# Uradni list L 339/2017

| | ISSN 1977-0804 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | L 339 |
| | |
| Slovenska izdaja | Zakonodaja | Letnik 6019. december 2017 |

ISSN 1977-0804

Uradni list

Evropske unije

L 339

Slovenska izdaja

Zakonodaja

Letnik 6019. december 2017

---

| Vsebina | | II   Nezakonodajni akti | Stran |
| --- | --- | --- | --- |
| | | SKLEPI |
| | * | Sklep Komisije (EU) 2017/2336 z dne 7. februarja 2017 SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) in SA.31149 (2012/C) – Nemčija Domnevna državna pomoč družbam Flughafen Lübeck GmbH, Infratil Limited, Ryanair in drugim letalskim prevoznikom, ki uporabljajo letališče
  (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 602)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Sklep Komisije (EU) 2017/2337 z dne 29. maja 2017 o državni pomoči, uporabljeni za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju ter za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov v skladu z Zakonom o mleku in maščobah SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN))
  (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 3487) | 50 |
| | | PRIPOROČILA |
| | * | Priporočilo Komisije (EU) 2017/2338 z dne 16. novembra 2017 o skupnem Priročniku o vračanju, ki ga uporabljajo pristojni organi držav članic pri izvajanju nalog v zvezi z vračanjem | 83 |

Vsebina

II   Nezakonodajni akti

Stran

SKLEPI

*

Sklep Komisije (EU) 2017/2336 z dne 7. februarja 2017 SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) in SA.31149 (2012/C) – Nemčija Domnevna državna pomoč družbam Flughafen Lübeck GmbH, Infratil Limited, Ryanair in drugim letalskim prevoznikom, ki uporabljajo letališče
  (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 602)

   (
  1
  )

(notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 602)

1

1

*

Sklep Komisije (EU) 2017/2337 z dne 29. maja 2017 o državni pomoči, uporabljeni za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju ter za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov v skladu z Zakonom o mleku in maščobah SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN))
  (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 3487)

(notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 3487)

50

PRIPOROČILA

*

Priporočilo Komisije (EU) 2017/2338 z dne 16. novembra 2017 o skupnem Priročniku o vračanju, ki ga uporabljajo pristojni organi držav članic pri izvajanju nalog v zvezi z vračanjem

83

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Besedilo velja za EGP. |

---

(1)   Besedilo velja za EGP.

1

| SL | Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.
  Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica. |
| --- | --- |

SL

Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.

Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica.

---

II Nezakonodajni akti

SKLEPI

| 19.12.2017 | SL | Uradni list Evropske unije | L 339/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2017

SL

Uradni list Evropske unije

L 339/1

---

SKLEP KOMISIJE (EU) 2017/2336

z dne 7. februarja 2017

SA.21877 (C 24/2007), SA.27585 (2012/C) in SA.31149 (2012/C) – Nemčija Domnevna državna pomoč družbam Flughafen Lübeck GmbH, Infratil Limited, Ryanair in drugim letalskim prevoznikom, ki uporabljajo letališče

(notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 602)

(Besedilo v nemškem jeziku je edino verodostojno)

(Besedilo velja za EGP)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedeno določbo (1), in ob upoštevanju teh pripomb,

po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedeno določbo (2), in ob upoštevanju teh pripomb,

ob upoštevanju naslednjega:

1.   POSTOPEK

POSTOPEK

1.1   POSTOPEK SA.21877

POSTOPEK SA.21877

| (1) | V letih 2002, 2003, 2004, 2005 in 2006 je Komisija od letalskega prevoznika Air Berlin, okoljevarstvene NVO (Bund Umwelt und Naturschutz) in državljanov prejela več pritožb glede domnevne državne pomoči družbi Flughafen Lübeck GmbH (v nadaljnjem besedilu: FLG), družbi Infratil Limited (v nadaljnjem besedilu: Infratil) (3) in letalskemu prevozniku Ryanair (4). |
| --- | --- |

(1)

V letih 2002, 2003, 2004, 2005 in 2006 je Komisija od letalskega prevoznika Air Berlin, okoljevarstvene NVO (Bund Umwelt und Naturschutz) in državljanov prejela več pritožb glede domnevne državne pomoči družbi Flughafen Lübeck GmbH (v nadaljnjem besedilu: FLG), družbi Infratil Limited (v nadaljnjem besedilu: Infratil) (3) in letalskemu prevozniku Ryanair (4).

3

4

| (2) | Komisija je 7. novembra 2005 Nemčijo zaprosila za podatke, ki jih je Nemčija posredovala 7. februarja 2006. Dodatne podatke je zahtevala z dopisom z dne 22. marca 2006, na katerega je Nemčija odgovorila 12. junija 2006. Sestanka med službami Komisije, družbo Infratil, večinskim lastnikom družbe, ki upravlja letališče, in hanzeatskim mestom Lübeck (v nadaljnjem besedilu: mesto Lübeck) sta potekala 14. oktobra in 4. decembra 2006. Po teh sestankih je družba Infratil posredovala dodatne podatke po e-pošti in faksu dne 16. in 31. oktobra 2006, 6. novembra 2006 ter 4., 6. in 21. decembra 2006. |
| --- | --- |

(2)

Komisija je 7. novembra 2005 Nemčijo zaprosila za podatke, ki jih je Nemčija posredovala 7. februarja 2006. Dodatne podatke je zahtevala z dopisom z dne 22. marca 2006, na katerega je Nemčija odgovorila 12. junija 2006. Sestanka med službami Komisije, družbo Infratil, večinskim lastnikom družbe, ki upravlja letališče, in hanzeatskim mestom Lübeck (v nadaljnjem besedilu: mesto Lübeck) sta potekala 14. oktobra in 4. decembra 2006. Po teh sestankih je družba Infratil posredovala dodatne podatke po e-pošti in faksu dne 16. in 31. oktobra 2006, 6. novembra 2006 ter 4., 6. in 21. decembra 2006.

| (3) | Nemčija je v dopisu z dne 18. januarja 2007 pozvala Komisijo, naj začasno ustavi predhodno preučitev spisa. Komisija je z dopisom z dne 2. maja 2007 zavrnila prošnjo. |
| --- | --- |

(3)

Nemčija je v dopisu z dne 18. januarja 2007 pozