik országbeli állampolgár, akinek a beléptetését megtagadják és a repülőtéri tranzitzónában tartózkodik (és így kizárható az irányelv hatálya alól), majd egészségügyi okok miatt kórházba szállítják, és a kórházi kezelés idejére rövid időre szóló nemzeti tartózkodási engedélyt kap (nem pedig pusztán elhalasztják a kitoloncolást a 9. cikk (2) bekezdésének a) pontja alapján).

| — | A visszatérési irányelv alkalmazási köréből a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja értelmében kizárt harmadik országbeli állampolgároknak kibocsátott határozatok formája, tartalma és a jogorvoslati lehetőségek a nemzeti jogszabályok hatálya alá tartoznak. |
| --- | --- |

—

A visszatérési irányelv alkalmazási köréből a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja értelmében kizárt harmadik országbeli állampolgároknak kibocsátott határozatok formája, tartalma és a jogorvoslati lehetőségek a nemzeti jogszabályok hatálya alá tartoznak.

| — | A beléptetésnek a Schengeni határellenőrzési kódex 14. cikke szerinti megtagadása minden olyan személyre kiterjed, aki nem felel meg a Schengeni határellenőrzési kódex 6. cikkének (1) bekezdésében meghatározott beutazási feltételeknek. |
| --- | --- |

—

A beléptetésnek a Schengeni határellenőrzési kódex 14. cikke szerinti megtagadása minden olyan személyre kiterjed, aki nem felel meg a Schengeni határellenőrzési kódex 6. cikkének (1) bekezdésében meghatározott beutazási feltételeknek.

| — | Azok a személyek, akiknek a beléptetését egy tagállami területen lévő repülőtéri tranzitzónában vagy határátkelőhelyen tagadják meg, a visszatérési irányelv hatálya alá tartoznak (mivel már fizikailag jelen vannak a területen). A tagállamok azonban élhetnek a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontjában foglalt eltéréssel, amely szerint a tagállamok dönthetnek úgy, hogy ezekben az esetekben nem alkalmazzák az irányelvet. |
| --- | --- |

—

Azok a személyek, akiknek a beléptetését egy tagállami területen lévő repülőtéri tranzitzónában vagy határátkelőhelyen tagadják meg, a visszatérési irányelv hatálya alá tartoznak (mivel már fizikailag jelen vannak a területen). A tagállamok azonban élhetnek a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontjában foglalt eltéréssel, amely szerint a tagállamok dönthetnek úgy, hogy ezekben az esetekben nem alkalmazzák az irányelvet.

| — | A határátlépéssel kapcsolatos esetek tekintetében a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti eltérés kizárólag a külső határokon elfogott személyekre vonatkozik, a belső határokon elfogottakra nem – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét. |
| --- | --- |

—

A határátlépéssel kapcsolatos esetek tekintetében a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti eltérés kizárólag a külső határokon elfogott személyekre vonatkozik, a belső határokon elfogottakra nem – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét.

| — | A belső határellenőrzés ideiglenes visszaállítása nem alakítja át a belső határokat külső határokká. Ezért ez nem érinti a visszatérési irányelv alkalmazási körét. |
| --- | --- |

—

A belső határellenőrzés ideiglenes visszaállítása nem alakítja át a belső határokat külső határokká. Ezért ez nem érinti a visszatérési irányelv alkalmazási körét.

| — | A „határátlépéssel kapcsolatos” és „azokhoz hasonló” esetek, amelyek az irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében kizárhatók az irányelv hatálya alól, nem egyeznek meg az ugyanazon irányelv 12. cikkének (3) bekezdésében említett esetekkel (egyszerűsített eljárás jogellenes belépés esetén): az illegális belépés (a 12. cikk (3) bekezdésében használt fogalom) nem jelent egyet a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontjában leírt „határátlépéssel kapcsolatos” és „azokhoz hasonló” esetekkel. Példa: egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár, akit egy tagállam területén a jogellenes belépése után három hónappal fognak el, nem tartozik a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá, de ugyanazon irányelv 12. cikkének (3) bekezdése vonatkozhat rá. |
| --- | --- |

—

A „határátlépéssel kapcsolatos” és „azokhoz hasonló” esetek, amelyek az irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében kizárhatók az irányelv hatálya alól, nem egyeznek meg az ugyanazon irányelv 12. cikkének (3) bekezdésében említett esetekkel (egyszerűsített eljárás jogellenes belépés esetén): az illegális belépés (a 12. cikk (3) bekezdésében használt fogalom) nem jelent egyet a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontjában leírt „határátlépéssel kapcsolatos” és „azokhoz hasonló” esetekkel. Példa: egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár, akit egy tagállam területén a jogellenes belépése után három hónappal fognak el, nem tartozik a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá, de ugyanazon irányelv 12. cikkének (3) bekezdése vonatkozhat rá.

2.2.   Különleges biztosítékok a „határátlépéssel kapcsolatos esetek” tekintetében

Ha a tagállamok úgy döntenek, hogy a határátlépéssel kapcsolatos esetekre nem alkalmazzák az irányelvet, akkor is tiszteletben kell tartaniuk a visszaküldés tilalmának elvét, valamint – a visszatérési irányelv 4. cikkének (4) bekezdése értelmében – biztosítaniuk kell, hogy az érintett személyek védelmének mértéke ne legyen kedvezőtlenebb, mint az irányelv alábbiakról szóló cikkeiben foglaltak:

| — | kényszerítő intézkedések alkalmazásának korlátozása; |
| --- | --- |

—

kényszerítő intézkedések alkalmazásának korlátozása;

| — | a kitoloncolás elhalasztása; |
| --- | --- |

—

a kitoloncolás elhalasztása;

| — | sürgősségi egészségügyi ellátás és betegség szükséges kezelése, a kiszolgáltatott személyek igényeinek figyelembevétele; valamint |
| --- | --- |

—

sürgősségi egészségügyi ellátás és betegség szükséges kezelése, a kiszolgáltatott személyek igényeinek figyelembevétele; valamint

| — | a fogva tartás körülményei. |
| --- | --- |

—

a fogva tartás körülményei.

Ki kell emelni továbbá, hogy a menekültügyi uniós vívmányokban foglalt biztosítékok (például a menekültügyi eljáráshoz való hozzáférés) akkor sem szűnnek meg, ha a tagállamok úgy döntenek, hogy a visszatérési irányelvet nem alkalmazzák a határátlépéssel kapcsolatos esetekre. A menekültügyi uniós vívmányokban foglalt kötelezettségek kifejezetten előírják a tagállamok számára az alábbiakat:

| — | a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtása iránt érdeklődő harmadik országbeli állampolgárok tájékoztatása ennek lehetőségéről; |
| --- | --- |

—

a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtása iránt érdeklődő harmadik országbeli állampolgárok tájékoztatása ennek lehetőségéről;

| — | annak biztosítása, hogy a határőrség és más illetékes hatóságok rendelkezzenek a releváns információkkal, és személyzetük megfelelő szintű képzésben részesüljön a kérelmezők felismerésének módjáról, továbbá kapjon arra vonatkozó utasításokat, hogy tájékoztassa a kérelmezőket a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásának helyéről és módjáról; |
| --- | --- |

—

annak biztosítása, hogy a határőrség és más illetékes hatóságok rendelkezzenek a releváns információkkal, és személyzetük megfelelő szintű képzésben részesüljön a kérelmezők felismerésének módjáról, továbbá kapjon arra vonatkozó utasításokat, hogy tájékoztassa a kérelmezőket a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtásának helyéről és módjáról;

| — | intézkedés az eljárás igénybevételének megkönnyítéséhez szükséges tolmácsolásról; |
| --- | --- |

—

intézkedés az eljárás igénybevételének megkönnyítéséhez szükséges tolmácsolásról;

| — | annak biztosítása, hogy a kérelmezők számára tanácsadást és segítséget nyújtó szervezetek és személyek ténylegesen találkozni tudjanak a külső határokon működő határátkelőhelyeken – ideértve a tranzitzónákat is – tartózkodó kérelmezőkkel. |
| --- | --- |

—

annak biztosítása, hogy a kérelmezők számára tanácsadást és segítséget nyújtó szervezetek és személyek ténylegesen találkozni tudjanak a külső határokon működő határátkelőhelyeken – ideértve a tranzitzónákat is – tartózkodó kérelmezőkkel.

További magyarázat:

| — | E rendelkezés gyakorlati alkalmazása, amennyiben a határon megtagadják a beléptetést: két lehetőség van: az érintett személy fizikailag jelen van egy tagállam területén (pl. repülőtéri tranzitzónában), miután a határon megtagadták a beléptetését, vagy az érintett személy nincs fizikailag jelen a tagállam területén (pl. a szárazföldi határon megtagadták a beléptetését, és fizikailag még egy harmadik ország területén tartózkodik). Az első esetben a visszatérési irányelv 4. cikkének (4) bekezdésében foglalt biztosítékok alkalmazandók; a második esetben a 4. cikk (4) bekezdése nem alkalmazandó. |
| --- | --- |

—

E rendelkezés gyakorlati alkalmazása, amennyiben a határon megtagadják a beléptetést: két lehetőség van: az érintett személy fizikailag jelen van egy tagállam területén (pl. repülőtéri tranzitzónában), miután a határon megtagadták a beléptetését, vagy az érintett személy nincs fizikailag jelen a tagállam területén (pl. a szárazföldi határon megtagadták a beléptetését, és fizikailag még egy harmadik ország területén tartózkodik). Az első esetben a visszatérési irányelv 4. cikkének (4) bekezdésében foglalt biztosítékok alkalmazandók; a második esetben a 4. cikk (4) bekezdése nem alkalmazandó.

| — | A visszatérési irányelv 4. cikke (4) bekezdésének b) pontjában elismert – és az Európai Unió Alapjogi Chartája 19. cikkének (2) bekezdésében, valamint az emberi jogok európai egyezményének (EJEE) 3. cikkében is rögzített – visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartása abszolút és semmilyen körülmények között nem korlátozható, még akkor sem, ha a külföldi állampolgárok veszélyt jelentenek a közrendre, vagy különösen súlyos bűncselekményt követtek el. Az ilyen személyek kizárhatók a menekült vagy kiegészítő védelmi jogállásból, viszont még ekkor sem küldhetők vissza olyan helyre, ahol megkínozhatják vagy megölhetik őket. |
| --- | --- |

—

A visszatérési irányelv 4. cikke (4) bekezdésének b) pontjában elismert – és az Európai Unió Alapjogi Chartája 19. cikkének (2) bekezdésében, valamint az emberi jogok európai egyezményének (EJEE) 3. cikkében is rögzített – visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartása abszolút és semmilyen körülmények között nem korlátozható, még akkor sem, ha a külföldi állampolgárok veszélyt jelentenek a közrendre, vagy különösen súlyos bűncselekményt követtek el. Az ilyen személyek kizárhatók a menekült vagy kiegészítő védelmi jogállásból, viszont még ekkor sem küldhetők vissza olyan helyre, ahol megkínozhatják vagy megölhetik őket.

2.3.   Büntető- és kiadatási ügyek

A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák az irányelvet azokra a harmadik országbeli állampolgárokra:

| — | akiket a nemzeti jogszabályok szerint büntetőjogi szankcióként utasítanak ki, |
| --- | --- |

—

akiket a nemzeti jogszabályok szerint büntetőjogi szankcióként utasítanak ki,

| — | akiket a nemzeti jogszabályok szerint büntetőjogi szankció következményeként utasítanak ki, vagy |
| --- | --- |

—

akiket a nemzeti jogszabályok szerint büntetőjogi szankció következményeként utasítanak ki, vagy

| — | akik kiadatási eljárás alatt állnak. |
| --- | --- |

—

akik kiadatási eljárás alatt állnak.

További magyarázat:

| — | Az e rendelkezésben leírt büntetőügyek azok, amelyeket a tagállamok nemzeti jogrendjében jellemzően bűncselekménynek tekintenek.






  — | A Bíróság a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben tisztázta, hogy a kábítószerre vonatkozó nemzeti jogszabályi rendelkezések megsértése és a tiltott kábítószer-kereskedelem miatti elítélés olyan esetnek tekinthető, amelyre alkalmazható az eltérés. |
| --- | --- | --- |

—

Az e rendelkezésben leírt büntetőügyek azok, amelyeket a tagállamok nemzeti jogrendjében jellemzően bűncselekménynek tekintenek.

—

A Bíróság a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben tisztázta, hogy a kábítószerre vonatkozó nemzeti jogszabályi rendelkezések megsértése és a tiltott kábítószer-kereskedelem miatti elítélés olyan esetnek tekinthető, amelyre alkalmazható az eltérés.

| — | A Bíróság a C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben megerősítette, hogy ez az eltérés nem alkalmazható anélkül, hogy a visszatérési irányelvet megfosztaná céljától és kötelező erejétől, olyan harmadik országbeli állampolgárok esetében, akik csupán az illegális tartózkodás bűncselekményét követték el. |
| --- | --- |

—

A Bíróság a C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben megerősítette, hogy ez az eltérés nem alkalmazható anélkül, hogy a visszatérési irányelvet megfosztaná céljától és kötelező erejétől, olyan harmadik országbeli állampolgárok esetében, akik csupán az illegális tartózkodás bűncselekményét követték el.

| — | A migrációval kapcsolatos enyhe jogsértések – például a szabálytalan beutazás vagy tartózkodás puszta ténye – nem indokolják ezen eltérés alkalmazását. |
| --- | --- |

—

A migrációval kapcsolatos enyhe jogsértések – például a szabálytalan beutazás vagy tartózkodás puszta ténye – nem indokolják ezen eltérés alkalmazását.

| — | A kiadatási eljárások nem feltétlenül kapcsolódnak kiutasítási eljáráshoz. Az 1957. évi európai kiadatási egyezmény (19) szerint a kiadatás „
  olyan személyek átadása, akik ellen a kiadatást kérő fél illetékes hatóságai bűncselekmény miatt eljárást indítottak, vagy akit az említett hatóságok keresnek egy ítélet vagy szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtása céljából
  ”. Mindazonáltal előfordulhatnak átfedések, és ezen eltérés célja annak tisztázása, hogy a tagállamoknak lehetőségük van eltekinteni a visszatérési irányelvben meghatározott eljárási biztosítékok alkalmazásától, amikor kiadatási eljárások keretében kiutasítást hajtanak végre. |
| --- | --- |

—

A kiadatási eljárások nem feltétlenül kapcsolódnak kiutasítási eljáráshoz. Az 1957. évi európai kiadatási egyezmény (19) szerint a kiadatás „
  olyan személyek átadása, akik ellen a kiadatást kérő fél illetékes hatóságai bűncselekmény miatt eljárást indítottak, vagy akit az említett hatóságok keresnek egy ítélet vagy szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtása céljából
  ”. Mindazonáltal előfordulhatnak átfedések, és ezen eltérés célja annak tisztázása, hogy a tagállamoknak lehetőségük van eltekinteni a visszatérési irányelvben meghatározott eljárási biztosítékok alkalmazásától, amikor kiadatási eljárások keretében kiutasítást hajtanak végre.

3.   KEDVEZŐBB RENDELKEZÉSEK

Jogalap: visszatérési irányelv – 4. cikk

Jóllehet a visszatérési irányelv a tagállami kiutasítási eljárások harmonizációját célozza, szándékosan nem érinti a két- vagy többoldalú nemzetközi megállapodásokban szereplő kedvezőbb rendelkezéseket (4. cikk, (1) bekezdés).

A visszatérési irányelv nem érinti továbbá „
  a bevándorlási és menekültügyi tárgyú közösségi vívmányokban megállapított azon rendelkezéseket, amelyek a harmadik országbeli állampolgár szempontjából kedvezőbbek lehetnek
  ” (4. cikk, (2) bekezdés), valamint „
  nem sérti a tagállamok jogát arra, hogy olyan rendelkezéseket fogadjanak el vagy tartsanak fenn, amelyek kedvezőbbek azokra a személyekre nézve, akikre ezen irányelv vonatkozik, feltéve, hogy az ilyen rendelkezések összeegyeztethetőek ezzel az irányelvvel
  ” (4. cikk, (3) bekezdés).

További magyarázat:

| — | Mivel a visszatérési irányelv célja, hogy közös minimumszabályokat határozzon meg az egyének alapvető jogainak a kiutasítási eljárások folyamán való tiszteletben tartása tekintetében, a „kedvezőbb” kifejezést mindig úgy kell értelmezni, hogy „kedvezőbb a kiutasítandó személy számára”, nem pedig a kiutasító/kitoloncoló állam számára. |
| --- | --- |

—

Mivel a visszatérési irányelv célja, hogy közös minimumszabályokat határozzon meg az egyének alapvető jogainak a kiutasítási eljárások folyamán való tiszteletben tartása tekintetében, a „kedvezőbb” kifejezést mindig úgy kell értelmezni, hogy „kedvezőbb a kiutasítandó személy számára”, nem pedig a kiutasító/kitoloncoló állam számára.

| — | A tagállamok nem alkalmazhatnak szigorúbb szabályokat a visszatérési irányelv hatálya alá tartozó területeken: lásd a Bíróság C-61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítéletét (20) (33. pont): „[...]a 2008/115/EK irányelv [...] azonban nem teszi lehetővé az említett államok számára, hogy az általa szabályozott területen szigorúbb normákat alkalmazzanak.” |
| --- | --- |

—

A tagállamok nem alkalmazhatnak szigorúbb szabályokat a visszatérési irányelv hatálya alá tartozó területeken: lásd a Bíróság C-61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítéletét (20) (33. pont): „[...]a 2008/115/EK irányelv [...] azonban nem teszi lehetővé az említett államok számára, hogy az általa szabályozott területen szigorúbb normákat alkalmazzanak.”

| — | Kiutasítási határozat kiadása helyett bírság kiszabása: A visszatérési irányelv nem engedélyezi olyan mechanizmus alkalmazását, amely a tagállam területén illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok esetében – a körülmények függvényében – bírságot vagy kitoloncolást tesz lehetővé, mivel a két intézkedés kölcsönösen kizárja egymást (lásd a Bíróság C-38/14. sz. Zaizoune-ügyben hozott ítéletét (21)). |
| --- | --- |

—

Kiutasítási határozat kiadása helyett bírság kiszabása: A visszatérési irányelv nem engedélyezi olyan mechanizmus alkalmazását, amely a tagállam területén illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok esetében – a körülmények függvényében – bírságot vagy kitoloncolást tesz lehetővé, mivel a két intézkedés kölcsönösen kizárja egymást (lásd a Bíróság C-38/14. sz. Zaizoune-ügyben hozott ítéletét (21)).

| — | A visszatérési irányelv egyes részeinek a 2. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontja szerint az irányelv alkalmazási köréből kizárt személyekre történő alkalmazása összeegyeztethető az irányelvvel, és a 4. cikk (3) bekezdése alá tartozó esetnek tekinthető, mivel ez a gyakorlat kedvezőbb lenne az érintett harmadik országbeli állampolgárra nézve. |
| --- | --- |

—

A visszatérési irányelv egyes részeinek a 2. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontja szerint az irányelv alkalmazási köréből kizárt személyekre történő alkalmazása összeegyeztethető az irányelvvel, és a 4. cikk (3) bekezdése alá tartozó esetnek tekinthető, mivel ez a gyakorlat kedvezőbb lenne az érintett harmadik országbeli állampolgárra nézve.

4.   A MIGRÁCIÓÜGYI SZABÁLYOK MEGSÉRTÉSÉNEK SZANKCIONÁLÁSA

Jogalap: visszatérési irányelv – a Bíróság értelmezése a C-61/11. sz. El Dridi-ügyben, a C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben, a C-430/11. sz. Sagor- ügyben, a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben, a C-38/14. sz. Zaizoune-ügyben, a C-290/14. sz. Celaj- ügyben, valamint a C-47/15. sz. Affum- ügyben.

A tagállamok szabadon meghatározhatnak hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat – köztük büntetőjogi szankcióként szabadságvesztést – a migrációügyi szabályok megsértése kapcsán, feltéve, hogy ezek az intézkedések nem veszélyeztetik a visszatérési irányelv alkalmazását, és biztosítják az alapvető jogok maradéktalan tiszteletben tartását, különös tekintettel az Alapjogi Charta által garantált jogokra, az EJEE megfelelő rendelkezéseivel összhangban értelmezve. A nemzeti jogban kell meghatározni, hogy a migrációügyi szabályok megsértésének mely típusaiért szabnak ki szankciókat.

A tagállamok nemzeti büntetőjogukba belefoglalhatják és abban figyelembe vehetik a migrációügyi szabályok más tagállamokban való megsértését is.

Beutazási tilalom be nem tartása: A tagállamok büntetőjogi szankciókat vezethetnek be azokkal az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokkal szemben, akik kiutasításukat követően ismét beutaztak valamely tagállam területére, ezáltal megsértve a beutazási tilalmat. Az ilyen büntetőjogi szankció kizárólag akkor fogadható el, ha a harmadik országbeli állampolgárra vonatkozó beutazási tilalom megfelel az irányelv rendelkezéseinek. Ezeknek a büntetőjogi szankcióknak biztosítaniuk kell az alapvető jogok, valamint az 1951. évi genfi egyezmény (22) – és különösen annak 31. cikke (1) bekezdésének (23) – maradéktalan tiszteletben tartását (lásd a Bíróság C-290/14. sz. Celaj-ügyben hozott ítéletét (24)).

| — | A visszatérési irányelv nem zárja ki annak a lehetőségét, hogy a tagállamok a büntetőeljárásra vonatkozó nemzeti szabályoknak megfelelő büntetőjogi szankciókat szabjanak ki azokra a harmadik országbeli állampolgárokra, akik esetében az irányelvben meghatározott kiutasítási eljárást sikertelenül alkalmazták, és akik jogellenesen tartózkodnak egy tagállam területén úgy, hogy közben nem áll fenn vissza nem térést igazoló indok. A visszatérésre kötelezett ilyen személyek illegális tartózkodástól való eltántorítására irányuló büntetőjogi szankcióknak biztosítaniuk kell az alapvető jogok maradéktalan tiszteletben tartását, különös tekintettel az EJEE által garantált jogokra (lásd a Bíróság C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletének 48. és 49. pontját), továbbá meg kell felelniük az arányosság elvének. |
| --- | --- |

—

A visszatérési irányelv nem zárja ki annak a lehetőségét, hogy a tagállamok a büntetőeljárásra vonatkozó nemzeti szabályoknak megfelelő büntetőjogi szankciókat szabjanak ki azokra a harmadik országbeli állampolgárokra, akik esetében az irányelvben meghatározott kiutasítási eljárást sikertelenül alkalmazták, és akik jogellenesen tartózkodnak egy tagállam területén úgy, hogy közben nem áll fenn vissza nem térést igazoló indok. A visszatérésre kötelezett ilyen személyek illegális tartózkodástól való eltántorítására irányuló büntetőjogi szankcióknak biztosítaniuk kell az alapvető jogok maradéktalan tiszteletben tartását, különös tekintettel az EJEE által garantált jogokra (lásd a Bíróság C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletének 48. és 49. pontját), továbbá meg kell felelniük az arányosság elvének.

| — | A Bizottság javasolja a tagállamoknak, hogy nemzeti jogszabályaikban irányozzanak elő hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat (mint például pénzbírság, okmányok lefoglalása, kedvezmények/juttatások csökkentése vagy megvonása, munkavállalási engedély kiadásának megtagadása) azon harmadik országbeli állampolgárok tekintetében, akik szándékosan hátráltatják a kiutasítási eljárást (például megsemmisítik úti okmányukat, hamis személyazonosságot adnak meg, megakadályozzák a személyazonosítást, ismételten elutasítják a hajóra szállást), feltéve, hogy ezek a szankciók nem akadályozzák a visszatérési irányelv céljának megvalósítását, és garantálják az alapvető jogok maradéktalan tiszteletben tartását. |
| --- | --- |

—

A Bizottság javasolja a tagállamoknak, hogy nemzeti jogszabályaikban irányozzanak elő hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat (mint például pénzbírság, okmányok lefoglalása, kedvezmények/juttatások csökkentése vagy megvonása, munkavállalási engedély kiadásának megtagadása) azon harmadik országbeli állampolgárok tekintetében, akik szándékosan hátráltatják a kiutasítási eljárást (például megsemmisítik úti okmányukat, hamis személyazonosságot adnak meg, megakadályozzák a személyazonosítást, ismételten elutasítják a hajóra szállást), feltéve, hogy ezek a szankciók nem akadályozzák a visszatérési irányelv céljának megvalósítását, és garantálják az alapvető jogok maradéktalan tiszteletben tartását.

| — | Az illegális tartózkodás puszta tényének bűncselekménnyé nyilvánítása: A tagállamok nem szabhatnak ki szabadságvesztést a nemzeti büntetőjoguk alapján kizárólag a kiutasítási eljárás végrehajtása előtti vagy alatti illegális tartózkodás miatt, mivel ez késleltetné a kiutasítást (lásd a Bíróság C-61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítéletét). Mindazonáltal a visszatérési irányelv nem tiltja, hogy a tagállamok szabadságvesztés kiszabásával büntessék az illegális tartózkodás puszta tényéből származóktól eltérő jogsértések elkövetését, akár olyan helyzetben is, amikor a kiutasítási eljárás még nem zárult le (lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletének 65. pontját). |
| --- | --- |

—

Az illegális tartózkodás puszta tényének bűncselekménnyé nyilvánítása: A tagállamok nem szabhatnak ki szabadságvesztést a nemzeti büntetőjoguk alapján kizárólag a kiutasítási eljárás végrehajtása előtti vagy alatti illegális tartózkodás miatt, mivel ez késleltetné a kiutasítást (lásd a Bíróság C-61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítéletét). Mindazonáltal a visszatérési irányelv nem tiltja, hogy a tagállamok szabadságvesztés kiszabásával büntessék az illegális tartózkodás puszta tényéből származóktól eltérő jogsértések elkövetését, akár olyan helyzetben is, amikor a kiutasítási eljárás még nem zárult le (lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletének 65. pontját).

| — | Pénzbüntetések: a nemzeti büntetőjog keretében az illegális tartózkodás szankcionálására (arányos) pénzbüntetés bevezetése önmagában nem összeegyeztethetetlen a visszatérési irányelv célkitűzéseivel, mivel nem akadályozza meg a kiutasítási határozatnak az irányelvben előírt feltételeknek maradéktalanul megfelelő kiadását és végrehajtását (lásd a Bíróság C-430/11. sz. Sagor-ügyben hozott ítéletét). Az a nemzeti jogszabály, amely illegális tartózkodás esetén vagy bírságot vagy kitoloncolást irányoz elő, összeegyeztethetetlen a visszatérési irányelvvel, mivel ez a két intézkedés kölcsönösen kizárja egymást, és aláássa az irányelv hatékonyságát (lásd a Bíróság C-38/14. sz., Zaizoune-ügyben hozott ítéletét). |
| --- | --- |

—

Pénzbüntetések: a nemzeti büntetőjog keretében az illegális tartózkodás szankcionálására (arányos) pénzbüntetés bevezetése önmagában nem összeegyeztethetetlen a visszatérési irányelv célkitűzéseivel, mivel nem akadályozza meg a kiutasítási határozatnak az irányelvben előírt feltételeknek maradéktalanul megfelelő kiadását és végrehajtását (lásd a Bíróság C-430/11. sz. Sagor-ügyben hozott ítéletét). Az a nemzeti jogszabály, amely illegális tartózkodás esetén vagy bírságot vagy kitoloncolást irányoz elő, összeegyeztethetetlen a visszatérési irányelvvel, mivel ez a két intézkedés kölcsönösen kizárja egymást, és aláássa az irányelv hatékonyságát (lásd a Bíróság C-38/14. sz., Zaizoune-ügyben hozott ítéletét).

| — | A 2009/52/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv) (25) 5. cikke szerint az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat engedély nélkül foglalkoztató munkáltatók kötelesek pénzügyi szankciót fizetni, amely magában foglalja a kiutasításhoz kapcsolódó költségek megfizetését kiutasítási eljárás lefolytatása esetén. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a pénzügyi szankcióknak tükrözniük kell legalább a kiutasítás átlagos költségeit. |
| --- | --- |

—

A 2009/52/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv) (25) 5. cikke szerint az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat engedély nélkül foglalkoztató munkáltatók kötelesek pénzügyi szankciót fizetni, amely magában foglalja a kiutasításhoz kapcsolódó költségek megfizetését kiutasítási eljárás lefolytatása esetén. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a pénzügyi szankcióknak tükrözniük kell legalább a kiutasítás átlagos költségeit.

| — | A nemzeti büntetőjog szerinti azonnali kitoloncolás (azokban az esetekben, amelyeket a 2. cikk (2) bekezdésének b) pontja nem zár ki a visszatérési irányelv hatálya alól – lásd a fenti 2.3. szakaszt): csak akkor megengedett, ha a szankciót kiszabó ítélet megfelel a visszatérési irányelvben foglalt összes biztosítéknak (többek között a kiutasítási határozatok formája, a jogi biztosítékok és az önkéntes távozás lehetőségének előzetes mérlegelése tekintetében) (lásd a Bíróság C-430/11. sz. Sagor-ügyben hozott ítéletét). |
| --- | --- |

—

A nemzeti büntetőjog szerinti azonnali kitoloncolás (azokban az esetekben, amelyeket a 2. cikk (2) bekezdésének b) pontja nem zár ki a visszatérési irányelv hatálya alól – lásd a fenti 2.3. szakaszt): csak akkor megengedett, ha a szankciót kiszabó ítélet megfelel a visszatérési irányelvben foglalt összes biztosítéknak (többek között a kiutasítási határozatok formája, a jogi biztosítékok és az önkéntes távozás lehetőségének előzetes mérlegelése tekintetében) (lásd a Bíróság C-430/11. sz. Sagor-ügyben hozott ítéletét).

| — | A nemzeti büntetőjog szerinti házi őrizet: csak akkor megengedett, ha biztosítékok garantálják, hogy a házi őrizet ne akadályozza a kiutasítást, valamint akkor, ha véget ér, amint lehetővé válik az érintett személy fizikai kiszállítása a tagállamból (lásd a Bíróság C-430/11. sz. Sagor-ügyben hozott ítéletét). |
| --- | --- |

—

A nemzeti büntetőjog szerinti házi őrizet: csak akkor megengedett, ha biztosítékok garantálják, hogy a házi őrizet ne akadályozza a kiutasítást, valamint akkor, ha véget ér, amint lehetővé válik az érintett személy fizikai kiszállítása a tagállamból (lásd a Bíróság C-430/11. sz. Sagor-ügyben hozott ítéletét).

További magyarázat:

| — | A „vissza nem térést igazoló indokok” lehetnek:






  — | a visszatérésre kötelezett személy által nem befolyásolható okok (pl. késedelmek a szükséges dokumentáció harmadik országoktól való megszerzése során a harmadik országbeli hatóságokkal való együttműködés hiányosságai miatt; a visszatérési célországban kialakult válsághelyzet, amely lehetetlenné teszi a biztonságos visszatérést; a visszatérés hivatalos elhalasztása a visszatérésre kötelezett személyek bizonyos kategóriái esetében); vagy |
| --- | --- | --- |

—

A „vissza nem térést igazoló indokok” lehetnek:

—

a visszatérésre kötelezett személy által nem befolyásolható okok (pl. késedelmek a szükséges dokumentáció harmadik országoktól való megszerzése során a harmadik országbeli hatóságokkal való együttműködés hiányosságai miatt; a visszatérési célországban kialakult válsághelyzet, amely lehetetlenné teszi a biztonságos visszatérést; a visszatérés hivatalos elhalasztása a visszatérésre kötelezett személyek bizonyos kategóriái esetében); vagy

| — | a visszatérésre kötelezett személy által befolyásolható okok, amelyek az uniós vagy nemzeti jog alapján jogszerűek vagy indokoltak (pl. egészségügyi problémák vagy családi okok, amelyek a kitoloncolás elhalasztásához vezetnek; folyamatban lévő jogorvoslati eljárás, amely halasztó hatállyal rendelkezik; az érintett személy arra vonatkozó döntése, hogy tanúként együttműködik a hatóságokkal). Az érintett személy arra vonatkozó szubjektív kívánsága, hogy az EU-ban maradhasson, önmagában nem minősül „megalapozott indoknak”. |
| --- | --- |

—

a visszatérésre kötelezett személy által befolyásolható okok, amelyek az uniós vagy nemzeti jog alapján jogszerűek vagy indokoltak (pl. egészségügyi problémák vagy családi okok, amelyek a kitoloncolás elhalasztásához vezetnek; folyamatban lévő jogorvoslati eljárás, amely halasztó hatállyal rendelkezik; az érintett személy arra vonatkozó döntése, hogy tanúként együttműködik a hatóságokkal). Az érintett személy arra vonatkozó szubjektív kívánsága, hogy az EU-ban maradhasson, önmagában nem minősül „megalapozott indoknak”.

| — | A vissza nem térést nem igazoló indokok a visszatérésre kötelezett személy által befolyásolható olyan okok lehetnek, amelyeket az uniós vagy nemzeti jog nem ismer el jogszerűnek vagy indokoltnak (pl. az együttműködés hiánya az úti okmányok kiállítása során, az együttműködés hiánya a személyazonosság felfedése során, okmányok megsemmisítése, szökés, a kitoloncolási intézkedések hátráltatása). |
| --- | --- |

—

A vissza nem térést nem igazoló indokok a visszatérésre kötelezett személy által befolyásolható olyan okok lehetnek, amelyeket az uniós vagy nemzeti jog nem ismer el jogszerűnek vagy indokoltnak (pl. az együttműködés hiánya az úti okmányok kiállítása során, az együttműködés hiánya a személyazonosság felfedése során, okmányok megsemmisítése, szökés, a kitoloncolási intézkedések hátráltatása).

5.   ELFOGÁS ÉS KIUTASÍTÁSI HATÁROZAT KIADÁSÁRA VONATKOZÓ KÖTELEZETTSÉG

Jogalap: visszatérési irányelv – 6. cikk, (1) bekezdés

A tagállamok a területükön illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozóan kiutasítási határozatot adnak ki.

A tagállamok kötelesek a területükön illegálisan tartózkodó minden harmadik országbeli állampolgárra vonatkozóan kiutasítási határozatot kiadni, kivéve, ha az uniós jog kivételről rendelkezik (lásd a kivételek alábbi listáját). A tagállamok a gyakorlatban nem tűrhetik a területükön illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok jelenlétét a kiutasítási eljárás megindítása vagy a tartózkodási jog megadása nélkül. A kiutasítási eljárás megindítására vagy a tartózkodási jog megadására vonatkozó tagállami kötelezettség célja a „szürke zónák” csökkentése, az illegálisan tartózkodó személyek kizsákmányolásának megelőzése és a jogbiztonság javítása az összes érintett számára.

A tagállamoknak kiutasítási határozatot kell kiadniuk attól függetlenül, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár rendelkezik-e érvényes személyazonosító vagy úti okmánnyal, és attól függetlenül, hogy lehetséges-e a valamely harmadik ország általi visszafogadás.

A kiutasítási határozatok érvényességét nem szabad időbeli korláthoz kötni. Az illetékes nemzeti hatóságoknak képeseknek kell lenniük a kiutasítási határozat végrehajtására anélkül, hogy egy bizonyos idő (például egy év) elteltével szükség lenne az eljárás újraindítására, feltéve, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár egyéni helyzetében nem történt jelentős ténybeli vagy jogi változás (például a jogállás megváltozása, a visszaküldés kockázata), és nem sértve a meghallgatáshoz és a hatékony jogorvoslathoz való jogot.

Főszabályként a kiutasítási eljárások lefolytatásáért felelős tagállam meghatározása szempontjából az elfogás helye a meghatározó kritérium. Példa: Ha egy illegális migráns A tagállamon keresztül lépett be az EU-ba (észrevétlenül), majd B és C tagállamon átutazott (észrevétlenül) és végül D tagállamban elfogták, a kiutasítási eljárás lefolytatása D tagállam feladata. A schengeni államok közötti belső határellenőrzés ideiglenes visszaállítása nem érinti ezt az elvet. Az e főszabály alóli kivételek az alábbi 5.2., 5.3., 5.4., 5.5. és 5.8. szakaszban szerepelnek.

További magyarázat:

| — | A nemzeti jogban meghatározott, illegális tartózkodásra vonatkozó közigazgatási bírság kivethető a kiutasítási határozat elfogadásával párhuzamosan. A közigazgatási bírság azonban nem helyettesítheti a tagállamok arra vonatkozó kötelezettségét, hogy kiutasítási határozatot adjanak ki és végrehajtsák a kitoloncolást (lásd a Bíróság C-38/14. sz. Zaizoune-ügyben hozott ítéletét). |
| --- | --- |

—

A nemzeti jogban meghatározott, illegális tartózkodásra vonatkozó közigazgatási bírság kivethető a kiutasítási határozat elfogadásával párhuzamosan. A közigazgatási bírság azonban nem helyettesítheti a tagállamok arra vonatkozó kötelezettségét, hogy kiutasítási határozatot adjanak ki és végrehajtsák a kitoloncolást (lásd a Bíróság C-38/14. sz. Zaizoune-ügyben hozott ítéletét).

| — | A kiutasítási határozatnak ki kell mondania, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár köteles elhagyni a kibocsátó tagállam területét egy harmadik országba való távozás céljából, összhangban a „kiutasítás” fogalmával (lásd az 1.3. szakaszt), illetve másképp fogalmazva, hogy a harmadik országbeli állampolgár köteles elhagyni az uniós tagállamok és a schengeni társult országok területét. A harmadik országbeli állampolgárra háruló kötelesség nem kellőképpen egyértelmű meghatározása akaratlanul is maga után vonhatja a szabálytalan továbbutazás kockázatának megjelenését. |
| --- | --- |

—

A kiutasítási határozatnak ki kell mondania, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár köteles elhagyni a kibocsátó tagállam területét egy harmadik országba való távozás céljából, összhangban a „kiutasítás” fogalmával (lásd az 1.3. szakaszt), illetve másképp fogalmazva, hogy a harmadik országbeli állampolgár köteles elhagyni az uniós tagállamok és a schengeni társult országok területét. A harmadik országbeli állampolgárra háruló kötelesség nem kellőképpen egyértelmű meghatározása akaratlanul is maga után vonhatja a szabálytalan továbbutazás kockázatának megjelenését.

| — | A visszatérési irányelv szerinti kiutasítási határozatokat akkor is meg kell hozni, ha a kiutasítási eljárást visszafogadási megállapodás alkalmazásával hajtják végre: a harmadik országokkal kötött visszafogadási megállapodások (amelyek az uniós tagállamok és harmadik országok közötti kapcsolatokra vonatkoznak) alkalmazása nem befolyásolja a visszatérési irányelv (amely a kitoloncoló állam és a visszatérésre kötelezett személy közötti kapcsolatra vonatkozik) teljeskörű és inkluzív alkalmazását az egyes kiutasítási esetekben. A visszafogadási megállapodás alkalmazása feltételezi, hogy előtte kiutasítási határozat született. |
| --- | --- |

—

A visszatérési irányelv szerinti kiutasítási határozatokat akkor is meg kell hozni, ha a kiutasítási eljárást visszafogadási megállapodás alkalmazásával hajtják végre: a harmadik országokkal kötött visszafogadási megállapodások (amelyek az uniós tagállamok és harmadik országok közötti kapcsolatokra vonatkoznak) alkalmazása nem befolyásolja a visszatérési irányelv (amely a kitoloncoló állam és a visszatérésre kötelezett személy közötti kapcsolatra vonatkozik) teljeskörű és inkluzív alkalmazását az egyes kiutasítási esetekben. A visszafogadási megállapodás alkalmazása feltételezi, hogy előtte kiutasítási határozat született.

| — | A nemzeti jogszabályok előírhatják, hogy a harmadik országbeli állampolgárok kötelesek elhagyni az EU területét, ha illegálisan tartózkodnak ott. Az ilyen absztrakt jogi kötelezettség nem egyenlő a kiutasítási határozattal. Annak minden esetben egyéni kiutasítási határozaton kell alapulnia. |
| --- | --- |

—

A nemzeti jogszabályok előírhatják, hogy a harmadik országbeli állampolgárok kötelesek elhagyni az EU területét, ha illegálisan tartózkodnak ott. Az ilyen absztrakt jogi kötelezettség nem egyenlő a kiutasítási határozattal. Annak minden esetben egyéni kiutasítási határozaton kell alapulnia.

| — | Az illetékes nemzeti hatóságoknak maradéktalanul ki kell használniuk a releváns uniós informatikai rendszereket – például a második generációs Schengeni Információs Rendszert (SIS II), az Eurodac-ot és a Vízuminformációs Rendszert (VIS) – a személyazonosítás és az egyes esetekben végzett egyéni elbírálás előmozdítása, valamint a kiutasítási és visszafogadási eljárások kapcsán a tagállamok között megvalósuló együttműködés megkönnyítése és támogatása érdekében. |
| --- | --- |

—

Az illetékes nemzeti hatóságoknak maradéktalanul ki kell használniuk a releváns uniós informatikai rendszereket – például a második generációs Schengeni Információs Rendszert (SIS II), az Eurodac-ot és a Vízuminformációs Rendszert (VIS) – a személyazonosítás és az egyes esetekben végzett egyéni elbírálás előmozdítása, valamint a kiutasítási és visszafogadási eljárások kapcsán a tagállamok között megvalósuló együttműködés megkönnyítése és támogatása érdekében.

| — | A tagállamoknak hatékony és arányos intézkedéseket kell bevezetniük a területükön illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok helymeghatározása, felderítése és elfogása céljából, hogy eleget tudjanak tenni a kiutasítási határozat kiadására vonatkozó kötelezettségüknek. E tekintetben érdemes felidézni, hogy a Schengeni határellenőrzési kódex 13. cikkének (1) bekezdése értelmében a határt illegálisan átlépő és az Unió területén tartózkodásra nem jogosult személyeket a tagállamoknak el kell fogniuk, és ellenük kiutasítási eljárást kell indítaniuk. Emellett a munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv 14. cikke szerint a tagállamok biztosítják, hogy területükön hatékony és megfelelő vizsgálatokat folytassanak az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatásának ellenőrzése érdekében. |
| --- | --- |

—

A tagállamoknak hatékony és arányos intézkedéseket kell bevezetniük a területükön illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok helymeghatározása, felderítése és elfogása céljából, hogy eleget tudjanak tenni a kiutasítási határozat kiadására vonatkozó kötelezettségüknek. E tekintetben érdemes felidézni, hogy a Schengeni határellenőrzési kódex 13. cikkének (1) bekezdése értelmében a határt illegálisan átlépő és az Unió területén tartózkodásra nem jogosult személyeket a tagállamoknak el kell fogniuk, és ellenük kiutasítási eljárást kell indítaniuk. Emellett a munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv 14. cikke szerint a tagállamok biztosítják, hogy területükön hatékony és megfelelő vizsgálatokat folytassanak az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatásának ellenőrzése érdekében.

Elfogásra vonatkozó gyakorlatok – az alapvető jogok tiszteletben tartása

A tagállamoknak, az arra vonatkozó kötelezettségük teljesítése során, hogy a területükön illegálisan tartózkodó minden harmadik országbeli állampolgár vonatkozásában kiutasítási határozatot bocsássanak ki, tiszteletben kell tartaniuk az alapvető jogokat, ideértve az arányosság elvét is ((24) preambulumbekezdés). Az illegális migráció elleni küzdelem jogszerű célja egyensúlyba hozható más jogos állami érdekekkel, például közegészségügyi megfontolásokkal, a bűnüldözésre vonatkozó állami érdekkel, az átfogó születési anyakönyvi nyilvántartás vezetésére vonatkozó érdekkel, a gyermek mindenek felett álló érdekének tiszteletben tartásával (amint a (22) preambulumbekezdés külön kiemeli), a genfi egyezménnyel (amint a (23) preambulumbekezdés kiemeli) és az Alapjogi Charta által elismert további releváns alapvető jogokkal.

A Bizottság az Alapvető Jogok Ügynökségének 2012. évi „
  Rendezetlen jogállású migránsok elfogása – alapjogi megfontolások
  ” című dokumentumában (13847/12. sz. tanácsi dokumentum) foglaltakat tekinti irányadónak arra vonatkozóan, hogy az elfogásra vonatkozó gyakorlatok miként valósíthatók meg a harmadik országbeli állampolgárok alapvető jogainak tiszteletben tartása, ugyanakkor a hatékony kiutasítási eljárások biztosítása mellett. Az említett útmutatást tiszteletben tartó tagállami gyakorlatok úgy tekinthetők, hogy nem érintik a visszatérési irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében foglalt, az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozóan kiutasítási határozat kiadását előíró kötelezettséget.

Az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés:

Az egészségügyi ellátást igénylő, rendezetlen jogállású migránsokat nem szabad elfogni az egészségügyi létesítményekben vagy azok mellett.

Az egészségügyi létesítményeket nem szabad arra kötelezni, hogy megosszák a migránsok személyes adatait az idegenrendészeti hatóságokkal az esetleges kiutasítás céljából.

Az oktatáshoz való hozzáférés:

A rendezetlen jogállású migránsokat nem szabad elfogni abban az iskolában vagy az mellett, ahová gyermekeik járnak.

Az iskolákat nem szabad arra kötelezni, hogy megosszák a migránsok személyes adatait az idegenrendészeti hatóságokkal az esetleges kiutasítás céljából.

Vallásszabadság:

A rendezetlen jogállású migránsokat nem szabad elfogni elismert vallási létesítményekben vagy azok mellett, vallásgyakorlás közben.

A születések anyakönyvezése:

A rendezetlen jogállású migránsok számára lehetővé kell tenni a születések anyakönyvezését és gyermekeik születési anyakönyvi kivonatának átvételét az elfogás kockázata nélkül.

A születési anyakönyvi kivonatokat kibocsátó népesség-nyilvántartókat nem szabad arra kötelezni, hogy megosszák a migránsok személyes adatait az idegenrendészeti hatóságokkal az esetleges kiutasítás céljából.

Az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés:

Bűnüldözési célból a tagállamok lehetőséget biztosíthatnak az áldozatoknak és tanúknak arra, hogy az elfogás kockázata nélkül bejelenthessék a bűncselekményeket. E célból az alábbi bevált gyakorlatok alkalmazhatók:

| — | anonim, félig anonim vagy egyéb hatékony bejelentési módok bevezetése; |
| --- | --- |

—

anonim, félig anonim vagy egyéb hatékony bejelentési módok bevezetése;

| — | a súlyos bűncselekmények áldozatai és tanúi számára lehetőség biztosítása arra, hogy harmadik félen keresztül forduljanak a rendőrséghez (pl. migránsok ombudsmanja, külön kijelölt tisztviselők, vagy humanitárius és jogi segítséget nyújtó szervezetek); |
| --- | --- |

—

a súlyos bűncselekmények áldozatai és tanúi számára lehetőség biztosítása arra, hogy harmadik félen keresztül forduljanak a rendőrséghez (pl. migránsok ombudsmanja, külön kijelölt tisztviselők, vagy humanitárius és jogi segítséget nyújtó szervezetek);

| — | olyan feltételek meghatározása, amelyek teljesülése esetén a bűncselekmények – köztük a családon belüli erőszak – áldozatai vagy tanúi tartózkodási engedélyt kaphatnak a 2004/81/EK tanácsi irányelvben (26) és a 2009/52/EK irányelvben foglalt szabályok alapján; |
| --- | --- |

—

olyan feltételek meghatározása, amelyek teljesülése esetén a bűncselekmények – köztük a családon belüli erőszak – áldozatai vagy tanúi tartózkodási engedélyt kaphatnak a 2004/81/EK tanácsi irányelvben (26) és a 2009/52/EK irányelvben foglalt szabályok alapján;

| — | az erőszak áldozatai bevándorlói jogállásának függetlenítése az engedély fő jogosultjától, aki egyben a bűnelkövető is; |
| --- | --- |

—

az erőszak áldozatai bevándorlói jogállásának függetlenítése az engedély fő jogosultjától, aki egyben a bűnelkövető is;

| — | szórólapok kidolgozása a munkaügyi felügyelőségekkel vagy más érintett szervekkel együttműködésben a munkahelyükön elfogott migránsoknak a munkáltatóik elleni panasztétel lehetőségeiről való szisztematikus és objektív tájékoztatása érdekében, a 2009/52/EK irányelv alapján, és ezzel kapcsolatban a bizonyítékok megóvására irányuló lépések megtétele. |
| --- | --- |

—

szórólapok kidolgozása a munkaügyi felügyelőségekkel vagy más érintett szervekkel együttműködésben a munkahelyükön elfogott migránsoknak a munkáltatóik elleni panasztétel lehetőségeiről való szisztematikus és objektív tájékoztatása érdekében, a 2009/52/EK irányelv alapján, és ezzel kapcsolatban a bizonyítékok megóvására irányuló lépések megtétele.

A jogi segítséget kérő, rendezetlen jogállású migránsokat nem szabad a szakszervezetek, illetve más hasonló támogatást nyújtó szervek épületeiben vagy azok mellett elfogni.

Emellett a Bizottság azt javasolja, hogy a nemzetközi védelem vagy a hontalan jogállás iránti kérelmeket iktató közszolgálatok épületeibe belépni kívánó, rendezetlen jogállású harmadik országbeli állampolgárokat ne fogják el az ilyen épületekben vagy azok mellett.

Különleges esetek:

5.1.   Elfogás kiléptetési ellenőrzés során

Jogalap: visszatérési irányelv – 6. cikk

Bizonyos körülmények között – eseti értékelést követően és az arányosság elvének figyelembevételével – akkor is elfogadható kiutasítási határozat, ha az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárt az EU területének elhagyásakor az EU külső határán fogják el. Ez indokolt lehet olyan esetekben, amikor a kiléptetési ellenőrzés során az engedélyezett tartózkodási idő jelentős túllépésére vagy illegális tartózkodásra derül fény. Ilyen esetekben a tagállamok kiutasítási eljárást indíthatnak, amikor tudomást szereznek az illegális tartózkodásról, és az érintett személy távollétében lefolytatott eljárás keretében folytathatják a kiutasítási határozat kibocsátásához vezető eljárást, amelyet beutazási tilalom is kísér, betartva az alábbi 11.3. és 12. szakaszban meghatározott eljárási biztosítékokat.

Jóllehet egy ilyen egyedi helyzetben az érintett személy egyébként is az EU elhagyására készül, a kiutasítási határozat kibocsátásának mégis lehet értelme, mivel lehetővé teszi a tagállamok számára a beutazási tilalom kiadását is, és ezáltal az újabb belépés és az illegális tartózkodás esetleges kockázatának elkerülését.

A Bizottság felkéri a tagállamokat olyan eljárások kialakítására, amelyek az ilyen különleges esetekben lehetővé teszik a kiutasítási határozatok és adott esetben a beutazási tilalmak kiadását közvetlenül a repülőtéren, egy másik külső határátkelőhelyen, vagy – beutazási tilalom esetében – az érintett személy távollétében (lásd a 11.3. szakaszt).

Ha egy harmadik országbeli állampolgár túllépi a vízumában vagy tartózkodási engedélyében meghatározott tartózkodási időt az első tagállamban, és egy második vagy tranzit tagállamon keresztül elhagyja az Uniót, a kiutasítási határozatot és beutazási tilalmat a második tagállamnak kell kibocsátania (az engedélyezett tartózkodási időt túllépő személy alapesetben a visszatérési irányelv értelmében illegálisan tartózkodónak minősül a második tagállamban).

5.2.   Egy másik tagállam által kibocsátott kiutasítási határozat

Jogalap: 2001/40/EK tanácsi irányelv (27)

Emlékeztető/magyarázat: Az egyik tagállam által kibocsátott kiutasítási határozatnak egy másik tagállamban jelentkező hatásával a visszatérési irányelvre vonatkozó 2005-ös bizottsági javaslat V. fejezete külön foglalkozott („Elfogás más tagállamban”). Ezt a fejezetet és a 2001/40/EK irányelv hatályon kívül helyezését előirányzó bizottsági javaslat 20. cikkét azonban törölték az egyeztetések során, és a 2001/40/EK irányelv hatályban maradt. A 2001/40/EK irányelv kifejezetten lehetővé teszi egy tagállam illetékes hatósága által egy másik tagállam területén tartózkodó harmadik országbeli állampolgárra vonatkozóan hozott kiutasítási határozat elismerését. A visszatérési irányelv 6. cikke nem említi meg azt a konkrét esetet, amikor a második tagállam a 2001/40/EK irányelv szerint elismeri az első tagállam által kibocsátott kiutasítási határozatot. A 6. cikk szó szerinti értelmezése, amely szerint ilyen esetben a határozatot elismerő tagállamnak is ki kellene adnia egy teljes kiutasítási határozatot a 2008/115/EK irányelv értelmében, megfosztaná a 2001/40/EK irányelvet minden hozzáadott értékétől. Annak érdekében, hogy a 2001/40/EK irányelv továbbra is megőrizze hatékonyságát, olyan értelmezést kellett keresni, amely értelmet ad a két irányelv további párhuzamos fennmaradásának.

Ha A tagállam elfog egy olyan személyt, akire vonatkozóan a B tagállam már kiutasítási határozatot adott ki, A tagállam választhat az alábbi lehetőségek közül:

| a) | új kiutasítási határozatot ad ki a visszatérési irányelv 6. cikkének (1) bekezdése értelmében; vagy |
| --- | --- |

a)

új kiutasítási határozatot ad ki a visszatérési irányelv 6. cikkének (1) bekezdése értelmében; vagy

| b) | egy hatályos kétoldalú megállapodás alapján átadja az érintett személyt B tagállamnak a visszatérési irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében; vagy |
| --- | --- |

b)

egy hatályos kétoldalú megállapodás alapján átadja az érintett személyt B tagállamnak a visszatérési irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében; vagy

| c) | elismeri a B tagállam által kiadott kiutasítási határozatot a 2001/40/EK irányelv értelmében. |
| --- | --- |

c)

elismeri a B tagállam által kiadott kiutasítási határozatot a 2001/40/EK irányelv értelmében.

Amennyiben A tagállam elismeri a B tagállam által kiadott kiutasítási határozatot a 2001/40/EK irányelv értelmében, akkor is köteles alkalmazni az elismert kiutasítási határozat végrehajtása során a visszatérési irányelvben előirányzott, a kiutasítás (kitoloncolás) végrehajtásával kapcsolatos biztosítékokat.

A kiutasítási határozatok kölcsönös elismerése jelentős hozzáadott értéket jelenthet bizonyos helyzetekben – különösen a visszatérésre kötelezett személyek szárazföldi tranzitja esetén (lásd az alábbi 6.4. szakaszt). A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy éljenek a kölcsönös elismerés lehetőségével, amennyiben ez segít a kiutasítási eljárások felgyorsításában és az adminisztratív teher csökkentésében.

5.3.   Kapcsolat a dublini szabályokkal

Jogalap: 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (28) (a Dublini Rendelet) – 19. és 24. cikk

A visszatérési irányelv 6. cikke nem említi azt a konkrét esetet, amikor a második tagállam él a Dublini Rendeletben foglalt, arra vonatkozó lehetőséggel, hogy megkeresse az első tagállamot az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár visszavétele céljából. A 6. cikk szó szerinti értelmezése, amelynek megfelelően ilyen esetben a kérelmező (második) tagállamnak is ki kellene adnia egy teljes kiutasítási határozatot a 2008/115/EK irányelv értelmében, megfosztaná az idevágó dublini szabályokat minden hozzáadott értéküktől. A Dublini Rendelet szövege kifejezetten foglalkozik ezzel a kérdéssel, és egyértelmű szabályokat fogalmaz meg a visszatérési irányelv és a Dublini Rendelet alkalmazásával kapcsolatban.

Azok az esetek, amikor a harmadik országbeli állampolgár menedékjogot kért és tartózkodási jogot kapott menedékkérőként a második tagállamban, nem tartoznak a visszatérési irányelv hatálya alá, mivel a harmadik országbeli állampolgár menedékkérőként tartózkodási joggal rendelkezik, ezért nem tekinthető a második tagállamban illegálisan tartózkodó személynek.

Másrészt azonban azok az esetek, amikor a harmadik országbeli állampolgár nem kért menedékjogot és nem kapott tartózkodási jogot menedékkérőként a második tagállamban, a visszatérési irányelv hatálya alá tartoznak. Az alábbi helyzetek (29) fordulhatnak elő:

| a) | A harmadik országbeli állampolgár az első tagállamban menedékkérő jogállással rendelkezik (folyamatban lévő eljárás, még nincs jogerős határozat): a Dublini Rendelet alkalmazandó azon alapelv szerint, hogy az egyik tagállamban menedékjog iránti kérelmet benyújtó harmadik országbeli állampolgárok nemzetközi védelmének szükségességét az egyik tagállamnak teljeskörűen értékelnie kell. A tagállam nem küldheti vissza azt a harmadik országbeli állampolgárt egy harmadik országba; ehelyett a Dublini Rendelet értelmében felelős tagállamba küldheti, hogy kérelmét megvizsgálják. |
| --- | --- |

a)

A harmadik országbeli állampolgár az első tagállamban menedékkérő jogállással rendelkezik (folyamatban lévő eljárás, még nincs jogerős határozat): a Dublini Rendelet alkalmazandó azon alapelv szerint, hogy az egyik tagállamban menedékjog iránti kérelmet benyújtó harmadik országbeli állampolgárok nemzetközi védelmének szükségességét az egyik tagállamnak teljeskörűen értékelnie kell. A tagállam nem küldheti vissza azt a harmadik országbeli állampolgárt egy harmadik országba; ehelyett a Dublini Rendelet értelmében felelős tagállamba küldheti, hogy kérelmét megvizsgálják.

| b) | A harmadik országbeli állampolgár visszavonta menedékjog iránti kérelmét az első tagállamban: amennyiben a kérelem visszavonása a kérelem elutasításához vezetett (a menekültügyi eljárásokról szóló átdolgozott irányelv 27. vagy 28. cikke alapján), az alábbi c) pontban leírt szabályok (választási lehetőség a dublini szabályok és a visszatérési irányelv alkalmazása között) alkalmazhatók. Amennyiben a kérelem visszavonása nem vezetett a kérelem elutasításához, akkor a Dublini Rendelet alkalmazandó (mint lex specialis) azon alapelv szerint, hogy az egyik tagállamban menedékjog iránti kérelmet benyújtó harmadik országbeli állampolgárok nemzetközi védelmének szükségességét az egyik tagállamnak teljeskörűen értékelnie kell. |
| --- | --- |

b)

A harmadik országbeli állampolgár visszavonta menedékjog iránti kérelmét az első tagállamban: amennyiben a kérelem visszavonása a kérelem elutasításához vezetett (a menekültügyi eljárásokról szóló átdolgozott irányelv 27. vagy 28. cikke alapján), az alábbi c) pontban leírt szabályok (választási lehetőség a dublini szabályok és a visszatérési irányelv alkalmazása között) alkalmazhatók. Amennyiben a kérelem visszavonása nem vezetett a kérelem elutasításához, akkor a Dublini Rendelet alkalmazandó (mint lex specialis) azon alapelv szerint, hogy az egyik tagállamban menedékjog iránti kérelmet benyújtó harmadik országbeli állampolgárok nemzetközi védelmének szükségességét az egyik tagállamnak teljeskörűen értékelnie kell.

| c) | A harmadik országbeli állampolgár menedékjog iránti kérelmével kapcsolatban az első tagállam jogerős elutasító határozatot hozott: választani lehet a Dublini Rendelet és a visszatérési irányelv alkalmazása között. A Dublini Rendelet 24. cikkének (4) bekezdése egyértelműen kimondja ezt a választási lehetőséget, és tisztázza, hogy attól a pillanattól kezdve, hogy a hatóságok a Dublini Rendelet szerinti megkeresés benyújtása mellett döntenek, felfüggesztik a visszatérési irányelv és a kiutasítási eljárások alkalmazását, és csak a dublini szabályok alkalmazandók (ez az őrizetre és a jogorvoslati lehetőségekre vonatkozó szabályokat is érinti). |
| --- | --- |

c)

A harmadik országbeli állampolgár menedékjog iránti kérelmével kapcsolatban az első tagállam jogerős elutasító határozatot hozott: választani lehet a Dublini Rendelet és a visszatérési irányelv alkalmazása között. A Dublini Rendelet 24. cikkének (4) bekezdése egyértelműen kimondja ezt a választási lehetőséget, és tisztázza, hogy attól a pillanattól kezdve, hogy a hatóságok a Dublini Rendelet szerinti megkeresés benyújtása mellett döntenek, felfüggesztik a visszatérési irányelv és a kiutasítási eljárások alkalmazását, és csak a dublini szabályok alkalmazandók (ez az őrizetre és a jogorvoslati lehetőségekre vonatkozó szabályokat is érinti).

| d) | A harmadik országbeli állampolgár esetében már megtörtént az első tagállamból valamely harmadik országba irányuló sikeres kiutasítás/kitoloncolás (egy menedékjog iránti kérelem elutasítását vagy visszavonását követően): amennyiben a harmadik országbeli állampolgár újból belép az EU területére, a Dublini Rendelet 19. cikkének (3) bekezdése egyértelműen úgy rendelkezik, hogy az első tagállam már nem felelős a harmadik országbeli állampolgárért – ezért nem adható át ennek a tagállamnak. Következésképpen a visszatérési irányelv alkalmazandó. |
| --- | --- |

d)

A harmadik országbeli állampolgár esetében már megtörtént az első tagállamból valamely harmadik országba irányuló sikeres kiutasítás/kitoloncolás (egy menedékjog iránti kérelem elutasítását vagy visszavonását követően): amennyiben a harmadik országbeli állampolgár újból belép az EU területére, a Dublini Rendelet 19. cikkének (3) bekezdése egyértelműen úgy rendelkezik, hogy az első tagállam már nem felelős a harmadik országbeli állampolgárért – ezért nem adható át ennek a tagállamnak. Következésképpen a visszatérési irányelv alkalmazandó.

Gyakorlati példák:

| — | Az A tagállamban nemzetközi védelmet kérelmező személy jogosultság nélkül egy szomszédos B tagállamba utazik (belső határok átlépésével), ahol a rendőrség elfogja. Mivel a szóban forgó személy a Dublini Rendelet hatálya alá tartozik, B tagállam átadja A tagállamnak. B tagállamnak ebben a helyzetben ki kell-e adnia kiutasítási határozatot e személy vonatkozásában a területén való illegális tartózkodás miatt?






  — | A dublini rendelkezések alkalmazandók. B tagállam nem adhat ki kiutasítási határozatot. |
| --- | --- | --- |

—

Az A tagállamban nemzetközi védelmet kérelmező személy jogosultság nélkül egy szomszédos B tagállamba utazik (belső határok átlépésével), ahol a rendőrség elfogja. Mivel a szóban forgó személy a Dublini Rendelet hatálya alá tartozik, B tagállam átadja A tagállamnak. B tagállamnak ebben a helyzetben ki kell-e adnia kiutasítási határozatot e személy vonatkozásában a területén való illegális tartózkodás miatt?

—

A dublini rendelkezések alkalmazandók. B tagállam nem adhat ki kiutasítási határozatot.

| — | Kiadhat-e A tagállam (a fent leírt helyzetben) kiutasítási határozatot (beutazási tilalommal együtt, amelyet a menekültügyi eljárás lezárásáig elhalasztanak)?






  — | Nem. Amíg az érintett személy menedékkérőként jogszerűen tartózkodhat A tagállamban, tartózkodása nem illegális A tagállamban a visszatérési irányelv értelmében, és A tagállam nem adhat ki kiutasítási határozatot. |
| --- | --- | --- |

—

Kiadhat-e A tagállam (a fent leírt helyzetben) kiutasítási határozatot (beutazási tilalommal együtt, amelyet a menekültügyi eljárás lezárásáig elhalasztanak)?

—

Nem. Amíg az érintett személy menedékkérőként jogszerűen tartózkodhat A tagállamban, tartózkodása nem illegális A tagállamban a visszatérési irányelv értelmében, és A tagállam nem adhat ki kiutasítási határozatot.

| — | Az A tagállam által nemzetközi védelemben részesített harmadik országbeli állampolgár illegálisan tartózkodik B tagállamban (pl. túllépi az engedélyezett 90 napos tartózkodási időt). Ilyen esetekben alkalmazandó-e a visszatérési irányelv? Milyen eljárásokat kell alkalmazni, ha a személy önként nem hajlandó visszatérni az első tagállamba, amely a védelmet biztosította?






  — | A Dublini Rendelet nem tartalmaz szabályokat a nemzetközi védelemben részesülők visszafogadásával kapcsolatban. Ezért a visszatérési irányelv 6. cikkének (2) bekezdésében szereplő „általános rendszert” kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy B tagállamnak fel kell kérnie az érintett személyt, hogy térjen vissza A tagállamba, és – ha a személy ezt nem teszi meg önként – B tagállamnak mérlegelnie kell kiutasítási határozat kiadását, figyelembe véve a visszatérési irányelvben meghatározott összes biztosítékot, köztük különösen a visszaküldés tilalmának elvét. Bizonyos körülmények között, ha a harmadik országba való kiutasítás/kitoloncolás nem lehetséges és egy másik tagállamnak való átadás „kedvezőbb intézkedésnek” minősül (lásd a 3. szakaszt), B tagállam átadhatja az érintett személyt A tagállamnak; az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok másik tagállamnak történő átadásával kapcsolatos eljárásra a nemzeti jog irányadó. |
| --- | --- | --- |

—

Az A tagállam által nemzetközi védelemben részesített harmadik országbeli állampolgár illegálisan tartózkodik B tagállamban (pl. túllépi az engedélyezett 90 napos tartózkodási időt). Ilyen esetekben alkalmazandó-e a visszatérési irányelv? Milyen eljárásokat kell alkalmazni, ha a személy önként nem hajlandó visszatérni az első tagállamba, amely a védelmet biztosította?

—

A Dublini Rendelet nem tartalmaz szabályokat a nemzetközi védelemben részesülők visszafogadásával kapcsolatban. Ezért a visszatérési irányelv 6. cikkének (2) bekezdésében szereplő „általános rendszert” kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy B tagállamnak fel kell kérnie az érintett személyt, hogy térjen vissza A tagállamba, és – ha a személy ezt nem teszi meg önként – B tagállamnak mérlegelnie kell kiutasítási határozat kiadását, figyelembe véve a visszatérési irányelvben meghatározott összes biztosítékot, köztük különösen a visszaküldés tilalmának elvét. Bizonyos körülmények között, ha a harmadik országba való kiutasítás/kitoloncolás nem lehetséges és egy másik tagállamnak való átadás „kedvezőbb intézkedésnek” minősül (lásd a 3. szakaszt), B tagállam átadhatja az érintett személyt A tagállamnak; az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok másik tagállamnak történő átadásával kapcsolatos eljárásra a nemzeti jog irányadó.

| — | Egy harmadik országbeli állampolgárt, akitől az A tagállamba való jogellenes beutazása után ujjlenyomatot vettek, és aki A tagállamban nem kért menedékjogot, elfognak B tagállamban. B tagállam átadhatja-e az érintett személyt A tagállamnak a dublini szabályok szerint?






  — | Nem. Mivel nem áll fenn kapcsolat menedékjogi eljárással, a Dublini Rendelet nem alkalmazandó. |
| --- | --- | --- |

—

Egy harmadik országbeli állampolgárt, akitől az A tagállamba való jogellenes beutazása után ujjlenyomatot vettek, és aki A tagállamban nem kért menedékjogot, elfognak B tagállamban. B tagállam átadhatja-e az érintett személyt A tagállamnak a dublini szabályok szerint?

—

Nem. Mivel nem áll fenn kapcsolat menedékjogi eljárással, a Dublini Rendelet nem alkalmazandó.

5.4.   Illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár, aki egy másik tagállamban tartózkodási joggal rendelkezik

Jogalap: visszatérési irányelv – 6. cikk, (2) bekezdés

A valamely tagállam területén illegálisan tartózkodó és egy másik tagállam által kibocsátott érvényes tartózkodási engedéllyel vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedéllyel rendelkező harmadik országbeli állampolgároknak haladéktalanul távozniuk kell az engedélyt kibocsátó tagállam területére. Amennyiben az érintett harmadik országbeli állampolgár nem teljesíti ezt a kötelezettséget, vagy ha közrendi vagy nemzetbiztonsági okokból szükséges a harmadik országbeli állampolgár azonnali távozása, az (1) bekezdés alkalmazandó.

E rendelkezés szerint – amely a Schengeni Egyezmény (SMVE) (30) 23. cikkének (2) és (3) bekezdésében szereplő hasonló szabály helyébe lép – egy másik tagállamban érvényes tartózkodási engedéllyel rendelkező, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár vonatkozásában nem lehet kiutasítási határozatot kiadni. Ilyen esetekben a harmadik országbeli állampolgárt először arra kell kötelezni, hogy haladéktalanul térjen vissza abba a tagállamba, ahol jogszerűen tartózkodhat. Kiutasítási határozat csak akkor adható ki, ha az érintett személy nem tesz eleget ennek a kérésnek, vagy ha veszélyt jelent a közrendre vagy a nemzetbiztonságra nézve.

További magyarázat:

| — | A „
  haladéktalanul távozniuk kell az engedélyt kibocsátó tagállam területére
  ” kérés formáját a nemzeti jogszabályokkal összhangban kell meghatározni. Ajánlott a határozatokat írásban kiadni és indokolással ellátni. A félreértések elkerülése érdekében ezt a határozatot nem szabad „kiutasítási határozatként” feltüntetni. |
| --- | --- |

—

A „
  haladéktalanul távozniuk kell az engedélyt kibocsátó tagállam területére
  ” kérés formáját a nemzeti jogszabályokkal összhangban kell meghatározni. Ajánlott a határozatokat írásban kiadni és indokolással ellátni. A félreértések elkerülése érdekében ezt a határozatot nem szabad „kiutasítási határozatként” feltüntetni.

| — | A másik tagállamba való távozáshoz biztosított időtartam: nem lehet általános érvényű időtartamot megadni, amelynek el kell telnie egy másik tagállam területére való távozásra vonatkozó kérés és a 6. cikk (1) bekezdése szerinti kiutasítási határozat kiadása között. A nemzeti jogszabályok alapján kell kiválasztani a megfelelő időkeretet, figyelembe véve az egyéni körülményeket, az arányosság elvét és azt, hogy a „
  haladéktalanul
  ” szó szerepel a jogszabályban. A másik tagállamba való távozásra vonatkozó kérés és a 6. cikk (1) bekezdése szerinti kiutasítási határozat kiadása közötti időt nem szabad beleszámítani az önkéntes távozásra vonatkozó határidőbe, mivel ez az időtartam a kiutasítási határozat egyik eleme, és csak a kiutasítási határozat kiadásától számítandó. |
| --- | --- |

—

A másik tagállamba való távozáshoz biztosított időtartam: nem lehet általános érvényű időtartamot megadni, amelynek el kell telnie egy másik tagállam területére való távozásra vonatkozó kérés és a 6. cikk (1) bekezdése szerinti kiutasítási határozat kiadása között. A nemzeti jogszabályok alapján kell kiválasztani a megfelelő időkeretet, figyelembe véve az egyéni körülményeket, az arányosság elvét és azt, hogy a „
  haladéktalanul
  ” szó szerepel a jogszabályban. A másik tagállamba való távozásra vonatkozó kérés és a 6. cikk (1) bekezdése szerinti kiutasítási határozat kiadása közötti időt nem szabad beleszámítani az önkéntes távozásra vonatkozó határidőbe, mivel ez az időtartam a kiutasítási határozat egyik eleme, és csak a kiutasítási határozat kiadásától számítandó.

| — | Más tagállamba való távozás ellenőrzése: az uniós jog nem határozza meg, hogy hogyan kell ellenőrizni a másik tagállamba való visszatérésre vonatkozó kötelezettség teljesítését. A tagállamoknak a nemzeti jogszabályokkal összhangban biztosítaniuk kell határozataik megfelelő nyomon követését. |
| --- | --- |

—

Más tagállamba való távozás ellenőrzése: az uniós jog nem határozza meg, hogy hogyan kell ellenőrizni a másik tagállamba való visszatérésre vonatkozó kötelezettség teljesítését. A tagállamoknak a nemzeti jogszabályokkal összhangban biztosítaniuk kell határozataik megfelelő nyomon követését.

| — | Más tagállamok által kibocsátott engedélyek érvényességének ellenőrzése: jelenleg nem létezik központi rendszer a tagállamok közötti információcserére ebben a kérdésben. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy folytassanak kétoldalú együttműködést, és haladéktalanul közöljék egymással a releváns információkat a nemzeti jogszabályokkal és a kétoldalú együttműködési megállapodásokkal összhangban. A meglévő nemzeti kapcsolattartó pontok (pl. a Schengeni kézikönyv (31) 2. mellékletében felsoroltak) szintén használhatók erre a célra. |
| --- | --- |

—

Más tagállamok által kibocsátott engedélyek érvényességének ellenőrzése: jelenleg nem létezik központi rendszer a tagállamok közötti információcserére ebben a kérdésben. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy folytassanak kétoldalú együttműködést, és haladéktalanul közöljék egymással a releváns információkat a nemzeti jogszabályokkal és a kétoldalú együttműködési megállapodásokkal összhangban. A meglévő nemzeti kapcsolattartó pontok (pl. a Schengeni kézikönyv (31) 2. mellékletében felsoroltak) szintén használhatók erre a célra.

| — | A „tartózkodási engedély vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedély”
   (32) nagyon tág fogalom, és a tagállamok által biztosított jogállásokra vagy engedélyekre vonatkozik, amelyek jogszerű tartózkodást tesznek lehetővé, és nem csupán a kiutasítás/kitoloncolás ideiglenes elhalasztásának elfogadását jelentik.
  A fogalom kiterjed a következőkre:






  — | hosszú távú tartózkodásra jogosító vízum (egyértelműen tartózkodási jogot biztosít); |
| --- | --- | --- |

—

A „tartózkodási engedély vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedély”
   (32) nagyon tág fogalom, és a tagállamok által biztosított jogállásokra vagy engedélyekre vonatkozik, amelyek jogszerű tartózkodást tesznek lehetővé, és nem csupán a kiutasítás/kitoloncolás ideiglenes elhalasztásának elfogadását jelentik.

A fogalom kiterjed a következőkre:

—

hosszú távú tartózkodásra jogosító vízum (egyértelműen tartózkodási jogot biztosít);

| — | humanitárius célból kiadott ideiglenes tartózkodási engedély (amennyiben az engedély tartózkodási jogot biztosít, és nem csupán a kiutasítás elhalasztását jelenti); |
| --- | --- |

—

humanitárius célból kiadott ideiglenes tartózkodási engedély (amennyiben az engedély tartózkodási jogot biztosít, és nem csupán a kiutasítás elhalasztását jelenti);

| — | még érvényes nemzetközi védelmi jogálláson alapuló lejárt tartózkodási engedély (a nemzetközi védelmi jogállás nem függ az azt igazoló dokumentum érvényességétől); |
| --- | --- |

—

még érvényes nemzetközi védelmi jogálláson alapuló lejárt tartózkodási engedély (a nemzetközi védelmi jogállás nem függ az azt igazoló dokumentum érvényességétől);

| — | érvénytelen (lejárt) úti okmányban lévő érvényes vízum – a vonatkozó uniós jogszabályok szerint nem adható ki olyan vízum, amelynek érvényessége túllépi az útlevél érvényességét. A lejárt útlevélben szereplő érvényes vízum esete ezért a gyakorlatban nem fordulhat elő. Amennyiben mégis ilyen helyzet állna elő, az érintett harmadik országbeli állampolgárt nem szabad indokolatlanul büntetni. A vonatkozó vízumügyi szabályokkal kapcsolatos útmutatásért lásd a vízumokról szóló frissített kézikönyvet – II. rész, 4.1.1. és 4.1.2. pont (33). |
| --- | --- |

—

érvénytelen (lejárt) úti okmányban lévő érvényes vízum – a vonatkozó uniós jogszabályok szerint nem adható ki olyan vízum, amelynek érvényessége túllépi az útlevél érvényességét. A lejárt útlevélben szereplő érvényes vízum esete ezért a gyakorlatban nem fordulhat elő. Amennyiben mégis ilyen helyzet állna elő, az érintett harmadik országbeli állampolgárt nem szabad indokolatlanul büntetni. A vonatkozó vízumügyi szabályokkal kapcsolatos útmutatásért lásd a vízumokról szóló frissített kézikönyvet – II. rész, 4.1.1. és 4.1.2. pont (33).

A fogalom nem terjed ki a következő esetekre:

| — | lejárt tartózkodási jogálláson alapuló lejárt tartózkodási engedély; |
| --- | --- |

—

lejárt tartózkodási jogálláson alapuló lejárt tartózkodási engedély;

| — | hamisított és hamis útlevelek vagy tartózkodási engedélyek; |
| --- | --- |

—

hamisított és hamis útlevelek vagy tartózkodási engedélyek;

| — | a kitoloncolás ideiglenes elhalasztását igazoló dokumentum; |
| --- | --- |

—

a kitoloncolás ideiglenes elhalasztását igazoló dokumentum;

| — | türelmi státusz (amennyiben a türelem nem jár tartózkodási joggal). |
| --- | --- |

—

türelmi státusz (amennyiben a türelem nem jár tartózkodási joggal).

| — | A más tagállamokba való kitoloncolás mellőzésére vonatkozó főszabály: amennyiben egy harmadik országbeli állampolgár nem hajlandó a 6. cikk (2) bekezdése szerint önként visszatérni abba a tagállamba, ahol engedéllyel rendelkezik, a 6. cikk (1) bekezdését kell alkalmazni, és kiutasítási határozatot kell kiadni, amely egy harmadik országba való közvetlen visszatérést ír elő. Az érintett személy nem adható át erővel a másik tagállamnak, kivéve, haa már 2009. január 13-án hatályos, tagállamok közötti kétoldalú megállapodás (lásd az 5.5. szakaszt) kifejezetten tartalmazza ezt a lehetőséget, illetve bizonyos körülmények között, ha a harmadik országba történő kiutasítás/kitoloncolás nem lehetséges, és az engedélyt kiadó tagállam hajlandó visszafogadni az érintett személyt. |
| --- | --- |

—

A más tagállamokba való kitoloncolás mellőzésére vonatkozó főszabály: amennyiben egy harmadik országbeli állampolgár nem hajlandó a 6. cikk (2) bekezdése szerint önként visszatérni abba a tagállamba, ahol engedéllyel rendelkezik, a 6. cikk (1) bekezdését kell alkalmazni, és kiutasítási határozatot kell kiadni, amely egy harmadik országba való közvetlen visszatérést ír elő. Az érintett személy nem adható át erővel a másik tagállamnak, kivéve, haa már 2009. január 13-án hatályos, tagállamok közötti kétoldalú megállapodás (lásd az 5.5. szakaszt) kifejezetten tartalmazza ezt a lehetőséget, illetve bizonyos körülmények között, ha a harmadik országba történő kiutasítás/kitoloncolás nem lehetséges, és az engedélyt kiadó tagállam hajlandó visszafogadni az érintett személyt.

| — | Uniós beutazási tilalom kiadásának mellőzése a 6. cikk (2) bekezdésének alkalmazása esetén: amennyiben egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárt átadnak egy másik tagállamnak a 6. cikk (2) bekezdése értelmében, nem lehet a 11. cikk szerinti uniós beutazási tilalmat elrendelni, mivel a 11. cikk csak a kiutasítási határozat kiadásával kapcsolatban alkalmazandó, és nem alkalmazható egy másik tagállamnak való „átadás” esetén. Emellett gyakorlati szempontból értelmetlen uniós beutazási tilalmat elrendelni olyan helyzetben, amikor az érintett személy a továbbiakban jogszerűen tartózkodik egy másik tagállamban. |
| --- | --- |

—

Uniós beutazási tilalom kiadásának mellőzése a 6. cikk (2) bekezdésének alkalmazása esetén: amennyiben egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárt átadnak egy másik tagállamnak a 6. cikk (2) bekezdése értelmében, nem lehet a 11. cikk szerinti uniós beutazási tilalmat elrendelni, mivel a 11. cikk csak a kiutasítási határozat kiadásával kapcsolatban alkalmazandó, és nem alkalmazható egy másik tagállamnak való „átadás” esetén. Emellett gyakorlati szempontból értelmetlen uniós beutazási tilalmat elrendelni olyan helyzetben, amikor az érintett személy a továbbiakban jogszerűen tartózkodik egy másik tagállamban.

| — | Közrendi vagy nemzetbiztonsági okok miatt szükséges azonnali távozás: a 6. cikk (2) bekezdésének 2. mondatában (2. eset) leírt kivételes körülmények között az érintett személy tekintetében azonnal kiutasítási határozatot kell kiadni, és a személyt ki kell toloncolni egy harmadik országba. Erről tájékoztatni kell azt a tagállamot, amelyben az érintett személy jogszerűen tartózkodhat. |
| --- | --- |

—

Közrendi vagy nemzetbiztonsági okok miatt szükséges azonnali távozás: a 6. cikk (2) bekezdésének 2. mondatában (2. eset) leírt kivételes körülmények között az érintett személy tekintetében azonnal kiutasítási határozatot kell kiadni, és a személyt ki kell toloncolni egy harmadik országba. Erről tájékoztatni kell azt a tagállamot, amelyben az érintett személy jogszerűen tartózkodhat.

Gyakorlati példa:

| — | A visszatérési irányelv mely rendelkezéseit kell alkalmazni az A tagállamban felderített olyan harmadik országbeli állampolgárok esetében, akik B tagállam által kibocsátott érvényes tartózkodási engedéllyel rendelkeznek, ugyanakkor C tagállam által a SIS-be bevitt figyelmeztető jelzés (beutazási tilalom) vonatkozik rájuk?






  — | Az A tagállamnak az irányelv 6. cikkének (2) bekezdését kell alkalmaznia, és fel kell szólítania az érintett személyt a B tagállamba való visszautazásra. Ami a C tagállam által elrendelt beutazási tilalom és a B tagállam által kibocsátott tartózkodási engedély egyidejű meglétét illeti, ezt kétoldalúan kell tisztázni a figyelmeztető jelzést kiadó tagállam (C) és az engedélyt kibocsátó tagállam (B) között a Schengeni Egyezmény 25. cikkének (2) bekezdése értelmében. |
| --- | --- | --- |

—

A visszatérési irányelv mely rendelkezéseit kell alkalmazni az A tagállamban felderített olyan harmadik országbeli állampolgárok esetében, akik B tagállam által kibocsátott érvényes tartózkodási engedéllyel rendelkeznek, ugyanakkor C tagállam által a SIS-be bevitt figyelmeztető jelzés (beutazási tilalom) vonatkozik rájuk?

—

Az A tagállamnak az irányelv 6. cikkének (2) bekezdését kell alkalmaznia, és fel kell szólítania az érintett személyt a B tagállamba való visszautazásra. Ami a C tagállam által elrendelt beutazási tilalom és a B tagállam által kibocsátott tartózkodási engedély egyidejű meglétét illeti, ezt kétoldalúan kell tisztázni a figyelmeztető jelzést kiadó tagállam (C) és az engedélyt kibocsátó tagállam (B) között a Schengeni Egyezmény 25. cikkének (2) bekezdése értelmében.

5.5.   Tagállamok közötti hatályos kétoldalú megállapodás hatálya alá tartozó, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár

Jogalap: visszatérési irányelv – 6. cikk, (3) bekezdés

| — | A tagállamok közötti hatályos kétoldalú visszafogadási megállapodások indikatív jegyzékének elérhetősége: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/ |
| --- | --- |

—

A tagállamok közötti hatályos kétoldalú visszafogadási megállapodások indikatív jegyzékének elérhetősége: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/

A tagállamok tartózkodhatnak a területükön illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárra vonatkozó kiutasítási határozat kiadásától, ha az érintett harmadik országbeli állampolgárt valamely másik tagállam – az ennek az irányelvnek a hatálybalépésekor (vagyis 2009. január 13-án) érvényben lévő kétoldalú megállapodások vagy megegyezések keretében – visszafogadja. Ebben az esetben az érintett harmadik országbeli állampolgárt visszafogadó tagállam alkalmazza az (1) bekezdést.

Ez a rendelkezés – kivételként és „felfüggesztési záradék” formájában – lehetővé teszi a tagállamok számára az illegális migránsok más tagállamoknak való átadását a 2009. január 13-án már hatályos kétoldalú megállapodások vagy egyezmények keretében.

Emlékeztető/magyarázat: ez a rendelkezés csak az egyeztetések késői szakaszában került bele a visszatérési irányelv szövegébe, miután bizonyos tagállamok ragaszkodtak hozzá, hogy az irányelv ne kötelezze őket a jól bevált gyakorlatok megváltoztatására, amelyek keretében a kétoldalú megállapodások alapján visszafogadják vagy más tagállamoknak átadják az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat.

A visszatérési irányelv alapjául szolgáló elv az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgároknak az EU-ból harmadik országokba történő közvetlen visszatérése. Az irányelv 6. cikkének (3) bekezdése ezért rögzít egy kivételt, amely kizárólag a harmadik országbeli állampolgár tartózkodási helye szerinti tagállam kötelezettségét érinti, és a kivétel értelmében ez a kötelezettség a szóban forgó személyt visszafogadó tagállamra hárul. Az említett rendelkezés nem határoz meg kivételt a visszatérési irányelv alkalmazási körét illetően a 2. cikk (2) bekezdésében foglaltakon túlmenően – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (82–85. pont).

További magyarázat:

| — | Az A és B, valamint B és C tagállamok közötti kétoldalú megállapodások későbbi alkalmazása: a visszatérési irányelv – és különösen 6. cikkének (3) bekezdése – nem tiltja kifejezetten a meglévő kétoldalú megállapodások alapján történő „dominó-visszafogadást”. Fontos azonban, hogy végül egy tagállam hajtsa végre az irányelvnek megfelelő teljes kiutasítási eljárást. Mivel ezek a későbbi eljárások sok költséget rónak a közigazgatási rendszerekre, és további kényelmetlenséget okoznak a visszatérésre kötelezett személynek, a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy tartózkodjanak e gyakorlat alkalmazásától. |
| --- | --- |

—

Az A és B, valamint B és C tagállamok közötti kétoldalú megállapodások későbbi alkalmazása: a visszatérési irányelv – és különösen 6. cikkének (3) bekezdése – nem tiltja kifejezetten a meglévő kétoldalú megállapodások alapján történő „dominó-visszafogadást”. Fontos azonban, hogy végül egy tagállam hajtsa végre az irányelvnek megfelelő teljes kiutasítási eljárást. Mivel ezek a későbbi eljárások sok költséget rónak a közigazgatási rendszerekre, és további kényelmetlenséget okoznak a visszatérésre kötelezett személynek, a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy tartózkodjanak e gyakorlat alkalmazásától.

| — | Uniós beutazási tilalom kiadásának mellőzése a 6. cikk (3) bekezdésének alkalmazása esetén: amennyiben egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárt átadnak egy másik tagállamnak a 6. cikk (3) bekezdése értelmében, nem rendelhető el beutazási tilalom a 11. cikk szerint, mivel a 11. cikk csak a kiutasítási határozat kiadásával kapcsolatban alkalmazandó, és egy másik tagállamnak való „átadás” esetén nem alkalmazható. Emellett gyakorlati szempontból értelmetlen uniós beutazási tilalmat elrendelni olyan helyzetben, amikor az érintett személy még nem hagyja el az EU területét. A kivételes körülmények között csupán nemzeti beutazási tilalom elrendelésére vonatkozó, a Schengeni Egyezmény 25. cikkének (2) bekezdése szerinti lehetőséggel kapcsolatban lásd a 11.8. szakaszt. |
| --- | --- |

—

Uniós beutazási tilalom kiadásának mellőzése a 6. cikk (3) bekezdésének alkalmazása esetén: amennyiben egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárt átadnak egy másik tagállamnak a 6. cikk (3) bekezdése értelmében, nem rendelhető el beutazási tilalom a 11. cikk szerint, mivel a 11. cikk csak a kiutasítási határozat kiadásával kapcsolatban alkalmazandó, és egy másik tagállamnak való „átadás” esetén nem alkalmazható. Emellett gyakorlati szempontból értelmetlen uniós beutazási tilalmat elrendelni olyan helyzetben, amikor az érintett személy még nem hagyja el az EU területét. A kivételes körülmények között csupán nemzeti beutazási tilalom elrendelésére vonatkozó, a Schengeni Egyezmény 25. cikkének (2) bekezdése szerinti lehetőséggel kapcsolatban lásd a 11.8. szakaszt.

| — | A harmadik országbeli állampolgár másik tagállamnak történő átadásáról szóló határozat: ez a határozat a visszatérési irányelvben előirányzott, az illegális tartózkodás megszüntetésére irányuló intézkedések közé tartozik, és az Unió területéről való kitoloncolás előkészítő szakaszának minősül. A tagállamoknak ezért az ilyen határozatokat kellő gondossággal és gyorsan kell elfogadniuk, hogy mielőbb sor kerüljön a kiutasítási eljárásért felelős tagállamnak való átadásra – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (87. pont). |
| --- | --- |

—

A harmadik országbeli állampolgár másik tagállamnak történő átadásáról szóló határozat: ez a határozat a visszatérési irányelvben előirányzott, az illegális tartózkodás megszüntetésére irányuló intézkedések közé tartozik, és az Unió területéről való kitoloncolás előkészítő szakaszának minősül. A tagállamoknak ezért az ilyen határozatokat kellő gondossággal és gyorsan kell elfogadniuk, hogy mielőbb sor kerüljön a kiutasítási eljárásért felelős tagállamnak való átadásra – lásd a Bíróság C-47/15. sz. Affum-ügyben hozott ítéletét (87. pont).

| — | Mivel a visszatérési irányelv szerinti „kiutasítás” kifejezés mindig harmadik országba való kiutasításra utal, ajánlott az ilyen jellegű nemzeti határozatokat „átadási határozatnak” vagy „visszaküldési határozatnak”, nem pedig „kiutasítási határozatnak” nevezni. |
| --- | --- |

—

Mivel a visszatérési irányelv szerinti „kiutasítás” kifejezés mindig harmadik országba való kiutasításra utal, ajánlott az ilyen jellegű nemzeti határozatokat „átadási határozatnak” vagy „visszaküldési határozatnak”, nem pedig „kiutasítási határozatnak” nevezni.

| — | Felfüggesztési záradék: A 6. cikk (3) bekezdése kifejezetten felfüggesztési záradéknak minősül. A tagállamok a 6. cikk (3) bekezdésében foglalt lehetőséget csak olyan kétoldalú visszafogadási megállapodásokkal kapcsolatban alkalmazhatják, amelyek 2009. január 13. előtt léptek hatályba. A 6. cikk (3) bekezdése a 2009. január 13. után újratárgyalt vagy megújított, korábban már létező megállapodásokra is vonatkozhat, amennyiben az újratárgyalt/megújított megállapodás a már létező megállapodás módosítása, és ezt egyértelműen ki is mondja. Amennyiben az újratárgyalt/megújított megállapodás eltérő (teljesen új megállapodás más tárggyal), akkor a 6. cikk (3) bekezdése már nem vonatkozik rá. |
| --- | --- |

—

Felfüggesztési záradék: A 6. cikk (3) bekezdése kifejezetten felfüggesztési záradéknak minősül. A tagállamok a 6. cikk (3) bekezdésében foglalt lehetőséget csak olyan kétoldalú visszafogadási megállapodásokkal kapcsolatban alkalmazhatják, amelyek 2009. január 13. előtt léptek hatályba. A 6. cikk (3) bekezdése a 2009. január 13. után újratárgyalt vagy megújított, korábban már létező megállapodásokra is vonatkozhat, amennyiben az újratárgyalt/megújított megállapodás a már létező megállapodás módosítása, és ezt egyértelműen ki is mondja. Amennyiben az újratárgyalt/megújított megállapodás eltérő (teljesen új megállapodás más tárggyal), akkor a 6. cikk (3) bekezdése már nem vonatkozik rá.

| — | Visszafogadási megállapodások a schengeni tagállamok és az Egyesült Királyság között: a 6. cikk (3) bekezdésének értelmezése szempontjából az Egyesült Királyság tagállamnak minősül. |
| --- | --- |

—

Visszafogadási megállapodások a schengeni tagállamok és az Egyesült Királyság között: a 6. cikk (3) bekezdésének értelmezése szempontjából az Egyesült Királyság tagállamnak minősül.

5.6.   Humanitárius (vagy egyéb) okból kibocsátott tartózkodási engedéllyel/jogosultsággal rendelkező, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár

Jogalap: visszatérési irányelv – 6. cikk, (4) bekezdés

A tagállamok bármikor dönthetnek úgy, hogy a területükön jogszerűtlenül tartózkodó harmadik országbeli állampolgár számára könyörületességből, humanitárius vagy egyéb okokból önálló tartózkodási engedélyt vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedélyt adnak ki. Ebben az esetben kiutasítási határozat elrendelésére nem kerül sor. Amennyiben már kiadták a kiutasítási határozatot, azt vissza kell vonni, vagy a tartózkodási engedély vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedély érvényességének idejére fel kell függeszteni.

A tagállamok bármikor adhatnak tartózkodási engedélyt vagy jogosultságot egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárnak. Ilyen esetben a folyamatban lévő kiutasítási eljárásokat le kell zárni, és a már kiadott kiutasítási határozatot vagy kitoloncolási végzést vissza kell vonni vagy fel kell függeszteni, az engedély jellegétől függően. Ugyanez vonatkozik azokra az esetekre, amikor a tagállamoknak például menedékjog iránti kérelem benyújtását követően tartózkodási jogot kell biztosítaniuk.

A tagállamok eldönthetik, hogy melyik megközelítést kívánják alkalmazni (a kiutasítási határozat visszavonása vagy felfüggesztése), figyelembe véve a tartózkodási engedély vagy jogosultság jellegét és érvényességének várható időtartamát, valamint a hatékony kiutasítási eljárás biztosításának szükségességét. Mindazonáltal a Bíróság C-601/15. sz. J. N.-ügyben hozott ítélete (34) (75–80. pont) értelmében amennyiben egy tagállam a területén való tartózkodási jogot biztosít egy harmadik országbeli állampolgárnak, aki nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtott be és azt megelőzően már kiadtak számára kiutasítási határozatot, a tagállamoknak fel kell függeszteniük a kiutasítási határozat végrehajtását (a határozat visszavonása helyett) a nemzetközi védelem iránti kérelem elbírálásáig (lásd még a 7. szakaszt).

5.7.   Az engedély/jogosultság megújítására irányuló, folyamatban lévő eljárás hatálya alatt álló illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár

Jogalap: visszatérési irányelv – 6. cikk, (5) bekezdés

Ha a tagállam területén illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár tartózkodási engedélyének vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedélyének megújítása folyamatban van, a tagállamnak mérlegelnie kell, hogy eltekint-e a kiutasítási határozat elrendelésétől mindaddig, amíg az eljárás befejeződik, a (6) bekezdés sérelme nélkül.

A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem adnak ki kiutasítási határozatot olyan illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok részére, akik engedélyük megújításával kapcsolatos határozatra várnak. E rendelkezés célja az olyan harmadik országbeli állampolgárok védelme, akik bizonyos ideig jogszerűen tartózkodtak egy tagállamban, és akik – az engedélyük megújításához szükséges eljárás késedelme miatt – ideiglenesen illegálisan tartózkodnak a tagállamban. Ez a rendelkezés kizárólag az elfogás szerinti tagállamban folyamatban lévő, a tartózkodási engedély megújításárairányuló eljárására hivatkozik („
  a tagállamnak
  ”). A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy azokban az esetekben is alkalmazzák ezt a rendelkezést, amikor a megújítás iránti kérelem várhatóan sikeres lesz, és hogy az érintett személyeket legalább ugyanolyan bánásmódban részesítsék, mint a visszatérésre kötelezett személyeket az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül vagy az elhalasztott kiutasítás időtartama alatt.

Ez a rendelkezés nem vonatkozik a tartózkodási engedély másik tagállamban folyamatban lévő megújítására. Mindazonáltal az, hogy egy személy tartózkodási engedélyének megújítása folyamatban van egy másik tagállamban, bizonyos körülmények között indokolhatja a kiutasítás elhalasztását a 9. cikk (2) bekezdése értelmében, vagy kedvezőbb intézkedések alkalmazását a 4. cikk (3) bekezdése értelmében.

5.8.   A jogszerű migrációról szóló irányelvekben szereplő, a tagállamok közötti visszafogadásra vonatkozó különleges szabályok Unión belüli mobilitás esetén

Jogalap: a 2014/66/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (35) (a vállalaton belül áthelyezett személyekről szóló irányelv) – 23. cikk; a 2003/109/EK tanácsi irányelv (36) (a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló irányelv) (a 2011/51/EU irányelv (37) módosította) – 12. és 22. cikk; a 2009/50/EK tanácsi irányelv (38) (a kékkártyáról szóló irányelv) – 18. cikk

A fent említett irányelvek különleges szabályokat tartalmaznak a tagállamok közötti visszafogadásra a harmadik országbeli állampolgárok bizonyos kategóriáinak Unión belüli mobilitása esetében (vállalaton belül áthelyezett személyek, európai uniós kékkártyával rendelkező személyek, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek). Ezek a rendelkezések különös szabályoknak (lex specialis) minősülnek, amelyeket az említett irányelvek hatálya alá tartozó, azokban kifejezetten említett esetekben elsődlegesen alkalmazni kell.

6.   ÖNKÉNTES TÁVOZÁS

Jogalap: visszatérési irányelv – 7. cikk, (1) bekezdés

A kiutasítási határozat a (2) és (4) bekezdésben említett kivételek sérelme nélkül megfelelő, hét naptól harminc napig terjedő határidőt állapít meg az önkéntes távozásra. A tagállamok nemzeti jogszabályaikban előírhatják, hogy ilyen határidőt kizárólag az érintett harmadik országbeli állampolgár kérelme alapján biztosítanak. Ebben az esetben a tagállamok tájékoztatják az érintett harmadik országbeli állampolgárokat az ilyen irányú kérelem benyújtásának lehetőségéről.

A visszatérési irányelv egyik legfontosabb célkitűzése az önkéntes távozás ösztönzése. Amennyiben nincsenek arra utaló okok, hogy ez aláásná a kiutasítás célját, a visszatérési kötelezettség önkéntes teljesítését előnyben kell részesíteni a kitoloncolással szemben, mivel előbbi a visszatérés méltóbb, biztonságosabb és gyakran költséghatékonyabb formája.

Az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül az érintett harmadik országbeli állampolgárra visszatérési kötelezettség vonatkozik, jóllehet ez a kötelezettség nem kényszeríthető ki a határidő lejárta előtt, vagy ha felmerül a szökés kockázata vagy egy közrendi, közbiztonsági vagy nemzetbiztonsági kockázat, vagy ha a jogszerű tartózkodás iránti kérelmet annak nyilvánvalóan megalapozatlan vagy hamis volta miatt elutasítják (lásd a 6.3. szakaszt). A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a lehető legtöbb visszatérésre kötelezett személynek ajánlják fel az önkéntes távozás lehetőségét, és ettől csak akkor tekintsenek el, ha fennáll a veszélye, hogy ez akadályozná a kiutasítási eljárás célját.

A 7. cikk (1) bekezdésének utolsó mondata értelmében a tagállamok előírhatják, hogy az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt kizárólag az érintett harmadik országbeli állampolgár kérelme alapján biztosítanak. Ebben az esetben az érintett harmadik országbeli állampolgárokat egyedileg kell tájékoztatni az önkéntes távozásra vonatkozó határidő iránti kérelem benyújtásának lehetőségéről. A nyilvánosságnak szánt általános tájékoztatók (pl. a kérelem benyújtásának lehetőségére vonatkozó hirdetmény megjelenítése a bevándorlási hivatalok weboldalán, vagy hirdetések kinyomtatása és a helyi bevándorlási hatóságok épületeiben található tájékoztató táblákra való kihelyezése) hasznosak lehetnek, de ezeket mindig ki kell egészíteni személyre szabott tájékoztatással. A kiskorúak számára gyermekbarát és koruknak, illetve körülményeiknek megfelelő módon kell ilyen tájékoztatást nyújtani, kiemelt figyelmet fordítva a kísérő nélküli kiskorúak helyzetére.

A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok bizonyos kategóriai (például azok a személyek, akiknek a jogszerű tartózkodás iránti kérelmét annak nyilvánvalóan megalapozatlan vagy csalárd volta miatt elutasították), vagy támogatás (például reintegrációs támogatás) igénybevétele céljából kérelem alapján, míg más esetekben előzetes kérelem nélkül biztosítják az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt.

A Bizottság ajánlja, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár kérelme nyomán a tagállamok biztosítsák az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, ugyanakkor gondoskodjanak arról, hogy a harmadik országbeli állampolgárok megfelelően és rendszeresen részesüljenek a kérelem benyújtásához szükséges tájékoztatásban.

Támogatott önkéntes visszatérési programok: a visszatérési irányelv nem írja elő a tagállamoknak támogatott önkéntes visszatérési program létrehozását, ugyanakkor annak (10) preambulumbekezdése megerősíti, hogy „
  az önkéntes visszatérés elősegítése érdekében a tagállamoknak megfelelőbb támogatást és tanácsadást kell nyújtaniuk a hazatéréshez, valamint a [...] megfelelő pénzeszközöket a lehető legoptimálisabb módon kell felhasználniuk
  ”. Következésképpen határozottan kívánatos, hogy a tagállamok az eljárások valamennyi szakaszában tegyék lehetővé a támogatott önkéntes visszatérési programok igénybevételét, a humánusabb és méltóságteljesebb visszatérés előmozdítására, és általában véve a visszatérés hatékonyságára irányuló erőfeszítések részeként. Az ilyen programokhoz való hozzáférés megkönnyítése és a harmadik országbeli állampolgárok általi megalapozott döntéshozatal biztosítása érdekében a tagállamoknak gondoskodniuk kell az önkéntes visszatérési és támogatott önkéntes visszatérési programokra vonatkozó információk megfelelő terjesztéséről, együttműködve a harmadik országbeli állampolgárokkal esetleg közvetlen kapcsolatban álló nemzeti hatóságokkal (például oktatási, szociális és egészségügyi szolgálatokkal), nem kormányzati szervezetekkel és egyéb felekkel. A kiskorúak számára gyermekbarát és koruknak, illetve körülményeiknek megfelelő módon kell ilyen tájékoztatást nyújtani. A nemzeti programoknak igazodniuk kell a tagállamok által végrehajtott támogatott önkéntes visszatérési (és reintegrációs) programokra vonatkozó, nem kötelező közös normákhoz (39), amelyeket a Bizottság a tagállamokkal együtt dolgozott ki, majd a Bel- és Igazságügyi Tanács 2016. június 9–10-i következtetéseiben (40) jóváhagyott.

Az Európai Migrációs Hálózat (EMH) visszatéréssel foglalkozó szakértői csoportjának célja, hogy elősegítse az államok és az érdekelt felek közötti jobb gyakorlati együttműködést a visszatérés, a támogatott önkéntes visszatérés és a reintegrációs programok területén. A szakértői csoport az információk összegyűjtésének és megosztásának kulcsfontosságú eszköze, ezért a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy azt aktívan vegyék igénybe.

További magyarázat:

| — | A hét naptól harminc napig terjedő időkeret általános alapelv. A tagállamok kötelesek olyan időszakot megállapítani, amely megfelel ennek az időkeretnek, kivéve, ha a konkrét eset sajátos körülményei miatt indokolt az időszak meghosszabbítása a visszatérési irányelv 7. cikkének (2) bekezdése értelmében (lásd a 6.1. szakaszt). |
| --- | --- |

—

A hét naptól harminc napig terjedő időkeret általános alapelv. A tagállamok kötelesek olyan időszakot megállapítani, amely megfelel ennek az időkeretnek, kivéve, ha a konkrét eset sajátos körülményei miatt indokolt az időszak meghosszabbítása a visszatérési irányelv 7. cikkének (2) bekezdése értelmében (lásd a 6.1. szakaszt).

| — | Főszabályként 60 nap biztosítása összeegyeztethetetlen lenne a visszatérési irányelvben meghatározott hét naptól harminc napig terjedő időkeret kiszabásával biztosított harmonizációval és közös szabályozással, ezért az a 4. cikk (3) bekezdése értelmében nem minősülhet kedvezőbb rendelkezésnek. Mindazonáltal a 30 és 60 nap közötti (az (1) bekezdésben harmonizált keretet túllépő), kizárólag a (2) bekezdésben említett egyedi körülmények fennállása esetén kiszabható időszakokra a visszatérési irányelv 7. cikkének (2) bekezdése vonatkozik. |
| --- | --- |

—

Főszabályként 60 nap biztosítása összeegyeztethetetlen lenne a visszatérési irányelvben meghatározott hét naptól harminc napig terjedő időkeret kiszabásával biztosított harmonizációval és közös szabályozással, ezért az a 4. cikk (3) bekezdése értelmében nem minősülhet kedvezőbb rendelkezésnek. Mindazonáltal a 30 és 60 nap közötti (az (1) bekezdésben harmonizált keretet túllépő), kizárólag a (2) bekezdésben említett egyedi körülmények fennállása esetén kiszabható időszakokra a visszatérési irányelv 7. cikkének (2) bekezdése vonatkozik.

| — | Az Alapjogi Charta 41. cikkének (2) bekezdésében foglalt meghallgatáshoz való jogból fakadó követelményekkel összhangban a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítaniuk a visszatérésre kötelezett személy számára az egyedi körülményeinek és igényeinek közlésére, amelyeket figyelembe kell venni a határidő kiszabása során, akkor is, amikor az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt hivatalból határozzák meg, és akkor is, amikor a határidőt a visszatérésre kötelezett személy kérelme alapján szabják meg. |
| --- | --- |

—

Az Alapjogi Charta 41. cikkének (2) bekezdésében foglalt meghallgatáshoz való jogból fakadó követelményekkel összhangban a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítaniuk a visszatérésre kötelezett személy számára az egyedi körülményeinek és igényeinek közlésére, amelyeket figyelembe kell venni a határidő kiszabása során, akkor is, amikor az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt hivatalból határozzák meg, és akkor is, amikor a határidőt a visszatérésre kötelezett személy kérelme alapján szabják meg.

| — | Jóllehet a visszatérési irányelv tiltja az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok erőszakkal való visszaküldését az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül, ez nem gátolja a tagállamokat abban, hogy az említett határidőn belül elindítsák a kiutasítási határozat lehetséges kikényszerítéséhez szükséges közigazgatási eljárásokat (pl. kapcsolatfelvétel a harmadik országok hatóságaival úti okmányok beszerzése céljából, a kitoloncolási művelet logisztikai megszervezése). |
| --- | --- |

—

Jóllehet a visszatérési irányelv tiltja az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok erőszakkal való visszaküldését az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül, ez nem gátolja a tagállamokat abban, hogy az említett határidőn belül elindítsák a kiutasítási határozat lehetséges kikényszerítéséhez szükséges közigazgatási eljárásokat (pl. kapcsolatfelvétel a harmadik országok hatóságaival úti okmányok beszerzése céljából, a kitoloncolási művelet logisztikai megszervezése).

A harmadik országbeli állampolgár helyzetének egyéni elbírálása alapján és különösen figyelembe véve a kiutasítás lehetőségét, illetve a harmadik országbeli állampolgár hajlandóságát az illetékes hatóságokkal való együttműködésre, a Bizottság ajánlja, hogy a tagállamok a kiutasítás megszervezéséhez és végrehajtásához szükséges minimális időt határozzák meg az önkéntes távozásra vonatkozó határidőként. Hét napnál hosszabb határidő kizárólag akkor biztosítható, ha a harmadik országbeli állampolgár aktívan együttműködik a kiutasítási eljárás során.

6.1.   Az önkéntes távozás határidejének meghosszabbítása

Jogalap: visszatérési irányelv – 7. cikk, (2) bekezdés

A tagállamok a konkrét eset egyedi körülményeinek, mint például a tartózkodás időtartamának, a beiskolázott gyermekeknek, valamint egyéb családi és társadalmi kötelékeknek a figyelembevételével szükség esetén megfelelő időtartammal meghosszabbítják az önkéntes távozás határidejét.

Nincs előre meghatározott maximális időtartam az önkéntes távozás határidejének meghosszabbítására vonatkozóan, és minden egyedi esetet külön kell kezelni a nemzeti végrehajtási jogszabályoknak és közigazgatási gyakorlatnak megfelelően. A tagállamok széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek annak meghatározását illetően, hogy „helyénvaló” lenne-e az önkéntes távozásra vonatkozó határidő meghosszabbítása. Tekintettel arra, hogy a szöveg megemlíti a beiskolázott gyermekeket, az önkéntes távozásra vonatkozó határidő meghosszabbítható a félév vagy a tanév végéig, vagy legfeljebb egy tanévig, amennyiben ez a gyermek mindenek felett álló érdekét szolgálja, és az eset valamennyi releváns körülményét megfelelően figyelembe vették.

A határidő 30 napon túli meghosszabbítása már kezdettől (a kiutasítási határozat kiadásának pillanatától) biztosítható, amennyiben az az eset körülményeinek egyéni elbírálása alapján indokolt. Nem szükséges először 30 napos hosszabbítást elrendelni, majd azt később meghosszabbítani.

A „
  szükség esetén
  ” kifejezés a visszatérésre kötelezett személy és a kiutasító állam szférájában fennálló körülményekre egyaránt utal. A tagállamok mérlegelési jogkörrel rendelkeznek a nemzeti végrehajtási jogszabályaik tárgyával és a szabályozás részletességével kapcsolatban e kérdés tekintetében.

A 7. cikk (2) bekezdésében említett három körülményt (tartózkodás időtartama, beiskolázott gyermekek, családi kötelékek) tiszteletben kell tartani a nemzeti végrehajtási jogszabályokban és a közigazgatási gyakorlatban. A tagállami közigazgatási szabályok lehetnek részletesebbek és a határidő meghosszabbításának további okait is meghatározhatják, de nem lehetnek kevésbé pontosak, mivel az aláásná a harmonizációt.

6.2.   Az önkéntes távozásra vonatkozó időszakban fennálló kötelezettségek

Jogalap: visszatérési irányelv – 7. cikk, (3) bekezdés

Az önkéntes távozásra vonatkozó időszakra a szökés veszélyének elkerülését célzó kötelezettségeket lehet kiszabni, úgymint a hatóságoknál való rendszeres jelentkezésre, anyagi garancia letétbe helyezésére, okmányok benyújtására vagy egy adott helyen való tartózkodásra vonatkozó kötelezettségeket.

A visszatérési irányelv 7. cikkének (3) bekezdésében foglalt kötelezettségek akkor szabhatók ki, ha fennáll a szökés veszélye. Ha az eset egyéni elbírálása alapján nem állnak fenn különleges körülmények, a kötelezettség kiszabása nem indokolt – lásd a Bíróság C-61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítéletének 37. pontját: „
  Az említett irányelv 7. cikkének (3) és (4) bekezdéséből következik, hogy a tagállamok kizárólag különleges körülmények között, így a szökés veszélyének fennállása esetén írhatnak elő egyfelől a hatóságoknál való rendszeres jelentkezésre, anyagi garancia letétbe helyezésére, okmányok benyújtására vagy egy adott helyen való tartózkodásra vonatkozó kötelezettséget a kiutasítási határozat címzettje számára, másfelől hét napnál rövidebb határidőt is előírhatnak az önkéntes távozásra, vagy el is tekinthetnek ezen határidő megállapításától
  ”. A Bizottság ajánlja, hogy a tagállamok a szökés veszélyének fennállása esetén éljenek ezzel a lehetőséggel az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül.

Figyelembe kell venni, hogy a tagállamok számára bizonyos kötelezettségek kivetésére biztosított lehetőség előnyt jelenthet a visszatérésre kötelezett személy számára, mivel olyan esetekben lehetővé teszi az önkéntes távozásra vonatkozó határidő biztosítását, amelyek egyébként nem indokolnák ezt a bánásmódot.

Nem lehet általánosan alkalmazandó összeget megállapítani, amely megfelelő „anyagi garanciának” minősül. Minden esetben tiszteletben kell tartani az arányosság elvét, vagyis az összeg meghatározásakor figyelembe kell venni a visszatérésre kötelezett személy egyedi helyzetét. A jelenlegi tagállami gyakorlatban körülbelül 200 EUR és 5 000 EUR közötti összegeket írnak elő.

Amennyiben erre egyedi esetben szükség van, a 7. cikk (3) bekezdésében említett kötelezettségek együttesen is kiszabhatók.

A 7. cikk (3) bekezdése szerinti kötelezettségek kiszabása esetén a tagállamoknak figyelembe kell venniük a visszatérésre kötelezett személy egyedi helyzetét, és biztosítaniuk kell az arányosság elvének maradéktalan tiszteletben tartását. A tagállamoknak el kell kerülniük az olyan kötelezettség megállapítását, amelynek teljesítése nem lehetséges (pl. ha az érintett személynek nincs útlevele, azt nem fogja tudni benyújtani).

6.3.   Ellentmondó jelek

Jogalap: visszatérési irányelv – 7. cikk, (4) bekezdés

Amennyiben fennáll a szökés veszélye, vagy ha a jogszerű tartózkodás iránti kérelmet elutasították, mivel az nyilvánvalóan megalapozatlan volt vagy azt csalárd módon nyújtották be, továbbá amennyiben az érintett személy veszélyezteti a közrendet, a közbiztonságot vagy a nemzetbiztonságot, a tagállamok eltekinthetnek az önkéntes távozásra vonatkozó határidő megállapításától, vagy hét napnál rövidebb határidőt is megállapíthatnak.

A tagállamok eltekinthetnek az önkéntes távozásra vonatkozó határidő biztosításától a visszatérési irányelv 7. cikkének (4) bekezdésében kimerítően felsorolt azon esetekben, amelyekben „ellentmondó jelek” tapasztalhatók, vagyis ha a harmadik országbeli állampolgár esetében fennáll a szökés veszélye (lásd az 1.6. szakaszt), vagy az érintett személy közrendi, közbiztonsági vagy nemzetbiztonsági kockázatot jelent (például egy másik tagállamban elkövetett súlyos bűncselekményekért korábban már elítélték), illetve ha a jogszerű tartózkodás iránti kérelmét (például menedékjog iránti kérelem, engedély megújítása iránti kérelem) elutasították, mivel az nyilvánvalóan megalapozatlan volt vagy azt csalárd módon nyújtották be.

Amennyiben az egyéni elbírálás alapján megállapítható, hogy a konkrét esetben fennállnak ilyen ellentmondó jelek, az önkéntes távozásra vonatkozó határidő nem biztosítható, és egy 7 napnál rövidebb határidő kizárólag akkor biztosítható, ha az nem akadályozza a nemzeti hatóságokat a kitoloncolás végrehajtásában.

A tagállamok azonban bármikor megváltoztathatják a helyzetre vonatkozó értékelésüket (egy korábban nem együttműködő, visszatérésre kötelezett személy megváltoztathatja hozzáállását és elfogadhatja a támogatott önkéntes visszatérés lehetőségét), és önkéntes távozásra vonatkozó határidőt állapíthatnak meg, még ha eredetileg fenn is állt a szökés veszélye.

További magyarázat:

| — | Nem zárható ki általános jelleggel az összes illegális határátlépő az önkéntes távozásra vonatkozó határidő biztosításának lehetőségéből. Az ilyen általános szabály ellentmondana a szökés veszélye meghatározásának, az arányosság elvének és az eseti alapon történő értékelés végrehajtására vonatkozó kötelezettségnek, és aláásná a 7. cikk hatékony érvényesülését („
  effet utile
  ”) (az önkéntes távozás ösztönzése). |
| --- | --- |

—

Nem zárható ki általános jelleggel az összes illegális határátlépő az önkéntes távozásra vonatkozó határidő biztosításának lehetőségéből. Az ilyen általános szabály ellentmondana a szökés veszélye meghatározásának, az arányosság elvének és az eseti alapon történő értékelés végrehajtására vonatkozó kötelezettségnek, és aláásná a 7. cikk hatékony érvényesülését („
  effet utile
  ”) (az önkéntes távozás ösztönzése).

| — | A 7. cikk (4) bekezdése értelmében lehetséges olyan harmadik országbeli állampolgárok kizárása, akik visszaélésszerű kérelmet nyújtottak be. A 7. cikk (4) bekezdése a nyilvánvalóan megalapozatlan vagy csalárd módon benyújtott kérelmekre vonatkozik. A visszaélésszerű kérelmek rendszerint kifogásolhatóbb magatartással járnak, mint a nyilvánvalóan megalapozatlan kérelmek, ezért a 7. cikk (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az a visszaélésszerű kérelmekre is vonatkozik. |
| --- | --- |

—

A 7. cikk (4) bekezdése értelmében lehetséges olyan harmadik országbeli állampolgárok kizárása, akik visszaélésszerű kérelmet nyújtottak be. A 7. cikk (4) bekezdése a nyilvánvalóan megalapozatlan vagy csalárd módon benyújtott kérelmekre vonatkozik. A visszaélésszerű kérelmek rendszerint kifogásolhatóbb magatartással járnak, mint a nyilvánvalóan megalapozatlan kérelmek, ezért a 7. cikk (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az a visszaélésszerű kérelmekre is vonatkozik.

| — | Szintén kizárhatók azok a személyek, akik veszélyeztetik a közrendet, a közbiztonságot vagy a nemzetbiztonságot. A Bíróság a C-554/13. sz., Zh. és O. ügyben hozott ítéletében (41) tisztázta, hogy a tagállamok nemzeti igényeiknek megfelelően, lényegében szabadon határozhatják meg a közrend követelményeit. A „szökés veszélye” fogalom különbözik a „közrend veszélyeztetése” fogalomtól. A „közrend veszélyeztetése” fogalom azt feltételezi, hogy – a társadalmi rend megzavarásán túl, amely valamennyi jogsértés velejárója – olyan valódi, közvetlen és kellően súlyos fenyegetés áll fenn, amely hatással van a társadalom valamely alapvető érdekére. Egy tagállam nem állíthatja egy harmadik országbeli állampolgárról, hogy veszélyezteti a közrendet csupán az alapján, hogy az érintett személyt a nemzeti jog alapján bűncselekményként büntetendő cselekmény elkövetésével gyanúsítják, vagy ilyen cselekmény miatt elítélték. Más tényezők – például a bűncselekmény jellege és súlyossága, az elkövetése óta eltelt idő, és bármely olyan tényező, amely az érintett harmadik országbeli állampolgárnak felrótt bűncselekménnyel való meggyanúsítás hitelt érdemlő jellegére vonatkozik – szintén relevánsak az eseti értékelés szempontjából, amelyet minden esetben el kell végezni. |
| --- | --- |

—

Szintén kizárhatók azok a személyek, akik veszélyeztetik a közrendet, a közbiztonságot vagy a nemzetbiztonságot. A Bíróság a C-554/13. sz., Zh. és O. ügyben hozott ítéletében (41) tisztázta, hogy a tagállamok nemzeti igényeiknek megfelelően, lényegében szabadon határozhatják meg a közrend követelményeit. A „szökés veszélye” fogalom különbözik a „közrend veszélyeztetése” fogalomtól. A „közrend veszélyeztetése” fogalom azt feltételezi, hogy – a társadalmi rend megzavarásán túl, amely valamennyi jogsértés velejárója – olyan valódi, közvetlen és kellően súlyos fenyegetés áll fenn, amely hatással van a társadalom valamely alapvető érdekére. Egy tagállam nem állíthatja egy harmadik országbeli állampolgárról, hogy veszélyezteti a közrendet csupán az alapján, hogy az érintett személyt a nemzeti jog alapján bűncselekményként büntetendő cselekmény elkövetésével gyanúsítják, vagy ilyen cselekmény miatt elítélték. Más tényezők – például a bűncselekmény jellege és súlyossága, az elkövetése óta eltelt idő, és bármely olyan tényező, amely az érintett harmadik országbeli állampolgárnak felrótt bűncselekménnyel való meggyanúsítás hitelt érdemlő jellegére vonatkozik – szintén relevánsak az eseti értékelés szempontjából, amelyet minden esetben el kell végezni.

6.4.   Gyakorlati megfelelés – szárazföldi átutazás

A Schengeni kézikönyv 39. melléklete: „Formanyomtatvány kiutasítási határozat elismeréséhez az adott országo(ko)n való szárazföldi átutazás lehetővé tétele érdekében”

A részt vevő tagállamok megjelenítése térképen (elérhető mint EMH ad hoc felmérés, visszatérés, 2015, az EMH Europa weboldalán)

Emlékeztető/magyarázat: egy visszatérésre kötelezett személy, aki szárazföldön kívánja elhagyni az EU területét az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül, nem rendelkezik érvényes vízummal vagy egyéb engedéllyel arra, hogy átutazzon más tagállamokon a visszatérési célországa felé, ezért fennáll annak a veszélye, hogy a rendőrség útközben elfogja/feltartóztatja, és a tranzit tagállam is kiad egy kiutasítási határozatot. Ez ellentétes a visszatérési irányelv szakpolitikai célkitűzésével, amely értelmében biztosítani kell a hatékony visszatérést, többek között az önkéntes távozáson keresztül.

A visszatérésre kötelezett személy számára átutazóvízum kibocsátása helytelen és alkalmatlan megoldás lenne, mivel a távozásra kötelezett, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok számára történő vízumkibocsátás ellentétes az EU vízumügyi szabályaival. Továbbá a tranzit tagállamokat semmi nem ösztönzi arra, hogy ilyen típusú vízumot adjanak ki (az érintett személyek kapcsán fennáll a szökés veszélye és/vagy a kitoloncolási költségek felmerülésének kockázata), ezért a gyakorlatban gyakran megtagadnák a vízum kibocsátását. A visszatérésre kötelezett személy számára „uniós laissez-passer” okmány kibocsátása sem jelent megoldást: az ilyen „laissez-passer” okmány jogi természete és joghatása egyértelmű meghatározásának hiányában a visszatérésre kötelezett személy – szigorúan jogi szempontból – még mindig illegálisan tartózkodna a tranzit tagállamban, ezért új kiutasítási határozatot hozhatnának ellene a 6. cikk (1) bekezdése értelmében.

A probléma elkerülésének egyik módja a harmadik országokba való légi úton történő közvetlen visszatérés ösztönzése. Ez azonban adott esetben drága lenne és nem lenne praktikus a kiutasítandó személy számára.

A Bizottság olyan megközelítést javasol, amely szerint a tranzit tagállamok elismerik az első tagállam által kibocsátott kiutasítási határozatokat a Schengeni kézikönyv „Formanyomtatvány kiutasítási határozat elismeréséhez az adott országo(ko)n való szárazföldi átutazás lehetővé tétele érdekében” című 39. mellékletét használva (a formanyomtatványt a Bizottság adta ki 2011 szeptemberében, az érintett tagállamokkal folytatott technikai szintű konzultációt és a Tanács migrációval és kitoloncolással foglalkozó munkacsoportján belüli egyeztetést követően).

E megközelítés keretében a tranzit tagállam elismerheti a kiutasítási határozatot, az első tagállam által az önkéntes távozásra kiszabott határidővel együtt, és engedélyezi a visszatérésre kötelezett személy átutazását az elismert határozat és önkéntes távozásra vonatkozó, elismert határidő alapján. E megközelítés előnye, hogy a tranzit tagállam nem köteles új kiutasítási határozatot hozni, és felkérheti az első tagállamot a kitoloncolással kapcsolatos valamennyi költség megtérítésére, ha egy probléma felmerülése folytán a visszatérésre kötelezett személyt a tranzitállam költségén kell kitoloncolni (a 2004/191/EK határozat (42) alkalmazásában).

A Bizottság arra ösztönzi azokat a tagállamokat, amelyek akár küldő, akár fogadó tagállamként nem kívánnak ezzel az önkéntes lehetőséggel élni, hogy csatlakozzanak, és tájékoztassák a Bizottságot és a többi tagállamot részvételükről.

További magyarázat:

| — | Az elismerés formája: a 2001/40/EK irányelv rendkívül tág és általános jellegű megfogalmazása mérlegelési jogkört biztosít a kölcsönös elismerés gyakorlati módja tekintetében (eljárási részletek) a gyakorlati igényekkel és nemzeti jogszabályokkal összhangban. A Schengeni kézikönyv 39. mellékletében szereplő formanyomtatvány alkalmazása az egyik, ám nem az egyetlen lehetőség. |
| --- | --- |

—

Az elismerés formája: a 2001/40/EK irányelv rendkívül tág és általános jellegű megfogalmazása mérlegelési jogkört biztosít a kölcsönös elismerés gyakorlati módja tekintetében (eljárási részletek) a gyakorlati igényekkel és nemzeti jogszabályokkal összhangban. A Schengeni kézikönyv 39. mellékletében szereplő formanyomtatvány alkalmazása az egyik, ám nem az egyetlen lehetőség.

| — | Jogi szempontból az A tagállam által kiadott kiutasítási határozat minden lényeges elemét elismeri B tagállam, ideértve azon állítás elismerését, hogy a harmadik országbeli állampolgár illegálisan tartózkodik és önkéntes távozásra vonatkozó időszak áll rendelkezésére – ennek hatálya kiterjed az elismerő B tagállam területére. |
| --- | --- |

—

Jogi szempontból az A tagállam által kiadott kiutasítási határozat minden lényeges elemét elismeri B tagállam, ideértve azon állítás elismerését, hogy a harmadik országbeli állampolgár illegálisan tartózkodik és önkéntes távozásra vonatkozó időszak áll rendelkezésére – ennek hatálya kiterjed az elismerő B tagállam területére.

| — | Az elismerő tagállam számára a következő három különböző „biztosíték” áll rendelkezésre:






  1. | a 39. mellékletben szereplő formanyomtatvány használata önkéntes alapú; így a tagállamoknak mindig lehetőségük van arra, hogy ne ismerjenek el egy másik tagállam által kiadott kiutasítási határozatot egy konkrét egyedi esetben; |
| --- | --- | --- |

—

Az elismerő tagállam számára a következő három különböző „biztosíték” áll rendelkezésre:

1.

a 39. mellékletben szereplő formanyomtatvány használata önkéntes alapú; így a tagállamoknak mindig lehetőségük van arra, hogy ne ismerjenek el egy másik tagállam által kiadott kiutasítási határozatot egy konkrét egyedi esetben;

| 2. | az első tagállam csak akkor biztosíthat a visszatérési irányelv 7. cikke értelmében önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, ha nincsenek „ellentmondó jelek”, például nem áll fenn a szökés veszélye. A visszatérésre kötelezett személyek egyéni helyzetének 7. cikk szerinti értékelése, amelyet az első tagállamnak kell elvégeznie, hasznos biztosíték lehet az elismerő tranzit tagállam számára; |
| --- | --- |

2.

az első tagállam csak akkor biztosíthat a visszatérési irányelv 7. cikke értelmében önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, ha nincsenek „ellentmondó jelek”, például nem áll fenn a szökés veszélye. A visszatérésre kötelezett személyek egyéni helyzetének 7. cikk szerinti értékelése, amelyet az első tagállamnak kell elvégeznie, hasznos biztosíték lehet az elismerő tranzit tagállam számára;

| 3. | amennyiben probléma merül fel, és a visszatérésre kötelezett személyt a tranzitállam költségén kell kitoloncolni, a kitoloncolással kapcsolatos összes költség az első tagállamra terhelhető a 2004/191/EK határozat értelmében. |
| --- | --- |

3.

amennyiben probléma merül fel, és a visszatérésre kötelezett személyt a tranzitállam költségén kell kitoloncolni, a kitoloncolással kapcsolatos összes költség az első tagállamra terhelhető a 2004/191/EK határozat értelmében.

6.5.   Gyakorlati megfelelés – légi átszállítás

A légi úton történő kiutasítás céljából történő átszállítás eseteiben biztosított segítségnyújtásról szóló 2003/110/EK tanácsi irányelv (43) jogi keretet biztosít a kíséret nélküli és a kísérettel ellátott, légi úton történő kiutasítások tekintetében a tagállamok tranzitrepülőtereinek illetékes hatóságai közötti együttműködéshez. A „
  kíséret nélküli kiutasítás
  ” fogalma ebben az irányelvben (amelyet a visszatérési irányelv előtt öt évvel fogadtak el) értelmezhető úgy is, hogy kiterjed a visszatérési irányelv szerinti „
  önkéntes távozásra
  ”
   (44). A Bizottság javasolja a 2003/110/EK irányelv következetes alkalmazását a légi átszállítás megszervezésekor, önkéntes távozás esetében (lásd még a 7.2. szakaszt).

6.6.   Az önkéntes távozás nyilvántartása

Jelenleg nincs központi uniós rendszer az önkéntes távozások nyomon követésére. A visszatérésre kötelezett személyeknek a Schengeni kézikönyv 39. mellékletében szereplő ajánlás szerinti szárazföldi tranzitja esetében a határőrség faxon visszaigazolást küld annak a tagállamnak, amely a kiutasítási határozatot kiadta. Más esetekben a visszatérésre kötelezett személyek néha jelentkeznek a harmadik országokban lévő tagállami konzulátusokon. Esetenként a távozást a kiléptetési ellenőrzést végző határőrök is nyilvántartásba veszik. Az önkéntes távozást nyomon követő uniós rendszer hiánya űrt teremt a végrehajtás ellenőrzése és a statisztikák terén egyaránt. A Schengeni Információs Rendszernek a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok kiutasítása céljából történő használatáról szóló rendeletre irányuló bizottsági javaslat (45) ezt a helyzetet hivatott orvosolni.

Rövid távon a tagállamoknak meg kell teremteniük az annak ellenőrzésére szolgáló eszközöket, hogy a harmadik országbeli állampolgárok elhagyták-e az Uniót – akár az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül és támogatás nélkül is –, ezáltal biztosítva a nem megfelelés eseteinek hatékony nyomon követését. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy használják ki a rendelkezésre álló információs csatornákat, és e célból:

| 1. | Következetesen ösztönözzék azokat a visszatérésre kötelezett személyeket, akik részére önkéntes távozásra vonatkozó határidőt állapítottak meg, hogy tájékoztassák a kiutasítási határozatot (és beutazási tilalmat) kiadó hatóságukat sikeres távozásukról. A visszatérésre kötelezett személy jelezheti távozását a határőrségnek a távozáskor, a származási országában található tagállami konzuli képviseleten a visszatérés után, vagy akár írásban is, megfelelő bizonyítékot mellékelve. E gyakorlat előmozdítása érdekében a kiutasítási határozathoz vagy az úti okmányhoz következetesen csatolható egy tájékoztató lap, amely tartalmazza a harmadik országbeli állampolgár nevét és egyéb azonosítóit, valamint a kibocsátó hatóság utasításait és elérhetőségét, és azt kilépéskor a határőr lebélyegezheti, majd a távozás bizonyítékaként visszaküldheti a kibocsátó hatóságnak. A tájékoztató lap szintén feltüntetheti, hogy a visszatérésre kötelezett személy számára milyen előnyökkel jár a hatóságok értesítése a sikeres távozásáról. |
| --- | --- |

1.

Következetesen ösztönözzék azokat a visszatérésre kötelezett személyeket, akik részére önkéntes távozásra vonatkozó határidőt állapítottak meg, hogy tájékoztassák a kiutasítási határozatot (és beutazási tilalmat) kiadó hatóságukat sikeres távozásukról. A visszatérésre kötelezett személy jelezheti távozását a határőrségnek a távozáskor, a származási országában található tagállami konzuli képviseleten a visszatérés után, vagy akár írásban is, megfelelő bizonyítékot mellékelve. E gyakorlat előmozdítása érdekében a kiutasítási határozathoz vagy az úti okmányhoz következetesen csatolható egy tájékoztató lap, amely tartalmazza a harmadik országbeli állampolgár nevét és egyéb azonosítóit, valamint a kibocsátó hatóság utasításait és elérhetőségét, és azt kilépéskor a határőr lebélyegezheti, majd a távozás bizonyítékaként visszaküldheti a kibocsátó hatóságnak. A tájékoztató lap szintén feltüntetheti, hogy a visszatérésre kötelezett személy számára milyen előnyökkel jár a hatóságok értesítése a sikeres távozásáról.

| 2. | Kérjék fel a kiléptetési ellenőrzést végző határőröket, hogy – ha tudomást szereznek egy irreguláris migráns kilépéséről – kérdezzék meg, hogy a visszatérésre kötelezett személyre vonatkozó kiutasítási határozat kiadásakor biztosítottak-e önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, és hogy – ha ez a helyzet áll fenn – következetesen tájékoztassák a kiutasítási határozatot kiadó hatóságokat az érintett személy távozásáról. |
| --- | --- |

2.

Kérjék fel a kiléptetési ellenőrzést végző határőröket, hogy – ha tudomást szereznek egy irreguláris migráns kilépéséről – kérdezzék meg, hogy a visszatérésre kötelezett személyre vonatkozó kiutasítási határozat kiadásakor biztosítottak-e önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, és hogy – ha ez a helyzet áll fenn – következetesen tájékoztassák a kiutasítási határozatot kiadó hatóságokat az érintett személy távozásáról.

| 3. | Alkalmazzák a 39. mellékletet (lásd a 6.4. szakaszt) a kiutasítási határozatot kiadó tagállamtól eltérő tagállam szárazföldi területén átutazó, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok távozásának igazolása céljából. |
| --- | --- |

3.

Alkalmazzák a 39. mellékletet (lásd a 6.4. szakaszt) a kiutasítási határozatot kiadó tagállamtól eltérő tagállam szárazföldi területén átutazó, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok távozásának igazolása céljából.

A tagállamoknak szintén mérlegelniük kell a légitársaságokkal való kapcsolatfelvételt az arra vonatkozó információk megszerzése céljából, hogy a kíséret nélkül visszatérő harmadik országbeli állampolgárok a repülőgép fedélzetén tartózkodtak-e a tervezett távozás időpontjában.

7.   KITOLONCOLÁS

Jogalap: visszatérési irányelv – 8. cikk, (1)–(4) bekezdés

| (1) | Amennyiben nem került sor a 7. cikk (4) bekezdésének megfelelően önkéntes távozásra vonatkozó határidő megállapítására, vagy a visszatérési kötelezettséget az érintettek nem teljesítették a 7. cikk alapján önkéntes távozásra megadott határidőn belül, a tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a kiutasítási határozat végrehajtásához. |
| --- | --- |

(1)

Amennyiben nem került sor a 7. cikk (4) bekezdésének megfelelően önkéntes távozásra vonatkozó határidő megállapítására, vagy a visszatérési kötelezettséget az érintettek nem teljesítették a 7. cikk alapján önkéntes távozásra megadott határidőn belül, a tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a kiutasítási határozat végrehajtásához.

| (2) | Ha valamely tagállam a 7. cikknek megfelelően önkéntes távozásra vonatkozó határidőt állapított meg, a kiutasítási határozat csak e határidő letelte után hajtható végre, kivéve, ha ezen időszak alatt a 7. cikk (4) bekezdésében említett veszély merül fel. |
| --- | --- |

(2)

Ha valamely tagállam a 7. cikknek megfelelően önkéntes távozásra vonatkozó határidőt állapított meg, a kiutasítási határozat csak e határidő letelte után hajtható végre, kivéve, ha ezen időszak alatt a 7. cikk (4) bekezdésében említett veszély merül fel.

| (3) | A tagállamok a kitoloncolás végrehajtására külön közigazgatási vagy bírósági határozatot vagy intézkedést rendelhetnek el. |
| --- | --- |

(3)

A tagállamok a kitoloncolás végrehajtására külön közigazgatási vagy bírósági határozatot vagy intézkedést rendelhetnek el.

| (4) | Amennyiben a tagállamok – végső megoldásként – kényszerítő intézkedéseket alkalmaznak a kitoloncolásnak ellenálló harmadik országbeli állampolgár kitoloncolásának végrehajtásakor, ezen intézkedéseknek arányosnak kell lenniük, és az észszerű erőt nem léphetik túl. Az intézkedéseket a harmadik ország érintett állampolgára méltóságának és testi épségének teljes mértékű tiszteletben tartása mellett, illetve az alapvető jogokkal összhangban, a nemzeti jogszabályokban előírtaknak megfelelően kell végrehajtani. |
| --- | --- |

(4)

Amennyiben a tagállamok – végső megoldásként – kényszerítő intézkedéseket alkalmaznak a kitoloncolásnak ellenálló harmadik országbeli állampolgár kitoloncolásának végrehajtásakor, ezen intézkedéseknek arányosnak kell lenniük, és az észszerű erőt nem léphetik túl. Az intézkedéseket a harmadik ország érintett állampolgára méltóságának és testi épségének teljes mértékű tiszteletben tartása mellett, illetve az alapvető jogokkal összhangban, a nemzeti jogszabályokban előírtaknak megfelelően kell végrehajtani.

A visszatérési irányelv olyan célkitűzést határoz meg („kiutasítási határozat végrehajtása”), amelyet hatékony és arányos módon, „minden szükséges intézkedés” meghozatalával kell elérni, ugyanakkor a konkrét módszereket (a „hogyan”-t) a tagállami jogszabályok és közigazgatási gyakorlatok szabják meg – lásd a Bíróság C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletének 36. pontját: „
  [...] az [...] »intézkedések« és »kényszerítő intézkedések« fogalmai bármely olyan cselekményre utalnak, amely hatékony és arányos módon vezet az érdekelt visszatéréséhez
  ”.

A harmadik országbeli állampolgároknak az azonosításuk során történő együttműködésre és a szükséges okmányok nemzeti hatóságaiktól való igénylésére vonatkozó kötelezettségétől függetlenül a „minden szükséges intézkedés” meghozatalára vonatkozó tagállami kötelezettség magában foglalja azt is, hogy időben felkérjék a visszafogadó harmadik országot egy érvényes személyazonosító vagy úti okmány kiállítására, vagy hogy kérelmezzék a visszaküldéshez kiállított európai úti okmány (46) használatának elfogadását – amennyiben az adott harmadik országgal hatályos megállapodások vagy egyezmények értelmében ez lehetséges –, hogy lehetővé váljon a harmadik országbeli állampolgár fizikai kiszállítása a tagállamból. A visszaküldéshez kiállított európai úti okmány használatát a továbbiakban is szorgalmazni kell a kétoldalú, illetve uniós visszafogadási megállapodások és a harmadik országokkal kötött egyéb egyezmények tárgyalása és alkalmazása során. A harmadik országokkal a kitoloncolási művelet előkészítését célzó közigazgatási eljárások indíthatók az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül (például a szükséges úti okmányok és engedélyek beszerzése céljából), amennyiben ez nem veszélyezteti az érintett harmadik országbeli állampolgárt (lásd még a 6. szakaszt).

Az esetleges visszaélések hatásának mérséklése érdekében – különös tekintettel a megalapozatlan és a többszörösen vagy az utolsó pillanatban benyújtott menedékjog iránti kérelmekkel összefüggő visszaélésekre, valamint a menedékjoggal vagy a kiutasítással kapcsolatos határozatok elleni megalapozatlan fellebbezésekre, amelyek kizárólagos célja a kiutasítási határozatok végrehajtásának késleltetése vagy meghiúsítása – a Bizottság az ajánlja, hogy a tagállamok hozzanak intézkedéseket a nemzetközi védelem iránti kérelmek gyorsított vagy adott esetben határon folytatott eljárás keretében történő elbírálásának megszervezése érdekében, a 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (47) (a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv) összhangban.

Az önkéntes távozás és a kitoloncolás közötti különbség: a visszatérés rendkívül tág fogalom, és a visszatérési kötelezettség (önkéntes vagy kikényszerített) teljesítése keretében egy harmadik országba való visszatérés folyamatára vonatkozik. A kitoloncolás ennél sokkal szűkebb fogalom. A kitoloncolás a visszatérési kötelezettség kikényszerítése, azaz a tagállamból történő fizikai kiszállítás. A Bíróság már a C-61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítéletében (41. pont) és a C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletében kimondta, hogy a visszatérési irányelv az „intézkedések fokozatosságát” írja elő, amelyek az önkéntestől a kikényszerítettig terjednek. A gyakorlatban gyakran fordulnak elő olyan esetek, amelyek a kikényszerített visszatérés (őrizet) és az önkéntesség (későbbi önkéntes távozás fizikai erő alkalmazása nélkül) elemeit is tartalmazzák. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy – az eljárás minden szakaszában – a legkisebb beavatkozással járó intézkedéseket alkalmazzák. Amennyiben a kitoloncolás/őrizet alatt álló, visszatérésre kötelezett személyek megváltoztatják hozzáállásukat, és hajlandóak az együttműködésre és az önkéntes távozásra, a Bizottság arra ösztönzi és jogosítja fel a tagállamokat, hogy rugalmasan járjanak el.

Kiutasítási határozat végrehajtása nemzetközi védelem iránti kérelem elutasítását követően: a Bíróság a C-601/15. sz. J. N.-ügyben hozott ítéletben (75., 76. és 80. pont) megállapította, hogy egy menedékjog iránti kérelem első fokon való elutasítását követően a korábban kiadott kiutasítási határozat végrehajtását abban a szakaszban kell folytatni, ahol azt felfüggesztették, és a kiutasítási eljárást nem kell az elejétől újrakezdeni: „[...] a 2008/115/EK irányelv hatékony érvényesülése mindenképpen megköveteli, hogy az ezen irányelv alapján megindított olyan eljárást, amelynek keretében [...] beutazási tilalommal járó kiutasítási határozatot fogadtak el, folytatni lehessen abban a szakaszban, ahol azt a nemzetközi védelem iránti kérelem benyújtása miatt felfüggesztették, amennyiben ezt a kérelmet első fokon elutasították [...]. E tekintetben mind az EUSZ 4. cikk (3) bekezdéséből eredő és az El Dridi ítélet [...] 56. pontjában felidézett, a tagállamok együttműködési kötelezettségéből, mind pedig a [...] hatékonysági követelményekből következik, hogy a tagállamok számára az ezen irányelv 8. cikkében előírt azon kötelezettséget, hogy az e cikk (1) bekezdésében érintett esetekben kitoloncolást foganatosítsanak, rövid időn belül teljesíteni kell [...]. Márpedig ezt a kötelezettséget nem tartanák tiszteletben akkor, ha a kitoloncolásra amiatt kerülne sor később, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelem első fokon történő elutasítását követően az [...] eljárást nem abban a szakaszban kellene folytatni, amelyben az felfüggesztésre került, hanem azt újra kellene kezdeni.”

A szabadságvesztés – mint az illegális tartózkodás esetén alkalmazott büntetőjogi intézkedés – soha nem minősülhet „szükséges intézkedésnek” a visszatérési irányelv 8. cikkének (1) bekezdése értelmében (lásd a 4. szakaszt). Az Alapjogi Charta szabadsághoz való jogról szóló 6. cikkével összhangban – az EJEE 5. cikkének tükrében értelmezve – a kiutasítás összefüggésében a szabadságelvonás kizárólag a visszatérési irányelv 15. cikke szerinti kitoloncolás céljából engedélyezett – lásd a Bíróság C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletét (37. pont): „[...] a szabadságvesztés-büntetésnek a 2008/115/EK irányelv szerinti kiutasítási eljárás során való kiszabása és végrehajtása nem járul hozzá az ezen eljárás célját jelentő kitoloncoláshoz, azaz az érintettnek az említett tagállamból történő fizikai kiszállításához. Az ilyen büntetés tehát nem minősül a 2008/115/EK irányelv 8. cikke értelmében vett” intézkedésnek „vagy” kényszerítő intézkedésnek„.”

A tagállamoknak a visszatérési irányelv végrehajtásakor megfelelően figyelembe kell venniük a harmadik országbeli állampolgárok egészségi állapotát, a visszatérési irányelv 5. cikkének c) pontjával összhangban; emellett az irányelv 8. cikkének (1) bekezdése értelmében a kiutasítási határozatok végrehajtásakor megfelelően tiszteletben kell tartaniuka harmadik országbeli állampolgárok méltóságát és testi épségét. Az egészséghez való jog maradéktalan tiszteletben tartása mellett, és figyelembe véve azt, hogy az irányelv nem ír elő a kitoloncolás alatt álló valamennyi harmadik országbeli állampolgár tekintetében szisztematikus orvosi ellenőrzések végzésére vagy a repülőútra való alkalmasságot igazoló nyilatkozat kiadására vonatkozó kötelezettséget, a Bizottság azt ajánlja, hogy a tagállamok hozzanak intézkedéseket a harmadik országbeli állampolgárok egészségi állapotára vonatkozó, a kitoloncolás egészségügyi okokból történő indokolatlan hátráltatásához vagy felfüggesztéséhez vezető hamis állításokkal összefüggő esetleges visszaélések megelőzése érdekében, például annak biztosítása révén, hogy az illetékes nemzeti hatóság által kijelölt szakképzett egészségügyi személyzet képes legyen független és objektív orvosi véleményt kiadni az adott esetben.

7.1.   Légi úton történő kitoloncolás

Jogalap: visszatérési irányelv – 8. cikk, (5) bekezdés; a 2004/573/EK tanácsi határozathoz (48) mellékelt, a légi úton történő közös kitoloncolásokra vonatkozó biztonsági rendelkezésekről szóló közös iránymutatások; az (EU) 2016/1624 európai parlamenti és tanácsi rendelet (49) – 28. cikk, (3) bekezdés

A kitoloncolás légi úton történő végrehajtásakor a tagállamoknak figyelembe kell venniük a 2004/573/EK határozathoz mellékelt, a légi úton történő közös kitoloncolásokra vonatkozó biztonsági rendelkezésekről szóló közös iránymutatásokat.

A visszatérési irányelv szerint a tagállamoknak figyelembe kell venniük a 2004/573/EK határozathoz mellékelt, a légi úton történő közös kitoloncolásokra vonatkozó biztonsági rendelkezésekről szóló közös iránymutatásokat minden légi úton történő kitoloncolás esetében, nem pedig csupán a közös kitoloncolások esetében, amint azt a határozat eredetileg előírta.

Az iránymutatások bizonyos részeit eleve úgy tervezték, hogy csak a közös légi járatok esetében vegyék figyelembe azokat – ilyenek például a szervező és részt vevő tagállamok szerepével és feladatmegosztásával kapcsolatos szabályok –, ezért ezeket nem lehet tisztán nemzeti összefüggésben figyelembe venni. Az iránymutatások összes többi részét azonban (lásd a leginkább releváns szövegrészeket az alábbi szövegdobozban) a tisztán nemzeti szintű kitoloncolási műveletek esetében is figyelembe kell venni.

A LÉGI ÚTON TÖRTÉNŐ KÖZÖS KITOLONCOLÁSOKRA VONATKOZÓ BIZTONSÁGI RENDELKEZÉSEKRŐL SZÓLÓ KÖZÖS IRÁNYMUTATÁSOK

(kivonat)

1.   A KITOLONCOLÁST MEGELŐZŐ SZAKASZ

1.1.2.   Egészségi állapot és egészségügyi dokumentáció

A szervező tagállam és valamennyi részt vevő tagállam gondoskodik arról, hogy a felelősségük alá tartozó kitoloncolandó személyek megfelelő egészségi állapotban legyenek, amely jogilag és ténylegesen lehetővé teszi a légi úton történő biztonságos hazatelepítést. Egészségügyi lapot kell kiállítani azon kitoloncolandó személyek számára, akiknél valamilyen egészségügyi problémát állapítottak meg, illetve akik orvosi kezelésre szorulnak. Az egészségügyi lap a szükséges orvosi beavatkozások esetére tartalmazza az orvosi vizsgálatok eredményeit, a diagnózist, valamint az esetleg szükséges gyógyszeres kezelés meghatározását. [...]

1.1.3.   Úti okmányok

A szervező tagállam és minden egyes részt vevő tagállam gondoskodik arról, hogy valamennyi kitoloncolandó személy rendelkezzen érvényes úti okmányokkal és más szükséges kiegészítő okmányokkal, igazolásokkal és iratokkal. Az okmányokat egy arra felhatalmazott személy tartja magánál a rendeltetési országba való megérkezésig.

1.2.3.   Kísérőszemélyek alkalmazása a magánszektorból

Amennyiben valamely részt vevő tagállam a magánszektorból vesz igénybe kísérőszemélyeket, úgy az említett tagállam hatóságai legalább egy hivatalos képviselőt biztosítanak a légi jármű fedélzetén.

1.2.4.   A kísérőszemélyek szakértelme és kiképzése

A közös légi járatok fedélzetére kijelölt kísérőszemélyek a szóban forgó megbízások lebonyolításához előzetes kiképzésben részesülnek; a megbízástól függően biztosítani kell a számukra a szükséges egészségügyi támogatást.

[...]

1.2.5.   A kísérőszemélyek magatartási kódexe

A kísérőszemélyek fegyvertelenek. Civil ruhát viselhetnek, amelyet azonosítási célból megkülönböztető jelvénnyel kell ellátni. A szabályszerűen meghatalmazott egyéb kísérők is megkülönböztető jelvényt viselnek.

A kíséret tagjai a repülőgépen az optimális biztonság érdekében stratégiai helyeket foglalnak el. A kísérőszemélyek továbbá a felelősségük alá tartozó kitoloncolandó személyek mellé ülnek.

1.2.6.   A kísérőszemélyek létszámára vonatkozó rendelkezések

A kísérőszemélyek létszámát eseti alapon, a lehetséges kockázatok felmérését és kölcsönös konzultációt követően kell megállapítani. A legtöbb esetben ajánlott, hogy létszámuk legalább egyenlő legyen a fedélzeten lévő kitoloncolandó személyek létszámával. Szükség esetén (pl. távoli rendeltetési helyek esetében) tartalékegység áll rendelkezésre segítségnyújtás céljából.

2.   AZ INDULÁST MEGELŐZŐ SZAKASZ AZ INDULÁSI REPÜLŐTÉREN, ILLETVE A TRANZITREPÜLŐTEREKEN

2.1.   Szállítás a repülőtérre és a repülőtéren való tartózkodás

A repülőtérre szállítást és a repülőtéren való tartózkodást illetően a következőket kell alkalmazni:

| a) | a kísérőszemélyeknek és a kitoloncolandó személyeknek elvileg az indulás előtt legalább három órával a repülőtéren kell lenniük; |
| --- | --- |

a)

a kísérőszemélyeknek és a kitoloncolandó személyeknek elvileg az indulás előtt legalább három órával a repülőtéren kell lenniük;

| b) | a kitoloncolandó személyeket tájékoztatni kell kitoloncolásuk végrehajtásáról, továbbá arról, hogy saját érdekük, hogy a kísérőszemélyekkel maradéktalanul együttműködjenek. Világossá kell tenni, hogy nem tűrik a kitoloncolást megzavaró magatartást, illetve, hogy az ilyen magatartással nem lehet elérni a kitoloncolási művelet leállítását; |
| --- | --- |

b)

a kitoloncolandó személyeket tájékoztatni kell kitoloncolásuk végrehajtásáról, továbbá arról, hogy saját érdekük, hogy a kísérőszemélyekkel maradéktalanul együttműködjenek. Világossá kell tenni, hogy nem tűrik a kitoloncolást megzavaró magatartást, illetve, hogy az ilyen magatartással nem lehet elérni a kitoloncolási művelet leállítását;

[...]

2.2.   Bejelentkezés a repülőtéren, beszállás és biztonsági vizsgálat

A repülőtéri bejelentkezésre, beszállásra és biztonsági vizsgálatra vonatkozó szabályok a következők:

| a) | a kitoloncolási művelet megkezdésének mindenkori helyszíne szerinti tagállam kísérőszemélyei felelősek a bejelentkezésért, valamint, hogy segítséget nyújtsanak az ellenőrzésnél történő áthaladás során; |
| --- | --- |

a)

a kitoloncolási művelet megkezdésének mindenkori helyszíne szerinti tagállam kísérőszemélyei felelősek a bejelentkezésért, valamint, hogy segítséget nyújtsanak az ellenőrzésnél történő áthaladás során;

| b) | a közös légi járatra való beszállás előtt valamennyi kitoloncolandó személyt gondos biztonsági vizsgálatnak kell alávetni. Minden olyan tárgyat, amely veszélyeztetheti a személyi biztonságot, illetve a közös légi járat biztonságát el kell venni tőlük, és azokat a csomagtérben kell elhelyezni; |
| --- | --- |

b)

a közös légi járatra való beszállás előtt valamennyi kitoloncolandó személyt gondos biztonsági vizsgálatnak kell alávetni. Minden olyan tárgyat, amely veszélyeztetheti a személyi biztonságot, illetve a közös légi járat biztonságát el kell venni tőlük, és azokat a csomagtérben kell elhelyezni;

| c) | a kitoloncolandó személy poggyászát nem szabad az utastérben elhelyezni. A csomagtérben elhelyezett valamennyi poggyászt biztonsági vizsgálatnak kell alávetni, és a tulajdonos nevét viselő címkével kell ellátni. A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) szabályai alapján veszélyesnek ítélt tárgyakat a poggyászból el kell távolítani; |
| --- | --- |

c)

a kitoloncolandó személy poggyászát nem szabad az utastérben elhelyezni. A csomagtérben elhelyezett valamennyi poggyászt biztonsági vizsgálatnak kell alávetni, és a tulajdonos nevét viselő címkével kell ellátni. A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet (ICAO) szabályai alapján veszélyesnek ítélt tárgyakat a poggyászból el kell távolítani;

| d) | a pénzt és értéktárgyakat a tulajdonos nevét viselő címkével ellátott átlátszó tokban kell elhelyezni. A kitoloncolandó személyeket tájékoztatni kell a félretett tárgyakra és pénzre vonatkozó eljárásról; |
| --- | --- |

d)

a pénzt és értéktárgyakat a tulajdonos nevét viselő címkével ellátott átlátszó tokban kell elhelyezni. A kitoloncolandó személyeket tájékoztatni kell a félretett tárgyakra és pénzre vonatkozó eljárásról;

[...]

3.   ELJÁRÁS A REPÜLÉS IDEJE ALATT

[...]

3.2.   Kényszerítő intézkedések alkalmazása

Kényszerítő intézkedések alkalmazására a következőképpen kerülhet sor:

| a) | a kényszerítő intézkedések során tiszteletben kell tartani a kitoloncolandó személyek jogait; |
| --- | --- |

a)

a kényszerítő intézkedések során tiszteletben kell tartani a kitoloncolandó személyek jogait;

| b) | kényszerítő intézkedéseket olyan személyekkel szemben lehet alkalmazni, akik megtagadják a kitoloncolást, vagy ellenállást tanúsítanak. A kényszerítő intézkedéseknek arányos mértékűnek kell lenniük, és erőszakot kizárólag indokolt mértékben lehet alkalmazni. A kitoloncolandó személy méltóságát és testi épségét meg kell őrizni. Ebből kifolyólag kétség esetén a „nem minden áron kitoloncolni” elvet követve le kell állítani a kitoloncolási műveletet, beleértve a kitoloncolandó személy ellenállásán és veszélyességén alapuló jogszerű kényszerítő intézkedések alkalmazását is; |
| --- | --- |

b)

kényszerítő intézkedéseket olyan személyekkel szemben lehet alkalmazni, akik megtagadják a kitoloncolást, vagy ellenállást tanúsítanak. A kényszerítő intézkedéseknek arányos mértékűnek kell lenniük, és erőszakot kizárólag indokolt mértékben lehet alkalmazni. A kitoloncolandó személy méltóságát és testi épségét meg kell őrizni. Ebből kifolyólag kétség esetén a „nem minden áron kitoloncolni” elvet követve le kell állítani a kitoloncolási műveletet, beleértve a kitoloncolandó személy ellenállásán és veszélyességén alapuló jogszerű kényszerítő intézkedések alkalmazását is;

| c) | a kényszerítő intézkedések a kitoloncolandó személy rendes légző képességét nem veszélyeztethetik, illetve nem korlátozhatják. Amennyiben kényszerítő erőt alkalmaznak, biztosítani kell, hogy a kitoloncolandó személy mellkasa függőleges helyzetben maradjon, és hogy a mellkasát a rendes lélegzetvételben semmi se akadályozza; |
| --- | --- |

c)

a kényszerítő intézkedések a kitoloncolandó személy rendes légző képességét nem veszélyeztethetik, illetve nem korlátozhatják. Amennyiben kényszerítő erőt alkalmaznak, biztosítani kell, hogy a kitoloncolandó személy mellkasa függőleges helyzetben maradjon, és hogy a mellkasát a rendes lélegzetvételben semmi se akadályozza;

| d) | az ellenállást tanúsító kitoloncolandó személyek mozgását kizárólag olyan kényszerítő eszközökkel szabad megakadályozni, amelyek a méltóságukat és testi épségüket nem veszélyeztetik; |
| --- | --- |

d)

az ellenállást tanúsító kitoloncolandó személyek mozgását kizárólag olyan kényszerítő eszközökkel szabad megakadályozni, amelyek a méltóságukat és testi épségüket nem veszélyeztetik;

| e) | a szervező tagállam és a részt vevő tagállamok a kitoloncolási műveletet megelőzően megállapodnak arról, hogy mely kényszerítő eszközök használatát engedélyezik. A légi járat biztonságát szolgáló rendkívüli intézkedések sérelme nélkül tilos a kitoloncolás megkönnyítése érdekében nyugtatószereket használni; |
| --- | --- |

e)

a szervező tagállam és a részt vevő tagállamok a kitoloncolási műveletet megelőzően megállapodnak arról, hogy mely kényszerítő eszközök használatát engedélyezik. A légi járat biztonságát szolgáló rendkívüli intézkedések sérelme nélkül tilos a kitoloncolás megkönnyítése érdekében nyugtatószereket használni;

| f) | valamennyi kísérőszemélyt tájékoztatni kell az engedélyezett és tiltott kényszerítő eszközökről; |
| --- | --- |

f)

valamennyi kísérőszemélyt tájékoztatni kell az engedélyezett és tiltott kényszerítő eszközökről;

| g) | azon kitoloncolandó személyeket, akiknél kényszerítő eszközt alkalmaztak, a teljes repülőút során állandó felügyelet alatt kell tartani; |
| --- | --- |

g)

azon kitoloncolandó személyeket, akiknél kényszerítő eszközt alkalmaztak, a teljes repülőút során állandó felügyelet alatt kell tartani;

| h) | a kitoloncolási művelet vezetője vagy annak helyettese határozhat arról, hogy ideiglenesen feloldják-e a kényszerítő eszközök használatát. |
| --- | --- |

h)

a kitoloncolási művelet vezetője vagy annak helyettese határozhat arról, hogy ideiglenesen feloldják-e a kényszerítő eszközök használatát.

3.3.   Egészségügyi személyzet és tolmácsok

Az egészségügyi személyzetre és a tolmácsokra a következő rendelkezések vonatkoznak:

| a) | a közös légi járaton legalább egy orvosnak jelen kell lennie; |
| --- | --- |

a)

a közös légi járaton legalább egy orvosnak jelen kell lennie;

| b) | az orvos hozzáféréssel rendelkezik a kitoloncolandó személyek egészségügyi lapjához, és az indulás előtt tájékoztatni kell azon kitoloncolandó személyekről, akiknél különleges egészségügyi problémát állapítottak meg. Ha közvetlenül az indulás előtt fedeznek fel valamely korábban nem ismert olyan egészségügyi problémát, amely a kitoloncolás végrehajtását befolyásolhatja, úgy azt az illetékes hatóságokkal együttműködve kell értékelni; |
| --- | --- |

b)

az orvos hozzáféréssel rendelkezik a kitoloncolandó személyek egészségügyi lapjához, és az indulás előtt tájékoztatni kell azon kitoloncolandó személyekről, akiknél különleges egészségügyi problémát állapítottak meg. Ha közvetlenül az indulás előtt fedeznek fel valamely korábban nem ismert olyan egészségügyi problémát, amely a kitoloncolás végrehajtását befolyásolhatja, úgy azt az illetékes hatóságokkal együttműködve kell értékelni;

| c) | a kitoloncolandó személyek gyógyszeres kezelését kizárólag orvos végezheti, a pontos orvosi diagnózis felállítását követően. A repülőút folyamán a kitoloncolandó személyek számára szükséges gyógyszereket a fedélzeten kell tartani; |
| --- | --- |

c)

a kitoloncolandó személyek gyógyszeres kezelését kizárólag orvos végezheti, a pontos orvosi diagnózis felállítását követően. A repülőút folyamán a kitoloncolandó személyek számára szükséges gyógyszereket a fedélzeten kell tartani;

| d) | valamennyi kitoloncolandó személynek lehetőséget kell biztosítani arra, hogy közvetlenül vagy tolmácson keresztül beszélhessen az orvossal vagy a kísérőszemélyekkel olyan nyelven, amelyen ki tudja fejezni magát; |
| --- | --- |

d)

valamennyi kitoloncolandó személynek lehetőséget kell biztosítani arra, hogy közvetlenül vagy tolmácson keresztül beszélhessen az orvossal vagy a kísérőszemélyekkel olyan nyelven, amelyen ki tudja fejezni magát;

| e) | a szervező tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kitoloncolási művelethez megfelelő egészségügyi és tolmács személyzet álljon rendelkezésre. |
| --- | --- |

e)

a szervező tagállamok gondoskodnak arról, hogy a kitoloncolási művelethez megfelelő egészségügyi és tolmács személyzet álljon rendelkezésre.

3.4.   A kitoloncolási művelet dokumentálása és ellenőrzése

3.4.1.   Felvételkészítés és külső megfigyelők

A közös légi járatokon videó- és/vagy audiofelvételek készítéséhez, valamint külső megfigyelők jelenlétéhez a szervező tagállam és a részt vevő tagállamok közötti előzetes megállapodásra van szükség.

[...]

5.   ÉRKEZÉSI SZAKASZ

Érkezéskor:

[...]

| c) | a szervező tagállam és a részt vevő tagállamok poggyászukkal és a beszállás előtt lefoglalt tárgyakkal együtt átadják a felelősségük alá tartozó kitoloncolandó személyeket a rendeltetési ország hatóságainak. A szervező és a részt vevő tagállamok vezető képviselői felelősek azért, hogy érkezéskor átadják a kitoloncolandó személyeket a helyi hatóságoknak. A kísérőszemélyek rendszerint nem hagyják el a repülőgépet; |
| --- | --- |

c)

a szervező tagállam és a részt vevő tagállamok poggyászukkal és a beszállás előtt lefoglalt tárgyakkal együtt átadják a felelősségük alá tartozó kitoloncolandó személyeket a rendeltetési ország hatóságainak. A szervező és a részt vevő tagállamok vezető képviselői felelősek azért, hogy érkezéskor átadják a kitoloncolandó személyeket a helyi hatóságoknak. A kísérőszemélyek rendszerint nem hagyják el a repülőgépet;

| d) | amennyiben ez helyénvaló és megvalósítható, úgy a szervező és a részt vevő tagállamoknak fel kell kérniük az érintett tagállamok konzuli személyzetét, bevándorlási összekötő tisztviselőit, illetve a rendeltetési országba előzőleg kiküldött tisztviselőit, hogy a nemzeti eljárásokkal összeegyeztethető mértékben segítsék elő a kitoloncolandó személyek átadását a helyi hatóságoknak; |
| --- | --- |

d)

amennyiben ez helyénvaló és megvalósítható, úgy a szervező és a részt vevő tagállamoknak fel kell kérniük az érintett tagállamok konzuli személyzetét, bevándorlási összekötő tisztviselőit, illetve a rendeltetési országba előzőleg kiküldött tisztviselőit, hogy a nemzeti eljárásokkal összeegyeztethető mértékben segítsék elő a kitoloncolandó személyek átadását a helyi hatóságoknak;

| e) | a kitoloncolandó személyeken a helyi hatóságoknak történő átadáskor nem lehet bilincs vagy más kényszerítő eszköz; |
| --- | --- |

e)

a kitoloncolandó személyeken a helyi hatóságoknak történő átadáskor nem lehet bilincs vagy más kényszerítő eszköz;

| f) | a kitoloncolandó személyek átadására a repülőgépen kívül kerül sor (a helyzetnek megfelelően a feljáró alján, vagy a repülőtér erre alkalmas helyiségében). Lehetőség szerint el kell kerülni, hogy a helyi hatóságok a repülőgép fedélzetére lépjenek; |
| --- | --- |

f)

a kitoloncolandó személyek átadására a repülőgépen kívül kerül sor (a helyzetnek megfelelően a feljáró alján, vagy a repülőtér erre alkalmas helyiségében). Lehetőség szerint el kell kerülni, hogy a helyi hatóságok a repülőgép fedélzetére lépjenek;

| g) | a rendeltetési hely repülőterén a lehető legrövidebb időt kell eltölteni; |
| --- | --- |

g)

a rendeltetési hely repülőterén a lehető legrövidebb időt kell eltölteni;

| h) | a szervező tagállam és a részt vevő tagállamok feladata nem várt események esetén megfelelő intézkedéseket tenni a kísérőszemélyek és képviselők, valamint azon kitoloncolandó személyek vonatkozásában, akiknek a visszafogadását nem engedélyezték, amennyiben a kitoloncolandó személyek kiszállását követően a repülőgép nem indulhat el azonnal. Ezen intézkedések szükség esetén kiterjednek a szállás biztosítására is. |
| --- | --- |

h)

a szervező tagállam és a részt vevő tagállamok feladata nem várt események esetén megfelelő intézkedéseket tenni a kísérőszemélyek és képviselők, valamint azon kitoloncolandó személyek vonatkozásában, akiknek a visszafogadását nem engedélyezték, amennyiben a kitoloncolandó személyek kiszállását követően a repülőgép nem indulhat el azonnal. Ezen intézkedések szükség esetén kiterjednek a szállás biztosítására is.

6.   SIKERTELEN KITOLONCOLÁSI MŰVELET

Amennyiben a rendeltetési ország hatóságai megtagadják a területükre való beutazást, vagy a kitoloncolási műveletet egyéb okok miatt le kell állítani, úgy a szervező tagállam és az egyes részt vevő tagállamok saját költségükön biztosítják a felelősségük alá tartozó kitoloncolandó személyek saját területükre történő visszaszállítását.

További magyarázat:

| — | A visszatérésre kötelezett személyek repülőtéri biztonsági személyzet vagy alkalmazott külső személyzet általi kísérete elvileg összeegyeztethető a visszatérési irányelv 8. cikkével. Összességében azonban a tagállamok felelnek a kitoloncolási művelet végrehajtásáért (kitoloncolási végzés kiadása és a kényszerítő intézkedések/kíséret arányos alkalmazása). A fent említett iránymutatások 1.2.3. pontja szerint: „
  Amennyiben valamely részt vevő tagállam a magánszektorból vesz igénybe kísérőszemélyeket, úgy az említett tagállam hatóságai legalább egy hivatalos képviselőt biztosítanak a légi jármű fedélzetén
  ”. Ebből az következik, hogy a tagállamok kötelesek felügyeleti szerepet betölteni, amikor „kiszervezik” a kitoloncolást, valamint hogy nem kizárt a légitársaságok biztonsági személyzetének használata a kíséretre, feltéve, hogy az engedélyezett és legalább egy tagállami tisztviselő figyelemmel kíséri az eljárást. |
| --- | --- |

—

A visszatérésre kötelezett személyek repülőtéri biztonsági személyzet vagy alkalmazott külső személyzet általi kísérete elvileg összeegyeztethető a visszatérési irányelv 8. cikkével. Összességében azonban a tagállamok felelnek a kitoloncolási művelet végrehajtásáért (kitoloncolási végzés kiadása és a kényszerítő intézkedések/kíséret arányos alkalmazása). A fent említett iránymutatások 1.2.3. pontja szerint: „
  Amennyiben valamely részt vevő tagállam a magánszektorból vesz igénybe kísérőszemélyeket, úgy az említett tagállam hatóságai legalább egy hivatalos képviselőt biztosítanak a légi jármű fedélzetén
  ”. Ebből az következik, hogy a tagállamok kötelesek felügyeleti szerepet betölteni, amikor „kiszervezik” a kitoloncolást, valamint hogy nem kizárt a légitársaságok biztonsági személyzetének használata a kíséretre, feltéve, hogy az engedélyezett és legalább egy tagállami tisztviselő figyelemmel kíséri az eljárást.

| — | Gyűjtő visszatérési műveletek (harmadik országbeli hatóságok repülőgépet küldenek az EU-ba, amelyen a felügyeletük mellett visszaszállítják állampolgáraikat): A tagállamok felelősek a kitoloncolási művelet végrehajtásáért addig, amíg le nem zárult a rendeltetési országbeli hatóságoknak való átadás, és a repülőgép el nem hagyta az EU talaját. A kitoloncolási művelet egésze során biztosítani kell azonban az alapvető jogok tiszteletben tartását és a kényszerítő eszközök arányos használatát a fent meghatározott közös uniós normáknak megfelelően. Egy tagállami képviselő felügyeleti célból megfigyeli a kitoloncolás azon szakaszát, amelyet a rendeltetési ország hajt végre. Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló (EU) 2016/1624 rendelet (az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet) 28. cikkének (3) bekezdésével összhangban az Európai Határ- és Parti Őrség segítséget nyújthat a gyűjtő visszatérési műveletek megszervezése terén. Az ilyen műveletek során a részt vevő tagállamoknak és az Ügynökségnek biztosítaniuk kell az alapvető jogok és a visszaküldés tilalmára vonatkozó elv tiszteletben tartását, valamint a kényszerítő intézkedések arányos alkalmazását. E célból legalább a műveletben részt vevő valamely tagállam képviselőjének és egy, a kitoloncolás végrehajtásának felügyeletét ellátó személynek (valamely részt vevő tagállamból vagy a rendelet 29. cikke szerint létrehozott állományból) a fedélzeten kell tartózkodnia a teljes művelet során, egészen a célországba érkezésig. |
| --- | --- |

—

Gyűjtő visszatérési műveletek (harmadik országbeli hatóságok repülőgépet küldenek az EU-ba, amelyen a felügyeletük mellett visszaszállítják állampolgáraikat): A tagállamok felelősek a kitoloncolási művelet végrehajtásáért addig, amíg le nem zárult a rendeltetési országbeli hatóságoknak való átadás, és a repülőgép el nem hagyta az EU talaját. A kitoloncolási művelet egésze során biztosítani kell azonban az alapvető jogok tiszteletben tartását és a kényszerítő eszközök arányos használatát a fent meghatározott közös uniós normáknak megfelelően. Egy tagállami képviselő felügyeleti célból megfigyeli a kitoloncolás azon szakaszát, amelyet a rendeltetési ország hajt végre. Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló (EU) 2016/1624 rendelet (az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet) 28. cikkének (3) bekezdésével összhangban az Európai Határ- és Parti Őrség segítséget nyújthat a gyűjtő visszatérési műveletek megszervezése terén. Az ilyen műveletek során a részt vevő tagállamoknak és az Ügynökségnek biztosítaniuk kell az alapvető jogok és a visszaküldés tilalmára vonatkozó elv tiszteletben tartását, valamint a kényszerítő intézkedések arányos alkalmazását. E célból legalább a műveletben részt vevő valamely tagállam képviselőjének és egy, a kitoloncolás végrehajtásának felügyeletét ellátó személynek (valamely részt vevő tagállamból vagy a rendelet 29. cikke szerint létrehozott állományból) a fedélzeten kell tartózkodnia a teljes művelet során, egészen a célországba érkezésig.

7.2.   Légi átszállítás

Jogalap: 2003/110/EK irányelv

| — | Átszállítás iránti kérelem légi úton történő kiutasítás céljából: a 2003/110/EK irányelv melléklete |
| --- | --- |

—

Átszállítás iránti kérelem légi úton történő kiutasítás céljából: a 2003/110/EK irányelv melléklete

| — | A 2003/110/EK irányelv 4. cikkének (5) bekezdése szerinti központi hatóságok listája, amelyekhez az átszállítási kérelmek beérkeznek (elérhető mint EMH ad hoc felmérés, visszatérés, 2015, az EMH Europa weboldalán) |
| --- | --- |

—

A 2003/110/EK irányelv 4. cikkének (5) bekezdése szerinti központi hatóságok listája, amelyekhez az átszállítási kérelmek beérkeznek (elérhető mint EMH ad hoc felmérés, visszatérés, 2015, az EMH Europa weboldalán)

A 2003/110/EK irányelv a kíséret nélküli és a kísérettel ellátott, légi úton történő kiutasításokra tekintettel meghatározza a tagállamok tranzitrepülőtereinek illetékes hatóságai közötti segítségnyújtással kapcsolatos intézkedéseket. Olyan szabályokat állapít meg, amelyek célja a kitoloncolandó személyek átszállításának megkönnyítése a kiutasítási határozatot elfogadó és végrehajtó tagállamtól eltérő tagállam repülőterén. E célból meghatározza, hogy milyen körülmények között hajthatók végre az átszállítási műveletek, és megadja, hogy a megkeresett tagállamnak mely segítségnyújtási intézkedéseket kell végrehajtania. A segítségnyújtás iránti megkereséseket a 2003/110/EK irányelvhez csatolt formanyomtatványon kell benyújtani. Ezeket a megkereséseket a tagállamok e célra kijelölt központi hatóságainak kell megküldeni.

7.3.   Légi úton történő közös kitoloncolási műveletek

Jogalap: 2004/573/EK határozat

| — | A közös légi járatok szervezéséért felelős és/vagy az azokban történő részvételért felelős nemzeti hatóságok listája a 2004/573/EK határozat 3. cikke értelmében (elérhető mint EMH ad hoc felmérés, visszatérés, 2015, az EMH Europa weboldalán) |
| --- | --- |

—

A közös légi járatok szervezéséért felelős és/vagy az azokban történő részvételért felelős nemzeti hatóságok listája a 2004/573/EK határozat 3. cikke értelmében (elérhető mint EMH ad hoc felmérés, visszatérés, 2015, az EMH Europa weboldalán)

A 2004/573/EK határozat kifejezetten foglalkozik az ilyen műveletek szervezéséért vagy az azokban való részvételért felelős hatóságok általános és konkrét feladatainak meghatározásával. A légi úton történő közös kitoloncolásokra vonatkozó biztonsági rendelkezésekről szóló közös iránymutatások e tanácsi határozat mellékletében találhatók. A visszatérési irányelv 8. cikkének (5) bekezdése értelmében ezeket az iránymutatásokat minden légi úton végrehajtott kitoloncolás esetében figyelembe kell venni, beleértve a tisztán nemzeti műveleteket is (lásd a fenti 7.1. szakaszt).

7.4.   Az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség által koordinált visszaküldési műveletek

Jogalap: az (EU) 2016/1624 rendelet – 28. cikk

Az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség egyik feladata, hogy – az uniós visszatérési politikával összhangban és különösen az uniós visszatérési jogszabályok kulcsfontosságú elemét képező visszatérési irányelv értelmében – segítséget nyújtson a tagállamok közös kiutasítási műveleteinek megszervezése és végrehajtása terén. Az Ügynökség visszatérési ügyekben betöltött szerepét és az alapvető jogoknak való megfelelését 2016-ban megerősítette az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet.

Az Ügynökség által koordinált közös kiutasítási műveletek végrehajtása egyértelmű hozzáadott értékkel bír, és a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy széleskörűen éljenek ezzel a lehetőséggel.

Az Ügynökség által koordinált kiutasítási műveletek a kitoloncolás ellenőrzésének hatálya alá tartoznak (lásd a 8. szakaszt).

8.   A KITOLONCOLÁS ELLENŐRZÉSE

Jogalap: visszatérési irányelv – 8. cikk, (6) bekezdés

| — | A kitoloncolást ellenőrző nemzeti szervek jegyzéke: elérhető mint EMH ad hoc felmérés, visszatérés, 2015, az EMH Europa weboldalán; az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége által a kitoloncolást ellenőrző nemzeti szervekre vonatkozóan összeállított áttekintés, elérhető: http://fra.europa.eu/en/theme/asylum-migration-borders/forced-return |
| --- | --- |

—

A kitoloncolást ellenőrző nemzeti szervek jegyzéke: elérhető mint EMH ad hoc felmérés, visszatérés, 2015, az EMH Europa weboldalán; az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége által a kitoloncolást ellenőrző nemzeti szervekre vonatkozóan összeállított áttekintés, elérhető: http://fra.europa.eu/en/theme/asylum-migration-borders/forced-return

A tagállamok gondoskodnak a kitoloncolás hatékony ellenőrzési rendszeréről.

A kitoloncolás ellenőrzése fontos eszköz, amely a visszatérésre kötelezett személy és a végrehajtó hatóságok érdekét egyaránt szolgálhatja a tagállamok mindennapi kiutasítási gyakorlatainak beépített kontrollmechanizmusaként. A hatékony ellenőrzés segíthet a feszültség enyhítésében. Lehetővé teszi az esetleges hiányosságok gyors azonosítását és kiküszöbölését. Emellett védelmet nyújt a végrehajtó hatóságoknak – amelyeket néha indokolatlanul bírál a média vagy a nem-kormányzati szervezetek – azáltal, hogy pártatlan és semleges módon számol be a tevékenységeikről.

A visszatérési irányelv nem írja elő részletesen, hogy a kitoloncolást ellenőrző nemzeti rendszereknek hogyan kell felépülniük. Széles mérlegelési jogkört ad a tagállamoknak. Az irányelv szövege és háttere azonban útmutatást adhat:

| 1. | a kitoloncolás ellenőrzése a tagállamok által a kitoloncolással kapcsolatban végrehajtott összes tevékenységre kiterjed – a távozás előkészítésétől a visszatérési célországban való befogadásig, vagy a kitoloncolás meghiúsulása esetén az indulási helyre való visszatérésig. Nem terjed ki a visszatérés utáni ellenőrzésre, vagyis a visszatérésre kötelezett személy harmadik országba való befogadása utáni időszakra; |
| --- | --- |

1.

a kitoloncolás ellenőrzése a tagállamok által a kitoloncolással kapcsolatban végrehajtott összes tevékenységre kiterjed – a távozás előkészítésétől a visszatérési célországban való befogadásig, vagy a kitoloncolás meghiúsulása esetén az indulási helyre való visszatérésig. Nem terjed ki a visszatérés utáni ellenőrzésre, vagyis a visszatérésre kötelezett személy harmadik országba való befogadása utáni időszakra;

| 2. | az ellenőrző rendszereknek be kell vonniuk a kiutasítást végrehajtó hatóságoktól eltérő és független szervezeteket/szerveket („nemo monitor in res sua”); |
| --- | --- |

2.

az ellenőrző rendszereknek be kell vonniuk a kiutasítást végrehajtó hatóságoktól eltérő és független szervezeteket/szerveket („nemo monitor in res sua”);

| 3. | a közigazgatási szervek (például nemzeti ombudsman vagy független általános ellenőrzést végző szerv) is végezhetik az ellenőrzést. Mindazonáltal problémát okozhat, ha az ellenőrző szerepet a kiutasítást/kitoloncolást is végrehajtó közigazgatási szerv egyik alosztálya tölti be; |
| --- | --- |

3.

a közigazgatási szervek (például nemzeti ombudsman vagy független általános ellenőrzést végző szerv) is végezhetik az ellenőrzést. Mindazonáltal problémát okozhat, ha az ellenőrző szerepet a kiutasítást/kitoloncolást is végrehajtó közigazgatási szerv egyik alosztálya tölti be;

| 4. | a jogorvoslati lehetőségek puszta megléte az egyedi esetekben, illetve a nemzeti visszatérési politikák hatékonyságának ellenőrzésére szolgáló nemzeti rendszerek létezése önmagában nem minősül a visszatérési irányelv 8. cikke (6) bekezdésének megfelelő alkalmazásának; |
| --- | --- |

4.

a jogorvoslati lehetőségek puszta megléte az egyedi esetekben, illetve a nemzeti visszatérési politikák hatékonyságának ellenőrzésére szolgáló nemzeti rendszerek létezése önmagában nem minősül a visszatérési irányelv 8. cikke (6) bekezdésének megfelelő alkalmazásának;

| 5. | a tagállamok nem kötelesek automatikusan finanszírozni az ellenőrzés összes költségét (például a személyzeti költségeket), viszont a tagállamok kötelesek biztosítani a kitoloncolás ellenőrzésére szolgáló rendszer átfogó működését (hatékony érvényesülés); |
| --- | --- |

5.

a tagállamok nem kötelesek automatikusan finanszírozni az ellenőrzés összes költségét (például a személyzeti költségeket), viszont a tagállamok kötelesek biztosítani a kitoloncolás ellenőrzésére szolgáló rendszer átfogó működését (hatékony érvényesülés);

| 6. | a visszatérési irányelv 8. cikkének (6) bekezdése nem kötelezi a tagállamokat minden egyes kitoloncolási művelet ellenőrzésére. A helyszíni ellenőrzéseken és véletlenszerű mintavételen alapuló ellenőrzési rendszerek kielégítőnek tekinthetők, amennyiben az ellenőrzés intenzitása elegendő az ellenőrzés átfogó hatékonyságának biztosításához; |
| --- | --- |

6.

a visszatérési irányelv 8. cikkének (6) bekezdése nem kötelezi a tagállamokat minden egyes kitoloncolási művelet ellenőrzésére. A helyszíni ellenőrzéseken és véletlenszerű mintavételen alapuló ellenőrzési rendszerek kielégítőnek tekinthetők, amennyiben az ellenőrzés intenzitása elegendő az ellenőrzés átfogó hatékonyságának biztosításához;

| 7. | a visszatérési irányelv 8. cikkének (6) bekezdése nem biztosít alanyi jogot a visszatérésre kötelezett személynek arra, hogy esetében végrehajtsák az ellenőrzést. |
| --- | --- |

7.

a visszatérési irányelv 8. cikkének (6) bekezdése nem biztosít alanyi jogot a visszatérésre kötelezett személynek arra, hogy esetében végrehajtsák az ellenőrzést.

Az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség által koordinált kiutasítási műveletek nyomon követése:

| — | Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet 28. cikkének (6) bekezdése előírja, hogy „[v]alamennyi visszaküldési műveletet a 2008/115/EK irányelv 8. cikke (6) bekezdésének megfelelően nyomon kell követni [...], [ez] objektív és átlátható kritériumok alapján történik, és kiterjed a visszaküldési művelet egészére, az indulást megelőző szakasztól a visszatérésre kötelezett személyek nem uniós visszaküldési célországnak történő átadásáig”. Ez azt jelenti, hogy minden olyan kitoloncolási műveletet, amelyhez az Ügynökség koordinációt, egy vagy több tagállam pedig technikai és operatív megerősítést biztosít, nyomon kell követni a visszatérési irányelv 8. cikkének (6) bekezdését átültető nemzeti szabályokkal és rendelkezésekkel összhangban. |
| --- | --- |

—

Az Európai Határ- és Parti Őrségről szóló rendelet 28. cikkének (6) bekezdése előírja, hogy „[v]alamennyi visszaküldési műveletet a 2008/115/EK irányelv 8. cikke (6) bekezdésének megfelelően nyomon kell követni [...], [ez] objektív és átlátható kritériumok alapján történik, és kiterjed a visszaküldési művelet egészére, az indulást megelőző szakasztól a visszatérésre kötelezett személyek nem uniós visszaküldési célországnak történő átadásáig”. Ez azt jelenti, hogy minden olyan kitoloncolási műveletet, amelyhez az Ügynökség koordinációt, egy vagy több tagállam pedig technikai és operatív megerősítést biztosít, nyomon kell követni a visszatérési irányelv 8. cikkének (6) bekezdését átültető nemzeti szabályokkal és rendelkezésekkel összhangban.

| — | A nemzeti jogban előírt beszámolási kötelezettség sérelme nélkül a kitoloncolás végrehajtásának felügyeletét ellátó személyeknek minden egyes művelet után jelentést kell tenniük az Ügynökség ügyvezető igazgatója, az alapjogi tisztviselő, valamint a műveletben részt vevő valamennyi tagállam illetékes nemzeti hatóságai számára. |
| --- | --- |

—

A nemzeti jogban előírt beszámolási kötelezettség sérelme nélkül a kitoloncolás végrehajtásának felügyeletét ellátó személyeknek minden egyes művelet után jelentést kell tenniük az Ügynökség ügyvezető igazgatója, az alapjogi tisztviselő, valamint a műveletben részt vevő valamennyi tagállam illetékes nemzeti hatóságai számára.

9.   A KITOLONCOLÁS ELHALASZTÁSA

Jogalap: visszatérési irányelv – 9. cikk

| 1. | A tagállamok elhalasztják a kitoloncolást








  a) | ha az megsértené a visszaküldés tilalmának elvét; vagy |
| --- | --- | --- |

1.

A tagállamok elhalasztják a kitoloncolást

a)

ha az megsértené a visszaküldés tilalmának elvét; vagy

| b) | mindaddig, amíg a 13. cikk (2) bekezdésének megfelelően felfüggesztették a kitoloncolást. |
| --- | --- |

b)

mindaddig, amíg a 13. cikk (2) bekezdésének megfelelően felfüggesztették a kitoloncolást.

| 2. | A tagállamok az egyes esetek konkrét körülményeinek figyelembevételével megfelelő időszakra elhalaszthatják a kitoloncolást. Az eljárás során a tagállamoknak különösen az alábbiakat kell figyelembe venniük:








  a) | a harmadik országbeli állampolgár fizikai vagy szellemi állapota; |
| --- | --- | --- |

2.

A tagállamok az egyes esetek konkrét körülményeinek figyelembevételével megfelelő időszakra elhalaszthatják a kitoloncolást. Az eljárás során a tagállamoknak különösen az alábbiakat kell figyelembe venniük:

a)

a harmadik országbeli állampolgár fizikai vagy szellemi állapota;

| b) | technikai okok, például a szállítási kapacitás hiánya vagy a kitoloncolás meghiúsulása a személyazonosság megállapításának hiánya miatt. |
| --- | --- |

b)

technikai okok, például a szállítási kapacitás hiánya vagy a kitoloncolás meghiúsulása a személyazonosság megállapításának hiánya miatt.

| 3. | Ha a kitoloncolást az (1) és (2) bekezdésben foglaltak szerint elhalasztották, az érintett harmadik országbeli állampolgár számára a 7. cikk (3) bekezdésében felsorolt kötelezettségek írhatók elő. |
| --- | --- |

3.

Ha a kitoloncolást az (1) és (2) bekezdésben foglaltak szerint elhalasztották, az érintett harmadik országbeli állampolgár számára a 7. cikk (3) bekezdésében felsorolt kötelezettségek írhatók elő.

A visszatérési irányelv két abszolút tilalmat határoz meg: A tagállamok nem hajthatják végre egy személy kitoloncolását, ha ez sértené a visszaküldés tilalmának elvét, továbbá nem hajthatnak végre kitoloncolást mindaddig, amíg egy folyamatban lévő fellebbezésnek halasztó hatálya van a kitoloncolásra.

Más esetekben a tagállamok az egyes esetek konkrét körülményeinek figyelembevételével megfelelő időszakra elhalaszthatják a kitoloncolást. A lehetséges indokok listája szabadon bővíthető, és lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy rugalmasan reagáljanak a kitoloncolás elhalasztását indokoló, újonnan felmerülő vagy újonnan feltárt körülményekre. A visszatérési irányelvben felsorolt konkrét példák (az érintett személy fizikai vagy szellemi állapota; technikai okok, például a megfelelő szállítóeszközök hiánya) indikatív példák. A tagállamok nemzeti végrehajtási jogszabályaikban és/vagy közigazgatási gyakorlatukban további eseteket is meghatározhatnak.

További magyarázat:

| — | Az önkéntes távozásra vonatkozó határidő és a kitoloncolás elhalasztása közötti különbség: A visszatérési irányelv 7. cikke (önkéntes távozás) „türelmi időszakot” biztosít, ezzel lehetővé téve a szabályos és jól előkészített távozást; ez csak azokra a visszatérésre kötelezett személyekre vonatkozik, akik várhatóan önként teljesítik a kiutasítási határozatot. Az irányelv 9. cikke (a kitoloncolás elhalasztása) azokra az esetekre vonatkozik, amikor a visszatérési kötelezettség teljesítését az államnak kell kikényszerítenie, mert az önkéntes távozás nem lehetséges vagy nem biztosított. |
| --- | --- |

—

Az önkéntes távozásra vonatkozó határidő és a kitoloncolás elhalasztása közötti különbség: A visszatérési irányelv 7. cikke (önkéntes távozás) „türelmi időszakot” biztosít, ezzel lehetővé téve a szabályos és jól előkészített távozást; ez csak azokra a visszatérésre kötelezett személyekre vonatkozik, akik várhatóan önként teljesítik a kiutasítási határozatot. Az irányelv 9. cikke (a kitoloncolás elhalasztása) azokra az esetekre vonatkozik, amikor a visszatérési kötelezettség teljesítését az államnak kell kikényszerítenie, mert az önkéntes távozás nem lehetséges vagy nem biztosított.

| — | Jogállás a kitoloncolás elhalasztása alatt: a kitoloncolás elhalasztásának időtartama alatt a visszatérésre kötelezett személy a visszatérési irányelv 14. cikkében felsorolt biztosítékokban részesül (a visszatérési kötelezettség elhalasztásának írásbeli igazolása és néhány alapvető biztosíték, például sürgősségi egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés és a betegség szükséges kezelése, valamint a család egysége – lásd e kézikönyv 13. szakaszát). A visszatérésre kötelezett személy azonban nem minősül a tagállamban jogszerűen tartózkodó személynek, kivéve, ha a tagállam – a visszatérési irányelv 6. cikkének (4) bekezdése értelmében – úgy dönt, hogy tartózkodási engedélyt vagy jogosultságot biztosít a harmadik országbeli állampolgár számára. |
| --- | --- |

—

Jogállás a kitoloncolás elhalasztása alatt: a kitoloncolás elhalasztásának időtartama alatt a visszatérésre kötelezett személy a visszatérési irányelv 14. cikkében felsorolt biztosítékokban részesül (a visszatérési kötelezettség elhalasztásának írásbeli igazolása és néhány alapvető biztosíték, például sürgősségi egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés és a betegség szükséges kezelése, valamint a család egysége – lásd e kézikönyv 13. szakaszát). A visszatérésre kötelezett személy azonban nem minősül a tagállamban jogszerűen tartózkodó személynek, kivéve, ha a tagállam – a visszatérési irányelv 6. cikkének (4) bekezdése értelmében – úgy dönt, hogy tartózkodási engedélyt vagy jogosultságot biztosít a harmadik országbeli állampolgár számára.

| — | A kitoloncolás elhalasztása alatti konkrét tartózkodási hely kijelölése: A 9. cikk (3) bekezdése konkrétan hivatkozik a 7. cikk (3) bekezdésében felsorolt lehetőségekre a szökés kockázatának elkerülése céljából (lásd a 6.2. szakaszt), ideértve például az egy adott helyen való tartózkodásra vonatkozó kötelezettség előírásának lehetőségét. |
| --- | --- |

—

A kitoloncolás elhalasztása alatti konkrét tartózkodási hely kijelölése: A 9. cikk (3) bekezdése konkrétan hivatkozik a 7. cikk (3) bekezdésében felsorolt lehetőségekre a szökés kockázatának elkerülése céljából (lásd a 6.2. szakaszt), ideértve például az egy adott helyen való tartózkodásra vonatkozó kötelezettség előírásának lehetőségét.

10.   KÍSÉRŐ NÉLKÜLI KISKORÚAK KIUTASÍTÁSA

A visszatérési irányelv a kiskorúakra is vonatkozik – ideértve a kísérő nélküli kiskorúakat is –, és konkrét biztosítékokról rendelkezik, amelyeket a tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk. Ezek a biztosítékok minden olyan, tizennyolc év alatti (vagyis kiskorú) egyénre vonatkoznak, aki érte felelős nagykorú személy kísérete nélkül lépett a tagállamok területére, mindaddig, amíg ilyen személy tényleges felügyelete alá nem kerül (a tagállamok területére való beutazás után kíséret nélkül maradt kiskorúakat is beleértve). Egyes tagállamokban a 18 év alatti serdülők számára biztosítják az önálló döntés jogát a kiutasítási (és menekültügyi) eljárásokban; mindazonáltal a tagállamok számára minden 18 éven aluli kiskorú esetében kötelező a visszatérési irányelvben foglalt biztosítékok alkalmazása.

A tartós megoldások kulcsfontosságúak ahhoz, hogy hosszú távon rendet és stabilitást lehessen biztosítani valamennyi kiskorú számára. A kiutasítás a kísérő nélküli kiskorúakkal kapcsolatos tartós megoldások egyike, és minden tagállami intézkedés esetén kulcsfontosságú szempontként figyelembe kell venni a gyermek mindenek felett álló érdekét. A kísérő nélküli kiskorú kiutasításáról való döntés előtt – és a gyermekek jogairól szóló egyezmény (50) 12. cikkének (2) bekezdésével összhangban – a kiskorúakat meg kell hallgatni akár közvetlenül, akár képviselőn vagy megfelelő szervezeten keresztül, valamint minden esetben egyedi értékelést kell végezni a gyermek mindenek felett álló érdekéről, ezen belül konkrét igényeiről, a család aktuális helyzetéről és a visszatérési célországban fennálló helyzetről és befogadási körülményekről. Az értékelés során következetesen meg kell vizsgálni, hogy a származási országba való visszatérés, illetve a családegyesítés valóban a gyermek mindenek felett álló érdeke-e.

Az értékelést az illetékes hatóságoknak multidiszciplináris megközelítést alkalmazva, a kiskorú mellé kijelölt gyám és/vagy az illetékes gyermekvédelmi hatóság bevonásával kell elvégezniük. A tagállamoknak emellett rendszeres időközönként felül kell vizsgálniuk a gyermek mindenek felett álló érdekét, a konkrét esetben bekövetkezett fejlemények figyelembevételével.

A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy vegyék figyelembe az UNHCR és az UNICEF által a gyermek mindenek felett álló érdekének meghatározására vonatkozóan közösen kidolgozott irányelvekben foglalt, értelmező és operatív iránymutatásokat (51), az ENSZ Gyermekjogi Bizottságának 14. sz. általános észrevételét (52) – amely szerint a gyermek mindenek felett álló érdeke elsődleges szempontként kezelendő –, az UNHCR irányelveit a gyermek mindenek felett álló érdekének meghatározásáról (53), valamint az UNHCR által a mindenek felett álló érdek meghatározására vonatkozóan kidolgozott irányelvek végrehajtásáról szóló kézikönyvet (54).

A kiskorúak arra vonatkozó joga, hogy a rájuk vonatkozó vagy őket érintő kiutasítási eljárás során meghallgassák őket, a mindenek felett álló érdek értékelésének szerves részét képezi (lásd a gyermekek jogairól szóló egyezmény 12. cikkét), és azt az uniós jog alapelveként elismert, az Alapjogi Chartában rögzített alapvető jogként tiszteletben kell tartani. Ez a jog magában foglalja azt, hogy megfelelő jelentőséget tulajdonítanak a kiskorúak véleményének – figyelembe véve életkorukat és érettségüket, valamint az esetleges kommunikációs nehézségeiket – az eljárásban való érdemi részvételük biztosítása érdekében, továbbá hogy tiszteletben tartják a kiskorú szabad véleménynyilvánításhoz való jogát (további útmutatásért lásd a 12.1. szakaszt).

A kísérő nélküli kiskorú fogalommeghatározása: a visszatérési irányelv nem határozza meg a kísérő nélküli kiskorú fogalmát. Tekintettel arra, hogy a kísérő nélküli kiskorúak sok esetben menedékkérők vagy azok voltak, a Bizottság a legújabb menedékjogi irányelvekben – konkrétan a befogadási feltételekről szóló átdolgozott irányelv 2. cikkének e) pontjában – foglalt meghatározás használatát szorgalmazza: „
  olyan kiskorú, aki jogszabály vagy az érintett tagállam gyakorlata alapján érte felelős nagykorú személy kísérete nélkül lépett a tagállamok területére, mindaddig, amíg ilyen személy tényleges felügyelete alá nem kerül; ide tartozik azon kiskorú is, aki a tagállamok területére történt belépést követően maradt felügyelet nélkül
  ”.

A kiutasítási határozat kiadásának mellőzése kísérő nélküli kiskorúak esetében: A visszatérési irányelv 6. cikkének (4) bekezdése kifejezetten lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a nemzeti joggal összhangban bármikor tartózkodási engedélyt vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedélyt adjanak ki az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok számára. Ez az általános szabály a kiskorúakra is érvényes. Következésképpen azok a tagállamok, amelyek nem kívánják kiutasítani/kitoloncolni a területükön illegálisan tartózkodó harmadik országbeli kiskorúakat, vagy a gyermek mindenek felett álló érdekének értékelése alapján tartózkodnak a kísérő nélküli kiskorú kitoloncolásától, bármikor tartózkodási engedélyt adhatnak ki (például a 18. életév betöltéséig való tartózkodást lehetővé tevő ideiglenes engedély).

A visszatérési irányelv 6. cikkének (1) bekezdése azonban választásra kötelezi a tagállamokat az „A” (engedély kiadása vagy tartózkodási jog biztosítása) és a „B” (kiutasítási eljárás lefolytatása) lehetőség között (lásd az 5. szakaszt). A tagállamoknak ezért egyértelmű szabályokat kell meghatározniuk a kísérő nélküli kiskorúak jogállására vonatkozóan, amelyek lehetővé teszik vagy a kiutasítási határozat kiadását és a kiutasítás végrehajtását, vagy a kiskorú számára tartózkodási jog biztosítását a nemzeti jogszabályokkal összhangban. A tagállamoknak törekedniük kell annak biztosítására, hogy a visszatérésre nem kötelezett, kísérő nélküli kiskorúak számára hozzáférhetők legyenek a jogállás meghatározására irányuló eljárások. Ez egyértelmű megközelítés, amelynek célja a „szürke zónák” csökkentése és a jogbiztonság javítása minden érintett fél számára. A fentiekre való tekintettel a visszatérési irányelvvel való összeegyeztethetőség érdekében azokban a tagállamokban, amelyek a gyermek mindenek felett álló érdekének értékelését követően nem kívánják kiutasítani/kitoloncolni a harmadik országbeli kiskorúakat, a kísérő nélküli kiskorúak helyzetét meghatározó jogi keretnek rendelkeznie kell vagy ideiglenes engedély vagy tartózkodási jog biztosításáról (például a 18. életév betöltéséig), vagy kiutasítási határozat kiadásáról és a kitoloncolás elhalasztásáról a visszatérési irányelv 6. és 9. cikkének megfelelően.

10.1.   Megfelelő szervek általi segítségnyújtás

Jogalap: visszatérési irányelv – 10. cikk, (1) bekezdés

A kísérő nélküli kiskorúakra vonatkozó kiutasítási határozat elrendelése előtt a gyermekek legjobb érdekének kellő figyelembevételével a kiutasítást végrehajtó hatóságtól eltérő megfelelő szervek általi segítségnyújtást kell biztosítani a kiskorúak számára.

Emlékeztető/magyarázat: A 10. cikk (1) bekezdése nem szerepelt a bizottsági javaslatban. Az egyeztetések során került bele a szövegbe, és az Európa Tanács kitoloncolásról szóló húsz iránymutatásában (55) szereplő 2. iránymutatás (5) bekezdésén alapul, amely szerint „
  [a] kísérő nélküli kiskorúakra vonatkozó kitoloncolási végzés kiadásáról való döntés előtt a gyermek mindenek felett álló érdekének kellő figyelembevételével segítségnyújtást – különösen jogi segítséget – kell biztosítani a kiskorú számára
  ”.

A „megfelelő szervek” jellege: a „megfelelő szervnek” a kiutasítást végrehajtó hatóságtól eltérő szervnek kell lennie, és lehet kormányzati szerv (lehetőleg ugyanazon minisztériumon belüli eltérő szolgálat) vagy nem kormányzati szervezet, vagy a kettő kombinációja, amely lehetővé teszi a multidiszciplináris együttműködést a kormány által támogatott és a nem kormányzati gyámsági és/vagy gyermekvédelmi szervek között. A gyermekek ellátásáért és védelméért felelős szerveknek meg kell felelniük a biztonság, az egészség, a személyzet alkalmassága és a hozzáértő felügyelet terén meghatározott normáknak. A szereplők különböző feladatait és felelősségeit egyértelműen és átláthatóan kell meghatározni, különösen a kísérő nélküli kiskorú esetében, hogy aktívan és ténylegesen részt vehessen az őt érintő valamennyi ügyben.

A „segítségnyújtás” jellege: a segítségnyújtásnak magában kell foglalnia a jogi segítséget is, ugyanakkor nem korlátozódhat csak arra. Szintén foglalkozni kell a visszatérési irányelvben említett további szempontokkal is – amilyen például a szükséges egészségügyi segítségnyújtás és ellátás biztosítása, a családdal való kapcsolattartás, az oktatáshoz való hozzáférés – a gyermekek jogairól szóló ENSZ-egyezményben meghatározott jogok érvényesítésének elősegítése érdekében. Külön hangsúlyt kell fektetni arra, hogy a kiskorúval előzetesen, majd minden folyamat és eljárás során, valamint az őt érintő összes döntés kapcsán egyeztetni kell. A kiskorúakat gyermekbarát, valamint koruknak, illetve a körülményeknek megfelelő módon tájékoztatni kell jogaikról, az eljárásokról és a védelmük érdekében igénybe vehető szolgáltatásokról.

A „segítségnyújtás” időzítése: a megfelelő szerveknek a lehető legkorábban, még a kiutasítási határozat kiadása előtt meg kell kezdeniük a segítségnyújtást. Ennek előfeltétele az életkor gyors megállapítása az érintett kiskorú szavahihetőségének feltételezésével. A segítségnyújtásnak folyamatos és stabil folyamatnak kell lennie, ideértve a kiutasítás szakaszát is. Kiterjedhet továbbá a visszatérés utáni szakaszra is, ezzel biztosítva a visszatérés megfelelő nyomon követését. Szükség esetén gondoskodni kell a tagállamban fennálló gyámságnak a visszatérési célországba való átviteléről a 10. cikk (2) bekezdése értelmében.

Az életkor megállapítása: a visszatérési irányelv nem rendelkezik az életkor megállapításáról. Az uniós bevándorlási és menekültügyi vívmányok következetes értelmezése alapján a Bizottság ajánlja, hogy a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv 25. cikkének (5) bekezdésében foglalt rendelkezéseket alkalmazzák, valamint vegyék figyelembe a kapcsolódó – például az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal által kidolgozott – dokumentumokat (56).

Folyamatos segítségnyújtás a menekültügyi és kiutasítási eljárások során: Jóllehet a menedékkérők számára biztosított gyámság és a kiutasítási eljárás során a kiskorúaknak/gyermekeknek nyújtandó „segítség” jogalapja különböző, a menekültügyi vívmányokban és a visszatérési irányelvben meghatározott követelmények között szoros kapcsolat áll fenn, és a menekültügyi és kiutasítási eljárásokban a segítségnyújtás folytonosságára kell törekedni.

| — | A gyámság biztosítása önmagában nem elegendő a kiskorúaknak történő segítségnyújtásra vonatkozó kötelezettség teljesítéséhez, mivel a „megfelelő szervek általi segítségnyújtás” túlmutat a gyámságon. |
| --- | --- |

—

A gyámság biztosítása önmagában nem elegendő a kiskorúaknak történő segítségnyújtásra vonatkozó kötelezettség teljesítéséhez, mivel a „megfelelő szervek általi segítségnyújtás” túlmutat a gyámságon.

10.2.   Visszatérés egy családtaghoz, kinevezett gondviselőhöz vagy megfelelő befogadó létesítményekbe

Jogalap: visszatérési irányelv – 10. cikk, (2) bekezdés

Kísérő nélküli kiskorúaknak a tagállam területéről történő kitoloncolása előtt a tagállam hatóságainak meg kell győződniük arról, hogy a kiskorú

| — | egy családtagjához, |
| --- | --- |

—

egy családtagjához,

| — | kinevezett gondviselőhöz vagy |
| --- | --- |

—

kinevezett gondviselőhöz vagy

| — | a fogadó állam megfelelő befogadó létesítményéhez kerül. |
| --- | --- |

—

a fogadó állam megfelelő befogadó létesítményéhez kerül.

A visszatérési irányelv 10. cikkének (2) bekezdésében megadott lehetőségek közül ajánlott a családtagokhoz való visszatérés előnyben részesítése, kivéve, ha ez kifejezetten nem a gyermek mindenek felett álló érdekét szolgálja. A tagállamoknak tehát erőfeszítéseket kell tenniük a kísérő nélküli kiskorú személyazonosságának és állampolgárságának megállapítása, valamint családtagjainak felkutatása érdekében. A gondviselőhöz vagy megfelelő befogadó létesítménybe való visszatérés bizonyos körülmények között elfogadható alternatívának tekinthető.

A Bizottság azt ajánlja, hogy a tagállamok hajtsanak végre megfelelő reintegrációs intézkedéseket a származási országukba visszatérő, kísérő nélküli kiskorúak tekintetében, és biztosítsák az ilyen intézkedések gyors igénybevételének lehetőségét a távozás előtt és a nem uniós visszatérési célországba való megérkezés után egyaránt.

További magyarázat:

| — | Családfelkutatás: A tagállamoknak a kijelölt gondviselő és/vagy egy gyermekvédelmi szakember bevonásával mielőbb eljárást kell indítaniuk a kísérő nélküli kiskorúak szüleinek vagy családtagjainak felkutatása érdekében. A családfelkutatás elősegítése, valamint a gondviselő vagy a visszatérést célzó megfelelő lehetőség azonosítása érdekében az illetékes nemzeti hatóságoknak tevékenyen törekedniük kell a visszatérési célországban működő konzuli szolgálatokkal, összekötő tisztviselőkkel, gyermekvédelmi szervekkel, nemzetközi szervezetekkel és nem kormányzati szervezetekkel való együttműködésre, maradéktalanul kihasználva a határokon átnyúló együttműködés meglévő csatornáit. |
| --- | --- |

—

Családfelkutatás: A tagállamoknak a kijelölt gondviselő és/vagy egy gyermekvédelmi szakember bevonásával mielőbb eljárást kell indítaniuk a kísérő nélküli kiskorúak szüleinek vagy családtagjainak felkutatása érdekében. A családfelkutatás elősegítése, valamint a gondviselő vagy a visszatérést célzó megfelelő lehetőség azonosítása érdekében az illetékes nemzeti hatóságoknak tevékenyen törekedniük kell a visszatérési célországban működő konzuli szolgálatokkal, összekötő tisztviselőkkel, gyermekvédelmi szervekkel, nemzetközi szervezetekkel és nem kormányzati szervezetekkel való együttműködésre, maradéktalanul kihasználva a határokon átnyúló együttműködés meglévő csatornáit.

| — | Kiskorúak önkéntes távozása: a 10. cikk (2) bekezdése elvileg csak azokra a helyzetekre vonatkozik, amikor a gyermeket kitoloncolják, azokra viszont nem, amikor a gyermek önként távozik a tagállamból. A gyermek mindenek felett álló érdekének megfelelő figyelembevételére vonatkozó tagállami kötelezettséget tekintve ajánlott, hogy a családi helyzet, valamint a visszatérési célországban fennálló helyzet és befogadási körülmények értékelésére az önkéntes távozás esetében is sor kerüljön. |
| --- | --- |

—

Kiskorúak önkéntes távozása: a 10. cikk (2) bekezdése elvileg csak azokra a helyzetekre vonatkozik, amikor a gyermeket kitoloncolják, azokra viszont nem, amikor a gyermek önként távozik a tagállamból. A gyermek mindenek felett álló érdekének megfelelő figyelembevételére vonatkozó tagállami kötelezettséget tekintve ajánlott, hogy a családi helyzet, valamint a visszatérési célországban fennálló helyzet és befogadási körülmények értékelésére az önkéntes távozás esetében is sor kerüljön.

| — | A visszatérési célországban működő befogadó létesítmények megfelelőségét eseti alapon kell értékelni, figyelembe véve a visszatérő kiskorú egyéni helyzetét és életkorát. A visszatérési célországban a határrendőrség általi átvétel a szükséges nyomonkövetési és kísérő intézkedések végrehajtása nélkül nem minősül „megfelelő befogadásnak”. A tagállamoknak kiemelt figyelmet kell fordítaniuk a megfelelő szálláshely meglétére, valamint az egészségügyi ellátáshoz és az oktatáshoz való hozzáférésre a visszatérési célországban. A tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk a gyermekek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 20. cikkét, és a Bizottság ösztönzi a tagállamokat a gyermekek alternatív gondozásáról szóló ENSZ-iránymutatások (57) betartására. |
| --- | --- |

—

A visszatérési célországban működő befogadó létesítmények megfelelőségét eseti alapon kell értékelni, figyelembe véve a visszatérő kiskorú egyéni helyzetét és életkorát. A visszatérési célországban a határrendőrség általi átvétel a szükséges nyomonkövetési és kísérő intézkedések végrehajtása nélkül nem minősül „megfelelő befogadásnak”. A tagállamoknak kiemelt figyelmet kell fordítaniuk a megfelelő szálláshely meglétére, valamint az egészségügyi ellátáshoz és az oktatáshoz való hozzáférésre a visszatérési célországban. A tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk a gyermekek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 20. cikkét, és a Bizottság ösztönzi a tagállamokat a gyermekek alternatív gondozásáról szóló ENSZ-iránymutatások (57) betartására.

11.   BEUTAZÁSI TILALOM

Jogalap: visszatérési irányelv – 3. cikk, (6) bekezdés és 11. cikk

„Beutazási tilalom”: a kiutasítási határozatot kísérő közigazgatási vagy bírósági határozat vagy intézkedés, amely meghatározott időtartamra megtiltja a tagállamok területére való beutazást és a tagállamok területén való tartózkodást.

A kiutasítási határozatokkal együtt beutazási tilalmat kell elrendelni:

| a) | ha az önkéntes távozásra nem állapítottak meg határidőt; vagy |
| --- | --- |

a)

ha az önkéntes távozásra nem állapítottak meg határidőt; vagy

| b) | ha a visszatérési kötelezettség teljesítésére nem került sor. |
| --- | --- |

b)

ha a visszatérési kötelezettség teljesítésére nem került sor.

Egyéb esetekben a kiutasítási határozatok párosulhatnak beutazási tilalommal.

A beutazási tilalom időtartamát minden egyes eset idevágó körülményeinek alapos megfontolása alapján kell meghatározni, és az elméletileg nem haladja meg az öt évet. Mindazonáltal túllépheti az öt évet, ha a harmadik országbeli állampolgár a közrendre, a közbiztonságra vagy a nemzetbiztonságra nézve komoly fenyegetést jelent.

A visszatérési irányelvben foglalt, kiutasítással kapcsolatos beutazási tilalmak rendeltetése az, hogy megelőző hatást gyakoroljanak, és erősítsék az uniós visszatérési politika hitelességét azon egyértelmű üzenet közvetítésével, hogy azok, akik megszegik az uniós tagállamok migrációügyi szabályait, meghatározott ideig nem utazhatnak be egyik uniós tagállamba sem.

A visszatérési irányelv a tagállamokat két „minősített” esetben kötelezi arra, hogy beutazási tilalmat rendeljenek el: i. ha nem biztosították az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt, valamint ii. ha a visszatérési kötelezettség teljesítése elmaradt.

Minden egyéb esetben a kiutasítási határozatokat beutazási tilalom kísérheti.

A beutazási tilalom időtartamát a konkrét eset valamennyi releváns körülményének alapos megfontolása alapján kell meghatározni. Főszabályként a tilalom nem haladhatja meg az öt évet. A közrendre, a közbiztonságra vagy a nemzetbiztonságra nézve komoly fenyegetést jelentő esetekben a beutazási tilalom hosszabb időtartamra is elrendelhető.

A kiutasítással kapcsolatos beutazási tilalmakra vonatkozóan a visszatérési irányelvben meghatározott szabályok nem vonatkoznak azokra a beutazási tilalmakra, amelyeket nem a migrációval összefüggő okokból rendeltek el, így például az olyan harmadik országbeli állampolgárokkal szemben elrendelt beutazási tilalmakra, akik súlyos bűncselekményt követtek el, vagy akik esetében egyértelmű jelek mutatnak arra, hogy ilyen bűncselekményeket szándékoznak elkövetni (lásd az 1987/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (58) (SIS II rendelet) 24. cikkének (2) bekezdését), vagy az EUSZ V. címének 2. fejezetével összhangban elfogadott korlátozó intézkedésnek minősülő beutazási tilalmakra, beleértve az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsa által elrendelt utazási tilalmakat is.

11.1.   Az EU egészére vonatkozó hatály

A beutazási tilalom az összes tagállam területére történő belépést tiltja: a visszatérési irányelv (14) preambulumbekezdésének szövegéből és az irányelv valamennyi nyelvi változatának következetes összehasonlításából egyértelműen kitűnik, hogy a beutazási tilalom az összes tagállam területére való belépést és az összes tagállam területén való tartózkodást tiltja. A dán nyelvű változat egyes számot használ („
  ophold på en medlemsstats
  ”), ami kétségtelenül fordítási hibának minősül. A beutazási tilalom egész Európai Unióra kiterjedő hatálya az irányelv egyik fő uniós hozzáadott értéke. A beutazási tilalom egész Európai Unióra kiterjedő hatályát világosan fel kell tüntetni a harmadik országbeli állampolgár részére kibocsátott, beutazási tilalmat elrendelő határozatban.

A beutazási tilalmak kötelező erővel bírnak a visszatérési irányelv hatálya alá tartozó valamennyi tagállamra, azaz az Egyesült Királyság és Írország kivételével az összes uniós tagállamra, továbbá a schengeni társult országokra, vagyis Svájcra, Norvégiára, Izlandra és Liechtensteinre vonatkozóan.

A többi tagállam tájékoztatása az elrendelt beutazási tilalmakról: elengedhetetlen, hogy a többi tagállam tájékoztatást kapjon az összes elrendelt beutazási tilalomról. A többi tagállam beutazási tilalom meglétéről való tájékoztatásának és a beutazási tilalmak sikeres végrehajtásának legfőbb – ám nem kizárólagos – eszköze az, hogy a beutazási tilalmakat beviszik a SIS-be a SIS II rendelet 24. cikkének (3) bekezdésével összhangban. A tagállamoknak ezért biztosítaniuk kell a beutazási tilalmak SIS-be történő szisztematikus bevitelét. Azon tagállamok vonatkozásában, amelyek nem rendelkeznek hozzáféréssel a SIS-hez, az információcsere más csatornákon keresztül (például kétoldalú kapcsolattartással) valósítható meg.

Tisztán nemzeti hatályú beutazási tilalmak: a visszatérési irányelvvel nem egyeztethető össze a migrációval kapcsolatos, tisztán nemzeti hatályú beutazási tilalmak elrendelése. A nemzeti jogszabályoknak elő kell írniuk, hogy a kiutasítási határozathoz kapcsolódóan elrendelt beutazási tilalmak tiltsák meg az összes tagállamba történő beutazást és az azok területén való tartózkodást, például az összes ilyen beutazási tilalom SIS-be történő következetes bevitelére vonatkozó kötelezettség bevezetése révén. Mindazonáltal ha az A tagállam által elrendelt beutazási tilalom hatálya alatt álló harmadik országbeli állampolgár a B tagállam által kibocsátott tartózkodási engedéllyel rendelkezik, és amennyiben B tagállam a visszatérési irányelv 11. cikkének (4) bekezdésében említett, a Schengeni Egyezmény 25. cikke szerinti konzultációt követően nem kívánja visszavonni ezt az engedélyt, akkor A tagállam visszavonja az Európai Unió egészére vonatkozó beutazási tilalmat, de a harmadik országbeli állampolgárt felveheti a figyelmeztető jelzéseket tartalmazó nemzeti adatbázisába a Schengeni Egyezmény 25. cikke (2) bekezdésének utolsó mondata alapján („
  lex specialis
  ”).

11.2.   A SIS II használata

Beutazási tilalmak rögzítése a SIS-ben: a jelenleg alkalmazandó jogszabályok értelmében a tagállamok a visszatérési irányelvvel összhangban elrendelt beutazási tilalmakkal kapcsolatos figyelmeztető jelzéseket rögzíthetnek a SIS-ben, de ez nem kötelező számukra. Mindazonáltal a visszatérési irányelv alapján elrendelt beutazási tilalmak uniós dimenziójának maradéktalan érvényesülése érdekében a tagállamoknak következetesen így kellene eljárniuk.

A SIS-ben rögzített figyelmeztető jelzések háromévenkénti felülvizsgálata (a Schengeni Egyezmény 112. cikke és a SIS II rendelet 29. cikke alapján) és a beutazási tilalomnak a visszatérési irányelv alapján meghatározott időtartama közötti összefüggés: a SIS-be bevitt figyelmeztető jelzések felülvizsgálata eljárási követelmény, amelynek célja annak biztosítása, hogy a figyelmeztető jelzések csak az elrendelésük céljának eléréséhez szükséges ideig maradjanak hatályban. Ettől függetlenül a beutazási tilalom időtartamát megállapító érdemi döntést a tagállamok hozzák meg, a visszatérési irányelv előírásainak megfelelően. Ha a háromévenkénti felülvizsgálat időpontjában a visszatérési irányelv alapján elrendelt beutazási tilalom még mindig hatályban van (például a tilalmat ötéves időtartamra rendelték el és időközben nem vonták vissza), a tagállamok a fennmaradó kétéves időtartamra fenntarthatják a figyelmeztető jelzést a SIS-ben, ha az továbbra is szükséges, figyelemmel az alkalmazandó értékelési szempontokra, nevezetesen a visszatérési irányelv 11. cikkére a Schengeni Egyezmény 112. cikkének (4) bekezdésével vagy a SIS II rendelet 29. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben.

11.3.   Eljárási kérdések

Beutazási tilalom elrendelése távozáskor a határon az érintett személy távollétében lefolytatott eljárásban (például azokban az esetekben, amikor a vízumában engedélyezett tartózkodási időt túllépő személy röviddel a távozás időpontja előtt jelenik meg a repülőtéri határellenőrzési ponton): nincs akadálya annak, hogy a tagállam kiutasítási eljárást indítson, ha tudomást szerez a vízumban engedélyezett tartózkodási idő túllépéséről, és hogy az érintett személy távollétében lefolytatott eljárásban beutazási tilalmat is elrendelő kiutasítási határozatot adjon ki (lásd az 5.1. szakaszt), amennyiben:

| 1. | a nemzeti közigazgatási jog lehetővé teszi az érintett személy távollétében lefolytatott eljárásokat; valamint |
| --- | --- |

1.

a nemzeti közigazgatási jog lehetővé teszi az érintett személy távollétében lefolytatott eljárásokat; valamint

| 2. | ezek a nemzeti eljárások összhangban állnak az uniós jog általános elveivel és az Alapjogi Chartában foglalt alapvető jogokkal, különösen a meghallgatáshoz való joggal és a hatékony jogorvoslathoz, illetve a tisztességes eljáráshoz való joggal. |
| --- | --- |

2.

ezek a nemzeti eljárások összhangban állnak az uniós jog általános elveivel és az Alapjogi Chartában foglalt alapvető jogokkal, különösen a meghallgatáshoz való joggal és a hatékony jogorvoslathoz, illetve a tisztességes eljáráshoz való joggal.

Beutazási tilalom elrendelése a távozás időpontjában olyan kiutasítandó személyekkel szemben, akik nem teljesítették visszatérési kötelezettségüket az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül: a beutazási tilalmat egy későbbi szakaszban (például a távozáskor), egy már kiadott kiutasítási határozat kiegészítő és későbbi elemeként kell elrendelni, ha a visszatérésre kötelezett személy nem teljesítette visszatérési kötelezettségét az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül.

Tagállami területen való jelenlét: az illegális tartózkodás a kiutasítási határozat kiadásának és az azt kísérő beutazási tilalom elrendelésének elengedhetetlen előfeltétele. A tagállamok nem hozhatnak kiutasítási határozatot és ahhoz kapcsolódóan nem rendelhetnek el beutazási tilalmat olyan személyekre nézve, akik nem tartózkodnak a területükön. Amennyiben a személy megszökött (például a menedékjog iránti kérelmét elutasító határozat kézhezvételét követően), de feltételezhetően még az érintett tagállam területén tartózkodik, kiutasítási határozat hozható (beutazási tilalom elrendelésével) az érintett személy távollétében lefolytatott eljárás keretében a nemzeti jog alapján.

Korábbi illegális tartózkodás: A tagállamok a visszatérési irányelv értelmében nem hozhatnak kiutasítási határozatot és ahhoz kapcsolódóan nem rendelhetnek el beutazási tilalmat olyan személyekre nézve, akik nem tartózkodnak a területükön, beleértve azokat a harmadik országbeli állampolgárokat is, akik korábban (a múltban) illegálisan tartózkodtak ott, de még az illegális tartózkodásuk felderítését megelőzően visszatértek egy harmadik országba. Ha egy ilyen személy ismételten beutazik egy tagállamba, és a visszatérési irányelv alapján intézkedéseket hoznak vele szemben (kiutasítási határozat, beutazási tilalom), a korábbi illegális tartózkodás(ok) súlyosító körülményként vehető(k) figyelembe a beutazási tilalom időtartamának meghatározásakor. A más tagállamok területén történő korábbi illegális tartózkodás szintén súlyosító körülményként vehető figyelembe a beutazási tilalom időtartamának meghatározásakor.

11.4.   A beutazási tilalom elrendelésének indokai

A visszatérési irányelv a tagállamokat két „minősített” esetben kötelezi arra, hogy beutazási tilalmat rendeljenek el:

| 1. | ha az önkéntes távozásra nem állapítottak meg határidőt; vagy |
| --- | --- |

1.

ha az önkéntes távozásra nem állapítottak meg határidőt; vagy

| 2. | ha a visszatérési kötelezettség teljesítésére nem került sor. |
| --- | --- |

2.

ha a visszatérési kötelezettség teljesítésére nem került sor.

Minden egyéb esetben (a visszatérési irányelv alapján elfogadott, a két „minősített” eset körén kívül eső valamennyi kiutasítási határozat esetén) a kiutasítási határozatok párosulhatnak beutazási tilalommal. Ez azt jelenti, hogy beutazási tilalom akár akkor is elrendelhető, ha az érintett személy önkéntesen távozott. A tagállamok azonban e tekintetben mérlegelési jogkörrel rendelkeznek, és a Bizottság arra ösztönzi őket, hogy e mérlegelési jogkörrel oly módon éljenek, hogy az ösztönözze az önkéntes távozást.

11.5.   A beutazási tilalom időtartama

A beutazási tilalom időtartamát a visszatérési irányelvet átültető nemzeti jogszabállyal összhangban kell megállapítani, megfelelően figyelembe véve az egyedi eset összes releváns körülményét. A beutazási tilalom időtartamának meghatározása során kiemelt figyelmet kell fordítani az elrendelő hatóság által ismert súlyosító és enyhítő körülményekre, például arra, hogy:

| — | a harmadik országbeli állampolgárral szemben korábban már hoztak-e kiutasítási határozatot vagy kitoloncolási végzést; |
| --- | --- |

—

a harmadik országbeli állampolgárral szemben korábban már hoztak-e kiutasítási határozatot vagy kitoloncolási végzést;

| — | a harmadik országbeli állampolgár korábban már kapott-e támogatást az önkéntes távozáshoz és/vagy a reintegrációhoz; |
| --- | --- |

—

a harmadik országbeli állampolgár korábban már kapott-e támogatást az önkéntes távozáshoz és/vagy a reintegrációhoz;

| — | a harmadik országbeli állampolgár érvényes beutazási tilalom időtartama alatt utazott-e be engedély nélkül egy tagállam területére; |
| --- | --- |

—

a harmadik országbeli állampolgár érvényes beutazási tilalom időtartama alatt utazott-e be engedély nélkül egy tagállam területére;

| — | a harmadik országbeli állampolgár együttműködött-e vagy elutasította-e az együttműködést a kiutasítási eljárás során; |
| --- | --- |

—

a harmadik országbeli állampolgár együttműködött-e vagy elutasította-e az együttműködést a kiutasítási eljárás során;

| — | a harmadik országbeli állampolgár késznek mutatkozott-e az önkéntes távozásra. |
| --- | --- |

—

a harmadik országbeli állampolgár késznek mutatkozott-e az önkéntes távozásra.

Főszabályként a beutazási tilalom időtartama nem haladhatja meg az 5 évet. A beutazási tilalom konkrét időtartamának meghatározásakor a tagállamok kötelesek minden vonatkozó körülményt egyedileg megvizsgálni és tiszteletben tartani az arányosság alapelvét. Egy tagállam a hatóságai számára általános iránymutatásként eltérő időtartamokat állapíthat meg a jellemző ügykategóriákra, így például 3 évet főszabályként, 5 évet súlyosító körülmények (például a migrációs jogszabályok ismételt megszegése) esetén és 1 évet enyhítő körülmények (például kizárólag gondatlanságból elkövetett jogsértések) esetén, azonban biztosítani kell azt, hogy minden ügyet egyedileg értékeljenek az arányosság alapelvével összhangban. A tagállamok nemzeti jogszabályaikban vagy közigazgatási rendelkezéseikben meghatározhatják azokat az általános szempontokat, amelyeket a beutazási tilalom időtartamának egyedi meghatározása során figyelembe vesznek a 11. cikk (2) bekezdésével összhangban.

A közrendre, a közbiztonságra vagy a nemzetbiztonságra jelentett komoly veszély: a közrendre, a közbiztonságra vagy a nemzetbiztonságra nézve komoly veszélyt jelentő esetekben a beutazási tilalom 5 évnél hosszabb időtartamra is elrendelhető. A tagállamok az ilyen fenyegetés meghatározása során tényezőként figyelembe vehetik a bűncselekményeket és a súlyos szabálysértéseket (például hamis személyazonosító okmányok ismételt használata, a migrációs jogszabályok ismételt és szándékos megszegése). E tényezők egyike sem minősülhet azonban automatikusan és önmagában a közrendet fenyegető veszélynek. A tagállamok mindig kötelesek egyedileg megvizsgálni az összes vonatkozó körülményt és tiszteletben tartani az arányosság elvét.

A visszatérési irányelv nem határozza meg ennek a kifejezésnek a pontos jelentését, és a Bíróság e kifejezésnek más migrációs irányelvekben, illetve a szabad mozgás összefüggésében való használatára vonatkozó ítélkezési gyakorlata közvetlenül nem alkalmazható a visszatérési irányelv tekintetében, hiszen a kérdéses problémák és a körülmények eltérők. Mindazonáltal az Bíróság ítélkezési gyakorlatának bizonyos megfontolásai (különösen a horizontális fogalmak, mint például az arányosság és az irányelvek hatékony érvényesülése vonatkozásában) adhatnak egyfajta útmutatást: az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló 2004/38/EK irányelv jobb átültetéséhez és alkalmazásához nyújtott iránymutatásról szóló közlemény (59) 3. szakaszában a Bizottság részletes iránymutatást adott a közrend és a közbiztonság fogalmának a szabad mozgás összefüggésében történő értelmezéséről. Összehasonlító információ található továbbá e kifejezés tagállamok általi értelmezéséről a migráció összefüggésében a „közrend” és a „közbiztonság” fogalmának értelmezéséről szóló, EMH által végzett ad-hoc felmérés (140) eredményeiben. A „közrend” fogalmával a visszatérési irányelv összefüggésében foglalkozó, C-554/13. sz., Zh. és O. ügyben hozott ítélet 48. pontjában (lásd a fenti 6.3. szakaszt) a Bíróság kifejezetten megerősítette, hogy a 2004/38/EK irányelvre vonatkozó ítélkezési gyakorlata analógia útján alkalmazható (a Bíróság C-430/10. sz. Gaydarov-ügyben hozott ítéletének (60) 32. pontja).

A közrendi okokon alapuló beutazási tilalom időtartama: a közrendi okokon alapuló beutazási tilalom időtartamát egyedileg kell meghatározni, figyelemmel a harmadik országbeli állampolgár által elkövetett bűncselekmények súlyosságára, a közrendet, közbiztonságot vagy nemzetbiztonságot érintő kapcsolódó kockázatokra és az érintett személy egyéni helyzetére. Az arányosság elvét minden esetben tiszteletben kell tartani. Ellentétes az irányelvvel az, ha a közrendet érintő minden esetben következetesen élethosszig tartó beutazási tilalmat rendelnek el, figyelmen kívül hagyva az egyedi eset körülményeit (például a bűncselekmények és a kockázatok súlyosságát). Egy tagállam előírhateltérő időtartamokat a jellemző ügykategóriákra, így például főszabályként 10 évet a közrendet érintő esetekben, illetve 20 évet különösen súlyos körülmények esetén. A tagállamoknak lehetőséget kell biztosítaniuk a beutazási tilalom és különösen a tilalmat indokoló feltételek meglétének felülvizsgálatára, vagy hivatalból, vagy pedig az érintett személy kérelme alapján.

További magyarázat:

| | A korlátlan beutazási tilalom kizárása: a beutazási tilalom időtartama a beutazási tilalomról szóló határozat kulcsfontosságú eleme. Ezt hivatalból minden egyes esetben előre meg kell határozni. Ezt a Bíróság a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben hozott ítéletében kifejezetten megerősítette (27. és 34. pont): „Meg kell állapítani, hogy világosan kitűnik a” [b]eutazási tilalom időtartamát [...] kell meghatározni „fordulatból, hogy a tagállamoknak kötelezettségük van arra vonatkozóan, hogy bármely beutazási tilalom időbeli hatályát főszabály szerint legfeljebb ötéves időtartamra korlátozzák, függetlenül attól, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár előterjeszt-e erre irányuló kérelmet. [...] úgy kell értelmezni a 2008/115/EK irányelv 11. cikkének (2) bekezdését, hogy azzal ellentétes egy olyan nemzeti rendelkezés [...], amely a beutazási tilalom időbeli korlátozását az érintett harmadik országbeli állampolgár erre irányuló kérelmének előterjesztéséhez köti”. |
| --- | --- |

A korlátlan beutazási tilalom kizárása: a beutazási tilalom időtartama a beutazási tilalomról szóló határozat kulcsfontosságú eleme. Ezt hivatalból minden egyes esetben előre meg kell határozni. Ezt a Bíróság a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben hozott ítéletében kifejezetten megerősítette (27. és 34. pont): „Meg kell állapítani, hogy világosan kitűnik a” [b]eutazási tilalom időtartamát [...] kell meghatározni „fordulatból, hogy a tagállamoknak kötelezettségük van arra vonatkozóan, hogy bármely beutazási tilalom időbeli hatályát főszabály szerint legfeljebb ötéves időtartamra korlátozzák, függetlenül attól, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár előterjeszt-e erre irányuló kérelmet. [...] úgy kell értelmezni a 2008/115/EK irányelv 11. cikkének (2) bekezdését, hogy azzal ellentétes egy olyan nemzeti rendelkezés [...], amely a beutazási tilalom időbeli korlátozását az érintett harmadik országbeli állampolgár erre irányuló kérelmének előterjesztéséhez köti”.

| | Az óra indításának pillanata: a visszatérési irányelv nem határozza meg kifejezetten a beutazási tilalom alkalmazási időtartamának számítására vonatkozó kezdeti időpontot. Mindazonáltal a Bíróság a C-225/16. sz. Ouhrami-ügyben hozott ítéletében (61) egyértelművé tette ezt a kérdést. |
| --- | --- |

Az óra indításának pillanata: a visszatérési irányelv nem határozza meg kifejezetten a beutazási tilalom alkalmazási időtartamának számítására vonatkozó kezdeti időpontot. Mindazonáltal a Bíróság a C-225/16. sz. Ouhrami-ügyben hozott ítéletében (61) egyértelművé tette ezt a kérdést.

| | A Bíróság egyértelművé tette, hogy a beutazási tilalom kezdetének meghatározását illetően a tagállamok nem élhetnek mérlegelési jogkörrel, hiszen ez aláásná a visszatérési irányelv célkitűzését és a beutazási tilalmak célját. A Bíróság arra a következtetésre jutott, hogy „kitűnik ekképpen a 2008/115/EK irányelv megszövegezéséből, rendszeréből és célkitűzéséből, hogy a beutazási tilalom időszaka csupán abban az időpontban kezdődik, amikor az érintett ténylegesen elhagyta a tagállamok területét” (53. pont). Ha a beutazási tilalom alkalmazása már az érintett harmadik országbeli állampolgár tényleges távozása előtt megkezdődne, az indokolatlanul lerövidítené a tilalom időtartamát. |
| --- | --- |

A Bíróság egyértelművé tette, hogy a beutazási tilalom kezdetének meghatározását illetően a tagállamok nem élhetnek mérlegelési jogkörrel, hiszen ez aláásná a visszatérési irányelv célkitűzését és a beutazási tilalmak célját. A Bíróság arra a következtetésre jutott, hogy „kitűnik ekképpen a 2008/115/EK irányelv megszövegezéséből, rendszeréből és célkitűzéséből, hogy a beutazási tilalom időszaka csupán abban az időpontban kezdődik, amikor az érintett ténylegesen elhagyta a tagállamok területét” (53. pont). Ha a beutazási tilalom alkalmazása már az érintett harmadik országbeli állampolgár tényleges távozása előtt megkezdődne, az indokolatlanul lerövidítené a tilalom időtartamát.

| | A Bíróság ezért úgy határozott, hogy „a beutazási tilalomnak az [...] időtartamát attól az időponttól kell számítani, amikor az érintett ténylegesen elhagyta a tagállamok területét” (58. pont). |
| --- | --- |

A Bíróság ezért úgy határozott, hogy „a beutazási tilalomnak az [...] időtartamát attól az időponttól kell számítani, amikor az érintett ténylegesen elhagyta a tagállamok területét” (58. pont).

| | A tagállamoknak létre kell hozniuk a harmadik országbeli állampolgárok tényleges távozási időpontjának megerősítését és ellenőrzését lehetővé tevő eszközöket (lásd a 6.4. és a 6.6. szakaszt), ezáltal biztosítva, hogy a beutazási tilalom alkalmazása abban az időpontban vegye kezdetét, amikor az érintett ténylegesen elhagyta a tagállamok területét. |
| --- | --- |

A tagállamoknak létre kell hozniuk a harmadik országbeli állampolgárok tényleges távozási időpontjának megerősítését és ellenőrzését lehetővé tevő eszközöket (lásd a 6.4. és a 6.6. szakaszt), ezáltal biztosítva, hogy a beutazási tilalom alkalmazása abban az időpontban vegye kezdetét, amikor az érintett ténylegesen elhagyta a tagállamok területét.

11.6.   A beutazási tilalom visszavonása, lerövidítése és felfüggesztése

Jogalap: visszatérési irányelv – 11. cikk, (3) bekezdés

Első albekezdés: A tagállamoknak mérlegelniük kell, hogy visszavonják vagy felfüggesztik-e a beutazási tilalmat, amennyiben az a harmadik országbeli állampolgár, akivel szemben az (1) bekezdés második albekezdésének megfelelően beutazási tilalmat rendeltek el, bizonyítani tudja, hogy a kiutasítási határozatnak teljes mértékben eleget téve elhagyta a tagállam területét.

Azokban az esetekben, amikor a visszatérésre kötelezett személy a kiutasítási határozattal teljes összhangban (konkrétan az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül) hagyta el a tagállam területét, a beutazási tilalom felfüggesztésének vagy visszavonásának lehetőségét az önkéntes távozást ösztönző eszközként kell használni. A tagállamoknak nemzeti jogszabályaikban és közigazgatási gyakorlatukban ilyen esetekben lehetőséget kell biztosítaniuk a beutazási tilalom visszavonása vagy felfüggesztése iránti kérelem előterjesztésére. Törekedni kell arra, hogy az erre vonatkozó eljárás a visszatérésre kötelezett személy számára könnyen elérhető és a gyakorlatban működőképes legyen. A visszatérésre kötelezett személy különböző módokon bizonyíthatja azt, hogy elhagyta az EU területét, igy például: a visszatérésre kötelezett személy útlevelében található kiléptetőbélyegzővel, a nemzeti határrendészeti adatrendszerben található adatokkal, vagy a visszatérésre kötelezett személyre vonatkozó visszajelzéssel egy tagállam harmadik országban működő konzuli képviseletéről.

A beutazási tilalom időtartamának lerövidítése: a tagállamok a visszatérési irányelv 11. cikkének (3) bekezdésében meghatározott körülmények fennállása esetén szabadon lerövidíthetik egy hatályos beutazási tilalom időtartamát. A tagállam számára biztosított, a beutazási tilalomnak a 11. cikk (3) bekezdése alapján történő visszavonására vonatkozó lehetőség értelmezhető úgy, hogy az kiterjed a beutazási tilalom részleges visszavonására (vagyis lerövidítésére) is.

Második albekezdés: Az (1) bekezdés első albekezdése b) pontjának sérelme nélkül, valamint amennyiben az érintett harmadik országbeli állampolgár nem jelent veszélyt a közrendre, a közbiztonságra vagy a nemzetbiztonságra, az emberkereskedelem azon áldozatai, akik a 2004/81/EK irányelv értelmében tartózkodási engedélyt kaptak, nem sújthatók beutazási tilalommal.

Nem sújthatók beutazási tilalommal az emberkereskedelem azon áldozatai, akik korábban már a 2004/81/EK irányelvvel összhangban tartózkodási engedélyt kaptak, kivéve, ha az érintett személy nem teljesítette a visszatérési kötelezettségét az önkéntes távozásra vonatkozó határidőn belül, vagy ha az adott személy veszélyt jelent a közrendre. Ez a szabály kizárólag a 2004/81/EK irányelv hatálya alá tartozó jogszerű tartózkodást közvetlenül követő illegális tartózkodás időszakára vonatkozik, és nem biztosít egész életen át tartó kivételt az említett engedély korábbi birtokosai számára.

Harmadik albekezdés: A tagállamok egyedi esetekben humanitárius okokból tartózkodhatnak a beutazási tilalom elrendelésétől, visszavonhatják a tilalmat, vagy felfüggeszthetik azt.

A tagállamok egyedi esetekben – nevezetesen a visszatérési irányelv 11. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt kötelező esetekben – kizárólag humanitárius okokból eltekinthetnek a beutazási tilalom elrendelésétől. Ezeket az okokat nemzeti szinten kell meghatározni. A tagállamok továbbá humanitárius okokból visszavonhatják vagy felfüggeszthetik a hatályos beutazási tilalmat.

Ez az opcionális záradék lehetőséget biztosít a tagállamoknak arra, hogy a nemzeti jogszabályaikkal és közigazgatási gyakorlatukkal összhangban alkalmazzák azt.

Negyedik albekezdés: A tagállamok egyedi esetekben vagy egyes esetkategóriákban egyéb okokból is visszavonhatják vagy felfüggeszthetik a beutazási tilalmat.

A tagállamok visszavonhatják vagy felfüggeszthetik a beutazási tilalmat a humanitárius okoktól eltérő okokból is, amely okokat nemzeti szinten kell meghatározni.

Harmadik országokban bekövetkezett olyan humanitárius katasztrófák (például földrengések, más természeti katasztrófák vagy fegyveres konfliktusok) esetén, amelyek a lakóhelyüket elhagyni kényszerülő személyek tömeges beáramlásához vezethetnek, túl hosszadalmas és kivitelezhetetlen lenne a beutazási tilalmak egyedi esetekben történő visszavonására vonatkozó formális eljárások lefolytatása. Ezért fennáll annak a lehetősége, hogy az érintett személyek csoportjaira nézve a beutazási tilalmak horizontális felfüggesztését vagy visszavonását rendeljék el.

A visszatérési irányelv értelmében elrendelt beutazási tilalom visszavonására akkor is szükség lehet, ha a harmadik országbeli állampolgárok később igazolni tudták, hogy rendelkeznek a szabad mozgás uniós jogával, például azért, mert az EUMSZ 21. cikke vagy a 2004/38/EK irányelv hatálya alá tartozó, az EU/EGT/Svájc állampolgárainak családtagjai lettek.

11.7.   A beutazási tilalom tiszteletben nem tartásának szankcionálása

A beutazási tilalom tiszteletben nem tartását a tagállamoknak figyelembe kell venniük a további beutazási tilalom időtartamának meghatározásakor. Ezzel kapcsolatban a visszatérési irányelv (14) preambulumbekezdése kimondja, hogy „A beutazási tilalom időtartamát az egyes esetek körülményeinek alapos mérlegelése után kell meghatározni, és ez rendes körülmények között nem haladhatja meg az öt évet. Ebben az összefüggésben különösen figyelembe kell venni azt a tényt, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár ellen már több kiutasítási határozatot vagy kitoloncolási végzést fogadtak el, vagy beutazási tilalom idején lépett be egy tagállam területére”.

A visszatérési irányelv lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy nemzeti közigazgatási joguk alapján további szankciókat (például bírságot) írjanak elő, figyelemmel az irányelv hatékony érvényesülésére és a Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatára. Ennek során a tagállamok nem tehetnek különbséget a saját nemzeti hatóságaik és a más tagállamok hatóságai által elrendelt beutazási tilalmak között, mivel ez aláásná a visszatérési irányelvben meghatározott uniós beutazási tilalom harmonizált fogalmát.

A tagállamok büntetőjogi szankciókat alkalmazhatnak azokkal az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokkal szemben, akik kiutasításukat követően megsértettek egy érvényes beutazási tilalmat (a Bíróság C-290/14. sz. Celaj-ügyben hozott ítélete, lásd a 4. szakaszt).

A visszatérési irányelv 11. cikkének (5) bekezdése világossá teszi, hogy a kiutasítással kapcsolatos beutazási tilalmakra vonatkozó rendelkezéseket az EU menekültügyi vívmányai alapján fennálló nemzetközi védelemhez való jog sérelme nélkül kell alkalmazni: ez azt is jelenti, hogy a visszatérési irányelv alapján korábban elrendelt beutazási tilalmak soha nem igazolhatják olyan harmadik országbeli állampolgárok kiutasítását vagy büntetőjogi szankcionálását, akik menedékkérőként vagy nemzetközi védelemben részesülő személyként jogosultak az EU területére beutazni vagy ott tartózkodni – lásd a Bíróság C-290/14. sz. Celaj-ügyben hozott ítéletét (32. pont). Az ilyen beutazási tilalmakat fel kell függeszteni (a folyamatban lévő menekültügyi eljárások lezárásáig) vagy vissza kell vonni (miután biztosították a nemzetközi védelmet).

11.8.   A tagállamok közötti konzultáció

Jogalap: visszatérési irányelv – 11. cikk, (4) bekezdés; a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény – 25. cikk

Amennyiben egy tagállam tartózkodási engedély vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedély megadását mérlegeli olyan harmadik országbeli állampolgár számára, akire egy másik tagállam által elrendelt beutazási tilalom vonatkozik, a tagállam először konzultál a beutazási tilalmat elrendelő tagállammal, és a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 25. cikkével összhangban figyelembe veszi annak érdekeit.

A Schengeni Egyezmény 25. cikke szerint:

| (1) | Amennyiben egy tagállam tartózkodási engedély kiadásáról dönt, rendszeresen keresést kell végeznie a Schengeni Információs Rendszerben. Amennyiben a tagállam tartózkodási engedély kiadásáról olyan külföldi vonatkozásában dönt, akire nézve beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzést adtak ki, először konzultálnia kell a figyelmeztető jelzést kiadó tagállammal, és figyelembe kell vennie annak érdekeit; a tartózkodási engedély csak alapos indok alapján, különösen humanitárius okokból vagy nemzetközi kötelezettségvállalásokra tekintettel adható ki.


  Ha a tartózkodási engedélyt kiadták, a figyelmeztető jelzést kiadó tagállam visszavonja a figyelmeztető jelzést, de az érintett külföldit felveheti a figyelmeztető jelzésekről vezetett nemzeti listájára. |
| --- | --- |

(1)

Amennyiben egy tagállam tartózkodási engedély kiadásáról dönt, rendszeresen keresést kell végeznie a Schengeni Információs Rendszerben. Amennyiben a tagállam tartózkodási engedély kiadásáról olyan külföldi vonatkozásában dönt, akire nézve beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzést adtak ki, először konzultálnia kell a figyelmeztető jelzést kiadó tagállammal, és figyelembe kell vennie annak érdekeit; a tartózkodási engedély csak alapos indok alapján, különösen humanitárius okokból vagy nemzetközi kötelezettségvállalásokra tekintettel adható ki.

Ha a tartózkodási engedélyt kiadták, a figyelmeztető jelzést kiadó tagállam visszavonja a figyelmeztető jelzést, de az érintett külföldit felveheti a figyelmeztető jelzésekről vezetett nemzeti listájára.

| (1a) | A 96. cikk szerinti, beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzés kiadása előtt a tagállamok ellenőrzik a kiadott hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumokról vagy tartózkodási engedélyekről vezetett nemzeti nyilvántartásaikat. |
| --- | --- |

(1a)

A 96. cikk szerinti, beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzés kiadása előtt a tagállamok ellenőrzik a kiadott hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumokról vagy tartózkodási engedélyekről vezetett nemzeti nyilvántartásaikat.

| (2) | Ha kiderül, hogy az a külföldi, aki egy Szerződő Fél által kiadott érvényes tartózkodási engedéllyel rendelkezik, beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzés hatálya alatt áll, a figyelmeztető jelzést kiadó Szerződő Fél konzultál a tartózkodási engedélyt kiadó Szerződő Féllel annak megállapítása végett, hogy van-e elegendő ok a tartózkodási engedély visszavonására.


  Ha a tartózkodási engedélyt nem vonják vissza, a figyelmeztető jelzést kiadó Szerződő Fél visszavonja a figyelmeztető jelzést, az érintett külföldit azonban felveheti a nemzeti figyelmeztető jelzésekről vezetett listájára. |
| --- | --- |

(2)

Ha kiderül, hogy az a külföldi, aki egy Szerződő Fél által kiadott érvényes tartózkodási engedéllyel rendelkezik, beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzés hatálya alatt áll, a figyelmeztető jelzést kiadó Szerződő Fél konzultál a tartózkodási engedélyt kiadó Szerződő Féllel annak megállapítása végett, hogy van-e elegendő ok a tartózkodási engedély visszavonására.

Ha a tartózkodási engedélyt nem vonják vissza, a figyelmeztető jelzést kiadó Szerződő Fél visszavonja a figyelmeztető jelzést, az érintett külföldit azonban felveheti a nemzeti figyelmeztető jelzésekről vezetett listájára.

| (3) | Az (1) és (2) bekezdés a hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumokra is alkalmazandó. |
| --- | --- |

(3)

Az (1) és (2) bekezdés a hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumokra is alkalmazandó.

A Schengeni Egyezmény 25. cikke közvetlenül alkalmazandó rendelkezés, és azt a tagállamok a nemzeti jogukba való átültetés nélkül alkalmazhatják.

A beutazási tilalmat kizárólag az azt elrendelő tagállam (A tagállam) oldhatja fel. Ha egy másik tagállam (B tagállam) – a beutazási tilalmat elrendelő tagállammal való konzultációt követően – úgy dönt, hogy tartózkodási engedélyt ad a szóban forgó személynek vagy nem vonja vissza a meglévő tartózkodási engedélyt, A tagállam köteles visszavonni a figyelmeztető jelzést (a Schengeni Egyezmény 25. cikkének (2) bekezdése), mindazonáltal a harmadik országbeli állampolgárt felveheti a figyelmeztető jelzésekről vezetett nemzeti listájára. B tagállam köteles megvizsgálni és figyelembe venni az A tagállam által elrendelt, hatályos beutazási tilalom mögöttes okait és A tagállam érdekeit, mielőtt a tartózkodási engedélyt kibocsátaná vagy visszavonásának mellőzéséről döntene (például családegyesítési okból). Annak érdekében, hogy B tagállam megfelelően figyelembe vehesse a beutazási tilalom mögöttes okait, elengedhetetlen, hogy A tagállam kellő időben átadja B tagállamnak a vonatkozó információkat.

Azoknak a tagállamoknak, amelyek még nem teljes mértékben alkalmazzák a schengeni szabályokat és ezért (még) nem alkalmazzák közvetlenül a Schengeni Egyezmény 25. cikkét, mindazonáltal a visszatérési irányelv 11. cikke (4) bekezdésének szellemében kell eljárniuk, és – ha (bármilyen információforrásból, beleértve a kérelmezőtől származó tájékoztatást is) tudomásukra jut, hogy egy személy egy másik tagállam által elrendelt beutazási tilalom hatálya alatt áll – fel kell venniük a kapcsolatot a beutazási tilalmat elrendelő hatóságokkal. Mielőtt az adott személy számára tartózkodási engedélyt adna ki, a tagállamnak a beutazási tilalmat elrendelő tagállam „érdekének figyelembevételére” kell törekednie.

11.9.   
  „Történelmi” beutazási tilalmak

A 2010. december 24. előtt elrendelt „történelmi” beutazási tilalmakat a visszatérési irányelv 11. cikkében rögzített szabályoknak megfelelően módosítani kell (vagyis legfeljebb 5 éves időtartam, egyéni elbírálás, visszavonási kötelezettség/a visszavonás megvizsgálása bizonyos körülmények fennállása esetén), ha azok a 2010. december 24. utáni időszakban is joghatással járnak, és még nincsenek összhangban a 11. cikkben foglalt anyagi jogi biztosítékokkal.

A módosítást vagy az érintett személy kérelmére kell bármikor elvégezni, vagy arra hivatalból kerül sor a lehető legkorábbi időpontban, de legkésőbb a beutazási tilalmakra vonatkozó SIS figyelmeztető jelzések rendszeres (3 évenkénti) felülvizsgálata alkalmából.

A Bíróság a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben hozott ítéletében (39–41. és 44. pont) egyértelművé tette, hogy: „E tekintetben először is ki kell emelni, hogy az említett irányelv nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely átmeneti szabályozást írna elő azon beutazási tilalmakat elrendelő határozatok vonatkozásában, amelyeket az irányelv hatálybalépése előtt hoztak meg. Azonban a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatából következően valamely új jogszabályt, eltérő rendelkezés hiányában, azonnal alkalmazni kell a korábbi jogszabály hatálya alatt keletkezett helyzetek jövőbeli hatásaira [...]. Ebből következően a 2008/115/EK irányelvet kell alkalmazni az irányelv érintett tagállamban való alkalmazhatóságának időpontja előtt hatályos nemzeti szabályozás alapján hozott, beutazási tilalmat elrendelő határozatoknak az irányelv alkalmazhatóságának időpontját követő jövőbeli hatásaira. [...] Ebből következően a 2008/115/EK irányelv 11. cikkének (2) bekezdése kizárja az ezen irányelv alkalmazhatóságának időpontját megelőzően elrendelt, határozatlan idejű beutazási tilalmak [...] hatályának az e rendelkezésben a tilalmakra előírt maximális időtartamot meghaladó ideig történő fenntartását, kivéve, ha ezeket a beutazási tilalmakat olyan harmadik országbeli állampolgárok ellen rendelték ellen, akik a közrendre, a közbiztonságra vagy a nemzetbiztonságra nézve komoly fenyegetést jelentenek.”

12.   ELJÁRÁSI BIZTOSÍTÉKOK

12.1.   A megfelelő ügyintézéshez való jog és a meghallgatáshoz való jog

A megfelelő ügyintézéshez való jog az uniós jog egyik alapelveként elismert és az Alapjogi Chartában is szereplő alapvető jog, amely az EU jogrendjének szerves részét képezi. Ez a jog magában foglalja, hogy minden személynek joga van arra, hogy az őt hátrányosan érintő vagy az érdekeit jelentősen befolyásoló egyedi intézkedések meghozatala előtt meghallgassák, ami elválaszthatatlan az uniós jog egy másik alapelvétől, a védelemhez való jog tiszteletben tartásától.

A Bíróság a C-383/13. sz., G. és R. ügyben (62) és a C-249/13. sz. Boudjlida-ügyben (63) hozott ítéletében fontos magyarázatot fűzött a meghallgatáshoz való joghoz a kiutasítási és az őrizetről szóló határozatok kapcsán. Ezek az ítéletek azt is jelentik, hogy a tagállamok a kiutasítással kapcsolatos határozatok (így a kiutasítási határozat, a beutazási tilalomról szóló határozat, a kitoloncolási határozat, az őrizetbe vételt elrendelő intézkedés stb.) meghozatala során mindig kötelesek tiszteletben tartani az alábbi biztosítékokat, még akkor is, ha erről a visszatérési irányelv vonatkozó cikkei kifejezetten nem rendelkeznek:

| 1. | mindenkinek a jogát arra, hogy az őt hátrányosan érintő egyedi intézkedések meghozatala előtt meghallgassák; |
| --- | --- |

1.

mindenkinek a jogát arra, hogy az őt hátrányosan érintő egyedi intézkedések meghozatala előtt meghallgassák;

| 2. | mindenkinek a jogát arra, hogy a titoktartáshoz, illetve a szakmai és üzleti titokhoz fűződő jogos érdekek tiszteletben tartása mellett hozzáférjen a személyére vonatkozó iratokhoz, és megvizsgálja az ellene felhozott összes olyan bizonyítékot, amelyet az illetékes nemzeti hatóság a határozatot alátámasztó indokként felhasznál; |
| --- | --- |

2.

mindenkinek a jogát arra, hogy a titoktartáshoz, illetve a szakmai és üzleti titokhoz fűződő jogos érdekek tiszteletben tartása mellett hozzáférjen a személyére vonatkozó iratokhoz, és megvizsgálja az ellene felhozott összes olyan bizonyítékot, amelyet az illetékes nemzeti hatóság a határozatot alátámasztó indokként felhasznál;

| 3. | mindenkinek a jogát arra, hogy a kiutasítási határozat elfogadása előtt jogi tanácsadóhoz forduljon, feltéve, hogy e jog gyakorlása nem érinti a kiutasítási eljárás szabályos lefolytatását, és nem veszélyezteti az irányelv hatékony végrehajtását; ez nem kötelezi arra a tagállamokat, hogy viseljék e szolgáltatások költségét; |
| --- | --- |

3.

mindenkinek a jogát arra, hogy a kiutasítási határozat elfogadása előtt jogi tanácsadóhoz forduljon, feltéve, hogy e jog gyakorlása nem érinti a kiutasítási eljárás szabályos lefolytatását, és nem veszélyezteti az irányelv hatékony végrehajtását; ez nem kötelezi arra a tagállamokat, hogy viseljék e szolgáltatások költségét;

| 4. | a közigazgatási szervek kötelezettségét arra, hogy figyelembe vegyék az érintett személy észrevételeit és alaposan és pártatlanul megvizsgálják az egyedi eset minden releváns körülményét; |
| --- | --- |

4.

a közigazgatási szervek kötelezettségét arra, hogy figyelembe vegyék az érintett személy észrevételeit és alaposan és pártatlanul megvizsgálják az egyedi eset minden releváns körülményét;

| 5. | a közigazgatási szervek kötelezettségét arra, hogy döntéseiket megindokolják. |
| --- | --- |

5.

a közigazgatási szervek kötelezettségét arra, hogy döntéseiket megindokolják.

A tagállamok jelentős mérlegelési jogkörrel rendelkeznek a meghallgatáshoz való jog gyakorlati biztosításának módját illetően: e jog tiszteletben nem tartása csak abban az esetben teszi érvénytelenné a határozatot, ha a jog tiszteletben tartása esetén az eljárás más eredménnyel zárult volna (a Bíróság C-383/13. sz., G. és R. ügyben hozott ítéletének 38. pontja).

Egy tagállami hatóság eltekinthet egy harmadik országbeli állampolgár meghallgatásától kifejezetten a kiutasítási határozat tárgyában, amennyiben kiutasítási határozat elfogadását mérlegeli azt követően, hogy egy megelőző menekültügyi eljárásban, amelyben teljes mértékben tiszteletben tartották az adott személy meghallgatáshoz való jogát, az adott hatóság megállapította, hogy a harmadik országbeli állampolgár illegálisan tartózkodik az ország területén (a Bíróság C-166/13. sz. Mukarubega-ügyben hozott ítélete (64)). A Mukarubega-ügyben hozott ítéletben alkalmazott logikai érvelés a következő: „A kiutasítási határozat meghozatala előtti meghallgatáshoz való jog nem válhat a közigazgatási eljárás korlátlan újbóli megnyitásának eszközévé, tekintettel arra, hogy meg kell őrizni az egyensúlyt az érintettnek a számára sérelmet okozó határozat meghozatala előtti meghallgatáshoz fűződő alapvető joga és a tagállamok jogellenes bevándorlás elleni küzdelemre irányuló kötelezettsége között”.

Ugyanez a logika eltérő szerkezetű ügyekben is alkalmazható, például a visszatérési irányelv 6. cikkének (6) bekezdésében említett esetekben (a jogszerű tartózkodás megszüntetéséről szóló határozat egy kapcsolódó kiutasítási határozattal), és az következik belőle, hogy a visszaküldés tilalmának megsértésére vonatkozó kockázatértékelés ismételt elvégzése nem szükséges, ha korábbi eljárások keretében már foglalkoztak a visszaküldés tilalmának elvével, ha az értékelés végleges, és ha az érintett harmadik országbeli állampolgár egyéni helyzete nem változott. Ugyanezen megfontolásból mellőzni kell a kiutasítás megelőzése céljából felhozható egyéb elemek ismételt értékelését. A tagállamoknak lépéseket kell tenniük az ilyen ismételt értékelések elkerülése érdekében, például azáltal, hogy egyetlen eljárási lépésben ötvözik az illetékes nemzeti hatóságok különböző célokból történő közigazgatási meghallgatásait (például tartózkodási engedély megújítása vagy kiadása, egy tagállam területére való beutazási jog meghatározása, egy nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasító jogerős határozat), a meghallgatáshoz való jog maradéktalan tiszteletben tartása mellett. Ebben az összefüggésben innovatív eszközöket – amilyen például a videokonferencia – is ki lehet fejleszteni e célból. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az ilyen intézkedések alkalmazása ne járjon az eljárási biztosítékok sérelmével, és kiemelt figyelmet kell fordítaniuk a különleges eljárási biztosítékokat igénylő személyekre, mindenekelőtt a kiskorúakra (lásd alább).

A meghallgatáshoz való jog magában foglalja a visszatérési irányelv 5. cikkének és a 6. cikke (2)–(5) bekezdésének lehetséges alkalmazásával és a visszatérés lebonyolításának részleteivel, például az önkéntes távozásra vonatkozó határidővel és az azzal kapcsolatos meghallgatáshoz való jogot, hogy a visszatérésre önkéntesen kerül-e sor vagy azt ki kell kényszeríteni. A hatóság azonban a meghallgatás előtt nem figyelmeztetheti a harmadik országbeli állampolgárt arra, hogy kiutasítási határozat elfogadását tervezi, nem közölhet vele olyan információt, amelyre majd a határozat meghozatala során indokolásként kíván hivatkozni, valamint nem biztosíthat számára gondolkodási időt, feltéve, hogy a harmadik országbeli állampolgárnak lehetősége van arra, hogy ténylegesen kifejtse saját álláspontját a tartózkodása jogellenességének tárgyában és arra nézve, hogy a nemzeti jog alapján milyen indokai lehetnek a hatóságnak arra, hogy tartózkodjon a kiutasítási határozat elfogadásától (lásd a Bíróság C-249/13. sz. Boudjlida-ügyben hozott ítéletét).

A visszatérési irányelv 12. és 13. cikkében foglalt eljárási biztosítékokat a kiutasítással kapcsolatos összes határozat esetében alkalmazni kell, és nem szabad csupán a 12. cikk (1) bekezdésében említett három határozattípusra korlátozni.

Tiszteletben kell tartani a kiskorúak meghallgatáshoz való jogát a rájuk vonatkozó vagy őket érintő kiutasítási eljárások során. A gyermekek jogairól szóló egyezmény 12. cikkével összhangban, és figyelembe véve az ENSZ Gyermekjogi Bizottságának a kiskorú meghallgatáshoz való jogáról szóló 12. sz. általános észrevételét (65), az érintett kiskorúakat meg kell hallgatni akár közvetlenül, akár egy képviselőn vagy megfelelő szervezeten keresztül; tiszteletben kell tartani a szabad véleménynyilvánításhoz való jogukat, valamint megfelelő jelentőséget kell tulajdonítani véleményüknek – az életkorukkal és érettségükkel összhangban és figyelembe véve esetleges kommunikációs nehézségeiket –, ezáltal biztosítva érdemi részvételüket.

A kiskorú meghallgatáshoz való joga tiszteletben tartásának gyakorlati biztosítása érdekében a tagállamok által elfogadott intézkedéseknek a következő alapelveket kell érvényesíteniük:

| — | a véleménynyilvánítás szabadon választható lehetőség, nem pedig kötelesség; |
| --- | --- |

—

a véleménynyilvánítás szabadon választható lehetőség, nem pedig kötelesség;

| — | a meghallgatáshoz való jog nem köthető korhatárhoz vagy egyéb önkéntes korlátozó tényezőhöz sem a jogban, sem a gyakorlatban; |
| --- | --- |

—

a meghallgatáshoz való jog nem köthető korhatárhoz vagy egyéb önkéntes korlátozó tényezőhöz sem a jogban, sem a gyakorlatban;

| — | a kiskorúakat az igényeiknek megfelelő környezetben kell meghallgatni; |
| --- | --- |

—

a kiskorúakat az igényeiknek megfelelő környezetben kell meghallgatni;

| — | a meghallgatáshoz való jog érvényesítésére használt eszköznek igazodnia kell a megértés szintjéhez és a kommunikációs képességhez, továbbá figyelembe kell vennie az eset körülményeit; |
| --- | --- |

—

a meghallgatáshoz való jog érvényesítésére használt eszköznek igazodnia kell a megértés szintjéhez és a kommunikációs képességhez, továbbá figyelembe kell vennie az eset körülményeit;

| — | maradéktalanul szem előtt tartva a kiskorúak védelmének szükségességét, a kiskorúak meghallgatására nem kerülhet sor a szükségesnél gyakrabban; |
| --- | --- |

—

maradéktalanul szem előtt tartva a kiskorúak védelmének szükségességét, a kiskorúak meghallgatására nem kerülhet sor a szükségesnél gyakrabban;

| — | a véleménynyilvánítás megkönnyítéséhez a különösen kiszolgáltatott helyzetben lévő kiskorúak esetében különleges intézkedésekre lehet szükség, amelyek magukban foglalják a tolmácsolási és fordítási szolgáltatásokat is. |
| --- | --- |

—

a véleménynyilvánítás megkönnyítéséhez a különösen kiszolgáltatott helyzetben lévő kiskorúak esetében különleges intézkedésekre lehet szükség, amelyek magukban foglalják a tolmácsolási és fordítási szolgáltatásokat is.

Információgyűjtés az embercsempészésről: összhangban a 2015–2020 közötti időszakra vonatkozó, migránscsempészet elleni uniós cselekvési tervben
   (66) meghatározott prioritásokkal és különösen az információgyűjtés és -megosztás javításának szükségességével, a Bizottság azt ajánlja a tagállamoknak, hogy alakítsanak ki megfelelő mechanizmusokat az elfogott, rendezetlen jogállású migránsoktól történő szisztematikus információgyűjtés érdekében, teljes mértékben tiszteletben tartva az alapvető jogokat és az EU menekültügyi vívmányait. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a kiutasítási határozat elfogadását megelőzően a meghallgatás jogának biztosítása során próbáljanak meg a visszatérésre kötelezett személyektől információt szerezni a csempészhálózatok működéséről és útvonalairól, valamint e hálózatoknak az emberkereskedelemhez és más bűncselekményekhez fűződő kapcsolatairól, továbbá a pénzügyi átutalásokról. Az így szerzett információkat össze kell gyűjteni és meg kell osztani az illetékes (bevándorlási, határrendészeti, rendőrségi) hatóságok és ügynökségek között mind nemzeti, mind uniós szinten, összhangban a nemzeti joggal és az illetékes uniós fórumokon megosztott bevált gyakorlatokkal.

12.2.   A kiutasítással kapcsolatos határozatok

A visszatérési irányelv kifejezetten szabályoz számos különböző, a kiutasítással kapcsolatos határozatot, melyek a következők:

| 1. | kiutasítási határozatok (a 3. cikk (4) bekezdése és a 6. cikk (1) bekezdése); |
| --- | --- |

1.

kiutasítási határozatok (a 3. cikk (4) bekezdése és a 6. cikk (1) bekezdése);

| 2. | az önkéntes távozás határidejére és annak meghosszabbítására vonatkozó határozatok (7. cikk); |
| --- | --- |

2.

az önkéntes távozás határidejére és annak meghosszabbítására vonatkozó határozatok (7. cikk);

| 3. | a kitoloncolásra vonatkozó határozatok (a 8. cikk (3) bekezdése); |
| --- | --- |

3.

a kitoloncolásra vonatkozó határozatok (a 8. cikk (3) bekezdése);

| 4. | a kitoloncolás elhalasztásáról szóló határozatok (9. cikk); |
| --- | --- |

4.

a kitoloncolás elhalasztásáról szóló határozatok (9. cikk);

| 5. | a beutazási tilalom elrendeléséről, felfüggesztéséről vagy visszavonásáról szóló határozatok (11. cikk); |
| --- | --- |

5.

a beutazási tilalom elrendeléséről, felfüggesztéséről vagy visszavonásáról szóló határozatok (11. cikk);

| 6. | az őrizetbe vételről és az őrizet meghosszabbításáról szóló határozatok (15. cikk). |
| --- | --- |

6.

az őrizetbe vételről és az őrizet meghosszabbításáról szóló határozatok (15. cikk).

A legtöbb fenti határozat a kiutasítási határozat járulékos eleme, és főszabályként a kiutasítási határozattal együtt, egyetlen igazgatási intézkedésben kell elfogadni: a kiutasítási határozatok tartalmazhatnak önkéntes távozásra vonatkozó határidőt (7. cikk), beutazási tilalmat (11. cikk) és – adott esetben, de nem szükségszerűen – kitoloncolásra vonatkozó határozatot (az önkéntes távozásra vonatkozó határidő be nem tartása esetén).

Bizonyos esetekben lehetőség van e járulékos határozatok későbbi megváltoztatására:

| — | beutazási tilalom elrendelhető egy későbbi szakaszban a már kiadott kiutasítási határozat járulékos és későbbi elemeként, ha a személy nem teljesítette visszatérési kötelezettségét az önkéntes távozásra megállapított határidőn belül (a 11. cikk (1) bekezdésének b) pontja); |
| --- | --- |

—

beutazási tilalom elrendelhető egy későbbi szakaszban a már kiadott kiutasítási határozat járulékos és későbbi elemeként, ha a személy nem teljesítette visszatérési kötelezettségét az önkéntes távozásra megállapított határidőn belül (a 11. cikk (1) bekezdésének b) pontja);

| — | egy már elrendelt beutazási tilalom visszavonható vagy felfüggeszthető (a 11. cikk (3)–(5) bekezdése); |
| --- | --- |

—

egy már elrendelt beutazási tilalom visszavonható vagy felfüggeszthető (a 11. cikk (3)–(5) bekezdése);

| — | az önkéntes távozásra már megszabott határidő meghosszabbítható (a 7. cikk (2) bekezdése); |
| --- | --- |

—

az önkéntes távozásra már megszabott határidő meghosszabbítható (a 7. cikk (2) bekezdése);

| — | egy már végrehajtható kiutasítási határozat (vagy kitoloncolási végzés) elhalasztható (9. cikk). |
| --- | --- |

—

egy már végrehajtható kiutasítási határozat (vagy kitoloncolási végzés) elhalasztható (9. cikk).

A visszatérési irányelv 6. cikkének (6) bekezdése megerősíti azt az általános elvet, amely megengedi, hogy a tagállamok több különböző határozatot (beleértve a visszatéréshez közvetlenül nem kapcsolódó határozatokat is) egy közigazgatási vagy igazságszolgáltatási aktusban fogadjanak el, feltéve, hogy minden egyes egyedi határozat esetében tiszteletben tartják a vonatkozó biztosítékokat és rendelkezéseket. A jogszerű tartózkodás megszüntetéséről szóló határozatok (mint például egy menedékjog iránti kérelem jogerős elutasítása, a vízum visszavonása vagy a tartózkodási engedély meg nem hosszabbítása) ezért elfogadhatók akár külön, akár egy kiutasítási határozattal együtt, egy közigazgatási vagy igazságszolgáltatási aktusban.

A tagállamoknak kellő gondossággal és késedelem nélkül kell eljárniuk a harmadik országbeli állampolgárok jogállására vonatkozó határozatok meghozatala során (lásd a Bíróság C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletének 31. pontját: „
  [...] az illetékes hatóságoknak a 2008/115/EK irányelv [...] célja sérelmének elkerülése érdekében kellő körültekintéssel kell eljárniuk, és haladéktalanul állást kell foglalniuk arról, hogy az érintett személy tartózkodása jogszerű-e”). A Bizottság ezért arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a kiutasítási határozatokat és a jogszerű tartózkodást megszüntető határozatokat együtt, egyazon közigazgatási vagy igazságszolgáltatási aktusban fogadják el. Amennyiben ez nem lehetséges (például ha a tartózkodási engedély megújításának elutasításáért felelős hatóság nem jogosult kiutasítási határozatot kiadni), a tagállamoknak gyors és hatékony eljárásokat kell bevezetniük az illetékes hatóságok bevonásával annak biztosítása érdekében, hogy gyorsan megvalósuljon az információcsere, és a jogszerű tartózkodás megszüntetéséről szóló határozat meghozatalát követően késedelem nélkül kiadják a kiutasítási határozatokat – a visszatérési irányelv 6. cikkének (4) bekezdésében foglalt, a tartózkodási engedély kiadására vonatkozó jog sérelme nélkül.

Konkrét példák:

| — | Ha egy tagállam a vízum hatályon kívül helyezéséről dönt, és a harmadik országbeli állampolgár számára 7 napos határidőt állapít meg a tagállam területének önkéntes elhagyására, akkor ez kiutasítási határozatnak minősül-e a visszatérési irányelv összefüggésében? Vagy a vízumokra vonatkozó egyéb uniós szabályokat kell erre az esetre alkalmazni?






  — | Egy ilyen határozat két összetevőből állhat: a vízum visszavonásáról szóló határozatból és a visszatérési irányelv szerinti kiutasítási határozatból. Ha a vízumot azonnali hatállyal vonják vissza, a harmadik országbeli állampolgár „illegálisan tartózkodónak” fog minősülni a visszatérési irányelv 3. cikke (2) bekezdésének értelmében, és alkalmazni kell az irányelv 6. cikkét (a kiutasítási határozat kötelező kiadása). A vízum visszavonása – ezzel párhuzamosan – fellebbezés tárgyát képezheti, összhangban a Vízumkódexben (67) foglalt vízumszabályokkal (a visszatérési irányelv 6. cikkének (6) bekezdése kifejezetten lehetővé teszi, hogy több határozatot fogadjanak el egy kiutasítási határozattal együtt). |
| --- | --- | --- |

—

Ha egy tagállam a vízum hatályon kívül helyezéséről dönt, és a harmadik országbeli állampolgár számára 7 napos határidőt állapít meg a tagállam területének önkéntes elhagyására, akkor ez kiutasítási határozatnak minősül-e a visszatérési irányelv összefüggésében? Vagy a vízumokra vonatkozó egyéb uniós szabályokat kell erre az esetre alkalmazni?

—

Egy ilyen határozat két összetevőből állhat: a vízum visszavonásáról szóló határozatból és a visszatérési irányelv szerinti kiutasítási határozatból. Ha a vízumot azonnali hatállyal vonják vissza, a harmadik országbeli állampolgár „illegálisan tartózkodónak” fog minősülni a visszatérési irányelv 3. cikke (2) bekezdésének értelmében, és alkalmazni kell az irányelv 6. cikkét (a kiutasítási határozat kötelező kiadása). A vízum visszavonása – ezzel párhuzamosan – fellebbezés tárgyát képezheti, összhangban a Vízumkódexben (67) foglalt vízumszabályokkal (a visszatérési irányelv 6. cikkének (6) bekezdése kifejezetten lehetővé teszi, hogy több határozatot fogadjanak el egy kiutasítási határozattal együtt).

| — | Ha egy harmadik országbeli állampolgár úgy tartózkodik az ország területén, hogy rendelkezik a szükséges vízummal, de nem (vagy már nem) felel meg a tartózkodás feltételeinek (a Schengeni határellenőrzési kódex 6. cikke), akkor úgy tűnhet, hogy a tagállam kiutasítási határozatot adhat ki. Egy ilyen kiutasítási határozat (amelyhez esetleg beutazási tilalom is kapcsolódik) automatikusan azt jelenti-e, hogy a vízum érvényét vesztette?






  — | A Vízumkódex 34. cikkének (2) bekezdése szerint „
  a vízumot vissza kell vonni, amennyiben nyilvánvalóvá válik, hogy kiadásának feltételei (vagyis a Schengeni határellenőrzési kódex beutazási feltételei) többé nem teljesülnek
  ”. A kiutasítási határozatot kiadó hatóságok kötelesek a vízum visszavonásáról is gondoskodni. Ugyanakkor a két határozat meghozható egy közigazgatási aktusban is. El kell kerülni azt, hogy a kiutasítási határozat kibocsátását követően a személy az érvényes (egységes) vízumával távozzon. |
| --- | --- | --- |

—

Ha egy harmadik országbeli állampolgár úgy tartózkodik az ország területén, hogy rendelkezik a szükséges vízummal, de nem (vagy már nem) felel meg a tartózkodás feltételeinek (a Schengeni határellenőrzési kódex 6. cikke), akkor úgy tűnhet, hogy a tagállam kiutasítási határozatot adhat ki. Egy ilyen kiutasítási határozat (amelyhez esetleg beutazási tilalom is kapcsolódik) automatikusan azt jelenti-e, hogy a vízum érvényét vesztette?

—

A Vízumkódex 34. cikkének (2) bekezdése szerint „
  a vízumot vissza kell vonni, amennyiben nyilvánvalóvá válik, hogy kiadásának feltételei (vagyis a Schengeni határellenőrzési kódex beutazási feltételei) többé nem teljesülnek
  ”. A kiutasítási határozatot kiadó hatóságok kötelesek a vízum visszavonásáról is gondoskodni. Ugyanakkor a két határozat meghozható egy közigazgatási aktusban is. El kell kerülni azt, hogy a kiutasítási határozat kibocsátását követően a személy az érvényes (egységes) vízumával távozzon.

| — | A menedékjog iránti kérelmet elutasító határozat előírhat-e visszatérési kötelezettséget?






  — | Igen. A menedékjog iránti kérelem jogerős elutasítása és a kiutasítási határozat a visszatérési irányelv 6. cikkének (6) bekezdésével összhangban kibocsátható egy aktus keretében. Egy ilyen összetett aktus – szigorúan logikai értelemben – két egymást követő és kölcsönösen kapcsolódó határozatból áll, amelyeket egy „logikai momentum” választ el. |
| --- | --- | --- |

—

A menedékjog iránti kérelmet elutasító határozat előírhat-e visszatérési kötelezettséget?

—

Igen. A menedékjog iránti kérelem jogerős elutasítása és a kiutasítási határozat a visszatérési irányelv 6. cikkének (6) bekezdésével összhangban kibocsátható egy aktus keretében. Egy ilyen összetett aktus – szigorúan logikai értelemben – két egymást követő és kölcsönösen kapcsolódó határozatból áll, amelyeket egy „logikai momentum” választ el.

12.3.   A határozatok formája és a fordítás

Jogalap: visszatérési irányelv – 12. cikk, (1)–(3) bekezdés

| (1) | A kiutasítási határozatok, és – amennyiben elrendelik – a beutazási tilalomról és a kitoloncolásról szóló határozatok meghozatalára írásban, a tényállás ismertetésével és jogi indokolással, valamint a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségek feltüntetésével kerül sor. A tényállásra vonatkozó tájékoztatás korlátozható, amennyiben a nemzeti jog lehetővé teszi a tájékoztatáshoz való jog korlátozását, különösen a nemzetbiztonság és -védelem illetve a közbiztonság védelme érdekében, valamint a bűncselekmények megelőzésének, nyomozásának, felderítésének és üldözésének biztosítása érdekében. |
| --- | --- |

(1)

Az írásbeli határozat a visszatérési irányelvben foglalt eljárási biztosítékok alapvető sarokköve. E követelménytől nem lehet eltekinteni. A visszatérésre kötelezett személy részére nyújtott tájékoztatás azonban nem korlátozódhat a rendelkezésére álló jogorvoslatokra történő hivatkozásra. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a határozatnak történő megfelelés gyakorlati eszközeire vonatkozó egyéb információkat is közöljenek. Ajánlatos, hogy a visszatérésre kötelezett személy információt kapjon például arról, hogy a tagállam hozzájárul-e az utazási költségekhez, a visszatérésre kötelezett személy részt vehet-e önkéntes visszatérési programban, vagy meghosszabbítható-e a kiutasítási határozat teljesítésére meghatározott határidő. A visszatérésre kötelezett személyt szintén tájékoztatni kell az uniós tagállamok és a schengeni társult országok területének elhagyására vonatkozó kötelezettségről, valamint a visszatérési kötelezettség teljesítésének elmulasztásával járó következményekről, ezáltal ösztönözve az érintett személy önkéntes visszatérését.

A munkáltatókkal szembeni szankciókról szóló irányelv 6. cikke (2) bekezdésének második albekezdésével összhangban a visszatérésre kötelezett személyeket tájékoztatni kell a fenti irányelv szerinti azon jogukról, hogy a munkáltatójuktól visszaköveteljék az elmaradt járandóságukat, továbbá a rendelkezésükre álló panasztételi mechanizmusokról. Ez az információ belefoglalható a kiutasítási határozatba is, vagy csatolható ahhoz.

| (2) | A tagállamok kérésre biztosítják a kiutasításhoz kapcsolódó, az (1) bekezdésben említett határozatok, köztük a jogorvoslati lehetőségekre vonatkozó információk főbb elemeinek írásbeli vagy szóbeli fordítását olyan nyelven, amelyet a harmadik országbeli állampolgár megért, vagy amelyről észszerűen feltételezhető, hogy a harmadik országbeli állampolgár megérti. |
| --- | --- |

(2)

A fordítást a visszatérésre kötelezett személy vagy jogi képviselője kérelmezheti. A tagállam szabadon dönthet arról, hogy a fordítást írásban vagy szóban biztosítja, ugyanakkor gondoskodik arról, hogy a harmadik országbeli állampolgár képes legyen megérteni a tájékoztatás hátterét és tartalmát. A fordítás biztosításáért nem számolható fel díj, mivel ez aláásná a rendelkezés szellemét, miszerint a visszatérésre kötelezett személy számára biztosítani kell az ahhoz szükséges tájékoztatást, hogy teljes mértékben megérthesse saját jogi helyzetét, és adott esetben teljesíthesse a kiutasítási határozatot.

A végrehajtásra vonatkozó nemzeti jogszabályok és a közigazgatási gyakorlat feladata annak meghatározása, hogy a harmadik országbeli állampolgár részéről mely idegen nyelv ismerete tételezhető fel indokoltan. Ez az értékelés ugyanolyan módon és ugyanazon szempontok alapján végezhető el, mint a menekültügyi eljárások során (a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv 12. cikke, az átdolgozott kvalifikációs irányelv 22. cikke és a befogadási feltételekről szóló irányelv 5. cikke), figyelembe véve, hogy a menekültügyi eljárások összetettsége miatt ezen a területen szigorúbbak lehetnek a fordításra vonatkozó követelmények, mint a visszatérés területén. A menekültügyi vívmányok értelmében a tagállamoknak minden észszerű erőfeszítést meg kell tenniük annak érdekében, hogy az érintett személy által ténylegesen értett nyelven készült fordítást biztosítsanak, és a rendelkezésre álló tolmács hiánya csak olyan rendkívül ritka nyelvek esetén elfogadható indok, amelyek tekintetében a tolmácsok hiánya objektív tény. Nem indokolhatja a fordítás hiányát egy olyan helyzet, amikor az adott nyelvre dolgozó fordítók léteznek, de a közigazgatáson belül felmerülő okokból nem állnak rendelkezésre.

A mintadokumentumoknak a közigazgatási munka racionalizálása érdekében való használatára vonatkozó lehetőség nem korlátozódik a 12. cikk (3) bekezdésének alkalmazási körére (lásd alább). Mindaddig, amíg a mintadokumentum lehetőséget biztosít a határozatnak a személy által értett vagy észszerűen feltételezhetően értett nyelvre történő, személyre szabott lefordítására, az ilyen fordítás megfelel a visszatérési irányelv 12. cikke (2) bekezdésének, és nincs szükség a 12. cikk (3) bekezdésében foglalt eltérés használatára.

| (3) | A tagállamok úgy dönthetnek, hogy nem alkalmazzák a (2) bekezdést azon harmadik országbeli állampolgárokra, akik valamely tagállam területére illegálisan léptek be, és ezt követően nem szereztek tartózkodási engedélyt vagy tartózkodási jogot az adott tagállamban. |
| --- | --- |

(3)

Ebben az esetben a kiutasításhoz kapcsolódó, az (1) bekezdésben említett határozatokat a nemzeti jogszabályok szerinti egységes formanyomtatvány felhasználásával kell meghozni.

A tagállamok legalább öt olyan nyelven elkészítik az egységes formanyomtatvány főbb elemeit megmagyarázó általános tájékoztatót, amelyeket az érintett tagállamba belépő illegális bevándorlók leginkább használnak vagy megértenek.

A visszatérési irányelv 12. cikkének (3) bekezdése szerinti egységes kiutasítási formanyomtatvány használata a főszabálytól történő eltérésnek minősül, amely csak azokban az esetekben alkalmazható, ha a harmadik országbeli állampolgár illegálisan lépett be valamely tagállam területére.

Ilyen esetekben a tagállamoknak lehetőségük van formanyomtatvány használatára. Figyelembe kell venni azt a tényt, hogy a visszatérési irányelv 12. cikkének (3) bekezdésében foglalt illegális belépés esetei nem minden esetben egyeznek meg az irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában leírt „határátlépéssel kapcsolatos esetekkel” – lásd a 2.1. szakaszt. Egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár, akit a jogellenes beutazása után három hónappal fognak el valamely tagállam területén, nem tartozik a visszatérési irányelv 2. cikke (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá, de a 12. cikk (3) bekezdésében foglalt kivétel alkalmazható rá.

A belső határok illegális átlépése: a (3) bekezdés azon harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozik, „
  akik valamely tagállam területére illegálisan léptek be, és ezt követően nem szereztek tartózkodási engedélyt vagy tartózkodási jogot az adott tagállamban
  ”. A visszatérési irányelv e rendelkezésének konkrét összefüggésében az „illegális belépés” kifejezés olyan esetekre is vonatkozhat, amikor az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár egy másik tagállamból lépett be, megszegve az adott tagállamban alkalmazandó belépési és tartózkodási feltételeket. Figyelembe kell venni azt a tényt, hogy ezekben az egyedi esetekben (más tagállamból történő belépés) alkalmazható lehet a visszatérési irányelv 6. cikkének (2) bekezdése vagy 6. cikkének (3) bekezdése.

A 12. cikk (3) bekezdése nem tartalmaz eltérést az alkalmazható jogorvoslatok tekintetében. A visszatérési irányelv 13. cikkének (1) bekezdésében említett jogorvoslatokat tehát a 12. cikk (3) bekezdésében említett egységes formanyomtatvány használata esetén is biztosítani kell.

12.4.   Jogorvoslat

Jogalap: visszatérési irányelv – 13. cikk, (1) és (2) bekezdés

| (1) | Az érintett harmadik országbeli állampolgár számára biztosítani kell a hatékony jogorvoslathoz való jogot, hogy illetékes bíróság vagy közigazgatósági hatóság, vagy pártatlan és a függetlenség biztosítékával rendelkező tagokból álló illetékes szerv előtt fellebbezéssel élhessen a kiutasításhoz kapcsolódó, a 12. cikk (1) bekezdésében említett határozatok ellen, vagy kérhesse azok felülvizsgálatát. |
| --- | --- |

(1)

A kiutasítással kapcsolatos valamennyi határozat tekintetében biztosítani kell a hatékony jogorvoslat lehetőségét. A „kiutasítással kapcsolatos határozatok” kifejezést tágan kell értelmezni, a visszatérési irányelvben szabályozott minden kérdésre vonatkozó határozatokra kiterjedően, beleértve a kiutasítási határozatokat, az önkéntes távozás határidejét meghatározó vagy azt meghosszabbító határozatokat, a kitoloncolási határozatokat, a kitoloncolás elhalasztásáról szóló határozatokat, a beutazási tilalomról szóló határozatokat és a beutazási tilalom felfüggesztéséről vagy visszavonásáról szóló határozatokat (lásd a 12.2. szakaszt). Az őrizetre és az őrizet meghosszabbítására vonatkozó határozatok esetén alkalmazható jogorvoslatokat a visszatérési irányelv őrizetről szóló 15. cikke szabályozza részletesebben (lásd a 14. szakaszt).

A felülvizsgálatot végző szerv jellege: az EJEE 6. és 13. cikkével és az Alapjogi Charta 47. cikkével összhangban a fellebbviteli szervnek lényegileg független és pártatlan fórumnak kell lennie. A visszatérési irányelv 13. cikkének (1) bekezdésére nagy hatást gyakorolt az Európa Tanács 5.1. sz. iránymutatása, és azt az Emberi Jogok Európai Bírósága (EJEB) vonatkozó ítélkezési gyakorlatával összhangban kell értelmezni. Ezen ítélkezési gyakorlat értelmében a felülvizsgálatot végző szerv közigazgatási hatóság is lehet, amennyiben a tagjai pártatlanok és rendelkeznek a függetlenség biztosítékaival, és amennyiben a nemzeti rendelkezések lehetővé teszik a határozat igazságügyi hatóság általi felülvizsgálatát az Alapjogi Charta hatékony jogorvoslathoz való jogról szóló 47. cikkében meghatározott normáknak megfelelően.

Számos biztosíték áll rendelkezésre a fellebbezéssel való esetleges visszaélés kockázatának kivédésére: a 13. cikk nem biztosít minden körülmények között automatikus halasztó hatályt ((2) bekezdés), és az ingyenes jogi segítség korlátozható, ha valószínűsíthető a fellebbezés sikertelensége ((4) bekezdés). Figyelembe kell venni továbbá az uniós jog „
  res judicata
  ” alapelvét.

A kiutasítással kapcsolatos határozatok elleni fellebbezések benyújtásának határidejét a nemzeti jogban kell meghatározni. A Bizottság azt ajánlja, hogy a jogokkal és eljárásokkal való esetleges visszaélések elkerülése érdekében – különös tekintettel a röviddel a kitoloncolás tervezett időpontja előtt benyújtott fellebbezésekre – a tagállamok a kiutasítási határozatok elleni fellebbezések benyújtására vonatkozóan a nemzeti jogban hasonló helyzetek esetén előírt legrövidebb határidőt alkalmazzák, amennyiben ez nem jelenti a hatékony jogorvoslathoz való jog aránytalan megsértését. A bírósági határozatokat indokolatlan késedelem nélkül kell meghozni.

| (2) | Az (1) bekezdésben említett hatóságnak vagy szervnek hatáskörében áll felülvizsgálni a kiutasításhoz kapcsolódó, a 12. cikk (1) bekezdésében említett határozatokat, beleértve a határozatok végrehajtásának ideiglenes felfüggesztését, kivéve, ha a nemzeti jog értelmében az ideiglenes felfüggesztés már érvényben van. |
| --- | --- |

(2)

Halasztó hatály: a fellebbviteli szervnek hatáskörrel kell rendelkeznie a kiutasítási határozat egyedi esetekben történő végrehajtásának felfüggesztésére. A nemzeti jogszabályoknak egyértelmű rendelkezést kell tartalmazniuk arra nézve, hogy maga a felülvizsgálatot végző szerv (a kiutasítással kapcsolatos határozatot felülvizsgáló szerv) egyetlen eljárás keretében rendelkezhessen a felfüggesztésről.

Az automatikus halasztó hatály biztosítására vonatkozó kötelezettség a visszaküldés kockázata esetén: Az EJEB ítélkezési gyakorlata automatikus halasztó hatályt követel meg azokban az esetekben, amikor megalapozottan feltételezhető, hogy a kiutasítás esetén az érintett személy az EJEE 3. cikkét sértő bánásmód tényleges veszélyének lesz kitéve (kínzás vagy embertelen, megalázó bánásmód veszélye a visszatérés esetén) – lásd az EJEB eljárási szabályzatának 39. cikkét. A visszatérési irányelv 13. cikke – a visszatérési irányelv 5. és 9. cikkével összefüggésben értelmezve – kötelezi a felülvizsgálatot végző szervet arra, hogy ipso iure halasztó hatályt biztosítson ezzel a követelménnyel összhangban, ha a visszaküldés tilalmának elve van veszélyben.

Az automatikus halasztó hatály biztosítására vonatkozó kötelezettség az egészségi állapot súlyos és visszafordíthatatlan romlásának kockázata esetén: a C-562/13. sz. Abdida-ügyben hozott ítélet (68) 53. pontjában a Bíróság megerősítette, hogy: „
  a 2008/115/EK irányelvnek a Charta 19. cikke (2) bekezdésével és 47. cikkével összefüggésben értelmezett 5. és 13. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, amely nem biztosít felfüggesztő hatályú jogorvoslatot egy olyan kiutasítási határozattal szemben, amelynek végrehajtása a szóban forgó harmadik országbeli állampolgárt az egészségi állapota súlyos és visszafordíthatatlan romlása komoly veszélyének teheti ki
  ”.

A Bizottság azt ajánlja, hogy a kiutasítási határozatokkal szembeni fellebbezések csak a fent említett kötelező esetekben bírjanak automatikus halasztó hatállyal, ezáltal megfelelő egyensúlyt teremtve a hatékony jogorvoslathoz való jog és a kiutasítási eljárás hatékonyságának biztosítása között. Ha a fellebbezés más okokra hivatkozik (például eljárási hiányosságok, a család egységének tiszteletben tartása, egyéb jogok vagy érdekek védelme), és ha az élet helyrehozhatatlan károsodásának, valamint az egészségi állapot súlyos és visszafordíthatatlan romlásának veszélye nem áll fenn, úgy a tagállamok nem kötelesek biztosítani a fellebbezések automatikus halasztó hatályát. Mindazonáltal az illetékes nemzeti hatóságoknak vagy szerveknek minden esetben meg kell őrizniük arra vonatkozó hatáskörüket, hogy egyedi esetekben dönthessenek egy határozat végrehajtásának átmeneti felfüggesztéséről, amennyiben ezt egyéb okokból szükségesnek tartják (például családi élet, egészségügyi ellátás vagy a gyermek mindenek felett álló érdeke).

12.5.   Nyelvi segítség és ingyenes jogi segítségnyújtás

Jogalap: visszatérési irányelv – 13. cikk, (3) és (4) bekezdés; a 2013/32/EU irányelv (a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv) – 20. és 21. cikke amelyek a 2005/85/EK tanácsi irányelv (69) 15. cikke (3)–(6) bekezdésének helyébe lépnek

| (3) | Az érintett harmadik országbeli állampolgár számára biztosítani kell a jogi tanácsadás, a jogi képviselet, és szükség esetén a nyelvi segítség igénybevételének lehetőségét. |
| --- | --- |

(3)

A nyelvi segítség nem csupán egy határozat lefordításának biztosítására vonatkozó kötelezettséget foglalja magában (ezt már a visszatérési irányelv 12. cikkének (2) bekezdése is tartalmazza), hanem azt a kötelezettséget is, hogy rendelkezésre álljon tolmácsok által nyújtott segítség annak érdekében, hogy a harmadik országbeli állampolgár képes legyen gyakorolni az irányelv 13. cikke alapján őt megillető eljárási jogokat.

Emlékeztetni kell arra, hogy a Čonka kontra Belgium ügyben (70) az EJEB a tolmácsok rendelkezésre állását a hatékony jogorvoslathoz való hozzáférést érintő tényezők egyikeként jelölte meg. A harmadik országbeli állampolgár nyelvi segítség igénybevételéhez való jogát a tagállamoknak oly módon kell biztosítaniuk, amely az érintett személy részére konkrét és gyakorlati lehetőséget nyújt annak érvényesítésére (a rendelkezés hatékony érvényesülése).

| (4) | A jogi segítségnyújtásra vonatkozó nemzeti jogszabályokkal vagy szabályokkal összhangban, a tagállamoknak kérésre térítésmentesen biztosítaniuk kell a szükséges jogi segítséget és/vagy képviseletet, és rendelkezhetnek úgy, hogy az ingyenes jogi segítségnyújtást és/vagy képviseletet a 2005/85/EK irányelv 15. cikk (3)–(6) bekezdésében foglalt feltételekhez kötik. |
| --- | --- |

(4)

Jogi segítségnyújtás és jogi képviselet: a (4) bekezdés meghatározza, mely esetekben és milyen feltételekkel kötelesek a tagállamok viselni a jogi tanácsadás és képviselet költségeit – alapvetően a menekültügyi eljárásokról szóló irányelvben felsorolt feltételekre hivatkozva. A tagállamoknak az irányelvben és a nemzeti végrehajtási jogszabályokban meghatározott feltételek teljesülése esetén a jogi segítségnyújtást és a jogi képviseletet egyaránt ingyen kell biztosítaniuk.

Az ingyenes jogi segítségnyújtás és/vagy jogi képviselet iránti kérelmet a visszatérésre kötelezett személy és/vagy képviselője az eljárás bármely megfelelő pillanatában előterjesztheti.

Jogi tanácsadás nyújtása a közigazgatási hatóságok által: a jogi tanácsadást elvileg a kiutasítási határozatok kibocsátásáért felelős közigazgatási hatóságok is biztosíthatják, ha az így nyújtott tájékoztatás objektív és részrehajlás nélküli (a rendelkezés hatékony érvényesülése). Fontos, hogy az információt olyan személy szolgáltassa, aki pártatlanul/függetlenül jár el, hogy elkerülhető legyen az összeférhetetlenség lehetősége. Ezért az információt nem szolgáltathatja például olyan személy, aki az ügy vagy annak felülvizsgálata tárgyában döntést hoz. Néhány tagállam már alkalmazza azt a bevált gyakorlatot, hogy a döntéshozó hatóságokat elválasztják a jogi segítséget és eljárási információkat nyújtó szervektől. Ha viszont egy tagállam az utóbbi feladatot a döntéshozó hatóságokra kívánja bízni, világosan szét kell választani az érintett személyzet feladatait például úgy, hogy létrehoznak egy olyan különálló és független részleget, amely csak a jogi és eljárási információk szolgáltatásával foglalkozik.

Az ingyenes jogi segítségnyújtás/képviselet feltételei – hivatkozás a 2005/85/EK irányelv 15. cikkének (3)–(6) bekezdésére: az ingyenes jogi segítségnyújtás tekintetében a tagállamok által előírható egyes feltételekre/korlátozásokra való hivatkozás dinamikus hivatkozás, amelyet a 2005/85/EK irányelvet felváltó, a menekültügyi eljárásokról szóló hatályos irányelv jelenlegi 20. és 21. cikkére történő hivatkozásnak kell tekinteni. A fent említett rendelkezésekkel összhangban a tagállamok előírhatják, hogy az ingyenes jogi segítségnyújtás és képviselet csak akkor biztosított, ha:

| — | egy bíróság vagy más illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy a fellebbezés sikerére konkrét kilátás mutatkozik; |
| --- | --- |

—

egy bíróság vagy más illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy a fellebbezés sikerére konkrét kilátás mutatkozik;

| — | a fellebbező személy nem rendelkezik elegendő anyagi forrással; |
| --- | --- |

—

a fellebbező személy nem rendelkezik elegendő anyagi forrással;

| — | olyan szolgáltatások révén valósul meg, amelyeket a nemzeti jogszabályok által a kérelmezők segítésére és képviseletére kifejezetten kijelölt jogi vagy egyéb tanácsadók nyújtanak; |
| --- | --- |

—

olyan szolgáltatások révén valósul meg, amelyeket a nemzeti jogszabályok által a kérelmezők segítésére és képviseletére kifejezetten kijelölt jogi vagy egyéb tanácsadók nyújtanak;

| — | az az elsőfokú határozat elleni fellebbezésre vonatkozik, nem pedig későbbi fellebbezésekre vagy felülvizsgálatokra. |
| --- | --- |

—

az az elsőfokú határozat elleni fellebbezésre vonatkozik, nem pedig későbbi fellebbezésekre vagy felülvizsgálatokra.

Ezenfelül a tagállamok:

| — | anyagi és/vagy időbeli korlátozásokat állapíthatnak meg az ingyenes jogi segítségnyújtás és képviselet igénybevételére, feltéve, hogy ezek nem korlátozzák önkényesen az e joghoz való hozzáférést; |
| --- | --- |

—

anyagi és/vagy időbeli korlátozásokat állapíthatnak meg az ingyenes jogi segítségnyújtás és képviselet igénybevételére, feltéve, hogy ezek nem korlátozzák önkényesen az e joghoz való hozzáférést;

| — | előírhatják, hogy a díjak és egyéb költségek tekintetében a kérelmezőkkel szembeni bánásmód nem lehet kedvezőbb annál a bánásmódnál, amelyben a jogi segítségnyújtás terén saját állampolgáraikat általában részesítik; |
| --- | --- |

—

előírhatják, hogy a díjak és egyéb költségek tekintetében a kérelmezőkkel szembeni bánásmód nem lehet kedvezőbb annál a bánásmódnál, amelyben a jogi segítségnyújtás terén saját állampolgáraikat általában részesítik;

| — | megkövetelhetik a költségek részleges vagy teljes visszafizetését, amennyiben és amikor a kérelmező anyagi helyzete jelentősen javul, vagy amennyiben a kérelmezőtől kapott hamis információk alapján biztosították a költségmentességet. |
| --- | --- |

—

megkövetelhetik a költségek részleges vagy teljes visszafizetését, amennyiben és amikor a kérelmező anyagi helyzete jelentősen javul, vagy amennyiben a kérelmezőtől kapott hamis információk alapján biztosították a költségmentességet.

Az ingyenes jogi segítségnyújtás elutasítása elleni hatékony jogorvoslat: amennyiben egy bíróságtól eltérő hatóság úgy határoz, hogy nem biztosít ingyenes jogi segítségnyújtást és képviseletet, a tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a kérelmező az elutasító határozattal szemben egy bíróság előtt tényleges jogorvoslattal élhessen. A hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jog az Európai Unió jogrendszerének szerves részét képező alapvető jogok közét tartozik, és e jogok tiszteletben tartása akkor is kötelező, ha az alkalmazandó szabályozás nem ír elő kifejezetten ilyen eljárási követelményt.

13.   BIZTOSÍTÉKOK A KIUTASÍTÁS VÉGREHAJTÁSÁT MEGELŐZŐEN

Jogalap: visszatérési irányelv – 14. cikk, (1) bekezdés

A 16. és 17. cikkek hatálya alá eső helyzet kivételével a tagállamok a harmadik országbeli állampolgárok tekintetében a lehetőségekhez mérten biztosítják az alábbi elvek figyelembevételét a 7. cikknek megfelelően az önkéntes távozásra engedélyezett időszak alatt, valamint azon időszakok alatt, amelyekre a 9. cikknek megfelelően a kitoloncolást elhalasztották:

| a) | fenn kell tartani a család egységét a területükön tartózkodó családtagokkal; |
| --- | --- |

a)

fenn kell tartani a család egységét a területükön tartózkodó családtagokkal;

| b) | biztosítani kell a sürgősségi egészségügyi ellátást és a betegségek alapvető kezelését; |
| --- | --- |

b)

biztosítani kell a sürgősségi egészségügyi ellátást és a betegségek alapvető kezelését;

| c) | a kiskorúak számára – tartózkodásuk időtartamától függően – biztosítani kell az iskoláztatást; |
| --- | --- |

c)

a kiskorúak számára – tartózkodásuk időtartamától függően – biztosítani kell az iskoláztatást;

| d) | figyelmet kell fordítani a kiszolgáltatott személyek különleges igényeire. |
| --- | --- |

d)

figyelmet kell fordítani a kiszolgáltatott személyek különleges igényeire.

Emlékeztető/magyarázat: a visszatérési irányelv a tagállamokra bízza annak eldöntését, hogy az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok számára kiutasítási határozatot vagy tartózkodásra jogosító engedélyt adnak-e ki. Ez a megközelítés segíthet a szürke zónák csökkentésében. A gyakorlatban ugyanakkor növelheti azon esetek abszolút számát, amelyekben a tagállamok a kitoloncolás gyakorlati vagy jogi akadályai miatt végre nem hajtható kiutasítási határozatot hoznak (például a szükséges okmányok harmadik országoktól történő beszerzésének késedelme és a visszaküldés tilalmának esetei). Az e személyekre vonatkozó joghézag elkerülése érdekében a Bizottság azt javasolta, hogy határozzák meg a tartózkodás minimumfeltételeit az olyan, illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokra nézve, akik esetében a kiutasítási határozat végrehajtását elhalasztották, vagy akik nem toloncolhatók ki a 2003/9/EK tanácsi irányelv (71) (a befogadási feltételekről szóló irányelv) 7–10., 15. és 17–20. cikkében már meghatározott feltételek lényegi elemeire hivatkozva. Ezek a minimumfeltételek – alapvetően – négy alapjogot ölelnek fel: (1) a család egysége, (2) egészségügyi ellátás, (3) a kiskorúak iskoláztatása és oktatása, valamint (4) a kiszolgáltatott személyek különleges szükségleteinek figyelembevétele. A hivatkozás nem terjed ki a befogadási feltételekről szóló irányelvben foglalt más fontos jogokra, például a munkavállalási jogra és a befogadás anyagi feltételeire. A tárgyalások után – amelyek során felmerült az az aggály, hogy a befogadási feltételekről szóló irányelvre történő hivatkozások esetleg az irreguláris migránsok helyzetének „feljavításaként” értelmezhetők, és így téves politikai üzenetet közvetítenek – létrehozták a jogokat felsoroló „önálló” listát.

A 14. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó helyzetek köre széles: ide tartozik az önkéntes távozásra vonatkozó időszak, illetve minden olyan időszak, amelyre nézve a visszatérési irányelv 9. cikkével összhangban a kitoloncolást formálisan vagy ténylegesen elhalasztották (például halasztó hatályú fellebbezés, a visszaküldés tilalmára vonatkozó elv lehetséges megsértése, egészségügyi okok, technikai okok, a kitoloncolási erőfeszítések sikertelensége az azonosítás hiánya miatt). Az őrizetben töltött időszakok kifejezetten nem tartoznak a rendelkezés hatálya alá, mivel a kapcsolódó biztosítékokat máshol szabályozzák (lásd a 15. szakaszt).

A sürgősségi egészségügyi ellátás és a betegség szükséges kezelése alapvető minimális jog, és az ehhez való hozzáférés nem tehető díjfizetéstől függővé.

Az oktatáshoz való hozzáférés: a „tartózkodásuk időtartamától függően” korlátozást szűken kell értelmezni. Amennyiben kétség merül fel a visszatérést megelőző tartózkodás valószínűsíthető időtartama tekintetében, az oktatáshoz való hozzáférést inkább lehetővé kell tenni, mint sem. Elfogadhatónak minősíthető az a nemzeti gyakorlat, amely szerint főszabályként csak akkor biztosítják az oktatásban való részvételt, ha a tartózkodás hossza meghaladja a tizennégy napot. Ami a gyakorlati problémákat illeti – mint például azokat az eseteket, amikor a kiskorú nem rendelkezik a más országban már teljesített képzést bizonyító okiratokkal, vagy amikor a kiskorú nem beszél egy olyan nyelven sem, amelyen az adott tagállamban oktatás biztosítható –, a megfelelő válaszokat nemzeti szinten kell megtalálni, figyelembe véve az irányelv szellemét és a vonatkozó nemzetközi jogi eszközöket, mint például a gyermekek jogairól szóló 1989. évi egyezményt és az ahhoz tartozó 6. sz. általános észrevételt (72). A menekültügyi vívmányokból szintén lehet meríteni (különösen a befogadási feltételekről szóló 2013/33/EU irányelv 14. cikkéből).

Egyéb alapvető szükségletek: a C-562/13. sz. Abdida-ügyben hozott ítéletben a Bíróság megállapította, hogy a tagállamok kötelesek biztosítani az egyéb alapvető szükségleteket is annak érdekében, hogy a sürgősségi egészségügyi ellátás és a betegségek alapvető kezelése ténylegesen hozzáférhető legyen abban az időszakban, amíg a tagállam köteles elhalasztani a kitoloncolást. A tagállamok határozhatják meg, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár alapvető szükségleteit milyen formában biztosítják.

A Bíróság azon logika alapján állapította meg ezt a kötelezettséget, hogy a sürgősségi egészségügyi ellátás és a betegségek alapvető kezelésének biztosítására vonatkozó, a visszatérési irányelv 14. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt követelmény értelmetlen lenne, ha nem társulna hozzá az érintett harmadik országbeli állampolgár alapvető szükségleteinek biztosítására vonatkozó követelmény. A Bíróság által kifejtett logikai érvelés alapján és az EJEB vonatkozó ítélkezési gyakorlatában foglaltak fényében megállapítható, hogy a visszatérési irányelv 14. cikkének (1) bekezdésében felsorolt egyéb jogosultságok (így különösen az oktatásban való részvétel és a kiszolgáltatott személyek szükségleteinek figyelembevétele) szintén együtt járnak az érintett harmadik országbeli állampolgár alapvető szükségleteinek biztosítására vonatkozó követelménnyel.

Bár az uniós jog alapján nincs olyan általános jogi kötelezettség, amely szerint a visszatérésre váró valamennyi harmadik országbeli állampolgár alapvető szükségleteit biztosítani kellene, a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy ezt a nemzeti jog alapján tegyék meg, így biztosítva a visszatérésre kötelezett személyek humánus és méltó életkörülményeit.

13.1.   Írásbeli igazolás

Jogalap: visszatérési irányelv – 14. cikk, (2) bekezdés

A tagállamok az (1) bekezdésben említett személyek számára a nemzeti jogszabályoknak megfelelően írásbeli igazolást adnak arról, hogy az önkéntes távozásra megszabott határidőt a 7. cikk (2) bekezdésének megfelelően meghosszabbították, vagy a kiutasítási határozat végrehajtását ideiglenesen felfüggesztették.

A visszatérési irányelv (12) preambulumbekezdése szerint: „Annak érdekében, hogy hatósági ellenőrzések esetén igazolni tudják különleges helyzetüket, e személyek számára helyzetükről írásbeli igazolást kell kiállítani. A tagállamoknak széles mérlegelési jogkörrel kell rendelkezniük az írásbeli igazolás formája és formátuma tekintetében, továbbá az igazolást az ezen irányelv szerint elfogadott, kiutasítással kapcsolatos határozatokba is be kell tudniuk illeszteni.”

Az írásbeli igazolás formája: a tagállamok széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek. Az igazolás lehet a nemzeti hatóságok által kibocsátott külön irat, vagy részét képezheti a kiutasítással kapcsolatos formális határozatnak. Fontos, hogy ennek segítségével a visszatérésre kötelezett személy egyértelműen bizonyíthatja – rendőrségi ellenőrzés esetén – hogy ő már alanya egy folyamatban lévő kiutasítási határozatnak, és hogy részére önkéntes távozásra vonatkozó határidőt vagy a kitoloncolás formális elhalasztását állapították meg, illetve egy ideiglenesen nem végrehajtandó kiutasítási határozat vonatkozik rá. Az igazolásnak lehetőség szerint meg kell határoznia az önkéntes távozásra vonatkozó határidőt vagy a halasztás időtartamát.

Azokban a tagállamokban, ahol az adatcsererendszerek rendőrségi ellenőrzés esetén bizonyos személyes adatok vagy hivatkozási számok alapján lehetővé teszik az irreguláris migránsok jogállásának gyors ellenőrzését, az írásbeli igazolásra vonatkozó követelmény teljesítettnek tekinthető, ha a személyt olyan dokumentumokkal vagy iratokkal látják el (vagy ilyenekkel már rendelkezik), amelyek tartalmazzák ezeket a személyes adatokat vagy hivatkozási számokat.

13.2.   A tartós szabálytalanság esetei

Nem kötelező engedélyt kiadni a visszatérésre kötelezett, ki nem toloncolható személyek számára: a tagállamok nem kötelesek engedélyt kiadni a visszatérésre kötelezett személyeknek, ha kiderül, hogy nincs megalapozott kilátás a kitoloncolásra, jóllehet a visszatérési irányelv 6. cikkének (4) bekezdését alkalmazva erre vonatkozó határozatot hozhatnak (lásd az 5.6. szakaszt).

Ebben a tekintetben a Bíróság a C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítélet (73) 87. és 88. pontjában kifejezetten egyértelművé tette, hogy: „[...] az irányelvnek [...] nem célja azon jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok valamely tagállam területén való tartózkodása feltételeinek szabályozása, akikkel szemben a kiutasításukról szóló határozatot nem lehet vagy nem lehetett végrehajtani. [...] Mindazonáltal a 2008/115/EK irányelv 6. cikkének (4) bekezdése azonban lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a területükön jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár számára könyörületességből, humanitárius vagy egyéb okokból önálló tartózkodási engedélyt vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedélyt adjanak ki”.

Az engedélyek megadása során figyelembe veendő szempontok: a fentiekben kiemeltekkel összhangban a tagállamok jogilag nem kötelesek engedélyt kiadni a visszatérésre kötelezett, ki nem toloncolható személyek részére, és a tagállamok széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek. Ezzel kapcsolatban a Bizottság azt ajánlja, hogy a tagállamok által figyelembe vehető értékelési szempontok között szerepeljenek mind az egyéni (az esettől függő), mind pedig a horizontális (a szakpolitikához kapcsolódó) elemek, így különösen a következők:

| — | a visszatérésre kötelezett személy együttműködő/nem együttműködő hozzáállása; |
| --- | --- |

—

a visszatérésre kötelezett személy együttműködő/nem együttműködő hozzáállása;

| — | a visszatérésre kötelezett személy tényleges tartózkodási ideje a tagállamban; |
| --- | --- |

—

a visszatérésre kötelezett személy tényleges tartózkodási ideje a tagállamban;

| — | a visszatérésre kötelezett személy által az integráció érdekében tett erőfeszítések; |
| --- | --- |

—

a visszatérésre kötelezett személy által az integráció érdekében tett erőfeszítések;

| — | a visszatérésre kötelezett személy viselkedése; |
| --- | --- |

—

a visszatérésre kötelezett személy viselkedése;

| — | családi kapcsolatok; |
| --- | --- |

—

családi kapcsolatok;

| — | humanitárius szempontok; |
| --- | --- |

—

humanitárius szempontok;

| — | a belátható időn belüli visszatérés valószínűsége; |
| --- | --- |

—

a belátható időn belüli visszatérés valószínűsége;

| — | a szabálytalanság jutalmazásának elkerülése; |
| --- | --- |

—

a szabálytalanság jutalmazásának elkerülése;

| — | a szabályozási intézkedések hatása a potenciális (irreguláris) migránsok migrációs mintáira; |
| --- | --- |

—

a szabályozási intézkedések hatása a potenciális (irreguláris) migránsok migrációs mintáira;

| — | a schengeni térségen belüli szabálytalan továbbutazások valószínűsége. |
| --- | --- |

—

a schengeni térségen belüli szabálytalan továbbutazások valószínűsége.

14.   ŐRIZET

A visszatérési irányelv 12. cikkében (formanyomtatvány és fordítás) és 13. cikkében (hatékony jogorvoslat és ingyenes jogi segítségnyújtás) felsorolt eljárási biztosítékok az Európai Unió jogrendszerének szerves részét képező, a megfelelő ügyintézéshez, a meghallgatáshoz, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való alapvető jog kifejezett megnyilvánulásai. E jogokat tehát az őrizetről szóló határozatok esetében is tiszteletben kell tartani.

Ezeken az általános követelményeken felül a visszatérési irányelv 15. cikke meghatároz bizonyos, kifejezetten az őrizetre vonatkozó határozatok esetében alkalmazandó követelményeket is.

14.1.   Az őrizetet indokoló körülmények

Jogalap: visszatérési irányelv – 15. cikk, (1) bekezdés

A tagállamok – kivéve, ha a konkrét esetben más elégséges, de kevésbé kényszerítő intézkedés is hatékonyan alkalmazható,– kizárólag a kiutasítás előkészítése és/vagy a kitoloncolás végrehajtása céljából őrizetben tarthatják a kitoloncolási eljárás alatt álló harmadik országbeli állampolgárt, különösen, ha:

| a) | fennáll a szökés veszélye; vagy |
| --- | --- |

a)

fennáll a szökés veszélye; vagy

| b) | a harmadik ország érintett állampolgára meghiúsítja vagy akadályozza a kiutasítás előkészítését vagy kitoloncolási eljárást. |
| --- | --- |

b)

a harmadik ország érintett állampolgára meghiúsítja vagy akadályozza a kiutasítás előkészítését vagy kitoloncolási eljárást.

Az őrizetnek a lehető legrövidebbnek kell lennie, és csak addig tartható fenn, amíg a kitoloncolási intézkedések folynak, és kellő körültekintéssel végrehajtásra kerülnek.

Mivel az őrizetnek a kitoloncolás érdekében történő elrendelése a személyes szabadság alapvető jogába való súlyos beavatkozás, ezért szigorú korlátozások vonatkoznak rá.

Az őrizet elrendelése csak végső eszközként alkalmazható: a visszatérési irányelv 8. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a tagállamok „minden szükséges intézkedést” meghoznak a kiutasítási határozat végrehajtásához. Az őrizet elrendelése a tagállamok által végső intézkedésként használható lehetséges intézkedések egyike. Ebben az összefüggésben a Bíróság kifejezetten kiemelte a C-61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítélet 41. pontjában, hogy a visszatérési irányelv által bevezetett „visszatérési eljárás szakaszainak egymást követő sorrendje a kiutasítási határozat végrehajtása érdekében meghozandó intézkedések fokozatosságának felel meg, a fokozatosság attól az intézkedéstől, amely a legnagyobb szabadságot biztosítja az érintettnek, vagyis határidőt ad az önkéntes távozására, halad azon intézkedések felé, amelyek leginkább korlátozzák a szabadságát, vagyis a különleges fogdában való őrizet”.

A tagállamok csak olyan helyzetekben kötelesek elrendelni az őrizetet, amikor egyértelmű, hogy csakis az őrizet alkalmazásával biztosítható a visszatérési eljárás előkészítése és a kitoloncolási eljárás végrehajtása (az őrizet szükségessége). Az őrizetnek minden esetben egyéni elbíráláson kell alapulnia, a lehető legrövidebbnek kell lennie – csak addig tartható fenn, amíg a kitoloncolási intézkedések folynak –, és végrehajtásakor kellő körültekintéssel kell eljárni (az őrizet arányossága).

Az őrizet indokai: a visszatérési irányelv alapján az őrizet egyetlen jogos célja a visszatérés előkészítése és/vagy a kitoloncolási eljárás lefolytatása, különösen, ha fennáll 1) a szökés veszélye, vagy 2) annak lehetősége, hogy a visszatérésre kötelezett személy meghiúsítja vagy akadályozza a kiutasítási vagy a kitoloncolási eljárást. Amennyiben fennállnak az őrizetet indokoló ilyen okok, és a kevésbé kényszerítő intézkedések alkalmazása nem vezetne eredményre a konkrét esetben (végső eszköz), a tagállamok jogosultak és kötelesek a szükséges ideig őrizetet alkalmazni annak biztosítása érdekében, hogy a kiutasítási eljárást sikeresen végre lehessen hajtani a visszatérési irányelv 8. cikkének rendelkezéseivel összhangban.

Bár a visszatérési irányelv szóhasználata indikatív felsorolásra utal („
  különösen
  ”), az említett két konkrét esettípus lefedi a gyakorlatban előforduló fő forgatókönyveket, amelyek indokolják az őrizetet a kiutasítás előkészítése és megszervezése, illetve a kitoloncolási eljárás végrehajtása érdekében. Minden egyes esetben egyedileg kell elbírálni az őrizet konkrét indokainak fennállását, valamint a hatékony és elégséges, kevésbé kényszerítő jellegű intézkedések rendelkezésre állásának hiányát. A beléptetés határon történő megtagadását, a beléptetés megtagadására vonatkozó SIS figyelmeztető jelzés meglétét, az okmányok hiányát, a lakóhely hiányát, az együttműködés hiányát és az egyéb releváns jelzéseket/szempontokat figyelembe kell venni annak értékelése során, hogy fennáll-e a szökés veszélye (lásd a 1.6. szakaszt), ami indokolhatja az őrizet szükségességét.

Közrendi okokból nem rendelhető el őrizet: az őrizet közrendi okból történő fenntartásának vagy meghosszabbításának lehetőségét az irányelv szövege nem szabályozza, és a tagállamok nem használhatják a kitoloncolási célú idegenrendészeti őrizetet „enyhített szabadságvesztés-büntetésként”. A kitoloncolási célú őrizet elsődleges rendeltetése annak biztosítása, hogy a visszatérésre kötelezett személyek a szökésükkel ne hiúsítsák meg a visszatérési kötelezettség teljesítését. A 15. cikknek nem az a célja, hogy megvédje a társadalmat azoktól a személyektől, akik veszélyt jelentenek a közrendre vagy a közbiztonságra. A társadalom védelmére vonatkozó jogos célt más jogszabályi eszközökkel kell biztosítani, különös tekintettel a büntetőjogra és a szabálysértési jogra, valamint a jogszerű tartózkodás közrendi okokból történő megszüntetését érintő jogszabályokra. Ebben a tekintetben a Bíróság a C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítélet (74) 70. pontjában megállapította, hogy: „
  A 2008/115/EK irányelv nem lehet alapja annak a lehetőségnek, hogy valamely személyt közrendi vagy közbiztonsági okból őrizetbe helyeznek. Következésképpen önmagában a kérdést előterjesztő bíróság által felhozott körülmények (erőszakos viselkedés; megélhetési eszközök hiánya; lakhatás hiánya) egyike sem lehet az ezen irányelv rendelkezései értelmében vett őrizeti ok
  ”. Ugyanakkor a közrendre és közbiztonságra veszélyt jelentő személy múltbeli viselkedése/magatartása (például közigazgatási jogszabályok megszegése a migrációs jogtól eltérő területen vagy büntetőjogi jogsértés) figyelembe vehető annak vizsgálata során, hogy fennáll-e a szökés veszélye (lásd az 1.6. szakaszt). Ha az érintett személy múltbeli viselkedése/magatartása alapján arra lehet következtetni, hogy az adott személy feltehetően nem fog a jogszabályoknak megfelelően eljárni és el akarja kerülni a visszatérést, ez indokolhatja a szökés veszélyének megállapítását.

Az őrizet hatékony alternatíváinak biztosítására vonatkozó kötelezettség: a 15. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az az egyes tagállamokat arra kötelezi, hogy nemzeti jogszabályaikban biztosítsák az őrizet alternatíváit; ez összhangban áll az irányelv (16) preambulumbekezdésében foglalt feltételekkel is („ha [...] kevésbé kényszerítő intézkedések alkalmazása nem bizonyulna elegendőnek”). A Bíróság a C-61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítéletének 39. pontjában megerősítette, hogy „[...] az említett irányelv (16) preambulumbekezdéséből, valamint 15. cikke (1) bekezdésének szövegéből következik, hogy a tagállamoknak a lehető legkevésbé kényszerítő intézkedések segítségével kell végrehajtaniuk a kitoloncolást. Ezen államok őrizetbe vétel útján kizárólag abban az esetben foszthatják meg a szabadságától az érintettet, ha az egyes különleges helyzetek értékelésére tekintettel a kiutasítási határozat kitoloncolás formájában történő végrehajtását veszélyezteti az érintett magatartása”. Mindazonáltal ez nem jelenti azt, hogy az őrizet előfeltételének számít, hogy a harmadik országbeli állampolgár korábban már egy kevésbé kényszerítő intézkedés hatálya alatt állt.

A visszatérési irányelv 15. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a kevésbé kényszerítő intézkedéseknek „
  elégségesnek
  ” és az érintett harmadik országbeli állampolgár tekintetében „
  hatékonyan
  ” alkalmazhatónak kell lenniük. Következésképpen az őrizet hatékony alternatíváinak biztosítására vonatkozó kötelezettség teljesítése érdekében a tagállamoknak nemzeti jogukban rendelkezniük kell az őrizet olyan alternatíváiról, amelyek képesek az őrizet céljaival azonos célokat elérni (például a szökés megelőzése, a kiutasítás harmadik országbeli állampolgár általi meghiúsításának vagy akadályozásának elkerülése) az egyén szabadsághoz való jogába kevésbé beavatkozó eszközök alkalmazásával. Az őrizetről és az őrizet alternatíváiról való döntéshozatalért felelős nemzeti hatóságoknak minden egyes esetben értékelniük kell, hogy az ilyen kevésbé kényszerítő intézkedések elégségesek és hatékonyak lennének-e.

Az őrizet alternatívái közé tartozik például a tartózkodási korlátozás, a családok számára fenntartott nyílt ház, a szociális előadó támogatása, a rendszeres jelentéstétel, a személyazonosító/úti okmányok bevonása, az óvadék és az elektronikus felügyelet. Az UNHCR gyakorlati példákon keresztül mutatja be az őrizet alternatíváira vonatkozó bevált gyakorlatokat (75).

Előnyök és kockázatok – az őrizet alternatívái

Az őrizet alternatíváinak biztosításával járó előnyök közé tartozhat a magasabb arányú visszatérés (beleértve az önkéntes távozást), a visszatérésre kötelezett személyekkel való jobb együttműködés a szükséges okmányok beszerzésében, pénzügyi előnyök (kevesebbe kerül az államnak) és a humán költségek alacsonyabb szintje (az őrizettel kapcsolatos nehézségek elkerülése).

A kockázatok közé tartozik a szökés nagyobb valószínűsége, a bevándorlásra ösztönző tényezők megjelenésének lehetősége (az alternatív őrizeti létesítmények, mint például a családi házak, vonzók lehetnek a potenciális irreguláris bevándorlók számára) és a szociális feszültségek kialakulásának lehetősége a nyílt központok szomszédságában.

Ajánlás: A kihívás abban áll, hogy olyan intelligens megoldásokat kell találni, amelyek megfelelően ötvözik a jutalmazást és az elrettentést. Az elrettentés teljes hiánya a kitoloncolási arány romlásához vezethet. Ugyanakkor egy szisztematikus őrizetre épülő, túlzóan elnyomó rendszer sem feltétlenül hatékony, mivel a visszatérésre kötelezett személy számára kevés az ösztönzés és a támogatás a kiutasítási eljárásban történő együttműködésre. A tagállamoknak az alternatív lehetőségek széles körét kell kidolgozniuk és alkalmazniuk a különböző kategóriákba tartozó harmadik országbeli állampolgárok helyzetének kezelése érdekében. Sikeresnek bizonyult a személyre szabott egyéni támogatás, amely képessé teszi a visszatérésre kötelezett személyt arra, hogy saját kezébe vegye a visszatérését, valamint a korai szerepvállalás és az ügyek rendezésére összpontosító, holisztikus esetkezelés. Célként kell kitűzni a potenciálisan visszatérésre kötelezett összes személy rendszerszintű horizontális támogatását, amely már egy korai szakaszban (és nem csak a kitoloncolási határozat meghozatalát követően) kiterjed a jogszerű tartózkodás/menedékjog lehetőségeire és az önkéntes visszatérésre/kitoloncolásra vonatkozó tanácsadásra.

További magyarázat:

| — | Kiutasítási eljárás hatálya alatt álló személyek: a visszatérési irányelv 15. cikkének (1) bekezdésében szereplő „kitoloncolási eljárás alatt álló” kifejezés nem szinonimája a „kiutasítási határozat hatálya alatt álló” kifejezésnek. Az őrizet már azelőtt elrendelhető – ha a 15. cikk valamennyi feltétele teljesül –, mielőtt meghozzák a formális kiutasítási határozatot (például amikor folyamatban van a kiutasítási határozat előkészítése, ám a határozatot még nem adták ki). |
| --- | --- |

—

Kiutasítási eljárás hatálya alatt álló személyek: a visszatérési irányelv 15. cikkének (1) bekezdésében szereplő „kitoloncolási eljárás alatt álló” kifejezés nem szinonimája a „kiutasítási határozat hatálya alatt álló” kifejezésnek. Az őrizet már azelőtt elrendelhető – ha a 15. cikk valamennyi feltétele teljesül –, mielőtt meghozzák a formális kiutasítási határozatot (például amikor folyamatban van a kiutasítási határozat előkészítése, ám a határozatot még nem adták ki).

Konkrét példák:

| — | Egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár eltitkolhatja (elfedheti) személyazonosságát a kitoloncolás elkerülése érdekében. Jogszerű-e ilyen körülmények között az őrizet fenntartása annak érdekében, hogy az együttműködésre irányuló nyomást gyakoroljanak a harmadik országbeli állampolgárra, és így lehetővé tegyék a kitoloncolását?






  — | Az ilyen őrizet a visszatérési irányelv 15. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozik, amely kifejezetten az őrizet indokaként említi a „meghiúsítja vagy akadályozza a [...] kitoloncolási eljárást” helyzetet. A 15. cikk (6) bekezdésének a) pontja az „együttműködés hiányát” azon két eset egyikeként említi, amelyek indokolhatják az őrizet maximális időtartamának 12 hónapra történő meghosszabbítását, és az ilyen típusú őrizet („
  Beugehaft
  ” vagy „
  Durchsetzungshaft
  ”) átfogó célja és végső rendeltetése nem a büntetés, hanem a kitoloncolás. A kitoloncolás céljából elrendelt bármely őrizetnek tiszteletben kell tartania a visszatérési irányelv 15. cikkének (4) bekezdését: „Amennyiben a kitoloncolásra jogi vagy egyéb megfontolások következtében már nem látszik észszerű lehetőség, vagy az (1) bekezdésben megállapított feltételek már nem állnak fenn, az őrizet indokoltsága megszűnik, és az érintett személyt haladéktalanul szabadon kell bocsátani”. Ez azt jelenti, hogy azokban az esetekben, amikor egyértelművé válik, hogy a kitoloncolásra már nem látszik észszerű lehetőség, meg kell szüntetni az őrizetet – például ha világossá válik, hogy a harmadik ország által kibocsátandó okmányok túl későn fognak megérkezni, vagy azokat egyáltalán nem is adják ki, annak ellenére, hogy az őrizetbe vett személy kész az együttműködésre. |
| --- | --- | --- |

—

Egy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár eltitkolhatja (elfedheti) személyazonosságát a kitoloncolás elkerülése érdekében. Jogszerű-e ilyen körülmények között az őrizet fenntartása annak érdekében, hogy az együttműködésre irányuló nyomást gyakoroljanak a harmadik országbeli állampolgárra, és így lehetővé tegyék a kitoloncolását?

—

Az ilyen őrizet a visszatérési irányelv 15. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozik, amely kifejezetten az őrizet indokaként említi a „meghiúsítja vagy akadályozza a [...] kitoloncolási eljárást” helyzetet. A 15. cikk (6) bekezdésének a) pontja az „együttműködés hiányát” azon két eset egyikeként említi, amelyek indokolhatják az őrizet maximális időtartamának 12 hónapra történő meghosszabbítását, és az ilyen típusú őrizet („
  Beugehaft
  ” vagy „
  Durchsetzungshaft
  ”) átfogó célja és végső rendeltetése nem a büntetés, hanem a kitoloncolás. A kitoloncolás céljából elrendelt bármely őrizetnek tiszteletben kell tartania a visszatérési irányelv 15. cikkének (4) bekezdését: „Amennyiben a kitoloncolásra jogi vagy egyéb megfontolások következtében már nem látszik észszerű lehetőség, vagy az (1) bekezdésben megállapított feltételek már nem állnak fenn, az őrizet indokoltsága megszűnik, és az érintett személyt haladéktalanul szabadon kell bocsátani”. Ez azt jelenti, hogy azokban az esetekben, amikor egyértelművé válik, hogy a kitoloncolásra már nem látszik észszerű lehetőség, meg kell szüntetni az őrizetet – például ha világossá válik, hogy a harmadik ország által kibocsátandó okmányok túl későn fognak megérkezni, vagy azokat egyáltalán nem is adják ki, annak ellenére, hogy az őrizetbe vett személy kész az együttműködésre.

| — | Fenntartható-e az őrizet, ha a visszatérésre kötelezett személy menedékjog iránti kérelmet nyújt be?






  — | A Bíróság C-534/11. sz. Arslan-ügyben hozott ítéletének (76) 49. és 63. pontja a következő választ adja: „[...] a 2008/115/EK irányelv [...] 2. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy harmadik országok olyan állampolgárára, aki a 2005/85 irányelv értelmében nemzetközi védelem iránti kérelmet terjesztett elő, az irányelv nem alkalmazható az említett kérelem benyújtásától az e kérelemre vonatkozó első fokú határozat meghozataláig, vagy adott esetben addig tartó időszakban, amíg az említett határozattal szemben indított jogorvoslati eljárás folyamatban van. [...] a 2003/9/EK és a 2005/85/EK irányelvvel nem ellentétes, hogy harmadik ország olyan állampolgárát, aki a 2005/85 irányelv értelmében nemzetközi védelem iránti kérelmet terjesztett elő, miután őt a 2008/115/EK irányelv 15. cikke értelmében őrizetbe vették, a nemzeti jog valamely rendelkezése alapján őrizetben tartsák, amennyiben a releváns körülmények összességének eseti mérlegelését követően úgy tűnik, hogy e személy kizárólag azért nyújtotta be e kérelmet, hogy késleltesse vagy meghiúsítsa a kiutasításról szólóhatározat végrehajtását, és hogy az őrizetbe vételi intézkedés fenntartása objektíve szükséges annak megakadályozásához, hogy az érintett véglegesen kivonja magát a kiutasítás alól”. Megjegyzés: a „nemzeti jogra” történő fenti hivatkozás a menedékjoggal összefüggő őrizettel kapcsolatos nemzeti szabályokra utal, amelyek – adott esetben – az EU menekültügyi vívmányainak az őrizetre vonatkozó követelményeit ültetik át. |
| --- | --- | --- |

—

Fenntartható-e az őrizet, ha a visszatérésre kötelezett személy menedékjog iránti kérelmet nyújt be?

—

A Bíróság C-534/11. sz. Arslan-ügyben hozott ítéletének (76) 49. és 63. pontja a következő választ adja: „[...] a 2008/115/EK irányelv [...] 2. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy harmadik országok olyan állampolgárára, aki a 2005/85 irányelv értelmében nemzetközi védelem iránti kérelmet terjesztett elő, az irányelv nem alkalmazható az említett kérelem benyújtásától az e kérelemre vonatkozó első fokú határozat meghozataláig, vagy adott esetben addig tartó időszakban, amíg az említett határozattal szemben indított jogorvoslati eljárás folyamatban van. [...] a 2003/9/EK és a 2005/85/EK irányelvvel nem ellentétes, hogy harmadik ország olyan állampolgárát, aki a 2005/85 irányelv értelmében nemzetközi védelem iránti kérelmet terjesztett elő, miután őt a 2008/115/EK irányelv 15. cikke értelmében őrizetbe vették, a nemzeti jog valamely rendelkezése alapján őrizetben tartsák, amennyiben a releváns körülmények összességének eseti mérlegelését követően úgy tűnik, hogy e személy kizárólag azért nyújtotta be e kérelmet, hogy késleltesse vagy meghiúsítsa a kiutasításról szólóhatározat végrehajtását, és hogy az őrizetbe vételi intézkedés fenntartása objektíve szükséges annak megakadályozásához, hogy az érintett véglegesen kivonja magát a kiutasítás alól”. Megjegyzés: a „nemzeti jogra” történő fenti hivatkozás a menedékjoggal összefüggő őrizettel kapcsolatos nemzeti szabályokra utal, amelyek – adott esetben – az EU menekültügyi vívmányainak az őrizetre vonatkozó követelményeit ültetik át.

14.2.   Az őrizet formája és elsőfokú felülvizsgálata

Jogalap: visszatérési irányelv – 15. cikk, (2) bekezdés

Az őrizetet közigazgatási vagy igazságügyi hatóságok rendelik el.

Az őrizetet írásban kell elrendelni, a tényállás ismertetésével és jogi indokolással ellátva.

Amennyiben az őrizetet közigazgatási hatóságok rendelték el, a tagállamok

| a) | vagy előírják az őrizetben tartás jogszerűségének gyors bírósági felülvizsgálatát, amellyel kapcsolatosan az őrizet kezdetétől számítva a lehető legrövidebb határidőn belül határozatot kell hozni; |
| --- | --- |

a)

vagy előírják az őrizetben tartás jogszerűségének gyors bírósági felülvizsgálatát, amellyel kapcsolatosan az őrizet kezdetétől számítva a lehető legrövidebb határidőn belül határozatot kell hozni;

| b) | vagy biztosítják a jogot a harmadik országbeli állampolgár számára az őrizetben tartásának jogszerűségét gyorsan felülvizsgáló bírósági eljárás megindítására, amelyben a jogszerűségről a vonatkozó eljárás megindításától számítva a lehető legrövidebb határidőn belül határozni kell. Ez esetben a tagállamok haladéktalanul tájékoztatják az érintett harmadik országbeli állampolgárt az ilyen eljárás igénybevételének lehetőségéről. |
| --- | --- |

b)

vagy biztosítják a jogot a harmadik országbeli állampolgár számára az őrizetben tartásának jogszerűségét gyorsan felülvizsgáló bírósági eljárás megindítására, amelyben a jogszerűségről a vonatkozó eljárás megindításától számítva a lehető legrövidebb határidőn belül határozni kell. Ez esetben a tagállamok haladéktalanul tájékoztatják az érintett harmadik országbeli állampolgárt az ilyen eljárás igénybevételének lehetőségéről.

Az érintett harmadik országbeli állampolgárt haladéktalanul szabadon kell bocsátani, ha az őrizetben tartás nem jogszerű.

Az igazságügyi hatóságok tagjai lehetnek bírák, de nem szükségszerű, hogy bírákból álljanak. Az EJEB vonatkozó ítélkezési gyakorlatával összhangban e hatóságoknak függetleneknek és pártatlanoknak kell lenniük, és igazságügyi biztosítékokat kell nyújtaniuk egy kontradiktórius eljárásban.

A bírósági felülvizsgálat hatóköre: a felülvizsgálatnak értékelnie kell a visszatérési irányelv 15. cikkében kifejezetten említett valamennyi szempontot, figyelembe véve mind a jogkérdéseket (például az őrizetre vonatkozó eljárás és az őrizetre vonatkozó határozat megfelelősége eljárási/jogi szempontból), mind pedig a ténykérdéseket (például az őrizetbe vett személy egyéni helyzete, családi kapcsolatai az országban, az ország területéről való távozás biztosítékai, a kitoloncolásra vonatkozó észszerű kilátások).

A „gyors bírósági felülvizsgálat” maximális időtartama: a visszatérési irányelv szövege az EJEE 5. cikke (4) bekezdésének szóhasználatát tükrözi, amely előírja a „bíróság rövid határidőn belüli döntését”. Az EJEB vonatkozó ítélkezési gyakorlata egyértelművé teszi, hogy az elfogadható maximális időtartam („észszerű időtartam”) nem határozható meg absztrakt módon. Ezt az egyes esetek körülményeinek fényében kell megállapítani, figyelembe véve az eljárások összetettségét, valamint a hatóságok és a kérelmező magatartását is. Egyértelműen bevált gyakorlatnak tekinthető az, ha a határozathozatalra egy hétnél rövidebb időn belül sor kerül, ami kielégíti a gyorsaság jogi követelményét.

Az írásbeli határozathozatal követelménye a meghosszabbító határozatokra is vonatkozik: az indokolással ellátott írásbeli határozat kibocsátásának követelménye az őrizet meghosszabbítására vonatkozó határozatokra is alkalmazandó. A Bíróság a C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítélet 44. pontjában kifejezetten tisztázta, hogy: „Ezt az írásbeli határozat meghozatalára vonatkozó követelményt úgy kell érteni, mint amely szükségszerűen minden, az őrizet meghosszabbítását elrendelő határozatra is vonatkozik, tekintettel arra, hogy egyfelől az őrizet és annak meghosszabbítása hasonló természetű, mivel mindkettő az érintett harmadik országbeli állampolgár szabadságtól való megfosztását eredményezi a kiutasítás előkészítése és/vagy a kitoloncolás végrehajtása céljából, másfelől ezen állampolgárnak mindkét esetben lehetősége kell, hogy legyen a vele szemben hozott határozat indokainak a megismerésére”.

A meghallgatáshoz való joggal együtt járó összes biztosítékot alkalmazni kell az őrizetre vonatkozó határozatokra és az őrizet meghosszabbításáról szóló határozatokra is. E jog tiszteletben nem tartása azonban csak abban az esetben teszi érvénytelenné a határozatot, ha a jog tiszteletben tartása esetén az eljárás más eredménnyel zárult volna – lásd a C-383/13. sz., G. & R. ügyet: „[...] az uniós jogot – és különösen a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (2) és (6) bekezdését – akként kell értelmezni, hogy amennyiben az őrizeti intézkedés meghosszabbításáról valamely közigazgatási eljárás keretében a meghallgatáshoz való jog megsértésével döntöttek, az e határozat jogszerűségét vizsgáló nemzeti bíróság csak abban az esetben szüntetheti meg az őrizetet, ha az adott ügy ténybeli és jogi körülményeinek összességére tekintettel úgy véli, hogy ez a jogsértés az erre hivatkozó személyt ténylegesen és oly mértékben fosztotta meg attól a lehetőségtől, hogy védelmét jobban érvényesíthesse, hogy különben ez a közigazgatási eljárás eltérő eredményre vezethetett volna” (lásd a 12. szakaszt).

14.3.   Az őrizet rendszeres felülvizsgálata

Jogalap: visszatérési irányelv – 15. cikk, (3) bekezdés

Az őrizetben tartást minden esetben észszerű időközönként, akár az érintett harmadik országbeli állampolgár kérésére, akár hivatalból felül kell vizsgálni.

A 15. cikk (3) bekezdésének első mondata alapján nincs szükség írásbeli felülvizsgálati határozatra: ezt a Bíróság a C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítélet 47. pontjában tisztázta: „a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének rendelkezései nem követelik meg [...] írásbeli,” felülvizsgálatra irányuló aktus „elfogadását [...]. Tehát az említett irányelv 15. cikke (3) bekezdésének első mondata szerint valamely harmadik országbeli állampolgár őrizetben tartását észszerű időközönként felülvizsgáló hatóságok nem kötelesek minden egyes felülvizsgálat során egy olyan kifejezett írásbeli formát öltő aktust elfogadni, amely tartalmazza az annak alapjául szolgáló ténybeli és jogi indokok ismertetését”. A tagállamok azonban szabadon hozhatnak írásbeli felülvizsgálati határozatot a nemzeti jogukkal összhangban.

A felülvizsgálatot és meghosszabbítást tartalmazó összetett határozatokat írásbeli formában kell meghozni: a Bíróság a C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítélet 48. pontjában tisztázta, hogy: „Ilyen esetben ugyanis az őrizet felülvizsgálata és az őrizet fenntartásáról szóló határozat ugyanazon eljárási szakasz során történik. Következésképpen e határozatnak meg kell felelnie a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (2) bekezdéséből fakadó követelményeknek”.

Meghosszabbított őrizet esetében a felülvizsgálatokat igazságügyi hatóság felügyelete alatt kell elvégezni.

A „meghosszabbított őrizet” jelentése: A visszatérési irányelv 15. cikke (3) bekezdésének második mondata előírja a „meghosszabbított őrizet” eseteinek igazságügyi felügyelet alatt történő, hivatalból való felülvizsgálatát. Ez szükségessé teszi az igazságügyi hatóságok fellépését azokban az esetekben is, amikor az érintett személy nem él fellebbezéssel. A „meghosszabbított őrizet” kifejezés nyelvi összehasonlítása alapján (német: „
  Bei längerer Haftdauer
  ”; francia: „
  En cas de périodes de rétention prolongées
  ”; holland: „
  In het geval van een lange periode van bewaring
  ”; spanyol: „
  En caso de periodos de internamiento prolongados
  ”; olasz: „
  Nel caso di periodi di trattenimento prolungati
  ”) egyértelmű, hogy ez a kifejezés lényegileg egy hosszú időtartamú őrizetre utal, függetlenül attól a ténytől, hogy a meghosszabbításról már hoztak-e formális határozatot vagy sem. A Bizottság úgy véli, hogy az őrizetet elrendelő határozat hivatalból történő első bírósági felülvizsgálatára megállapított 6 hónapos időtartam mindenképpen túl hosszú, míg a háromhavonta elvégzett, hivatalból történő bírósági felülvizsgálat még összeegyeztethetőnek tekinthető az irányelv 15. cikkének (3) bekezdésével, feltéve, hogy arra is lehetőség van, hogy szükség esetén kérelem alapján is indítható legyen egyéni felülvizsgálat.

A felügyeletet végző igazságügyi hatóság hatásköre: nem elegendő olyan felülvizsgálati mechanizmus alkalmazása, amely csak jogkérdéseket vizsgál, ténykérdéseket viszont nem. Az igazságügyi hatóságnak hatáskörrel kell rendelkeznie mind a ténybeli, mind a jogi kérdésekben való döntéshozatalra – lásd a Bíróság C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítéletének 62. pontját: „[...] a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező igazságügyi hatóságnak meg kell lennie a lehetőségének, hogy a közigazgatási hatóság vagy adott esetben az eredeti őrizetet elrendelő hatóság határozatát saját határozatával helyettesítse, és hogy határozzon az érintett harmadik országbeli állampolgár elleni intézkedés más intézkedéssel való esetleges felváltásáról vagy e személy esetleges szabadon bocsátásáról. E célból az őrizet meghosszabbítása iránti kérelemről határozatot hozó igazságügyi hatóságnak lehetősége kell, hogy legyen mind az eredeti őrizetet elrendelő közigazgatási hatóság által szolgáltatott tények és bizonyítékok, mind az érintett harmadik országbeli állampolgár által esetlegesen tett észrevételek figyelembevételére. Ezenkívül, amennyiben e hatóság ezt szükségesnek ítéli, lehetősége kell, hogy legyen bármely más, a határozatához releváns körülmény feltárására”.

14.4.   Az őrizet megszüntetése

Jogalap: visszatérési irányelv – 15. cikk, (4)–(6) bekezdés

| (4) | Amennyiben a kitoloncolásra jogi vagy egyéb megfontolások következtében már nem látszik észszerű lehetőség, vagy az (1) bekezdésben megállapított feltételek már nem állnak fenn, az őrizet indokoltsága megszűnik, és az érintett személyt haladéktalanul szabadon kell bocsátani. |
| --- | --- |

(4)

Amennyiben a kitoloncolásra jogi vagy egyéb megfontolások következtében már nem látszik észszerű lehetőség, vagy az (1) bekezdésben megállapított feltételek már nem állnak fenn, az őrizet indokoltsága megszűnik, és az érintett személyt haladéktalanul szabadon kell bocsátani.

| (5) | Az őrizetet mindaddig fenn kell tartani, ameddig az (1) bekezdésben megállapított feltételek fennállnak, és az őrizet a kitoloncolás biztosításához szükséges. Valamennyi tagállam korlátozott, hat hónapot nem meghaladó őrizetben tartási időszakot határoz meg. |
| --- | --- |

(5)

Az őrizetet mindaddig fenn kell tartani, ameddig az (1) bekezdésben megállapított feltételek fennállnak, és az őrizet a kitoloncolás biztosításához szükséges. Valamennyi tagállam korlátozott, hat hónapot nem meghaladó őrizetben tartási időszakot határoz meg.

| (6) | A tagállamok az (5) bekezdésben említett időszakot kizárólag korlátozott, további tizenkét hónapot nem meghaladó időszakkal hosszabbíthatják meg a nemzeti jogszabályoknak megfelelően, azokban az esetekben, ha a kiutasítás végrehajtása minden észszerű erőfeszítésük ellenére várhatóan tovább tart:








  a) | az érintett harmadik országbeli állampolgár részéről szükséges együttműködés hiánya miatt, vagy |
| --- | --- | --- |

(6)

A tagállamok az (5) bekezdésben említett időszakot kizárólag korlátozott, további tizenkét hónapot nem meghaladó időszakkal hosszabbíthatják meg a nemzeti jogszabályoknak megfelelően, azokban az esetekben, ha a kiutasítás végrehajtása minden észszerű erőfeszítésük ellenére várhatóan tovább tart:

a)

az érintett harmadik országbeli állampolgár részéről szükséges együttműködés hiánya miatt, vagy

| b) | a szükséges dokumentumok harmadik országoktól való beszerzésének késedelme miatt. |
| --- | --- |

b)

a szükséges dokumentumok harmadik országoktól való beszerzésének késedelme miatt.

Számos különböző helyzetben az őrizetet meg kell szüntetni és a visszatérésre kötelezett személyt szabadon kell bocsátani, különösen, ha:

| — | már nincs észszerű lehetőség a kitoloncolásra jogi vagy egyéb megfontolásból; |
| --- | --- |

—

már nincs észszerű lehetőség a kitoloncolásra jogi vagy egyéb megfontolásból;

| — | a hatóságok nem követik megfelelően a kitoloncolási intézkedéseket; |
| --- | --- |

—

a hatóságok nem követik megfelelően a kitoloncolási intézkedéseket;

| — | az őrizetben tartás elérte a maximális időtartamot. |
| --- | --- |

—

az őrizetben tartás elérte a maximális időtartamot.

Ezen túlmenően eseti alapon meg kell szüntetni az őrizetet akkor, ha az őrizet alternatívái helyénvaló lehetőséggé válnak.

14.4.1.   A kitoloncolás észszerű lehetőségének hiánya

A kitoloncolás észszerű lehetőségének hiánya: A C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítélet 67. pontjában a Bíróság magyarázó értelmezést adott az „észszerű lehetőség” jelentésére vonatkozóan:
  „Csak a kitoloncolás 15. cikk (5) és (6) bekezdésében meghatározott határidőkre tekintettel történő biztosításának reális lehetősége minősül a kitoloncolás észszerű lehetőségének. Ez az észszerű lehetőség nem áll fenn, ha kevéssé tűnik valószínűnek, hogy az érintettet az említett határidőkön belül befogadják egy harmadik országban
  ”.

Az „észszerű lehetőség” hiánya nem azonos a „végrehajtás lehetetlenségével”: a „végrehajtás lehetetlensége” kategorikusabb állítás, és nehezebb bizonyítani, mint „az észszerű lehetőség hiányát”, amely csak bizonyos mértékű valószínűségre utal.

Az őrizet azon szakaszai, amelyeket figyelembe kell venni a „kitoloncolás észszerű lehetőségének” értékelésekor: a visszatérési irányelv 15. cikke (és (6) preambulumbekezdése) nagy hangsúlyt fektet a szabadságelvonás arányosságának meghatározásakor a konkrét eset egyedi értékelésére, így mindig figyelembe kell venni a konkrét esetben érintett egyénre vonatkozó maximális őrizetben tartási időtartamot. Ez azt jelenti, hogy az érintett tagállam nemzeti jogában meghatározott maximális időtartamok a relevánsak. Ez azzal a következménnyel is jár, hogy a visszatérésre kötelezett személy nem tartható őrizetben valamely tagállamban, ha már a kezdetektől fogva valószínűtlennek tűnik, hogy az érintett személyt befogadja egy harmadik ország az adott tagállam jogszabályai által engedélyezett maximális őrizetben tartási időtartamon belül (a C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletben a Bíróság az irányelv szerinti maximális időtartamokra hivatkozott, mivel azok megegyeztek az érintett tagállamban alkalmazandó jogszabályokban meghatározott maximális időtartamokkal).

A Bizottság azt ajánlja, hogy az őrizet maximális kezdeti időtartamát hat hónapban állapítsák meg – amit hozzá kell igazítani az eset körülményeihez, és észszerű időközönként felül kell vizsgálni egy igazságügyi hatóság felügyelete alatt –, valamint a visszatérési irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében említett esetekben tegyék lehetővé az őrizet 18 hónapig történő további meghosszabbítását.

Az őrizet maximális időtartamának elérése esetén a visszatérési irányelv 15. cikkének (4) bekezdése már nem alkalmazandó, és az érintett személyt minden esetben azonnal szabadon kell engedni – lásd a Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletének 60. és 61. pontját: „Meg kell állapítani, hogy ha a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében szereplő maximális őrizeti időtartam eltelik, akkor nem merülhet fel annak a kérdése, hogy fennáll-e még az ugyanezen cikk (4) bekezdésének értelmében vett” kitoloncolás észszerű lehetősége„. Ebben az esetben ugyanis az érintettet mindenképpen haladéktalanul szabadon kell bocsátani. A 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (4) bekezdése tehát csak akkor alkalmazható, ha az ezen irányelv 15. cikkének (5) és (6) bekezdésében szereplő maximális őrizeti határidők még nem teltek el”.

További magyarázat:

| — | Figyelmet kell fordítani a hontalan személyek sajátos helyzetére, akik érvényes személyazonosító vagy úti okmány beszerzése céljából esetleg nem vehetik igénybe harmadik országok konzuli támogatását. A Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletére tekintettel a tagállamoknak meg kell győződniük arról, hogy fennáll a kitoloncolás észszerű lehetősége, amely indokolja az őrizet elrendelését vagy meghosszabbítását. |
| --- | --- |

—

Figyelmet kell fordítani a hontalan személyek sajátos helyzetére, akik érvényes személyazonosító vagy úti okmány beszerzése céljából esetleg nem vehetik igénybe harmadik országok konzuli támogatását. A Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletére tekintettel a tagállamoknak meg kell győződniük arról, hogy fennáll a kitoloncolás észszerű lehetősége, amely indokolja az őrizet elrendelését vagy meghosszabbítását.

| — | Jogszerű-e fenntartani az őrizetet, ha a harmadik országbeli állampolgár a visszaküldés tilalmának elve miatt aktuálisan védelmet élvez a kitoloncolással szemben?






  — | Ha a kitoloncolás valószínűtlenné válik (egy valószínűleg tartósnak tekinthető visszaküldési tilalom miatt), a harmadik országbeli állampolgárokat a visszatérési irányelv 15. cikkének (4) bekezdésével összhangban szabadon kell engedni. Ha a visszaküldés tilalmának esete csak korlátozott és ideiglenes természetű (például a visszatérési ország valószínűleg rövidesen kibocsát egy hitelt érdemlő diplomáciai garanciát, vagy a visszatérésre kötelezett személy átmenetileg alapvető orvosi ellátásra szorul, amely nem áll rendelkezésre a visszatérési célországban), az őrizet fenntartható – amennyiben továbbra is fennáll a kitoloncolás észszerű lehetősége. |
| --- | --- | --- |

—

Jogszerű-e fenntartani az őrizetet, ha a harmadik országbeli állampolgár a visszaküldés tilalmának elve miatt aktuálisan védelmet élvez a kitoloncolással szemben?

—

Ha a kitoloncolás valószínűtlenné válik (egy valószínűleg tartósnak tekinthető visszaküldési tilalom miatt), a harmadik országbeli állampolgárokat a visszatérési irányelv 15. cikkének (4) bekezdésével összhangban szabadon kell engedni. Ha a visszaküldés tilalmának esete csak korlátozott és ideiglenes természetű (például a visszatérési ország valószínűleg rövidesen kibocsát egy hitelt érdemlő diplomáciai garanciát, vagy a visszatérésre kötelezett személy átmenetileg alapvető orvosi ellátásra szorul, amely nem áll rendelkezésre a visszatérési célországban), az őrizet fenntartható – amennyiben továbbra is fennáll a kitoloncolás észszerű lehetősége.

14.4.2.   Az őrizet maximális időtartamának elérése

A visszatérési irányelv 15. cikkének (5) és (6) bekezdése arra kötelezi a tagállamokat, hogy nemzeti jogukban (77) rögzítsék az őrizetben tartás maximális időtartamát, amely nem lehet több 6 hónapnál (alapesetben) vagy 18 hónapnál (két minősített esetben: ha a visszatérésre kötelezett személy nem működik együtt, vagy ha a szükséges iratok harmadik országokból történő beszerzése késedelmet szenved).

A nemzeti jogban meghatározott rövidebb maximális őrizeti időtartamok elsőbbséget élveznek a visszatérési irányelvben rögzített 6/18 hónapos határidővel szemben: a konkrét esetekben a nemzeti jog által (a visszatérési irányelvvel összhangban) rögzített maximális időtartamokat, nem pedig a visszatérési irányelvben meghatározott maximálisidőtartamokat kell alkalmazni. Ez azt jelenti, hogy egy olyan tagállamban, ahol a nemzeti szabályozás például 60 napos maximális időtartamot határoz meg az együtt nem működő visszatérésre kötelezett személyek esetén, az őrizet nem tartható fenn 60 napot meghaladóan, annak ellenére sem, hogy a visszatérési irányelv 15. cikkének (6) bekezdése 18 hónapig terjedő időkeretet ír elő.

A nemzeti jognak úgy kell meghatároznia az őrizet maximális időtartamát, hogy az az illetékes nemzeti hatóságok számára lehetővé tegye a kiutasítási határozat végrehajtásához szükséges összes intézkedés végrehajtását, tehát az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok sikeres visszatéréséhez szükséges eljárások lezárását és a nem uniós visszatérési célországba való visszafogadás biztosítását. A Bizottság azt ajánlja, hogy a tagállamok használják ki a visszatérési irányelv 15. cikke szerinti mozgásteret, és az őrizet maximális kezdeti időtartamát hat hónapban állapítsák meg, továbbá a visszatérési irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében említett esetekben tegyék lehetővé az őrizet 18 hónapig történő további meghosszabbítását. A Bizottság emlékeztetni kíván arra, hogy az őrizet tényleges időtartamát eseti alapon kell meghatározni, és a visszatérésre kötelezett személyt szabadon kell engedni, ha az őrizet feltételei (például a kitoloncolás észszerű lehetősége) már nem állnak fenn.

Példák a 15. cikk (6) bekezdése szerinti meghosszabbított őrizetben tartást megalapozó/nem megalapozó indokokra:

| — | A személyazonosító okmányok hiánya önmagában nem elegendő indok az őrizet meghosszabbítására – lásd a Bíróság C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítéletének 73. pontját: „[...] az a tény, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár nem rendelkezik személyazonosító okmánnyal, önmagában nem igazolhatja az őrizetnek a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében meghatározott meghosszabbítását”. |
| --- | --- |

—

A személyazonosító okmányok hiánya önmagában nem elegendő indok az őrizet meghosszabbítására – lásd a Bíróság C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítéletének 73. pontját: „[...] az a tény, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár nem rendelkezik személyazonosító okmánnyal, önmagában nem igazolhatja az őrizetnek a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében meghatározott meghosszabbítását”.

| — | A személyazonosító okmányok beszerzésével kapcsolatos együttműködés hiánya igazolhatja az őrizet meghosszabbítását, amennyiben az együttműködés hiánya és a visszatérés elmaradása között ok-okozati összefüggés áll fenn – lásd a Bíróság C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítéletének 85. pontját: „
  [...] ha az említett állampolgárnak az őrizet alatt tanúsított magatartásának vizsgálatából az következik, hogy ez utóbbi nem működött együtt a kitoloncolás végrehajtása során, és valószínűsíthető, hogy e végrehajtás e magatartás miatt tart tovább a vártnál [...]”. |
| --- | --- |

—

A személyazonosító okmányok beszerzésével kapcsolatos együttműködés hiánya igazolhatja az őrizet meghosszabbítását, amennyiben az együttműködés hiánya és a visszatérés elmaradása között ok-okozati összefüggés áll fenn – lásd a Bíróság C-146/14. sz. Mahdi-ügyben hozott ítéletének 85. pontját: „
  [...] ha az említett állampolgárnak az őrizet alatt tanúsított magatartásának vizsgálatából az következik, hogy ez utóbbi nem működött együtt a kitoloncolás végrehajtása során, és valószínűsíthető, hogy e végrehajtás e magatartás miatt tart tovább a vártnál [...]”.

További magyarázat:

| | A menedékkérőként őrizetben töltött időtartam figyelembevétele: az őrizet időszakának a kitoloncolás tekintetében történő kiszámítása során nem kell figyelembe venni a menedékkérőként őrizetben töltött időt, mivel a kitoloncolás érdekében történő őrizetben tartás és a menedékkérők őrizetben tartása különböző jogi szabályok és rendszerek hatálya alá tartozik – lásd a Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletének 45. és 48. pontját: „A 2008/115/EK irányelvvel szabályozott, kitoloncolás céljából foganatosított őrizet, illetve a menedékjogot kérővel szemben különösen a 2003/9/EK irányelv, a 2005/85/EK irányelv vagy a hatályos nemzeti rendelkezések alapján elrendelt őrizet tehát különböző jogi szabályozási rendszer alá tartozik. Következésképpen [...] az az időszak, amelyet az adott személy a menedékjogot kérőkre vonatkozó nemzeti és közösségi rendelkezések alapján hozott határozat alapján töltött idegenrendészeti fogdában, nem tekinthető a 2008/115/EK irányelv 15. cikke értelmében vett kitoloncolás céljából foganatosított őrizetnek”. |
| --- | --- |

A menedékkérőként őrizetben töltött időtartam figyelembevétele: az őrizet időszakának a kitoloncolás tekintetében történő kiszámítása során nem kell figyelembe venni a menedékkérőként őrizetben töltött időt, mivel a kitoloncolás érdekében történő őrizetben tartás és a menedékkérők őrizetben tartása különböző jogi szabályok és rendszerek hatálya alá tartozik – lásd a Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletének 45. és 48. pontját: „A 2008/115/EK irányelvvel szabályozott, kitoloncolás céljából foganatosított őrizet, illetve a menedékjogot kérővel szemben különösen a 2003/9/EK irányelv, a 2005/85/EK irányelv vagy a hatályos nemzeti rendelkezések alapján elrendelt őrizet tehát különböző jogi szabályozási rendszer alá tartozik. Következésképpen [...] az az időszak, amelyet az adott személy a menedékjogot kérőkre vonatkozó nemzeti és közösségi rendelkezések alapján hozott határozat alapján töltött idegenrendészeti fogdában, nem tekinthető a 2008/115/EK irányelv 15. cikke értelmében vett kitoloncolás céljából foganatosított őrizetnek”.

| | Ugyanezen ítélet 47. pontjában a Bíróság hozzáfűzi: „Ha az bizonyosodna be, hogy azon eljárások keretében, amelyek S. Kadzoevnek a jelen ítélet 19. pontjában említett, menedékjog iránti kérelmei nyomán indultak, semmilyen határozatot nem hoztak az idegenrendészeti fogdában való elhelyezéséről, és így az őrizetben tartásának alapja a kitoloncolás céljából foganatosított őrizetre vonatkozó korábbi nemzeti rendszer vagy a 2008/115/EK irányelv rendszere volt, őrizetben tartásának azt az időszakát, amely alatt az említett menedékjogi eljárások folytak, figyelembe kellene venni a kitoloncolás céljából foganatosított őrizetnek a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (5) és (6) bekezdésében szereplő időtartama kiszámításakor”. |
| --- | --- |

Ugyanezen ítélet 47. pontjában a Bíróság hozzáfűzi: „Ha az bizonyosodna be, hogy azon eljárások keretében, amelyek S. Kadzoevnek a jelen ítélet 19. pontjában említett, menedékjog iránti kérelmei nyomán indultak, semmilyen határozatot nem hoztak az idegenrendészeti fogdában való elhelyezéséről, és így az őrizetben tartásának alapja a kitoloncolás céljából foganatosított őrizetre vonatkozó korábbi nemzeti rendszer vagy a 2008/115/EK irányelv rendszere volt, őrizetben tartásának azt az időszakát, amely alatt az említett menedékjogi eljárások folytak, figyelembe kellene venni a kitoloncolás céljából foganatosított őrizetnek a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (5) és (6) bekezdésében szereplő időtartama kiszámításakor”.

| | Dublini átadás előkészítése alatti őrizet időtartamának figyelembevétele: ugyanazt a logikai megközelítést kell alkalmazni, mint a fentiekben a menedékkérőként őrizetben töltött időszakok tekintetében. |
| --- | --- |

Dublini átadás előkészítése alatti őrizet időtartamának figyelembevétele: ugyanazt a logikai megközelítést kell alkalmazni, mint a fentiekben a menedékkérőként őrizetben töltött időszakok tekintetében.

| | Halasztó hatályú fellebbezés elbírálása alatti őrizet időtartamának figyelembevétele: az ilyen időszakokat figyelembe kell venni – lásd a Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletének 53. és 54. pontját: „[...] az érintett által a kitoloncolási határozat jogszerűségének bírósági felülvizsgálatára irányuló eljárás alatt őrizetben töltött időszakot figyelembe kell venni a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (5) és (6) bekezdésében szereplő maximális őrizeti időtartam kiszámításakor. Ellenkező esetben a kitoloncolás céljából foganatosított őrizet időtartama adott esetben jelentősen eltérhetne az ugyanazon tagállamon belüli, illetve az eltérő tagállamokon belüli esetek tekintetében a nemzeti bírósági eljárások sajátosságaitól és speciális körülményeitől függően, ami ellentétes lenne a 2008/115/EK irányelv 15. cikke (5) és (6) bekezdésének azon céljával, hogy a tagállamokban egységes maximális őrizeti időtartamot garantáljanak”. |
| --- | --- |

Halasztó hatályú fellebbezés elbírálása alatti őrizet időtartamának figyelembevétele: az ilyen időszakokat figyelembe kell venni – lásd a Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletének 53. és 54. pontját: „[...] az érintett által a kitoloncolási határozat jogszerűségének bírósági felülvizsgálatára irányuló eljárás alatt őrizetben töltött időszakot figyelembe kell venni a 2008/115/EK irányelv 15. cikkének (5) és (6) bekezdésében szereplő maximális őrizeti időtartam kiszámításakor. Ellenkező esetben a kitoloncolás céljából foganatosított őrizet időtartama adott esetben jelentősen eltérhetne az ugyanazon tagállamon belüli, illetve az eltérő tagállamokon belüli esetek tekintetében a nemzeti bírósági eljárások sajátosságaitól és speciális körülményeitől függően, ami ellentétes lenne a 2008/115/EK irányelv 15. cikke (5) és (6) bekezdésének azon céljával, hogy a tagállamokban egységes maximális őrizeti időtartamot garantáljanak”.

| | A (másik) A tagállamban kitoloncolási célú őrizetben töltött olyan időszakok figyelembevétele, amelyeket közvetlenül követ egy kitoloncolást megelőző őrizet B tagállamban (ilyen helyzet például akkor állhat elő, ha egy harmadik országbeli állampolgárt A tagállamból átadnak B tagállamnak a visszatérési irányelv 6. cikke (3) bekezdésének hatálya alá tartozó kétoldalú visszafogadási megállapodás alapján): a Bizottság álláspontja szerint a kitoloncolást megelőző megszakítás nélküli őrizetre vonatkozó 18 hónapos abszolút időkorlát nem léphető át, tekintettel arra, hogy tiszteletben kell tartani a visszatérési irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében rögzített maximális időtartam hatékony érvényesülését. A vonatkozó kétoldalú visszafogadási egyezményekben kell szabályozni a tagállamok közötti, a más tagállamban már őrizetben töltött időtartamokra vonatkozó információcserét, valamint annak lehetőségét, hogy B tagállam visszautasíthassa az A tagállamból történő átadást, ha A tagállam e megkereséssel túl későn áll elő. |
| --- | --- |

A (másik) A tagállamban kitoloncolási célú őrizetben töltött olyan időszakok figyelembevétele, amelyeket közvetlenül követ egy kitoloncolást megelőző őrizet B tagállamban (ilyen helyzet például akkor állhat elő, ha egy harmadik országbeli állampolgárt A tagállamból átadnak B tagállamnak a visszatérési irányelv 6. cikke (3) bekezdésének hatálya alá tartozó kétoldalú visszafogadási megállapodás alapján): a Bizottság álláspontja szerint a kitoloncolást megelőző megszakítás nélküli őrizetre vonatkozó 18 hónapos abszolút időkorlát nem léphető át, tekintettel arra, hogy tiszteletben kell tartani a visszatérési irányelv 15. cikkének (6) bekezdésében rögzített maximális időtartam hatékony érvényesülését. A vonatkozó kétoldalú visszafogadási egyezményekben kell szabályozni a tagállamok közötti, a más tagállamban már őrizetben töltött időtartamokra vonatkozó információcserét, valamint annak lehetőségét, hogy B tagállam visszautasíthassa az A tagállamból történő átadást, ha A tagállam e megkereséssel túl későn áll elő.

| | A visszatérési irányelv alkalmazását megelőzően befejeződött őrizeti időtartamok figyelembevétele: az ilyen időszakokat figyelembe kell venni (lásd a Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletének 36–38. pontját). |
| --- | --- |

A visszatérési irányelv alkalmazását megelőzően befejeződött őrizeti időtartamok figyelembevétele: az ilyen időszakokat figyelembe kell venni (lásd a Bíróság C-357/09. sz. Kadzoev-ügyben hozott ítéletének 36–38. pontját).

14.5.   A visszatérésre kötelezett személyek ismételt őrizetbe vétele

A visszatérési irányelv által meghatározott maximális őrizeti időtartamok nem kerülhetők meg oly módon, hogy a visszatérésre kötelezett személyeket az őrizetből való szabadulásukat követően azonnal ismételten őrizetbe veszik.

Ugyanazon személy későbbi szakaszban történő ismételt őrizetbe vétele csak akkor jogszerű, ha valamely vonatkozó körülményben fontos változás állt be (például egy harmadik ország kibocsátotta a szükséges iratokat, vagy a származási országban javult a helyzet, ami lehetővé teszi a biztonságos visszatérést), ha ez a változás a visszatérési irányelv 15. cikkének (4) bekezdésével összhangban „
  a kitoloncolás észszerű lehetőségét
  ” eredményezi, és ha az őrizet elrendelésének az irányelv 15. cikkében foglalt valamennyi egyéb feltétele teljesül.

14.6.   Kevésbé kényszerítő intézkedések alkalmazása az őrizet megszüntetését követően

Kevésbé kényszerítő intézkedések – mint például a hatóságoknál történő rendszeres jelentkezés, megfelelő pénzügyi biztosíték letétbe helyezése, okiratok benyújtása vagy egy meghatározott helyen való tartózkodás kötelezettsége – abban az esetben és olyan mértékben rendelhetők el, amennyiben azok a visszatérés kikényszerítése érdekében „
  szükséges intézkedésnek
  ” tekinthetők. Jóllehet a kevésbé kényszerítő eszközök alkalmazásának nincsenek abszolút maximális időtartamai, az ilyen intézkedések hatályát és időtartamát alapos értékelésnek kell alávetni arányosságuk vizsgálata érdekében.

Továbbá, ha a kevésbé kényszerítő intézkedések természete és intenzitása hasonló vagy megegyező a szabadságelvonáséval (például egy meghatározott létesítményben való tartózkodás korlátozás nélküli kötelezettségének előírása, a létesítmény elhagyásának lehetősége nélkül), akkor ezt az őrizet de facto folytatásának kell tekinteni, és alkalmazni kell a visszatérési irányelv 15. cikkének (5) és (6) bekezdésében meghatározott időtartamokat.

15.   AZ ŐRIZET KÖRÜLMÉNYEI

Jogalap: visszatérési irányelv – 16. cikk

| (1) | Az őrizetet általában erre szolgáló különleges idegenrendészeti fogdákban kell végrehajtani. Amennyiben egy tagállam nem tud különleges idegenrendészeti fogdákban helyet biztosítani, és kénytelen büntetés-végrehajtási intézetben való elhelyezéshez folyamodni, az őrizet alatt álló harmadik országbeli állampolgárokat a többi fogvatartottól elkülönítve kell tartani. |
| --- | --- |

(1)

Az őrizetet általában erre szolgáló különleges idegenrendészeti fogdákban kell végrehajtani. Amennyiben egy tagállam nem tud különleges idegenrendészeti fogdákban helyet biztosítani, és kénytelen büntetés-végrehajtási intézetben való elhelyezéshez folyamodni, az őrizet alatt álló harmadik országbeli állampolgárokat a többi fogvatartottól elkülönítve kell tartani.

| (2) | Az őrizet alatt álló harmadik országbeli állampolgároknak – kérésükre – biztosítani kell, hogy megfelelő időn belül kapcsolatba léphessenek a jogi képviselőjükkel, családtagjaikkal és az illetékes konzuli hatóságokkal. |
| --- | --- |

(2)

Az őrizet alatt álló harmadik országbeli állampolgároknak – kérésükre – biztosítani kell, hogy megfelelő időn belül kapcsolatba léphessenek a jogi képviselőjükkel, családtagjaikkal és az illetékes konzuli hatóságokkal.

| (3) | Külön figyelmet kell fordítani a kiszolgáltatott személyek helyzetére. A sürgősségi ellátást és a betegségek alapvető kezelését biztosítani kell. |
| --- | --- |

(3)

Külön figyelmet kell fordítani a kiszolgáltatott személyek helyzetére. A sürgősségi ellátást és a betegségek alapvető kezelését biztosítani kell.

| (4) | Az érintett és illetékes nemzeti, nemzetközi és nem kormányzati szervezetek és testületek részére lehetőséget kell biztosítani az (1) bekezdésben említett idegenrendészeti fogdák meglátogatására, amennyiben ezeket ezzel a fejezettel összhangban harmadik országbeli állampolgárok őrizetben tartására használják. Az ilyen látogatások engedélyezés tárgyát képezhetik. |
| --- | --- |

(4)

Az érintett és illetékes nemzeti, nemzetközi és nem kormányzati szervezetek és testületek részére lehetőséget kell biztosítani az (1) bekezdésben említett idegenrendészeti fogdák meglátogatására, amennyiben ezeket ezzel a fejezettel összhangban harmadik országbeli állampolgárok őrizetben tartására használják. Az ilyen látogatások engedélyezés tárgyát képezhetik.

| (5) | Az őrizetben tartott harmadik országbeli állampolgárokat rendszeresen el kell látni információval, amely ismerteti az intézményben alkalmazott szabályokat, és meghatározza az érintettek jogait és kötelezettségeit. Ebbe beletartozik az őrizetben lévők nemzeti jog szerinti feljogosítása a (4) bekezdésben említett szervezetekkel és testületekkel való kapcsolattartásra. |
| --- | --- |

(5)

Az őrizetben tartott harmadik országbeli állampolgárokat rendszeresen el kell látni információval, amely ismerteti az intézményben alkalmazott szabályokat, és meghatározza az érintettek jogait és kötelezettségeit. Ebbe beletartozik az őrizetben lévők nemzeti jog szerinti feljogosítása a (4) bekezdésben említett szervezetekkel és testületekkel való kapcsolattartásra.

15.1.   Előzetes rendőrségi őrizet

Az azonosítási célú előzetes rendőrségi letartóztatásra (elfogásra) a nemzeti jog vonatkozik: ezt kifejezetten kiemeli a visszatérési irányelv (17) preambulumbekezdése: „A nemzeti jog által szabályozott, a bűnüldöző szervek általalkalmazott előzetes letartóztatás sérelme nélkül az őrizetet általában erre szolgáló különleges idegenrendészeti fogdákban kell végrehajtani”. Ez világossá teszi, hogy a kezdeti időszakban a nemzeti jog továbbra is alkalmazható. Bár ez nem jogi kötelezettség, a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy már ebben a szakaszban gondoskodjanak a harmadik országbeli állampolgároknak a többi fogvatartottól elkülönített őrizetéről.

Azon előzetes letartóztatási időszak hossza, amelynek során az irreguláris migrációval gyanúsított személyek rendőrségi őrizetben tarthatók: rövid, azonban észszerű időtartam az intézkedésnek alávetett személy azonosítására és azon adatok felkutatására, amelyek lehetővé teszik annak meghatározását, hogy e személy illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgár-e – lásd a Bíróság C-329/11. sz. Achughbabian-ügyben hozott ítéletének 31. pontját:. „E tekintetben meg kell állapítani, hogy az illetékes hatóságoknak kétségtelenül rövid, azonban észszerű határidővel kell rendelkezniük az ellenőrzött személy azonosítására és azon adatok felkutatására, amelyek lehetővé teszik annak meghatározását, hogy e személy harmadik ország jogellenesen tartózkodó állampolgára-e. Az érintett együttműködésének hiánya esetén a név és az állampolgárság meghatározása is nehéznek bizonyulhat. A jogellenes tartózkodás ellenőrzése szintén bonyolult lehet, különösen ha az érintett menekülti jogállás megadásáért folyamodik. Következésképpen az illetékes hatóságoknak a 2008/115/EK irányelv előző pontban említett célja sérelmének elkerülése érdekében kellő körültekintéssel kell eljárniuk, és haladéktalanul állást kell foglalniuk arról, hogy az érintett személy tartózkodása jogszerű-e”. Bár pontos kötelező határidő nem létezik, a Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a letartóztatást követő 48 órán belül gondoskodjanak egy irreguláris migránsok számára fenntartott különleges idegenrendészeti fogdába történő átszállításról (kivételesen, távoli földrajzi elhelyezkedés esetén hosszabb határidő is elfogadható lehet).

15.2.   Különleges idegenrendészeti fogdák használata mint főszabály

A különleges idegenrendészeti fogdák használata a főszabály: a visszatérésre kötelezett személyek nem bűnözők, és a többi fogvatartottól eltérő bánásmódot érdemelnek. Ezért a visszatérési irányelv a különleges idegenrendészeti fogdák használatát teszi a főszabállyá. A tagállamok kötelesek az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat a kitoloncolás céljából különleges idegenrendészeti fogdákban és nem rendes büntetés-végrehajtási intézetekben őrizetben tartani. Ez azt jelenti, hogy a tagállamoknak kötelességük biztosítani, hogy a különleges idegenrendészeti fogdákban elegendő férőhely álljon rendelkezésre, tehát az őrizeti kapacitást az aktuális igényekhez kell igazítaniuk, ugyanakkor gondoskodva az őrizet megfelelő anyagi feltételeiről is.

A főszabály alóli kivételek: a visszatérési irányelv 16. cikkének (1) bekezdésében foglalt eltérést, amely megengedi a tagállamok számára, hogy kivételes esetekben a kitoloncolás előtt álló, őrizetbe vett személyeket rendes büntetés-végrehajtási intézetben helyezzék el, restriktív módon kell értelmezni. Ezt a Bíróság kifejezetten megerősítette a C-473/13. sz. Bero-ügyben és a C-514/13. sz. Bouzalmate-ügyben hozott ítéletének (78) 25. pontjában: „[...] a 2008/115/EK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének [...] második mondata az ezen elv alóli eltérést ír elő, amelyet ilyenként szigorúan kell értelmezni (lásd ebben az értelemben: Kamberaj-ítélet, C-571/10, EU:C:2012:233, 86. pont)”. Ilyen eltérés alkalmazása esetén teljeskörűen mérlegelni kell az alapjogi szempontokat, megfelelően figyelembe véve a túlzsúfoltság eseteit, az ismételt átszállítás és a kiutasítandó személy jóllétére gyakorolt esetleges káros hatások elkerülésének szükségességét, különösen a kiszolgáltatott személyek esetében.

Előre nem látható csúcsok az őrizetbe vett személyek száma tekintetében: a visszatérési irányelv 16. cikkének (1) bekezdésében említett eltérés akkor alkalmazható, ha az irreguláris migráció jelenségével együtt járó, előre nem látható mennyiségi fluktuáció következtében az őrizetbe vett személyek száma váratlanul megugrik (de még nem éri el a visszatérési irányelv 18. cikkében kifejezetten szabályozott „szükséghelyzet” szintjét), és az őrizetbe vett személyek idegenrendészeti fogdákban történő elhelyezése problémát okoz egy olyan tagállamban, amelynek idegenrendészeti fogdái egyébként megfelelő/elegendő mennyiségű férőhellyel rendelkeznek.

Erőszakos őrizetbe vett személyek: az EJEB vonatkozó ítélkezési gyakorlatával összhangban a tagállamok kötelesek megvédeni az őrizetbe vett, visszatérésre kötelezett személyeket más őrizetbe vett személyek erőszakos vagy nem megfelelő viselkedésétől. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy az idegenrendészeti fogdákon belül keressenek gyakorlati megoldásokat az ilyen kihívások kezelésére anélkül, hogy büntetés-végrehajtási intézményben történő elhelyezéshez folyamodnának. A lehetséges megoldások közé tartozhat az idegenrendészeti fogdákon belül bizonyos részek/épületszárnyak elkülönítése az erőszakos személyek számára, vagy különleges idegenrendészeti fogdák kialakítása az ilyen személyek részére.

Idegenrendészeti fogdák hiánya egy tagállam valamely régiójában: az idegenrendészeti fogdák hiánya egy tagállam valamely régiójában – miközben ugyanezen tagállam másik térségében léteznek ilyenek – önmagában nem indokolhatja a büntetés-végrehajtási intézetben való elhelyezést. Ezt a Bíróság kifejezetten megerősítette a C-473/13. sz. Bero-ügyben és a C-514/13. sz. Bouzalmate-ügyben hozott ítéletének 32. pontjában: „
  a 2008/115/EK irányelv 16. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a tagállam akkor is köteles a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok kitoloncolás céljából elrendelt őrizetének általában ezen állam különleges idegenrendészeti fogdájában történő végrehajtására, ha az említett tagállam szövetségi tagozódású, és a nemzeti jog értelmében az ilyen elhelyezésről való döntés és az elhelyezés végrehajtása tekintetében illetékes szövetségi tartomány nem rendelkezik ilyen idegenrendészeti fogdával”.

Rövid őrizeti időszakok: az a tény, hogy az őrizet feltehetően csak rövid ideig fog tartani (például 7 vagy annál kevesebb napig), nem jogszerű indok arra, hogy a tagállamok büntetés-végrehajtási intézetben történő elhelyezéshez folyamodjanak.

Zárt egészségügyi/pszichiátriai intézetekben történő őrizet: a kitoloncolást megelőző őrizetnek zárt egészségügyi/pszichiátriai intézményekben vagy egészségügyi okokból fogva tartott személyekkel együtt történő foganatosítása nem szerepel a visszatérési irányelv 16. cikkének (1) bekezdésében, és ellentétes lenne a szabályozás hatékony érvényesülésével, kivéve, ha az érintett személy egészségi állapota miatt az erre szakosodott vagy alkalmas létesítményben való őrizet vagy az oda való átszállítás szükséges a megfelelő és folyamatos szakorvosi felügyelet, segítség és ellátás biztosításához, az egészségromlás megelőzése érdekében.

15.3.   Elkülönítés a szabadságvesztésüket töltő személyektől

A visszatérésre kötelezett és a szabadságvesztésüket töltő személyek elkülönítésének kötelezettsége abszolút követelmény: a visszatérési irányelv tartalmaz egy feltétel nélküli kötelezettséget, amely előírja a tagállamok számára, hogy az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat mindig a szabadságvesztésüket töltő személyektől elkülönítve tartsák fogva, ha a tagállam kivételesen nem tudja őket idegenrendészeti fogdákban elszállásolni.

Korábban szabadságvesztésüket töltő személyek kiutasítása: miután befejeződik a szabadságvesztés-büntetés letöltése és az adott személyt egyébként szabadon kellene engedni, megkezdődik a kitoloncolás céljából történő őrizetre vonatkozó szabályok (köztük az őrizet idegenrendészeti fogdában történő végrehajtására vonatkozó, a visszatérési irányelv 16. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettség) alkalmazása. Ha a kitoloncolás előkészületeire és esetleg magára a kitoloncolásra még a szabadságvesztés-büntetés időszakában kerül sor, úgy a büntetés-végrehajtási intézményben történő elhelyezés fenntartható, mivel erre az időszakra még vonatkozik a korábban elkövetett bűncselekmény miatt kiszabott ítélet. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy időben kezdjék meg a kitoloncoláshoz szükséges valamennyi eljárást, amikor a személy még a büntetés-végrehajtási intézményben tölti szabadságvesztés-büntetését, ezáltal biztosítva, hogy legkésőbb a büntetés-végrehajtási intézményből való szabadulás pillanatában sor kerülhessen a harmadik országbeli állampolgár sikeres kiutasítására.

Erőszakos őrizetbe vett személyek: a visszatérésre kötelezett személyek erőszakos vagy nem megfelelő viselkedése nem indokolhatja e személyeknek a szabadságvesztésüket töltő elítéltekkel együtt történő fogva tartását, kivéve, ha az agresszió cselekménye bűncselekménynek minősül, és a bíróság ehhez kapcsolódó szabadságvesztés-büntetést szabott ki.

A „szabadságvesztésüket töltő személyek” kifejezés mind az elítélt, mind pedig az előzetes letartóztatásban lévő személyekre vonatkozik: ezt megerősítette az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága által elfogadott, kitoloncolásról szóló húsz iránymutatás 10. iránymutatásának 4. pontja, amely kifejezetten kiemeli, hogy „a kitoloncolásukig idegenrendészeti őrizetbe vett személyek főszabályként nem helyezhetők el a szabadságvesztésüket töltő elítélt vagy előzetes letartóztatásban lévő személyekkel együtt”. Az őrizetbe vett személyeket ezért el kell különíteni a szabadságvesztésüket töltő, előzetes letartóztatásban lévő személyektől is.

A visszatérésre kötelezett személy nem adhatja beleegyezését ahhoz, hogy szabadságvesztésüket töltő személyekkel együtt tartsák fogva: a Bíróság a C-474/13. sz. Pham-ügyben hozott ítéletének (79) 21. és 22. pontjában kifejezetten megerősítette, hogy: „E tekintetben az ezen irányelv 16. cikke (1) bekezdésének második mondatában előírt, a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgároknak a büntetés-végrehajtás jogcímén fogvatartottaktól való elkülönítésének kötelezettsége meghaladja a harmadik országbeli állampolgárok büntetés-végrehajtási intézetekben történő őrizetének egyszerű különös végrehajtási módját, és ezen elhelyezés alapfeltételének minősül, amely nélkül az elhelyezés főszabály szerint nem felelne meg az említett irányelvnek. Ebben az összefüggésben a tagállam nem veheti figyelembe az érintett harmadik országbeli állampolgár akaratát.”

15.4.   Az őrizet tárgyi feltételei

visszatérési irányelv – 16. cikk; az Európa Tanács 10. iránymutatása a kitoloncolásról („az idegenrendészeti őrizet feltételei”); CPT-előírások és az idegenrendészeti őrizetre vonatkozó tájékoztató; Európai Börtönszabályok (2006)

Maga a visszatérési irányelv számos konkrét biztosítékról rendelkezik. A tagállamok kötelesek:

| — | biztosítani a sürgősségi egészségügyi ellátást és a betegségek alapvető kezelését; |
| --- | --- |

—

biztosítani a sürgősségi egészségügyi ellátást és a betegségek alapvető kezelését;

| — | figyelmet fordítani a kiszolgáltatott személyek helyzetére, ami általánosabb értelemben olyan körülmények megfelelő figyelembevételének biztosítását is jelenti, mint az érintett személy életkora, fogyatékossága, egészségi és mentális egészségi állapota; |
| --- | --- |

—

figyelmet fordítani a kiszolgáltatott személyek helyzetére, ami általánosabb értelemben olyan körülmények megfelelő figyelembevételének biztosítását is jelenti, mint az érintett személy életkora, fogyatékossága, egészségi és mentális egészségi állapota;

| — | ellátni az őrizetben tartott személyeket az intézményben alkalmazott szabályokat ismertető és az érintettek jogait és kötelezettségeit meghatározó információkkal; a Bizottság azt ajánlja, hogy ezt a tájékoztatást a lehető leghamarabb, de legkésőbb az érkezést követő 24 órán belül meg kell adni; |
| --- | --- |

—

ellátni az őrizetben tartott személyeket az intézményben alkalmazott szabályokat ismertető és az érintettek jogait és kötelezettségeit meghatározó információkkal; a Bizottság azt ajánlja, hogy ezt a tájékoztatást a lehető leghamarabb, de legkésőbb az érkezést követő 24 órán belül meg kell adni;

| — | lehetővé tenni az őrizetben tartott személyeknek, hogy kapcsolatba lépjenek jogi képviselőjükkel, családtagjaikkal és az illetékes konzuli hatóságokkal; |
| --- | --- |

—

lehetővé tenni az őrizetben tartott személyeknek, hogy kapcsolatba lépjenek jogi képviselőjükkel, családtagjaikkal és az illetékes konzuli hatóságokkal;

| — | biztosítani az illetékes és hatáskörrel rendelkező nemzeti, nemzetközi és nem kormányzati szervezetek és testületek számára az idegenrendészeti fogdák látogatásának lehetőségét; ezt a jogot közvetlenül az érintett testületek részére kell biztosítani, az őrizetben tartott személy általi meghívástól függetlenül. |
| --- | --- |

—

biztosítani az illetékes és hatáskörrel rendelkező nemzeti, nemzetközi és nem kormányzati szervezetek és testületek számára az idegenrendészeti fogdák látogatásának lehetőségét; ezt a jogot közvetlenül az érintett testületek részére kell biztosítani, az őrizetben tartott személy általi meghívástól függetlenül.

Azon kérdések tekintetében, amelyeket a visszatérési irányelv kifejezetten nem szabályoz, a tagállamok kötelesek betartani az Európa Tanács vonatkozó előírásait, különösen a „CPT-előírásokat”: a visszatérési irányelv nem szabályozza az őrizet bizonyos tárgyi feltételeit, mint például a helyiségek méretét, a higiéniai létesítményekhez való hozzáférést, a szabad levegőhöz való hozzáférést vagy az étkezést az őrizet folyamán. A (17) preambulumbekezdés ugyanakkor leszögezi, hogy az őrizetben lévőkkel emberséges és méltó módon, az alapvető jogaikat, valamint a nemzetközi jogot tiszteletben tartva kell bánni. Minden esetben, amikor a tagállamok kitoloncolás céljából rendelnek el őrizetet, annak olyan körülmények között kell megvalósulnia, amelyek megfelelnek az Alapjogi Charta 4. cikkének, vagyis az embertelen vagy megalázó bánásmód tilalmának. A tagállamok e kötelezettségének gyakorlati következményeit különösen az alábbiak fejtik ki részletesen:

| 1. | az Európa Tanács 10. iránymutatása a kitoloncolásról („az idegenrendészeti őrizet feltételei”); |
| --- | --- |

1.

az Európa Tanács 10. iránymutatása a kitoloncolásról („az idegenrendészeti őrizet feltételei”);

| 2. | az Európa Tanács kínzás megelőzésével foglalkozó bizottsága által kidolgozott előírások (CPT-előírások), CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013. sz. dokumentum; CPT-tájékoztató az idegenrendészeti őrizetről, CDT/Inf(2017)3. sz. dokumentum, amely kifejezetten az őrizetben tartott irreguláris migránsok különleges szükségleteivel és jogállásával foglalkozik; |
| --- | --- |

2.

az Európa Tanács kínzás megelőzésével foglalkozó bizottsága által kidolgozott előírások (CPT-előírások), CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013. sz. dokumentum; CPT-tájékoztató az idegenrendészeti őrizetről, CDT/Inf(2017)3. sz. dokumentum, amely kifejezetten az őrizetben tartott irreguláris migránsok különleges szükségleteivel és jogállásával foglalkozik;

| 3. | az Európai Börtönszabályok (2006) (a Miniszteri Bizottság Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamok számára), amely a fent említett előírásokban nem tárgyalt valamennyi kérdést illetően meghatározza az alapvető minimumszabályokat; |
| --- | --- |

3.

az Európai Börtönszabályok (2006) (a Miniszteri Bizottság Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamok számára), amely a fent említett előírásokban nem tárgyalt valamennyi kérdést illetően meghatározza az alapvető minimumszabályokat;

| 4. | az ENSZ által kidolgozott, a fogvatartottakkal való bánásmódra vonatkozó minimumszabályok (jóváhagyva a Gazdasági és Szociális Tanács által, az 1957. július 31-i 663 C (XXIV) és 1977. május 13-i 2076 (LXII) határozattal). |
| --- | --- |

4.

az ENSZ által kidolgozott, a fogvatartottakkal való bánásmódra vonatkozó minimumszabályok (jóváhagyva a Gazdasági és Szociális Tanács által, az 1957. július 31-i 663 C (XXIV) és 1977. május 13-i 2076 (LXII) határozattal).

Ezek az előírások képezik a fogva tartással kapcsolatos azon kötelezettségek általánosan elfogadott leírását, amelyeket a tagállamoknak bármely fogva tartás esetén abszolút minimumszabályként be kell tartaniuk ahhoz, hogy az uniós jog alkalmazása során megfeleljenek az EJEE-ben foglalt kötelezettségeknek, valamint az Alapjogi Chartából származó kötelezettségeknek.

Az Európa Tanács 10. iránymutatása – Az idegenrendészeti őrizet feltételei

| (1) | Az idegenrendészeti őrizetbe vett személyeket főszabályként a lehető legrövidebb időn belül kifejezetten erre a célra kijelölt olyan létesítményekben kell elhelyezni, amelyek a jogi helyzetükre tekintettel megfelelő tárgyi körülményeket és rezsimet biztosítanak, és amelyek személyzete kellően képzett. |
| --- | --- |

(1)

Az idegenrendészeti őrizetbe vett személyeket főszabályként a lehető legrövidebb időn belül kifejezetten erre a célra kijelölt olyan létesítményekben kell elhelyezni, amelyek a jogi helyzetükre tekintettel megfelelő tárgyi körülményeket és rezsimet biztosítanak, és amelyek személyzete kellően képzett.

| (2) | Az őrizetbe vett személyeket megfelelően bútorozott, tiszta és jól karban tartott helyiségekben kell elhelyezni, amelyek elegendő életteret biztosítanak az ott elhelyezett személyeknek. Emellett a létesítmények megtervezése és kialakítása során ügyelni kell arra, hogy amennyire csak lehetséges, a környezet ne keltsen „börtönszerű” benyomást. A szervezett tevékenységek tartalmazzanak szabadtéri testmozgást, álljon rendelkezésre nappali helyiség, rádió/televízió, napi- és hetilapok, és más megfelelő kikapcsolódási lehetőségek. |
| --- | --- |

(2)

Az őrizetbe vett személyeket megfelelően bútorozott, tiszta és jól karban tartott helyiségekben kell elhelyezni, amelyek elegendő életteret biztosítanak az ott elhelyezett személyeknek. Emellett a létesítmények megtervezése és kialakítása során ügyelni kell arra, hogy amennyire csak lehetséges, a környezet ne keltsen „börtönszerű” benyomást. A szervezett tevékenységek tartalmazzanak szabadtéri testmozgást, álljon rendelkezésre nappali helyiség, rádió/televízió, napi- és hetilapok, és más megfelelő kikapcsolódási lehetőségek.

| (3) | Az ilyen létesítmények személyzetének tagjait gondosan kell kiválasztani és megfelelő képzésben kell részesíteni. A tagállamokat arra ösztönzik, hogy a személyzet ezen tagjainak lehetőség szerint biztosítsanak olyan képzést, amely nem csak az interperszonális kommunikációs készségekkel ruházza fel őket, hanem megismerteti velük az őrizetben tartott személyek eltérő kulturális hátterét is. Lehetőleg legalább a személyzet néhány tagjának nyelvismerettel is kell rendelkeznie, és képesnek kell lennie felismerni és megfelelő intézkedésekkel kezelni a fogvatartottak körében jelentkező lehetséges stresszreakciókat. Szükség esetén a személyzetnek arra is képesnek kell lennie, hogy külső támogatást vegyen igénybe, különös tekintettel az orvosi és szociális támogatásra. |
| --- | --- |

(3)

Az ilyen létesítmények személyzetének tagjait gondosan kell kiválasztani és megfelelő képzésben kell részesíteni. A tagállamokat arra ösztönzik, hogy a személyzet ezen tagjainak lehetőség szerint biztosítsanak olyan képzést, amely nem csak az interperszonális kommunikációs készségekkel ruházza fel őket, hanem megismerteti velük az őrizetben tartott személyek eltérő kulturális hátterét is. Lehetőleg legalább a személyzet néhány tagjának nyelvismerettel is kell rendelkeznie, és képesnek kell lennie felismerni és megfelelő intézkedésekkel kezelni a fogvatartottak körében jelentkező lehetséges stresszreakciókat. Szükség esetén a személyzetnek arra is képesnek kell lennie, hogy külső támogatást vegyen igénybe, különös tekintettel az orvosi és szociális támogatásra.

| (4) | Az idegenrendészeti őrizetbe vett személyek főszabályként nem helyezhetők el a szabadságvesztésüket töltő elítélt vagy előzetes letartóztatásban lévő személyekkel együtt. A férfiakat és a nőket az ellenkező neműektől elkülönítve kell elhelyezni, ha ezt kérik; a család egységének elvét azonban tiszteletben kell tartani, így a családokat ennek megfelelően kell elszállásolni. |
| --- | --- |

(4)

Az idegenrendészeti őrizetbe vett személyek főszabályként nem helyezhetők el a szabadságvesztésüket töltő elítélt vagy előzetes letartóztatásban lévő személyekkel együtt. A férfiakat és a nőket az ellenkező neműektől elkülönítve kell elhelyezni, ha ezt kérik; a család egységének elvét azonban tiszteletben kell tartani, így a családokat ennek megfelelően kell elszállásolni.

| (5) | A nemzeti hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy az e létesítményekben fogva tartott személyek jussanak ügyvédhez, orvoshoz, kapcsolatba léphessenek a nem kormányzati szervezetekkel, a családtagjaikkal és az UNHCR-rel, továbbá a vonatkozó nemzeti szabályokkal összhangban képesek legyenek kommunikálni a külvilággal. E létesítmények működését továbbá rendszeresen ellenőrizni kell, beleértve az elismert független ellenőrző szervezetek általi ellenőrzéseket is. |
| --- | --- |

(5)

A nemzeti hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy az e létesítményekben fogva tartott személyek jussanak ügyvédhez, orvoshoz, kapcsolatba léphessenek a nem kormányzati szervezetekkel, a családtagjaikkal és az UNHCR-rel, továbbá a vonatkozó nemzeti szabályokkal összhangban képesek legyenek kommunikálni a külvilággal. E létesítmények működését továbbá rendszeresen ellenőrizni kell, beleértve az elismert független ellenőrző szervezetek általi ellenőrzéseket is.

| (6) | Az őrizetbe vett személyeknek jogukban áll panaszt tenni bántalmazásra vagy a más őrizetbe vettek által elkövetett erőszak elleni védelem biztosításának elmulasztására hivatkozva. A panasztevőket és a tanúkat védelemben kell részesíteni a panaszuk vagy az azt alátámasztó bizonyítékok szolgáltatása miatti bántalmazással vagy megfélemlítéssel szemben. |
| --- | --- |

(6)

Az őrizetbe vett személyeknek jogukban áll panaszt tenni bántalmazásra vagy a más őrizetbe vettek által elkövetett erőszak elleni védelem biztosításának elmulasztására hivatkozva. A panasztevőket és a tanúkat védelemben kell részesíteni a panaszuk vagy az azt alátámasztó bizonyítékok szolgáltatása miatti bántalmazással vagy megfélemlítéssel szemben.

| (7) | Az őrizetbe vett személyeket szisztematikusan tájékoztatni kell a létesítményben alkalmazott szabályokról és a rájuk vonatkozó eljárásról, továbbá jogaikról és kötelezettségeikről. Ezt a tájékoztatást az érintettek által legáltalánosabban használt nyelveken elérhetővé kell tenni, és szükség esetén tolmács szolgáltatásait kell igénybe venni. Az őrizetbe vett személyeket tájékoztatni kell arról, hogy jogosultak kapcsolatba lépni az általuk választott ügyvéddel, országuk illetékes diplomáciai képviseletével, nemzetközi szervezetekkel, például az UNHCR-rel és a Nemzetközi Migrációs Szervezettel (IOM), valamint nem kormányzati szervezetekkel. E tekintetben segítséget kell nyújtani számukra. |
| --- | --- |

(7)

Az őrizetbe vett személyeket szisztematikusan tájékoztatni kell a létesítményben alkalmazott szabályokról és a rájuk vonatkozó eljárásról, továbbá jogaikról és kötelezettségeikről. Ezt a tájékoztatást az érintettek által legáltalánosabban használt nyelveken elérhetővé kell tenni, és szükség esetén tolmács szolgáltatásait kell igénybe venni. Az őrizetbe vett személyeket tájékoztatni kell arról, hogy jogosultak kapcsolatba lépni az általuk választott ügyvéddel, országuk illetékes diplomáciai képviseletével, nemzetközi szervezetekkel, például az UNHCR-rel és a Nemzetközi Migrációs Szervezettel (IOM), valamint nem kormányzati szervezetekkel. E tekintetben segítséget kell nyújtani számukra.

Az idegenrendészeti őrizetre vonatkozó CPT-előírások – kivonatok

| (29) | (idegenrendészeti fogdák). [...] Nyilvánvaló, hogy ezekben a központokban a fogvatartottakat megfelelően bútorozott, tiszta és jól karban tartott helyiségekben kell elhelyezni, amelyek elegendő életteret kínálnak az ott elhelyezett személyeknek. Emellett a létesítmények megtervezése és kialakítása során ügyelni kell arra, hogy amennyire csak lehetséges, a környezet ne legyen börtönszerű. Ami a rezsim szerinti tevékenységeket illeti, ezek tartalmazzanak szabadtéri testmozgást, álljon rendelkezésre nappali helyiség, rádió/televízió, napi- és hetilapok és más megfelelő kikapcsolódási lehetőségek (pl. társasjátékok, asztalitenisz). Minél tovább tartanak őrizetben valakit, a választható tevékenységek annál bővebb körét kell felajánlani számára.


  Azokban a központokban, ahol az idegenrendészeti fogvatartottakat elhelyezik, a személyzetnek különösen nehéz dolga van. Először is, a nyelvi akadályok miatt óhatatlanul kommunikációs nehézségekkel kell számolni. Másodszor, sok fogva tartott személy nehezen fogadja el, hogy megfosztották őt szabadságától, miközben semmilyen bűncselekménnyel nem gyanúsítják. Harmadszor, fennáll annak a kockázata, hogy feszültségek alakulnak ki a különböző nemzetiségekhez vagy etnikai csoportokhoz tartozó fogvatartottak között. Ennek megfelelően a CPT elsődleges fontosságúnak tekinti, hogy gondosan válasszák ki és részesítsék megfelelő képzésben az ilyen központokban felügyeletet ellátó személyzetet. A személyzet ezen tagjainak nem csak az interperszonális kommunikáció terén kell megfelelő jártassággal rendelkezniük, hanem ismerniük kell a fogvatartottak egymástól eltérő kulturális hátterét is, és legalább néhányuknak nyelvismerettel is kell rendelkezniük. Emellett meg kell őket tanítani arra is, hogyan ismerhetik fel a fogvatartottak körében jelentkező lehetséges stresszreakciókat (akár poszttraumás, akár a társadalmi-kulturális változások miatti stresszről van szó), és hogy milyen intézkedésekkel kezeljék ezeket. |
| --- | --- |

(29)

(idegenrendészeti fogdák). [...] Nyilvánvaló, hogy ezekben a központokban a fogvatartottakat megfelelően bútorozott, tiszta és jól karban tartott helyiségekben kell elhelyezni, amelyek elegendő életteret kínálnak az ott elhelyezett személyeknek. Emellett a létesítmények megtervezése és kialakítása során ügyelni kell arra, hogy amennyire csak lehetséges, a környezet ne legyen börtönszerű. Ami a rezsim szerinti tevékenységeket illeti, ezek tartalmazzanak szabadtéri testmozgást, álljon rendelkezésre nappali helyiség, rádió/televízió, napi- és hetilapok és más megfelelő kikapcsolódási lehetőségek (pl. társasjátékok, asztalitenisz). Minél tovább tartanak őrizetben valakit, a választható tevékenységek annál bővebb körét kell felajánlani számára.

Azokban a központokban, ahol az idegenrendészeti fogvatartottakat elhelyezik, a személyzetnek különösen nehéz dolga van. Először is, a nyelvi akadályok miatt óhatatlanul kommunikációs nehézségekkel kell számolni. Másodszor, sok fogva tartott személy nehezen fogadja el, hogy megfosztották őt szabadságától, miközben semmilyen bűncselekménnyel nem gyanúsítják. Harmadszor, fennáll annak a kockázata, hogy feszültségek alakulnak ki a különböző nemzetiségekhez vagy etnikai csoportokhoz tartozó fogvatartottak között. Ennek megfelelően a CPT elsődleges fontosságúnak tekinti, hogy gondosan válasszák ki és részesítsék megfelelő képzésben az ilyen központokban felügyeletet ellátó személyzetet. A személyzet ezen tagjainak nem csak az interperszonális kommunikáció terén kell megfelelő jártassággal rendelkezniük, hanem ismerniük kell a fogvatartottak egymástól eltérő kulturális hátterét is, és legalább néhányuknak nyelvismerettel is kell rendelkezniük. Emellett meg kell őket tanítani arra is, hogyan ismerhetik fel a fogvatartottak körében jelentkező lehetséges stresszreakciókat (akár poszttraumás, akár a társadalmi-kulturális változások miatti stresszről van szó), és hogy milyen intézkedésekkel kezeljék ezeket.

| (79) | Az irreguláris migránsok esetében a fogva tartás feltételeinek tükrözniük kell a szabadságtól való megfosztás jellegét, amely csekély mértékű korlátozást jelent, és sokféle tevékenységre nyújt lehetőséget. A fogva tartott irreguláris migránsoknak például minden lehetőséget meg kell adni ahhoz, hogy érdemi kapcsolatot tarthassanak fenn a külvilággal (beleértve a gyakori telefonálás és látogatófogadás lehetőségét is), és az idegenrendészeti fogdán belüli szabad mozgásukat csak a lehető legkisebb mértékben szabad korlátozni. Még ha a börtönökben történő fogva tartás feltételei meg is felelnek ezeknek az előírásoknak – és ez biztosan nem teljesül minden esetben –, a CPT úgy véli, hogy az irreguláris migránsok börtönben történő elhelyezése alapvetően hibának minősül, a fent ismertetett okok miatt. |
| --- | --- |

(79)

Az irreguláris migránsok esetében a fogva tartás feltételeinek tükrözniük kell a szabadságtól való megfosztás jellegét, amely csekély mértékű korlátozást jelent, és sokféle tevékenységre nyújt lehetőséget. A fogva tartott irreguláris migránsoknak például minden lehetőséget meg kell adni ahhoz, hogy érdemi kapcsolatot tarthassanak fenn a külvilággal (beleértve a gyakori telefonálás és látogatófogadás lehetőségét is), és az idegenrendészeti fogdán belüli szabad mozgásukat csak a lehető legkisebb mértékben szabad korlátozni. Még ha a börtönökben történő fogva tartás feltételei meg is felelnek ezeknek az előírásoknak – és ez biztosan nem teljesül minden esetben –, a CPT úgy véli, hogy az irreguláris migránsok börtönben történő elhelyezése alapvetően hibának minősül, a fent ismertetett okok miatt.

| (82) | Az ügyvédhez jutás jogának magában kell foglalnia az ügyvéddel való négyszemközti beszélgetéshez való jogot, valamint a tartózkodási engedély kiadásával, a fogva tartással és a deportálással kapcsolatos jogi tanácsadáshoz való hozzáférést is. Ebből következik, hogy amikor illegális migránsok nem engedhetik meg maguknak, hogy saját ügyvédet fogadjanak és fizessenek meg, biztosítani kell számukra a költségmentességet.


  Továbbá minden újonnan érkezett fogvatartottat haladéktalanul meg kell vizsgálnia egy orvosnak vagy egy orvos irányítása alatt dolgozó szakképzett ápolónak. Az orvoshoz jutás jogának magában kell foglalnia azt a jogot is – ha az irreguláris migráns úgy kívánja –, hogy a vizsgálatot egy általa kiválasztott orvos végezze; ebben az esetben azonban a fogvatartottól kérhető a vizsgálat költségeinek megtérítése.


  Egy rokon vagy más, az adott személy választása szerinti harmadik személy sokkal könnyebben értesíthető az őrizetbe vételről, ha az irreguláris migránsok számára megengedik, hogy maguknál tartsák mobiltelefonjukat a szabadságtól való megfosztás idejére, vagy legalábbis hozzáférhessenek ahhoz. |
| --- | --- |

(82)

Az ügyvédhez jutás jogának magában kell foglalnia az ügyvéddel való négyszemközti beszélgetéshez való jogot, valamint a tartózkodási engedély kiadásával, a fogva tartással és a deportálással kapcsolatos jogi tanácsadáshoz való hozzáférést is. Ebből következik, hogy amikor illegális migránsok nem engedhetik meg maguknak, hogy saját ügyvédet fogadjanak és fizessenek meg, biztosítani kell számukra a költségmentességet.

Továbbá minden újonnan érkezett fogvatartottat haladéktalanul meg kell vizsgálnia egy orvosnak vagy egy orvos irányítása alatt dolgozó szakképzett ápolónak. Az orvoshoz jutás jogának magában kell foglalnia azt a jogot is – ha az irreguláris migráns úgy kívánja –, hogy a vizsgálatot egy általa kiválasztott orvos végezze; ebben az esetben azonban a fogvatartottól kérhető a vizsgálat költségeinek megtérítése.

Egy rokon vagy más, az adott személy választása szerinti harmadik személy sokkal könnyebben értesíthető az őrizetbe vételről, ha az irreguláris migránsok számára megengedik, hogy maguknál tartsák mobiltelefonjukat a szabadságtól való megfosztás idejére, vagy legalábbis hozzáférhessenek ahhoz.

| (90) | Az illegális migránsok egészségi állapotának felmérése a szabadságtól való megfosztás ideje alatt alapvető kötelesség minden egyes fogvatartottal szemben csakúgy, mint az irreguláris migránsok egész csoportjával szemben. Az irreguláris migránsok mentális és fizikai egészségét negatívan befolyásolhatják az őket ért korábbi traumák. Emellett a megszokott személyes és kulturális környezet elvesztése és a jövővel kapcsolatos bizonytalanság a mentális állapot romlásához vezethet, ami felerősítheti a már meglévő depressziós, szorongásos és poszttraumás zavarok tüneteit. |
| --- | --- |

(90)

Az illegális migránsok egészségi állapotának felmérése a szabadságtól való megfosztás ideje alatt alapvető kötelesség minden egyes fogvatartottal szemben csakúgy, mint az irreguláris migránsok egész csoportjával szemben. Az irreguláris migránsok mentális és fizikai egészségét negatívan befolyásolhatják az őket ért korábbi traumák. Emellett a megszokott személyes és kulturális környezet elvesztése és a jövővel kapcsolatos bizonytalanság a mentális állapot romlásához vezethet, ami felerősítheti a már meglévő depressziós, szorongásos és poszttraumás zavarok tüneteit.

| (91) | Minimális követelményként, minden olyan központban, ahol irreguláris migránsokat tartanak fogva, napi rendszerességgel jelen kell lennie egy szakápolói végzettséggel rendelkező személynek. Ennek a személynek a feladata különösen az újonnan érkezettek kezdeti egészségügyi szűrővizsgálatának elvégzése (különös tekintettel a fertőző betegségekre, beleértve a tuberkulózist), az orvosi konzultációra irányuló kérések begyűjtése, a felírt gyógyszerek beszerzése és szétosztása, az egészségügyi dokumentáció vezetése és az általános higiéniai körülmények felügyelete. |
| --- | --- |

(91)

Minimális követelményként, minden olyan központban, ahol irreguláris migránsokat tartanak fogva, napi rendszerességgel jelen kell lennie egy szakápolói végzettséggel rendelkező személynek. Ennek a személynek a feladata különösen az újonnan érkezettek kezdeti egészségügyi szűrővizsgálatának elvégzése (különös tekintettel a fertőző betegségekre, beleértve a tuberkulózist), az orvosi konzultációra irányuló kérések begyűjtése, a felírt gyógyszerek beszerzése és szétosztása, az egészségügyi dokumentáció vezetése és az általános higiéniai körülmények felügyelete.

Európai Börtönszabályok (2006) – Kivonatok

A fogvatartottak elszállásolása

| 18.1. | A fogvatartottak számára biztosított elszállásolásnak – és különösen valamennyi éjjeli elszállásolásnak – tiszteletben kell tartania az emberi méltóságot és amennyire lehetséges, a magánszférát, és meg kell felelnie az egészségügyi és higiéniai követelményeknek, kellő figyelmet fordítva az időjárási viszonyokra és különösen a hely nagyságára, a levegő köbtartalmára, a világításra, fűtésre és szellőzésre. |
| --- | --- |

18.1.

| 18.2. | Minden olyan épületben, ahol fogvatartottaknak kell élniük, dolgozniuk, vagy összegyűlniük:








  a. | az ablakoknak elég szélesnek kell lenniük ahhoz, hogy a fogvatartottak a szokásos körülmények között, természetes fénynél tudjanak olvasni vagy dolgozni, a friss levegő beáramolhasson, kivéve, ahol megfelelő légkondicionáló rendszer működik; |
| --- | --- | --- |

18.2.

a.

az ablakoknak elég szélesnek kell lenniük ahhoz, hogy a fogvatartottak a szokásos körülmények között, természetes fénynél tudjanak olvasni vagy dolgozni, a friss levegő beáramolhasson, kivéve, ahol megfelelő légkondicionáló rendszer működik;

| b. | a mesterséges világításnak meg kell felelnie az elfogadott műszaki előírásoknak; valamint |
| --- | --- |

b.

a mesterséges világításnak meg kell felelnie az elfogadott műszaki előírásoknak; valamint

| c. | riasztórendszert kell kialakítani, amely lehetővé teszi a fogvatartottak számára, hogy késedelem nélkül kapcsolatba léphessenek a börtönszemélyzettel. |
| --- | --- |

c.

riasztórendszert kell kialakítani, amely lehetővé teszi a fogvatartottak számára, hogy késedelem nélkül kapcsolatba léphessenek a börtönszemélyzettel.

Higiénia

| 19.1. | A börtönintézmények összes részét mindenkor gondosan karbantartott és tiszta állapotban kell tartani. |
| --- | --- |

19.1.

| 19.2. | A fogvatartottak számára kijelölt zárkáknak vagy más helyiségeknek a befogadáskor tisztáknak kell lenniük. |
| --- | --- |

19.2.

| 19.3. | A fogvatartottak részére szabad hozzájutást kell biztosítani a higiénikus állapotú tisztálkodási berendezésekhez, személyes szférájuk tiszteletben tartásával. |
| --- | --- |

19.3.

| 19.4. | Kielégítő fürdő- és zuhanyzóberendezéseket kell biztosítani, hogy valamennyi fogvatartott az éghajlatnak megfelelő hőmérsékletű fürdőt vagy zuhanyt tudjon venni, lehetőség szerint naponta, de legalább heti kétszeri gyakorisággal (illetőleg gyakrabban, ha szükséges) az általános higiénia előmozdítása érdekében. |
| --- | --- |

19.4.

| 19.5. | A fogvatartottaknak ügyelniük kell személyük, ruházatuk és éjszakai szálláshelyük tisztaságára és rendezettségére. |
| --- | --- |

19.5.

| 19.6. | A börtönhatóságoknak a fogvatartottak rendelkezésére kell bocsátaniuk az ennek eléréséhez szükséges eszközöket, különösen a tisztálkodási eszközöket, valamint a háztartási felszereléseket és tisztítószereket. |
| --- | --- |

19.6.

| 19.7. | Külön intézkedéseket kell tenni a nők speciális higiéniai szükségleteinek kielégítésére. |
| --- | --- |

19.7.

Ruházat és ágynemű

| 20.1. | Azoknak a fogvatartottaknak, akik nem rendelkeznek megfelelő saját ruházattal, az éghajlathoz alkalmazkodó ruházatot kell biztosítani. |
| --- | --- |

20.1.

| 20.2. | Ez a ruházat nem lehet lealacsonyító vagy megalázó. |
| --- | --- |

20.2.

| 20.3. | Az összes ruházatot jó állapotban kell tartani, és szükség esetén cserélni kell. |
| --- | --- |

20.3.

| 20.4. | Amikor a fogvatartottak engedélyt kapnak az intézeten kívüli eltávozásra, nem követelhető meg tőlük, hogy fogvatartotti minőségükről árulkodó ruházatot viseljenek. |
| --- | --- |

20.4.

| 21. | Minden fogvatartottnak külön ágyat és megfelelő állapotú, külön ágyneműt kell biztosítani, amit kielégítően rendben kell tartani és a tisztaság biztosításához megfelelő gyakorisággal kell cserélni. |
| --- | --- |

21.

Élelmezés

| 22.1. | A fogvatartottak részére tápláló élelmezést kell biztosítani, és eközben figyelembe kell venni életkorukat, egészségi állapotukat, testi kondíciójukat, vallásukat, kultúrájukat és munkájuk jellegét. |
| --- | --- |

22.1.

| 22.2. | A nemzeti jogban elő kell írni a tápláló élelmezés követelményeit, ideértve annak minimális energia- és fehérjetartalmát. |
| --- | --- |

22.2.

| 22.3. | A táplálékot higiénikus körülmények között kell elkészíteni és felszolgálni. |
| --- | --- |

22.3.

| 22.4. | Minden nap észszerű időközönként három étkezést kell biztosítani. |
| --- | --- |

22.4.

| 22.5. | A fogvatartottaknak mindenkor hozzáférést kell kapniuk a tiszta ivóvízhez. |
| --- | --- |

22.5.

| 22.6. | A börtönorvos vagy szakképzett ápoló(nő) előírhatja a fogvatartott étrendjének módosítását, ha az egészségügyi okok miatt válik szükségessé. |
| --- | --- |

22.6.

Büntetés-végrehajtási rezsim

| 25.1. | A fogvatartottak számára előírt rezsimnek kiegyensúlyozott tevékenységi programot kell biztosítania. |
| --- | --- |

25.1.

| 25.2. | Ennek a rezsimnek naponta annyi zárkán kívül eltöltött időt kell biztosítani, amennyi a fogvatartottak részére az emberi és társadalmi kapcsolataik elégséges szintű fenntartásához szükséges. |
| --- | --- |

25.2.

| 25.3. | Ennek a rezsimnek a fogvatartottak szociális szükségleteinek az ellátásáról is gondoskodnia kell. |
| --- | --- |

25.3.

| 25.4. | Kiemelt figyelmet kell fordítani azoknak a fogvatartottaknak az igényeire, akik testi, lelki vagy nemi erőszak áldozataivá váltak. |
| --- | --- |

25.4.

Testmozgás és szabadidős tevékenységek

| 27.1. | Valamennyi fogvatartottnak legalább napi egyórás testgyakorlást kell lehetővé tenni a szabad levegőn, ha az időjárás megengedi. |
| --- | --- |

27.1.

| 27.2. | Zord időjárás esetén alternatív intézkedésekkel kell lehetővé tenni a fogvatartottak számára a testgyakorlást. |
| --- | --- |

27.2.

| 27.3. | A megfelelően szervezett tevékenységek, amelyek előmozdítják a fogvatartottak fizikai kondícióját, és elegendő testmozgást és szabadidős lehetőségeket biztosítanak, a büntetés-végrehajtási rezsimek nélkülözhetetlen részét kell, hogy képezzék. |
| --- | --- |

27.3.

| 27.4. | A büntetés-végrehajtási hatóságoknak megfelelő berendezések és felszerelések biztosításával kell megkönnyíteniük az ilyen típusú tevékenységeket. |
| --- | --- |

27.4.

| 27.5. | A büntetés-végrehajtási hatóságoknak intézkedéseket kell tenniük különtevékenységek megszervezésére azon fogvatartottak számára, akik azokat igényelik. |
| --- | --- |

27.5.

| 27.6. | Szabadidős tevékenységeket – így tehát sportot, játékokat, kulturális tevékenységeket, hobbi időtöltést és egyéb aktív szabadidős tevékenységeket – kell biztosítani a fogvatartottak számára, és – amennyire lehetséges – engedélyezni kell számukra a szervezést. |
| --- | --- |

27.6.

| 27.7. | A fogvatartottak számára engedélyezni kell az egymással való kommunikálást a testmozgás-foglalkozásokon, és annak érdekében, hogy részt vegyenek a szabadidős tevékenységekben. |
| --- | --- |

27.7.

Gondolat-, lelkiismereti és vallásszabadság

| 29.1. | A fogvatartottak gondolat-, lelkiismereti és vallásszabadságát tiszteletben kell tartani. |
| --- | --- |

29.1.

| 29.2. | Amennyiben gyakorlatilag kivitelezhető, a börtönrezsimet úgy kell megszervezni, hogy a fogvatartottak számára engedélyezzék vallásuk gyakorlását, és meggyőződésük követését, az adott vallás vagy ideológiák elismert képviselői által tartott istentiszteleten vagy gyűléseken való részvételt, és a vallásuk vagy meggyőződésük említett képviselői által tett magánlátogatások fogadását, valamint vallásukkal vagy meggyőződésükkel kapcsolatos könyvek vagy irodalmi művek tulajdonban tartását. |
| --- | --- |

29.2.

| 29.3. | A fogvatartottakat nem lehet kényszeríteni vallás gyakorlására, vagy ideológia követésére, istentisztelet vagy gyűlések látogatására, lelkigyakorlatokon való részvételre, sem arra, hogy fogadják valamely vallás vagy ideológia képviselőjének a látogatását. |
| --- | --- |

29.3.

Etnikai vagy nyelvi kisebbségek

| 38.1. | Speciális intézkedéseket kell tenni az etnikai vagy nyelvi kisebbséghez tartozó fogvatartottak szükségleteinek kielégítése érdekében. |
| --- | --- |

38.1.

| 38.2. | Amennyiben gyakorlatilag kivitelezhető, lehetővé kell tenni a különböző csoportok számára, hogy kulturális szokásaikat a fogva tartás körülményei között folytassák. |
| --- | --- |

38.2.

| 38.3. | A nyelvi igényeket szakképzett tolmácsok alkalmazásával, és az egyes börtönökben használt nyelvekre lefordított írásos anyagok rendelkezésre bocsátásával kell kielégíteni. |
| --- | --- |

38.3.

Egészségügyi ellátás

| 40.3. | A fogvatartottak számára a jogi helyzetükön alapuló hátrányos megkülönböztetés nélkül biztosítani kell az országban rendelkezésre álló egészségügyi szolgáltatásokat. |
| --- | --- |

40.3.

| 40.4. | A börtönintézmény orvosi szolgálata törekszik arra, hogy felfedje és kezelje azokat a testi vagy lelki betegségeket, illetve fogyatékosságokat, amelyekben a fogvatartottak esetleg szenvednek. |
| --- | --- |

40.4.

| 40.5. | A fogvatartottak számára ebből a célból biztosítani kell valamennyi szükséges orvosi, sebészeti és pszichiátriai ellátást, ideértve a szabad társadalomban rendelkezésre állókat is. |
| --- | --- |

40.5.

Orvosi és ápolószemélyzet

| 41.1. | Valamennyi börtönintézményben legalább egy szakképzett általános orvosnak szolgálatot kell teljesítenie. |
| --- | --- |

41.1.

| 41.2. | Intézkedéseket kell tenni annak biztosítására, hogy sürgős esetekben minden alkalommal azonnal szakképzett orvos álljon rendelkezésre. |
| --- | --- |

41.2.

| 41.3. | A teljes munkaidőben foglalkoztatott orvossal nem rendelkező büntetés-végrehajtási intézeteket részmunkaidős orvosnak kell rendszeresen látogatnia. |
| --- | --- |

41.3.

| 41.4. | Minden börtönintézménynek megfelelő egészségügyi szakképesítéssel rendelkező személyzettel kell rendelkeznie. |
| --- | --- |

41.4.

| 41.5. | Szakképzett fogorvosi és szemészeti szolgálatot kell biztosítani valamennyi fogvatartott számára. |
| --- | --- |

41.5.

A börtönorvos feladatai

| 42.1. | A börtönorvos vagy a börtönorvosnak beszámolási kötelezettséggel tartozó szakképzett ápoló(nő) valamennyi fogvatartottat megnézi és megvizsgálja a felvételt követően, amint lehetséges, kivéve, ha ez a vizsgálat nyilvánvalóan nem szükséges. |
| --- | --- |

42.1.

| 42.2. | A börtönorvos vagy a börtönorvosnak beszámolási kötelezettséggel tartozó szakképzett ápoló(nő) kérésükre megvizsgálja a fogvatartottakat szabadulásuk alkalmával, és egyébként szükség szerint. |
| --- | --- |

42.2.

| 42.3. | A fogvatartottakat vizsgáló börtönorvos vagy a börtönorvosnak beszámolási kötelezettséggel tartozó szakképzett ápoló(nő) különös figyelmet fordít:








  a. | az orvosi titoktartás általános szabályainak betartására; |
| --- | --- | --- |

42.3.

a.

az orvosi titoktartás általános szabályainak betartására;

| b. | a testi vagy lelki betegségek diagnózisának felállítására, és a kezelésükhöz és a fennálló orvosi kezelés folytatásához szükséges valamennyi intézkedés megtételére; |
| --- | --- |

b.

a testi vagy lelki betegségek diagnózisának felállítására, és a kezelésükhöz és a fennálló orvosi kezelés folytatásához szükséges valamennyi intézkedés megtételére;

| c. | a fogvatartottak esetleges bántalmazására utaló jelek és tünetek nyilvántartására és jelentésére a megfelelő hatóságok felé; |
| --- | --- |

c.

a fogvatartottak esetleges bántalmazására utaló jelek és tünetek nyilvántartására és jelentésére a megfelelő hatóságok felé;

| d. | a kábítószer-, gyógyszer- vagy alkoholfogyasztás hiánya miatti elvonási tünetek kezelésére; |
| --- | --- |

d.

a kábítószer-, gyógyszer- vagy alkoholfogyasztás hiánya miatti elvonási tünetek kezelésére;

| e. | a pszichológiai vagy egyéb stresszhatások azonosítására, amelyeket a szabadságelvonás ténye idézett elő; |
| --- | --- |

e.

a pszichológiai vagy egyéb stresszhatások azonosítására, amelyeket a szabadságelvonás ténye idézett elő;

| f. | fertőző vagy ragályos betegségek fennállásának gyanúja esetén a fogvatartottak elkülönítésére a fertőzés időtartama alatt, és számukra a megfelelő kezelés biztosítására; |
| --- | --- |

f.

fertőző vagy ragályos betegségek fennállásának gyanúja esetén a fogvatartottak elkülönítésére a fertőzés időtartama alatt, és számukra a megfelelő kezelés biztosítására;

| g. | annak biztosítására, hogy a HIV vírust hordozó fogvatartottakat kizárólag ebből az okból ne különítsék el; |
| --- | --- |

g.

annak biztosítására, hogy a HIV vírust hordozó fogvatartottakat kizárólag ebből az okból ne különítsék el;

| h. | olyan testi vagy lelki fogyatékosság felfedésére, amely a szabadulás után gátolhatja a fogvatartott személyek társadalomba való visszailleszkedését; |
| --- | --- |

h.

olyan testi vagy lelki fogyatékosság felfedésére, amely a szabadulás után gátolhatja a fogvatartott személyek társadalomba való visszailleszkedését;

| i. | a fogvatartottak munkára és testgyakorlásra való alkalmasságának meghatározására; valamint |
| --- | --- |

i.

a fogvatartottak munkára és testgyakorlásra való alkalmasságának meghatározására; valamint

| j. | a közösségi szolgálatokkal való közös intézkedések megtételére a szabadulást követően esetleg szükségessé váló orvosi és pszichiátriai kezelés folytatása érdekében, amennyiben a fogvatartott hozzájárulását adja az ilyen intézkedésekhez. |
| --- | --- |

j.

a közösségi szolgálatokkal való közös intézkedések megtételére a szabadulást követően esetleg szükségessé váló orvosi és pszichiátriai kezelés folytatása érdekében, amennyiben a fogvatartott hozzájárulását adja az ilyen intézkedésekhez.

Egészségügyi ellátás

| 46.1. | A beteg fogvatartottakat, akiknek szakorvosi kezelésre van szükségük, szakintézménybe vagy állami kórházba kell szállítani, ha a kezelés a börtönben nem áll rendelkezésre. |
| --- | --- |

46.1.

| 46.2. | Azokban az intézményekben, ahol kórházi felszerelés és berendezés áll rendelkezésre, elegendő létszámú személyzetet és alkalmas berendezéseket kell biztosítani az oda beutalt fogvatartottak megfelelő ellátására és kezelésére. |
| --- | --- |

46.2.

16.   KISKORÚAK ÉS CSALÁDJAIK ŐRIZETBEN TARTÁSA

Jogalap: visszatérési irányelv – 17. cikk

| (1) | A kísérő nélküli kiskorúakat és azokat a családokat, amelyekben kiskorúak is vannak csak végső intézkedésként és a lehető legrövidebb ideig lehet őrizetben tartani. |
| --- | --- |

(1)

A kísérő nélküli kiskorúakat és azokat a családokat, amelyekben kiskorúak is vannak csak végső intézkedésként és a lehető legrövidebb ideig lehet őrizetben tartani.

| (2) | A kitoloncolásra váró családok számára gondoskodni kell a magánéletük megfelelő védelmét biztosító elkülönített elhelyezésről. |
| --- | --- |

(2)

A kitoloncolásra váró családok számára gondoskodni kell a magánéletük megfelelő védelmét biztosító elkülönített elhelyezésről.

| (3) | Az őrizetben tartott kiskorúaknak lehetőséget kell adni a szabadidős tevékenységek végzésére, beleértve a koruknak megfelelő játék- és rekreációs tevékenységeket, és biztosítani kell számukra – tartózkodásuk időtartamának függvényében – az oktatáshoz való hozzáférést. |
| --- | --- |

(3)

Az őrizetben tartott kiskorúaknak lehetőséget kell adni a szabadidős tevékenységek végzésére, beleértve a koruknak megfelelő játék- és rekreációs tevékenységeket, és biztosítani kell számukra – tartózkodásuk időtartamának függvényében – az oktatáshoz való hozzáférést.

| (4) | A kísérő nélküli kiskorúakat lehetőség szerint olyan intézményekben kell elhelyezni, amelyek személyzete és felszereltsége az említett korosztály szükségleteit figyelembe veszi. |
| --- | --- |

(4)

A kísérő nélküli kiskorúakat lehetőség szerint olyan intézményekben kell elhelyezni, amelyek személyzete és felszereltsége az említett korosztály szükségleteit figyelembe veszi.

| (5) | A kitoloncolásra várók őrizetben tartásának összefüggésében a gyermek mindenek felett álló érdekét kell elsődlegesen figyelembe venni. |
| --- | --- |

(5)

A kitoloncolásra várók őrizetben tartásának összefüggésében a gyermek mindenek felett álló érdekét kell elsődlegesen figyelembe venni.

A visszatérési irányelv értelmében a kíséret nélküli kiskorúak, illetve azon családok, amelyekben kiskorúak is vannak, a kitoloncolás céljából végső intézkedésként és a lehető legrövidebb időre őrizetbe vehetők, a különleges biztosítékok megfelelő tiszteletben tartása mellett.

A visszatérési irányelv 17. cikkében foglalt ilyen biztosítékokon túlmenően szintén tiszteletben kell tartani az irányelv 15. cikke szerinti, az őrizet általános szabályaira alkalmazandó elveket, vagyis az őrizetre csak végső intézkedésként kerülhet sor, biztosítani kell az őrizet életképes alternatíváit, valamint minden esetet egyedileg kell elbírálni (lásd a 14. szakaszt). A gyermek mindenek felett álló érdekét mindig elsődleges szempontként kell figyelembe venni a kiskorúak és a családok őrizetbe vételével kapcsolatban. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy az őrizettel kapcsolatos valamennyi ügybe vonják be a gyermekvédelmi szerveket, és az őrizet indokoltsága esetén tegyenek meg minden lehetséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy a kiskorúak (mind a kísérő nélküli, mind a családjukkal együtt lévő kiskorúak) számára rendelkezésre álljanak és hozzáférhetők legyenek az őrizet életképes alternatívái.

Az UNHCR (80) és az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (81) példákon mutatják be a kísérő nélküli kiskorúak és a gyermekes családok őrizetének alternatíváira vonatkozó bevált gyakorlatokat.

A Bizottság azt ajánlja, hogy a nemzeti jogszabályok ne zárják ki a kiskorúak őrizetbe vételének lehetőségét azokban az esetekben, amikor ez feltétlenül szükséges a jogerős kiutasítási határozat végrehajtásának biztosítása érdekében, és amennyiben kevésbé kényszerítő intézkedések nem alkalmazhatók hatékonyan a konkrét esetben.

A visszatérési irányelv 17. cikkének szövege csaknem megegyezik az Európa Tanács 11. iránymutatásának (Gyermekek és családok) szövegével. További konkrét iránymutatás található az ezen iránymutatáshoz fűzött megjegyzésben:

Az Európa Tanács 11. iránymutatása – Gyermekek és családok

Megjegyzések

| 1. | Ezen iránymutatás 1., 3., és 5. bekezdését az ENSZ Közgyűlés 44/25. sz. határozatával 1989. november 20-án elfogadott és aláírásra, megerősítésre és csatlakozásra megnyitott, valamint az Európa Tanács összes tagállama által megerősített, gyermek jogairól szóló egyezmény vonatkozó rendelkezései inspirálták. A 2. bekezdés tekintetében emlékeztetni kell arra, hogy a családi élet tiszteletben tartásának jogát, amelyet az EJEE 8. cikke is biztosít, az őrizet tekintetében is alkalmazni kell. |
| --- | --- |

1.

| 2. | A gyermekek szabadságtól való megfosztását illetően a gyermek jogairól szóló egyezmény 37. cikke kifejezetten úgy rendelkezik, hogy „a gyermek őrizetben tartása vagy letartóztatása, vagy vele szemben szabadságvesztés-büntetés kiszabása a törvény értelmében csak végső eszközként legyen alkalmazható a lehető legrövidebb időtartammal” (37. cikk, b) pont). Az egyezmény 20. cikkének 1. bekezdése szerint „Minden olyan gyermek, aki ideiglenesen vagy véglegesen meg van fosztva családi környezetétől, vagy aki saját érdekében nem hagyható meg e környezetben, jogosult az állam különleges védelmére és segítségére”. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Az iránymutatás ihletet merített továbbá a szabadságuktól megfosztott fiatalkorúak védelmére vonatkozó ENSZ-szabályok elfogadásáról szóló, 1990. december 14-i 45/113. sz. közgyűlési határozat 38. bekezdéséből, amely a szabadságelvonás minden formájára vonatkozik, ideértve „a fogva tartás vagy szabadságvesztés bármely formáját, illetve a személynek olyan állami vagy magánőrizetben történő elhelyezését, amelyből szabad akaratából nem távozhat, és amelyet bármely igazságszolgáltatási, közigazgatási vagy más közhatóság rendelt el” (11. bekezdés b) pont). A 38. bekezdés értelmében: „Minden iskolaköteles korú fiatalkorúnak joga van a szükségleteinek és a képességeinek megfelelő oktatáshoz, amely felkészíti őt a társadalomba való visszatérésre. Az ilyen oktatást lehetőség szerint a fogva tartás helyszínén kívül, a közösség számára nyitva álló iskolákban kell biztosítani, minden esetben szakképzett tanárok alkalmazásával és az ország oktatási rendszerébe integrált programok útján, annak érdekében, hogy szabadon bocsátásuk után a fiatalkorúak nehézség nélkül folytathassák a tanulmányaikat. A fogva tartást foganatosító létesítmények igazgatása részéről különösen nagy figyelmet kell szentelni azon fiatalkorúak oktatásának, akik külföldi származásúak, illetve különleges kulturális vagy etnikai szükségleteik vannak. Az írástudatlan, illetve kognitív vagy tanulási nehézségekkel küzdő fiatalkorúak különleges oktatásra jogosultak.” |
| --- | --- |

3.

| 4. | Az utolsó bekezdés a gyermek jogairól szóló egyezmény iránymutató alapelvét tükrözi, mivel 3. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „A szociális védelem köz- és magánintézményei, a bíróságok, a közigazgatási hatóságok és a törvényhozó szervek minden, a gyermeket érintő döntésükben a gyermek mindenek felett álló érdekét veszik figyelembe elsősorban”. Ez természetesen az ország területéről történő kitoloncolás előtt álló gyermekek őrizetéről szóló határozatokra is vonatkozik. |
| --- | --- |

4.

A kiskorúak őrizete tekintetében a CPT-előírások rögzítik a következő szabályokat, amelyeket a tagállamoknak mindig tiszteletben kell tartaniuk, amikor – kivételesen és végső eszközként – őrizetet alkalmaznak:

A gyermekek őrizetben tartásával kapcsolatos CPT-előírások – kivonatok

| 97. | A CPT álláspontja szerint minden erőfeszítést meg kell tenni annak érdekében, hogy kiskorú irreguláris migráns esetében ne kelljen a szabadságtól való megfosztáshoz folyamodni. A „gyermek mindenek felett álló érdeke” elvet követve, amelyet az Egyesült Nemzetek Gyermekjogi Egyezményének 3. cikke határoz meg, a gyermekek fogva tartása – beleértve a kísérő nélküli és a gondviselőjüktől elszakított gyermekeket is – csak ritkán indokolt, és a Bizottság álláspontja szerint semmiképpen nem motiválhatja kizárólag a tartózkodásra való jogosultság hiánya. Ha kivételes esetben egy gyermeket őrizetbe vesznek, a szabadságtól való megfosztást a lehető legrövidebb időre kell korlátozni; és minden erőfeszítést meg kell tenni annak érdekében, hogy a kísérő nélküli vagy elszakított gyermekeket azonnal szabadon engedjék az idegenrendészeti fogdából, és megfelelő gondozásba helyezzék őket. Emellett a gyermekek sérülékenysége miatt további biztosítékokat kell alkalmazni olyankor, amikor gyermekeket vesznek őrizetbe, különösen akkor, ha a gyermekeket elszakítják szüleiktől vagy más gondviselőjüktől, vagy ha nincs kísérőjük, nincsenek jelen a szüleik, gondviselőik vagy rokonaik. |
| --- | --- |

97.

| 98. | Amilyen hamar csak lehetséges azt követően, hogy a hatóságok tudomást szereznek egy gyermek jelenlétéről, egy szakképzett személynek kezdeti meghallgatást kell végeznie olyan nyelven, amelyet a gyermek megért. Fel kell mérni a gyermek sajátos sebezhető pontjait, beleértve a korral, egészségi állapottal és pszichoszociális tényezőkkel kapcsolatos sérülékenységeket, valamint az egyéb védelmi igényeket, például az erőszakkal, emberkereskedelemmel vagy traumával szemben. A szabadságuktól megfosztott, kísérő nélküli vagy elszakított gyermekek számára azonnali és ingyenes hozzáférést kell biztosítani a jogi és más szükséges segítséghez, beleértve gyám vagy jogi képviselő kijelölését is. Felülvizsgálati mechanizmusokat is be kell vezetni annak érdekében, hogy figyelemmel tudják kísérni a gyámok által nyújtott védelem mindenkori minőségét. |
| --- | --- |

98.

| 99. | Lépéseket kell tenni annak a biztosítása érdekében, hogy azokban az intézményekben, ahol gyermekeket tartanak fogva, rendszeresen jelen legyen egy pszichológus és egy szociális munkás, akik a gyermekekkel egyénileg is foglalkoznak. A bántalmazás elleni védelem egy további biztosítéka, ha a személyzet tagjai között férfiak és nők egyaránt vannak; a vegyes férfi-nő jelenlét jótékony hatással lehet az őrizeti légkörre, és elősegítheti a normalitást a fogva tartás helyszínén. A szabadságuktól megfosztott gyermekek számára többféle konstruktív tevékenységet kell felkínálni (különösen ügyelve arra, hogy a gyermek folytathassa iskolai tanulmányait). |
| --- | --- |

99.

| 100. | A kihasználás veszélyének korlátozása érdekében különleges intézkedéseket kell tenni a gyermekek számára alkalmas lakókörleteket illetően, például el kell őket különíteni a felnőttektől, kivéve, ha a gyermek mindenek felett álló érdeke ennek az ellenkezőjét indokolja. Ez például olyan esetben fordulhat elő, amikor a gyermekek szüleik vagy más közeli rokonaik társaságában vannak. Ebben az esetben minden erőfeszítést meg kell tenni azért, hogy a családot ne kelljen szétszakítani. |
| --- | --- |

100.

| 131. | A hatékony panasztételi és vizsgálati eljárások a fogva tartásra használt helyeken – beleértve a fiatalkorúak fogva tartására szolgáló létesítményeket is – előforduló bántalmazással szembeni alapvető biztosítéknak számítanak. A fiatalkorú fogvatartottak (valamint szüleik és jogi képviselőjük) részére panasztételi lehetőségeket kell biztosítani az intézmény adminisztratív rendszerén belül, továbbá lehetőséget kell biztosítani számukra a független hatóság előtti bizalmas panasztételre. A panasztételi eljárásnak egyszerűnek, hatékonynak és gyermekbarátnak kell lennie, különös tekintettel a használt nyelvezetre. A fiatalkorúak (továbbá szüleik vagy jogi képviselőjük) számára biztosítani kell a panasztétellel kapcsolatos jogi tanácsadás igénybevételének lehetőségét, valamint a költségmentességet, ha az igazságszolgáltatás érdekei ezt szükségessé teszik. |
| --- | --- |

131.

| 132. | A CPT különleges fontosságot tulajdonít annak is, hogy egy független testület (például látogató bizottság, bíró, gyermekjogi ombudsman vagy a kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmód vagy büntetés elleni ENSZ-egyezményhez fűzött fakultatív jegyzőkönyv – OPCAT – alapján létrehozott nemzeti megelőző mechanizmus) rendszeresen meglátogasson minden olyan objektumot, ahol fiatalkorúakat tartanak fogva, meghallgassa a fiatalkorúak, illetve szüleik vagy jogi képviselőjük panaszait – és szükség esetén intézkedjen ezek orvoslásáról –, megtekintsen minden lakókörletet és létesítményt, valamint értékelje, hogy ezek működése megfelel-e a nemzeti jog és a vonatkozó nemzetközi előírások követelményeinek. A vizsgálatot lefolytató testület tagjainak proaktívnak kell lenniük, és közvetlen kapcsolatfelvételt kell kezdeményezniük a fiatalkorúakkal, beleértve a fogvatartottakkal történő négyszemközti beszélgetéseket is. |
| --- | --- |

132.

17.   SZÜKSÉGHELYZETEK

Jogalap: visszatérési irányelv – 18. cikk

| (1) | Azokban az esetekben, amikor a kiutasítandó harmadik országbeli állampolgárok kivételesen nagy száma előre nem látott, súlyos terhet ró valamely tagállam idegenrendészeti fogdáinak kapacitására, illetve közigazgatási vagy igazságügyi alkalmazottaira, akkor ez a tagállam – ameddig a kivételes helyzet fennáll – dönthet úgy, hogy a bírósági felülvizsgálatra a 15. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésében előírtnál hosszabb időtartamot engedélyez, és – a 16. cikk (1) bekezdésében és a 17. cikk (2) bekezdésében előírt körülményektől eltérve – sürgős lépéseket tesz az őrizet körülményeinek tekintetében. |
| --- | --- |

(1)

Azokban az esetekben, amikor a kiutasítandó harmadik országbeli állampolgárok kivételesen nagy száma előre nem látott, súlyos terhet ró valamely tagállam idegenrendészeti fogdáinak kapacitására, illetve közigazgatási vagy igazságügyi alkalmazottaira, akkor ez a tagállam – ameddig a kivételes helyzet fennáll – dönthet úgy, hogy a bírósági felülvizsgálatra a 15. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésében előírtnál hosszabb időtartamot engedélyez, és – a 16. cikk (1) bekezdésében és a 17. cikk (2) bekezdésében előírt körülményektől eltérve – sürgős lépéseket tesz az őrizet körülményeinek tekintetében.

| (2) | Amikor a tagállam ilyen kivételes intézkedéseket tesz, tájékoztatnia kell a Bizottságot. Amint a kivételes intézkedések alkalmazásának okai megszűnnek, ismét tájékoztatnia kell a Bizottságot. |
| --- | --- |

(2)

Amikor a tagállam ilyen kivételes intézkedéseket tesz, tájékoztatnia kell a Bizottságot. Amint a kivételes intézkedések alkalmazásának okai megszűnnek, ismét tájékoztatnia kell a Bizottságot.

| (3) | E cikkben semmi nem értelmezhető úgy, hogy a tagállamok eltérhetnének attól az általános kötelezettségüktől, hogy minden – általános vagy egyedi – megfelelő intézkedést megtegyenek az ebből az irányelvből eredő kötelezettségeik teljesítésének biztosítása érdekében. |
| --- | --- |

(3)

E cikkben semmi nem értelmezhető úgy, hogy a tagállamok eltérhetnének attól az általános kötelezettségüktől, hogy minden – általános vagy egyedi – megfelelő intézkedést megtegyenek az ebből az irányelvből eredő kötelezettségeik teljesítésének biztosítása érdekében.

A három rendelkezésre korlátozódó lehetséges eltérések köre: a 18. cikk lehetőséget biztosít a tagállamoknak arra, hogy nagyszámú irreguláris migráns hirtelen beáramlásából adódó szükséghelyzet esetén ne alkalmazzák az irányelv következő három, őrizettel kapcsolatos rendelkezését: i. az őrizet rövid határidőn belüli bírósági felülvizsgálatának kötelezettsége, ii. az őrizet kizárólag idegenrendészeti fogdákban történő foganatosításának kötelezettsége, valamint iii. a családok megfelelő magánszféráját biztosító elkülönített elhelyezés biztosításának kötelezettsége. A visszatérési irányelvben foglalt egyéb szabályoktól nem lehet eltérni.

A nemzeti jogba való átültetés a szükséghelyzetre vonatkozó záradék potenciális alkalmazásának előfeltétele: a 18. cikk meghatározza a lehetséges helyzeteket és azok korlátait, az engedélyezett eltérések hatályát, valamint a Bizottság tájékoztatásának kötelezettségét. Ha egy tagállam szükséghelyzet esetén élni kíván e védzáradék alkalmazásának lehetőségével, akkor előzőleg ezt a szabályt – lehetőségként és a 18. cikkben foglalt feltételekkel összhangban – megfelelően át kell ültetnie a nemzeti jogszabályaiba (82). Megjegyzés: a rendeletekben található (például a Schengeni határellenőrzési kódexben foglalt, a belső határellenőrzés visszaállításával kapcsolatos) védzáradékokkal ellentétben az irányelvben foglalt védzáradékokat alkalmazásuk előtt át kell ültetni a nemzeti jogba.

A tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bizottságot az ilyen intézkedések alkalmazásának kezdetéről és végéről. Ezeket az információkat a szokásos hivatalos csatornákon, azaz az állandó képviseleten keresztül kell eljuttatni az Európai Bizottság Főtitkárságához.

18.   A NEMZETI JOGBA VALÓ ÁTÜLTETÉS, ÉRTELMEZÉS ÉS ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK

A visszatérési irányelv közvetlen hatálya nem kielégítő vagy késedelmes átültetés esetén: a Bíróság által kifejtett elvek szerint egy irányelv azon rendelkezései, amelyek jogokat ruháznak az egyénekre, és amelyek kellőképpen egyértelműek és feltétel nélküliek, közvetlenül alkalmazandóvá válnak az irányelv végrehajtására rendelkezésre álló határidő leteltével. A visszatérési irányelv számos rendelkezése teljesíti e követelményeket, így ezeket a nemzeti közigazgatási és igazságügyi hatóságoknak közvetlenül alkalmazniuk kell azokban az esetekben, amikor a tagállamok nem (vagy nem kielégítő módon) ültették át az irányelv egyes rendelkezéseit. Ez különösen a következőkhöz kapcsolódó rendelkezésekre vonatkozik:

| — | a visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartása (a visszatérési irányelv 5. és 9. cikke); |
| --- | --- |

—

a visszaküldés tilalma elvének tiszteletben tartása (a visszatérési irányelv 5. és 9. cikke);

| — | az a követelmény, hogy a visszatérésre kötelezett személy részére főszabályként megfelelő, hét naptól harminc napig terjedő határidőt kell megállapítani az önkéntes távozásra (a visszatérési irányelv 7. cikke); |
| --- | --- |

—

az a követelmény, hogy a visszatérésre kötelezett személy részére főszabályként megfelelő, hét naptól harminc napig terjedő határidőt kell megállapítani az önkéntes távozásra (a visszatérési irányelv 7. cikke);

| — | a kitoloncoláshoz kapcsolódó kényszerintézkedések alkalmazására vonatkozó korlátozások (a visszatérési irányelv 8. cikke); |
| --- | --- |

—

a kitoloncoláshoz kapcsolódó kényszerintézkedések alkalmazására vonatkozó korlátozások (a visszatérési irányelv 8. cikke);

| — | a kiutasítási eljárás hatálya alatt álló, kísérő nélküli kiskorúak arra vonatkozó joga, hogy a kiutasítást végrehajtó hatóságoktól eltérő, megfelelő szervektől segítséget kapjanak, és a tagállamok azon kötelezettsége, hogy meggyőződjenek arról, hogy a kiskorú egy családtagjához, kinevezett gondviselőhöz vagy a visszatérési célország megfelelő befogadó létesítményéhez kerül (a visszatérési irányelv 10. cikke); |
| --- | --- |

—

a kiutasítási eljárás hatálya alatt álló, kísérő nélküli kiskorúak arra vonatkozó joga, hogy a kiutasítást végrehajtó hatóságoktól eltérő, megfelelő szervektől segítséget kapjanak, és a tagállamok azon kötelezettsége, hogy meggyőződjenek arról, hogy a kiskorú egy családtagjához, kinevezett gondviselőhöz vagy a visszatérési célország megfelelő befogadó létesítményéhez kerül (a visszatérési irányelv 10. cikke);

| — | a beutazási tilalmak időtartamára vonatkozó korlátozások, valamint az egyes esetek egyedi elbírálására vonatkozó kötelezettség (a visszatérési irányelv 11. cikke) – ezt a Bíróság kifejezetten megerősítette a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben hozott ítéletének 55. pontjában; |
| --- | --- |

—

a beutazási tilalmak időtartamára vonatkozó korlátozások, valamint az egyes esetek egyedi elbírálására vonatkozó kötelezettség (a visszatérési irányelv 11. cikke) – ezt a Bíróság kifejezetten megerősítette a C-297/12. sz., Filev és Osmani ügyben hozott ítéletének 55. pontjában;

| — | eljárási biztosítékok, beleértve az írásbeli és indokolással ellátott kiutasítási határozathoz való jogot, valamint a hatékony jogorvoslathoz és a jogi és nyelvi segítségnyújtáshoz való jogot (a visszatérési irányelv 12. és 13. cikke); |
| --- | --- |

—

eljárási biztosítékok, beleértve az írásbeli és indokolással ellátott kiutasítási határozathoz való jogot, valamint a hatékony jogorvoslathoz és a jogi és nyelvi segítségnyújtáshoz való jogot (a visszatérési irányelv 12. és 13. cikke);

| — | az őrizet alkalmazására és az őrizet maximális időtartamára vonatkozó korlátozások (a visszatérési irányelv 15. cikke), valamint a humánus és méltó őrizeti körülményekhez való jog (a visszatérési irányelv 16. cikke) – ezt a Bíróság kifejezetten megerősítette a 61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítélet 46. és 47. pontjában; |
| --- | --- |

—

az őrizet alkalmazására és az őrizet maximális időtartamára vonatkozó korlátozások (a visszatérési irányelv 15. cikke), valamint a humánus és méltó őrizeti körülményekhez való jog (a visszatérési irányelv 16. cikke) – ezt a Bíróság kifejezetten megerősítette a 61/11. sz. El Dridi-ügyben hozott ítélet 46. és 47. pontjában;

| — | a kiskorúak és a családok őrizetére vonatkozó korlátozások és különleges biztosítékok (a visszatérési irányelv 17. cikke). |
| --- | --- |

—

a kiskorúak és a családok őrizetére vonatkozó korlátozások és különleges biztosítékok (a visszatérési irányelv 17. cikke).

Előzetes döntéshozatal kérése a Bíróságtól: az EUMSZ 267. cikke a Bíróság hatáskörébe utalja a visszatérési irányelv értelmezésével és érvényességével kapcsolatos előzetes döntéshozatalt. Ha egy ilyen kérdést egy tagállami bíróság elé terjesztenek, és ez a bíróság úgy ítéli meg, hogy ítélete meghozatalához szükség van a kérdés eldöntésére, felkérheti az Európai Unió Bíróságát, hogy hozzon ebben a kérdésben döntést. Ha egy olyan tagállami bíróságon folyamatban lévő ügyben merül fel ilyen kérdés, amelynek határozatai ellen a nemzeti jog értelmében nincs jogorvoslati lehetőség, e bíróság köteles az Európai Unió Bíróságához fordulni. Ha egy ilyen kérdés egy bíróságon folyamatban lévő, őrizetben lévő személyt érintő ügyben merül fel, az Bíróság köteles gyorsított sürgősségi eljárásban eljárni. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek már eddig is fontos szerepet játszottak a visszatérési irányelv számos kulcsfontosságú rendelkezése összehangolt értelmezésének biztosításában.

A Bizottság arra ösztönzi a tagállami bíróságok bíráit, hogy továbbra is használják ki az előzetes döntéshozatali kérelem lehetőségét, és minden szükségesnek tűnő esetben kérjék a Bíróság autentikus értelmezését.

A 2010. december 24. előtti időszakokkal kapcsolatos esetekre/eljárásokra vonatkozó átmeneti rendelkezések: A tagállamok kötelesek biztosítani azt, hogy az irányelv hatálya alatt álló valamennyi személy élvezhesse az irányelv által garantált anyagi biztosítékokat és jogokat 2010. december 24-től (új tagállamok esetén a csatlakozás időpontjától). Jóllehet az átültetést megelőző nemzeti jogszabályokkal összhangban indított kiutasítási eljárások folytatása jogszerű lehet, ez lényegileg nem áshatja alá az irányelv által biztosított jogokat, amelyek közé tartoznak például az őrizetre és a kényszerintézkedések használatára vonatkozó korlátozások, az eljárási biztosítékok, beleértve az írásbeli határozathoz és az ellene való fellebbezéshez való jogot, valamint az önkéntes távozás előnyben részesítése. Minden, 2010. december 24-ig végre nem hajtott kiutasítás tekintetében írásbeli kiutasítási határozatot kell hozni az irányelv 12. cikkében foglalt feltételekkel összhangban, és e határozat ellen hatékony jogorvoslati lehetőséget kell biztosítani az irányelv 13. cikkében foglaltakkal összhangban.

A 2010. december 24. előtt elrendelt „történelmi” beutazási tilalmakat a visszatérési irányelv követelményeihez kell igazítani (lásd a 11.9. szakaszt). A visszatérési irányelvben foglalt szabályok alkalmazásának kezdete előtt végrehajtott őrizeti időszakokat figyelembe kell venni a visszatérési irányelvben meghatározott összesített maximális időtartam kiszámítása során (lásd a 14.4.2. szakaszt).

Az alkalmazási körtől való eltérés későbbi (2010 utáni) bevezetésének lehetősége: a tagállamok dönthetnek úgy, hogy később veszik igénybe a 2. cikkben említett eltérés lehetőségét (határátlépéssel kapcsolatos esetek és büntetőügyek). A nemzeti jogszabályok megváltoztatása nem járhat hátrányos következményekkel azon személyekre nézve, akik már ezt megelőzően élhettek a visszatérési irányelv által biztosított lehetőségekkel (lásd a 2. szakaszt).

19.   FORRÁSOK ÉS HIVATKOZÁSOK

E kézikönyv a következő forrásokon alapul:

| 1. | A visszatérési irányelvvel foglalkozó kapcsolattartó csoport összegyűjtött jegyzőkönyvei. |
| --- | --- |

1.

A visszatérési irányelvvel foglalkozó kapcsolattartó csoport összegyűjtött jegyzőkönyvei.

| 2. | A Bíróság vonatkozó ügyeinek kivonatai (a kulcsszavak és az érintett tagállam neve zárójelben feltüntetve):






  — | 2009. november 30-i ítélet, Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741 (őrizet, hosszabbítás indokai; a menekültügyi őrizettel fennálló kapcsolat – BG) |
| --- | --- | --- |

2.

A Bíróság vonatkozó ügyeinek kivonatai (a kulcsszavak és az érintett tagállam neve zárójelben feltüntetve):

—

2009. november 30-i ítélet, Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741 (őrizet, hosszabbítás indokai; a menekültügyi őrizettel fennálló kapcsolat – BG)

| — | 2011. április 28-i ítélet, El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268 (büntetendőség, az illegális tartózkodás szabadságvesztéssel történő büntetése – IT) |
| --- | --- |

—

2011. április 28-i ítélet, El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268 (büntetendőség, az illegális tartózkodás szabadságvesztéssel történő büntetése – IT)

| — | 2011. december 6-i ítélet, Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807 (büntetendőség, az illegális tartózkodás szabadságvesztéssel történő büntetése – FR) |
| --- | --- |

—

2011. december 6-i ítélet, Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807 (büntetendőség, az illegális tartózkodás szabadságvesztéssel történő büntetése – FR)

| — | 2012. december 6-i ítélet, Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777 (büntetendőség, az illegális tartózkodás pénzbírsággal történő büntetése; kitoloncolási végzés; házi őrizet – IT) |
| --- | --- |

—

2012. december 6-i ítélet, Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777 (büntetendőség, az illegális tartózkodás pénzbírsággal történő büntetése; kitoloncolási végzés; házi őrizet – IT)

| — | 2013. március 21-i végzés, Mbaye, C-522/11, ECLI:EU:C:2013:190 (az illegális tartózkodás büntetendősége – IT) |
| --- | --- |

—

2013. március 21-i végzés, Mbaye, C-522/11, ECLI:EU:C:2013:190 (az illegális tartózkodás büntetendősége – IT)

| — | 2013. május 30-i ítélet, Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343 (a kiutasítással kapcsolatos őrizet a menekültügyi őrizettel szemben – CZ) |
| --- | --- |

—

2013. május 30-i ítélet, Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343 (a kiutasítással kapcsolatos őrizet a menekültügyi őrizettel szemben – CZ)

| — | 2013. szeptember 10-i ítélet, G. és R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533 (az őrizet meghosszabbítása előtti meghallgatáshoz való jog – NL) |
| --- | --- |

—

2013. szeptember 10-i ítélet, G. és R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533 (az őrizet meghosszabbítása előtti meghallgatáshoz való jog – NL)

| — | 2013. szeptember 19-i ítélet, Filev és Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569 (beutazási tilalmak, az időtartam hivatalból történő meghatározásának kötelezettsége; történelmi beutazási tilalmak – DE) |
| --- | --- |

—

2013. szeptember 19-i ítélet, Filev és Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569 (beutazási tilalmak, az időtartam hivatalból történő meghatározásának kötelezettsége; történelmi beutazási tilalmak – DE)

| — | 2014. június 5-i ítélet, Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320 (őrizet, a meghosszabbítás indokai és a bírósági felülvizsgálat – BG) |
| --- | --- |

—

2014. június 5-i ítélet, Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320 (őrizet, a meghosszabbítás indokai és a bírósági felülvizsgálat – BG)

| — | 2014. július 3-i ítélet, Da Silva, C-189/13, ECLI:EU:C:2014:2043 (büntetendőség, jogellenes belépés – FR) |
| --- | --- |

—

2014. július 3-i ítélet, Da Silva, C-189/13, ECLI:EU:C:2014:2043 (büntetendőség, jogellenes belépés – FR)

| — | 2014. július 17-i ítélet, Bero, C-473/13, valamint Bouzalmate, C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095 (az őrizet körülményei, idegenrendészeti fogdák biztosításának kötelezettsége – DE) |
| --- | --- |

—

2014. július 17-i ítélet, Bero, C-473/13, valamint Bouzalmate, C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095 (az őrizet körülményei, idegenrendészeti fogdák biztosításának kötelezettsége – DE)

| — | 2014. július 17-i ítélet, Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096 (az őrizet körülményei – DE) |
| --- | --- |

—

2014. július 17-i ítélet, Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096 (az őrizet körülményei – DE)

| — | 2014. november 6-i ítélet, Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336 (a kiutasítási határozat meghozatala előtti meghallgatáshoz való jog – FR) |
| --- | --- |

—

2014. november 6-i ítélet, Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336 (a kiutasítási határozat meghozatala előtti meghallgatáshoz való jog – FR)

| — | 2014. december 11-i ítélet, Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431 (a kiutasítási határozat meghozatala előtti meghallgatáshoz való jog – FR) |
| --- | --- |

—

2014. december 11-i ítélet, Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431 (a kiutasítási határozat meghozatala előtti meghallgatáshoz való jog – FR)

| — | 2014. december 18-i ítélet, Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453 (az elhalasztott kiutasításhoz kapcsolódó jogok – BE) |
| --- | --- |

—

2014. december 18-i ítélet, Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453 (az elhalasztott kiutasításhoz kapcsolódó jogok – BE)

| — | 2015. április 23-i ítélet, Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260 (kiutasítási határozat kibocsátásának kötelezettsége – ES) |
| --- | --- |

—

2015. április 23-i ítélet, Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260 (kiutasítási határozat kibocsátásának kötelezettsége – ES)

| — | 2015. június 11-i ítélet, Zh. és O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377 (az önkéntes távozásra vonatkozó határidő megállapításának szabályai – NL) |
| --- | --- |

—

2015. június 11-i ítélet, Zh. és O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377 (az önkéntes távozásra vonatkozó határidő megállapításának szabályai – NL)

| — | 2015. október 1-jei ítélet, Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640 (a beutazási tilalom be nem tartásának büntetendősége – IT) |
| --- | --- |

—

2015. október 1-jei ítélet, Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640 (a beutazási tilalom be nem tartásának büntetendősége – IT)

| — | 2016. február 15-i ítélet, J.N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84 (kiutasítási határozat végrehajtása a nemzetközi védelem iránti kérelem elutasítását követően – NL) |
| --- | --- |

—

2016. február 15-i ítélet, J.N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84 (kiutasítási határozat végrehajtása a nemzetközi védelem iránti kérelem elutasítását követően – NL)

| — | 2016. június 7-i ítélet, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408 (az illegális tartózkodás meghatározása, büntetendőség, jogellenes belépés – FR) |
| --- | --- |

—

2016. június 7-i ítélet, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408 (az illegális tartózkodás meghatározása, büntetendőség, jogellenes belépés – FR)

| — | 2017. március 15-i ítélet, Al Chodor és társai, C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213 (a szökés veszélyének meghatározása a dublini eljárások során – CZ) |
| --- | --- |

—

2017. március 15-i ítélet, Al Chodor és társai, C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213 (a szökés veszélyének meghatározása a dublini eljárások során – CZ)

| — | 2017. július 26-i ítélet, Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590 (a beutazási tilalom érvényességi ideje – NL) |
| --- | --- |

—

2017. július 26-i ítélet, Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590 (a beutazási tilalom érvényességi ideje – NL)

| 3. | A visszatérésre vonatkozó uniós vívmányok:






  — | Az Európai Parlament és a Tanács 2008/115/EK irányelve (2008. december 16.) a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról |
| --- | --- | --- |

3.

A visszatérésre vonatkozó uniós vívmányok:

—

Az Európai Parlament és a Tanács 2008/115/EK irányelve (2008. december 16.) a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról

| — | A Tanács 2001/40/EK irányelve (2001. május 28.) a harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről |
| --- | --- |

—

A Tanács 2001/40/EK irányelve (2001. május 28.) a harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről

| — | A Tanács 2003/110/EK irányelve (2003. november 25.) a légi úton történő kiutasítás céljából történő átszállítás eseteiben biztosított segítségnyújtásról |
| --- | --- |

—

A Tanács 2003/110/EK irányelve (2003. november 25.) a légi úton történő kiutasítás céljából történő átszállítás eseteiben biztosított segítségnyújtásról

| — | A Tanács 2004/191/EK határozata (2004. február 23.) a harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló 2001/40/EK irányelv alkalmazásából adódó pénzügyi aránytalanságok kiegyenlítését célzó kritériumok és gyakorlati szabályok megállapításáról |
| --- | --- |

—

A Tanács 2004/191/EK határozata (2004. február 23.) a harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló 2001/40/EK irányelv alkalmazásából adódó pénzügyi aránytalanságok kiegyenlítését célzó kritériumok és gyakorlati szabályok megállapításáról

| — | A Tanács 2004/573/EK határozata (2004. április 29.) a harmadik államok kiutasított állampolgárainak két vagy több tagállam területéről történő kitoloncolására szolgáló közös légi járatok szervezéséről |
| --- | --- |

—

A Tanács 2004/573/EK határozata (2004. április 29.) a harmadik államok kiutasított állampolgárainak két vagy több tagállam területéről történő kitoloncolására szolgáló közös légi járatok szervezéséről

| — | Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1624 rendelete (2016. szeptember 14.) az Európai Határ- és Parti Őrségről és az (EU) 2016/399 európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 863/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 2007/2004/EK tanácsi rendelet és a 2005/267/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről |
| --- | --- |

—

Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1624 rendelete (2016. szeptember 14.) az Európai Határ- és Parti Őrségről és az (EU) 2016/399 európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 863/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 2007/2004/EK tanácsi rendelet és a 2005/267/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről

| — | A Bizottság C(2017) 1600 ajánlása (2017. március 7.) a 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv végrehajtása során a visszatérések hatékonyságának javításáról |
| --- | --- |

—

A Bizottság C(2017) 1600 ajánlása (2017. március 7.) a 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv végrehajtása során a visszatérések hatékonyságának javításáról

| — | A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak – A migráns gyermekek védelme, COM(2017) 211 final, 2017. április 12. |
| --- | --- |

—

A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak – A migráns gyermekek védelme, COM(2017) 211 final, 2017. április 12.

| 4. | Az Európa Tanács vonatkozó dokumentumai:






  — | Az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága által 2005. május 4-én elfogadott „Kitoloncolásról szóló húsz iránymutatás” és az ahhoz fűzött megjegyzések (2005. szeptember, ISBN 92-871-5809-6) |
| --- | --- | --- |

4.

Az Európa Tanács vonatkozó dokumentumai:

—

Az Európa Tanács Miniszteri Bizottsága által 2005. május 4-én elfogadott „Kitoloncolásról szóló húsz iránymutatás” és az ahhoz fűzött megjegyzések (2005. szeptember, ISBN 92-871-5809-6)

| — | CPT-előírások (CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013) |
| --- | --- |

—

CPT-előírások (CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013)

| — | CPT-tájékoztató az idegenrendészeti őrizetről (CDT/Inf(2017) 3, 2017. március 3.) |
| --- | --- |

—

CPT-tájékoztató az idegenrendészeti őrizetről (CDT/Inf(2017) 3, 2017. március 3.)

| — | A Miniszteri Bizottság Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamoknak az Európai Börtönszabályokról (a Miniszteri Bizottság 2006. január 11-én, a Miniszteri Megbízottak 952. ülésén elfogadta) |
| --- | --- |

—

A Miniszteri Bizottság Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamoknak az Európai Börtönszabályokról (a Miniszteri Bizottság 2006. január 11-én, a Miniszteri Megbízottak 952. ülésén elfogadta)

| 5. | Az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének vonatkozó dokumentumai:






  — | A rendezetlen jogállású migránsok őrizetbe vételével kapcsolatos alapjogi megfontolásokról szóló iránymutatásokat tartalmazó dokumentum, 2012. október |
| --- | --- | --- |

5.

Az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének vonatkozó dokumentumai:

—

A rendezetlen jogállású migránsok őrizetbe vételével kapcsolatos alapjogi megfontolásokról szóló iránymutatásokat tartalmazó dokumentum, 2012. október

| — | Kézikönyv a menekültügyre, határokra és bevándorlásra vonatkozó európai jogról (a FRA és az EJEB közös szerkesztésében), 2014 |
| --- | --- |

—

Kézikönyv a menekültügyre, határokra és bevándorlásra vonatkozó európai jogról (a FRA és az EJEB közös szerkesztésében), 2014

| — | A menedékkérők és a kiutasítási eljárás alatt álló személyek őrizetbe vételének alternatívái, 2015. október |
| --- | --- |

—

A menedékkérők és a kiutasítási eljárás alatt álló személyek őrizetbe vételének alternatívái, 2015. október

| — | A rendezetlen jogállású, nem kitoloncolt migránsok alapvető jogairól szóló dokumentum, elérhetőség: http://fra.europa.eu/en/Non-removed-migrants-rights |
| --- | --- |

—

A rendezetlen jogállású, nem kitoloncolt migránsok alapvető jogairól szóló dokumentum, elérhetőség: http://fra.europa.eu/en/Non-removed-migrants-rights

| — | A gyermekek idegenrendészeti őrizetének uniós jogi és szakpolitikai kerete, 2017. június, elérhetőség: http://fra.europa.eu/en/publication/2017/child-migrant-detention |
| --- | --- |

—

A gyermekek idegenrendészeti őrizetének uniós jogi és szakpolitikai kerete, 2017. június, elérhetőség: http://fra.europa.eu/en/publication/2017/child-migrant-detention

| 6. | A visszatéréssel kapcsolatos schengeni értékelésekről készült jelentések |
| --- | --- |

6.

A visszatéréssel kapcsolatos schengeni értékelésekről készült jelentések

20.   RÖVIDÍTÉSEK

| | Alapjogi Charta: az Európai Unió Alapjogi Chartája |
| --- | --- |

Alapjogi Charta: az Európai Unió Alapjogi Chartája

| | ET: Európa Tanács |
| --- | --- |

ET: Európa Tanács

| | EJEE: az emberi jogok európai egyezménye |
| --- | --- |

EJEE: az emberi jogok európai egyezménye

| | EJEB: az Emberi Jogok Európai Bírósága |
| --- | --- |

EJEB: az Emberi Jogok Európai Bírósága

| | Bíróság: az Európai Unió Bírósága |
| --- | --- |

Bíróság: az Európai Unió Bírósága

| | EGT: Európai Gazdasági Térség |
| --- | --- |

EGT: Európai Gazdasági Térség

| | FRA: az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége |
| --- | --- |

FRA: az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége

| | Tagállamok: a visszatérési irányelv hatálya alá tartozó tagállamok (az Egyesült Királyság és Írország kivételével az Európai Unió valamennyi tagállama), továbbá Svájc, Norvégia, Izland és Liechtenstein |
| --- | --- |

Tagállamok: a visszatérési irányelv hatálya alá tartozó tagállamok (az Egyesült Királyság és Írország kivételével az Európai Unió valamennyi tagállama), továbbá Svájc, Norvégia, Izland és Liechtenstein

| | SBC: Schengeni határellenőrzési kódex |
| --- | --- |

SBC: Schengeni határellenőrzési kódex

| | Schengeni Egyezmény: a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény |
| --- | --- |

Schengeni Egyezmény: a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény

| | SIS: Schengeni Információs Rendszer |
| --- | --- |

SIS: Schengeni Információs Rendszer

| | EUSZ: az Európai Unióról szóló szerződés |
| --- | --- |

EUSZ: az Európai Unióról szóló szerződés

| | EUMSZ: az Európai Unió működéséről szóló szerződés |
| --- | --- |

EUMSZ: az Európai Unió működéséről szóló szerződés

---

(1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2008/115/EK irányelve (2008. december 16.) a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról (HL L 348., 2008.12.24., 98. o.).

(2)  C(2015) 6250.

(3)  C(2017) 1600 final.

(4)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/399 rendelete (2016. március 9.) a személyek határátlépésére irányadó szabályok uniós kódexéről (Schengeni határellenőrzési kódex) (HL L 77., 2016.3.23., 1. o.).

(5)  Az Egyesült Királyság csatlakozási szerződésében szereplő különleges rendelkezés szerint csak azok a brit állampolgárok minősülnek uniós polgárnak, akik „európai uniós célból az Egyesült Királyság állampolgárai”.

(6)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/38/EK irányelve (2004. április 29.) az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 158., 2004.4.30., 77. o.).

(7)  A hontalan személyek jogállásáról szóló 1954. évi egyezmény 1. cikkének (1) bekezdése értelmében az a személy minősül hontalan személynek, „akit egyetlen állam sem tekint hatályos joga alapján állampolgárának”.

(8)  A Bíróság 2016. június 7-i ítélete, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408.

(9)  A Bíróság 2011. december 6-i ítélete, Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807.

(10)  A Bíróság 2012. december 6-i ítélete, Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777.

(11)  A Bíróság 2017. március 15-i ítélete, Al Chodor és társai, C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213.

(12)  Az egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 180., 2013.6.29., 31. o.) 2. cikkének n) pontja: „
  ”szökés veszélye„: olyan, konkrét esetben, jogszabály által meghatározott tárgyilagos kritériumokon alapuló indokok megléte, amelyek alapján feltételezhető, hogy egy kérelmező vagy átadásra irányuló eljárás hatálya alá tartozó harmadik országbeli állampolgár, vagy hontalan személy megszökhet”.

(13)  Ez az információ megszerezhető az Európai Bűnügyi Nyilvántartási Információs Rendszeren keresztül, amelyet a bűnügyi nyilvántartásból származó információk tagállamok közötti cseréjének megszervezéséről és azok tartalmáról szóló, 2009. február 26-i 2009/315/IB tanácsi kerethatározat (HL L 93., 2009.4.7., 23. o.), valamint a 2009/315/IB kerethatározat 11. cikke alkalmazásában az Európai Bűnügyi Nyilvántartási Információs Rendszer (ECRIS) létrehozásáról szóló, 2009. április 6-i 2009/316/IB tanácsi határozat (HL L 93., 2009.4.7., 33. o.) hozott létre. A Bizottság 2016. január 19-én előterjesztette a COM(2016) 7 final javaslatot a harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó bűnügyi nyilvántartási adatok EU-n belüli cseréjének elősegítése érdekében.

(14)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/33/EU irányelve (2013. június 26.) a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról (HL L 180., 2013.6.29., 96. o.).

(15)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011/95/EU irányelve (2011. december 13.) a harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról (HL L 337., 2011.12.20., 9. o.).

(16)  Az EU tagállamaitól eltérően Svájcra, Norvégiára, Izlandra és Liechtensteinre nézve nem kötelezőek az uniós irányelvek az EUMSZ 288. cikke értelmében, csak amennyiben elfogadják azokat, és a nemzetközi közjog alapelveinek megfelelően. Az uniós tagállamokkal ellentétben tehát Svájcra, Norvégiára, Izlandra és Liechtensteinre nem vonatkozik az irányelvek nemzeti jogba való átültetésével kapcsolatos európai bírósági ítélkezési gyakorlat, és nemzetközi kötelezettségeikkel összhangban maguk határozhatják meg a visszatérési irányelv szerinti kötelezettség átültetésének módját (pl. közvetlen hivatkozással az irányelv szövegére).

(17)  A Bíróság 2013. szeptember 19-i ítélete, Filev és Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569.

(18)  A Schengeni határellenőrzési kódex 2016-os kodifikációja nyomán a Schengeni határellenőrzési kódex 13. cikkére való hivatkozás az (EU) 2016/399 rendelet 14. cikkére való hivatkozásként értendő.

(19)  Az Európa Tanács európai kiadatási egyezménye, 1957.

(20)  A Bíróság 2011. április 28-i ítélete, El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268.

(21)  A Bíróság 2015. április 23-i ítélete, Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260.

(22)  Az Egyesült Nemzetek menekültek helyzetére vonatkozó 1951. évi egyezménye.

(23)  A menekültek helyzetére vonatkozó egyezmény 31. cikkének (1) bekezdése: „1. A Szerződő Államok az országba való jogellenes belépésük, vagy tartózkodásuk miatt nem sújtják büntetéssel azokat a menekülteket, akik közvetlenül olyan területről érkeztek, ahol életük, vagy szabadságuk az 1. cikkben foglalt meghatározás értelmében veszélyeztetve volt, és akik engedély nélkül lépnek be területükre, illetőleg tartózkodnak ott, feltéve, hogy haladéktalanul jelentkeznek a hatóságoknál és kellőképpen megindokolják jogellenes belépésüket, illetőleg jelenlétüket.”

(24)  A Bíróság 2015. október 1-jei ítélete, Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640.

(25)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009/52/EK irányelve (2009. június 18.) az illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciókra és intézkedésekre vonatkozó minimumszabályokról (HL L 168., 2009.6.30., 24. o.). Dániára, Svájcra, Norvégiára, Izlandra és Liechtensteinre ez az irányelv nem kötelező.

(26)  A Tanács 2004/81/EK irányelve (2004. április 29.) a harmadik országok emberkereskedelem áldozatává vált vagy az illegális bevándorlás megkönnyítésére irányuló cselekményektől érintett, a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal együttműködő állampolgárai részére kiállított tartózkodási engedélyről (HL L 261., 2004.8.6., 19. o.).

(27)  A Tanács 2001/40/EK irányelve (2001. május 28.) a harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról szóló határozatok kölcsönös elismeréséről (HL L 149., 2001.6.2., 34. o.).

(28)  Az Európai Parlament és a Tanács 604/2013/EU rendelete (2013. június 26.) egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról (HL L 180., 2013.6.29., 31. o.).

(29)  A megadott példák a magyarázatot szolgáló egyszerűsített esetek. A gyakorlatban minden esetet az egyedi körülmények alapján kell értékelni.

(30)  Egyezmény a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról (HL L 239., 2000.9.22., 19. o.).

(31)  A Bizottság C(2006) 5186 ajánlása (2006. november 6.) a tagállamok illetékes hatóságai által a személyek határokon történő ellenőrzése során használandó közös „Határőrök gyakorlati kézikönyve (Schengeni kézikönyv)” létrehozásáról, és annak későbbi módosításai.

(32)  Ez a fogalom átfogó „omnibusz-rendelkezés”, amely azokra az esetekre is kiterjed, amelyeket kifejezetten kizártak a „tartózkodási engedélynek” a Schengeni határellenőrzési kódex 2. cikke 16. b) pontjának i. és ii. alpontja szerinti meghatározásából.

(33)  A Bizottság C(2010) 1620 határozata (2010. március 19.) a vízumkérelmek feldolgozásáról és a kiadott vízumok módosításáról szóló kézikönyv létrehozásáról, és annak későbbi módosításai.

(34)  A Bíróság 2016. február 15-i ítélete, J. N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84.

(35)  Az Európai Parlament és a Tanács 2014/66/EU irányelve (2014. május 15.) a harmadik országbeli állampolgárok vállalaton belüli áthelyezés keretében történő belépésének és tartózkodásának feltételeiről (HL L 157., 2014.5.27., 1. o.).

(36)  A Tanács 2003/109/EK irányelve (2003. november 25.) a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról (HL L 16., 2004.1.23., 44. o.).

(37)  Az Európai Parlament és a Tanács 2011/51/EU irányelve (2011. május 11.) a 2003/109/EK tanácsi irányelv hatályának a nemzetközi védelmet élvező személyekre történő kiterjesztése tekintetében a fenti irányelv módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) (HL L 132., 2011.5.19., 1. o.).

(38)  A Tanács 2009/50/EK irányelve (2009. május 25.) a harmadik országbeli állampolgárok magas szintű képzettséget igénylő munkavállalás céljából való belépésének és tartózkodásának feltételeiről (HL L 155., 2009.6.18., 17. o.).

(39)  8829/16. sz. tanácsi dokumentum.

(40)  9979/16. sz. tanácsi dokumentum.

(41)  A Bíróság 2015. június 11-i ítélete, Zh. és O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377.

(42)  A Tanács 2004/191/EK határozata (2004. február 23.) a harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról szóló határozatok kölcsönös elismeréséről szóló 2001/40/EK irányelv alkalmazásából eredő pénzügyi aránytalanságok kiegyenlítését célzó kritériumok és gyakorlati szabályok megállapításáról (HL L 60., 2004.2.27., 55. o.).

(43)  A Tanács 2003/110/EK irányelve (2003. november 25.) a légi úton történő kiutasítás céljából történő átszállítás eseteiben biztosított segítségnyújtásról (HL L 321., 2003.12.6., 26. o.).

(44)  Megjegyzés: Ez az értelmezés nem jelenti azt, hogy a kíséret nélküli kiutasítás egyet jelentene az önkéntes távozással. A kíséret nélküli kiutasítás a rendőri kíséret nélküli kitoloncolást is magában foglalhatja.

(45)

COM(2016) 881 final.

(46)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1953 rendelete (2016. október 26.) a jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszaküldéséhez kiállított európai úti okmány létrehozásáról, valamint az 1994. november 30-i tanácsi ajánlás hatályon kívül helyezéséről (HL L 311., 2016.11.17., 13. o.).

(47)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/32/EU irányelve (2013. június 26.) a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról (HL L 180., 2013.6.29., 60. o.).

(48)  A Tanács 2004/573/EK határozata (2004. április 29.) a harmadik államok kiutasított állampolgárainak két vagy több tagállam területéről történő kitoloncolására szolgáló közös légi járatok szervezéséről (HL L 261., 2004.8.6., 28. o.).

(49)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1624 rendelete (2016. szeptember 14.) az Európai Határ- és Parti Őrségről és az (EU) 2016/399 európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 863/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, a 2007/2004/EK tanácsi rendelet és a 2005/267/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 251., 2016.9.16., 1. o.).

(50)  Egyesült Nemzetek, Egyezmény a gyermekek jogairól, 1989.

(51)  UNHCR–UNICEF, „
  Safe and Sound
  ”, 2014, elérhetőség: http://www.refworld.org/docid/5423da264.html

(52)  Egyesült Nemzetek, 14 (2013) általános észrevétel a gyermek azon jogáról, hogy az ő mindenek felett álló érdekét elsődleges szempontként vegyék figyelembe (3. cikk, (1) bekezdés)*, 2013, elérhetőség: http://www2.ohchr.org/English/bodies/crc/docs/GC/CRC_C_GC_14_ENG.pdf.

(53)  UNHCR, Irányelvek a gyermek mindenek felett álló érdekének meghatározásáról, 2008, http://www.unhcr.org/4566b16b2.pdf

(54)  UNHCR, Kézikönyv az UNHCR által a mindenek felett álló érdek meghatározására vonatkozóan kidolgozott irányelvek végrehajtásáról, 2011, elérhetőség: http://www.refworld.org/pdfid/4e4a57d02.pdf

(55)  Európa Tanács, Húsz iránymutatás a kitoloncolásról, 2005.

(56)  Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal, Az életkor meghatározásának gyakorlata Európában, 2014, elérhetőség: https://www.easo.europa.eu/sites/default/files/public/EASO-Age-assessment-practice-in-Europe.pdf Jelenleg folyamatban van egy iránymutatásokat tartalmazó új dokumentum kidolgozása.

(57)  Egyesült Nemzetek, Iránymutatások a gyermekek alternatív gondozásáról, 2010, elérhetőség: http://www.refworld.org/docid/4c3acd162.html

(58)  Az Európai Parlament és a Tanácsi 1987/2006/EK rendelete (2006. december 20.) a Schengeni Információs Rendszer második generációjának (SIS II) létrehozásáról, működtetéséről és használatáról (HL L 381., 2006.12.28., 4. o.).

(59)  COM(2009) 313 végleges.

(60)  A Bíróság 2011. november 17-i ítélete, Gaydarov, C-430/10, ECLI:EU:C:2011:749.

(61)  A Bíróság 2017. július 26-i ítélete, Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590.

(62)  A Bíróság 2013. szeptember 10-i ítélete, G. és R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533.

(63)  A Bíróság 2014. december 11-i ítélete, Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431.

(64)  A Bíróság 2014. november 6-i ítélete, Mokarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336.

(65)  Egyesült Nemzetek, 12 (2009) általános észrevétel: A kiskorú meghallgatáshoz való joga, 2009, elérhetőség: http://www.refworld.org/docid/4ae562c52.html

(66)  COM(2015) 285 final.

(67)  Az Európai Parlament és a Tanács 810/2009/EK rendelete (2009. július 13.) a Közösségi Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) (HL L 243., 2009.9.15., 1. o.).

(68)  A Bíróság 2014. december 18-i ítélete, Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453.

(69)  A Tanács 2005/85/EK irányelve (2005. december 1.) a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól (HL L 326., 2005.12.13., 13. o.), amelyet a 2013/32/EU irányelv hatályon kívül helyezett.

(70)  Az Emberi Jogok Európai Bíróságának 2002. február 5-i ítélete, Čonka kontra Belgium, 51564/99. sz.

(71)  A Tanács 2003/9/EK irányelve (2003. január 27.) a menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról (HL L 31., 2003.2.6., 18. o.).

(72)  Egyesült Nemzetek, 6 (2005) általános észrevétel: A származási országukon kívül tartózkodó, kísérő nélküli és hozzátartozóiktól elszakított gyermekekkel való bánásmód, 2005, elérhetőség: http://www.refworld.org/docid/42dd174b4.html

(73)  A Bíróság 2014. június 5-i ítélete, Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320.

(74)  A Bíróság 2009. november 30-i ítélete, Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741.

(75)  UNHCR, A lehetőségeket bemutató 2. sz. dokumentum: A kormányzatok lehetőségei a nyílt befogadásra és az őrizet alternatíváira vonatkozóan, 2015, elérhetőség: http://www.unhcr.org/protection/detention/5538e53d9/unhcr-options-paper-2-options-governments-open-reception-alternatives-detention.html

(76)  A Bíróság 2013. május 30-i ítélete, Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343.

(77)  A nemzeti jog alapján alkalmazandó különböző határidők áttekintése megtalálható itt: http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/search/download.do?documentId=10737855 (44–50. o.). Ez az áttekintés a 2013. decemberi helyzetet tükrözi, és időközben néhány nemzeti szabály megváltozott.

(78)  A Bíróság 2014. július 17-i ítélete, Bero, C-473/13, valamint Bouzalmate, C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095.

(79)  A Bíróság 2014. július 17-i ítélete, Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096.

(80)  UNHCR, A lehetőségeket bemutató 1. sz. dokumentum: A kormányzatok lehetőségei a nyílt befogadásra és az őrizet alternatíváira vonatkozóan, 2015, elérhetőség: http://www.unhcr.org/553f58509.pdf

(81)  Az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége, A gyermekek idegenrendészeti őrizetének uniós jogi és szakpolitikai kerete, 2017, elérhetőség: http://fra.europa.eu/sites/default/files/fra_uploads/fra-2017-immigration-detention-children_en.pdf

(82)  Svájc, Norvégia, Izland és Liechtenstein különleges helyzete tekintetében: lásd a fenti 2. szakaszban található kapcsolódó lábjegyzetet.

---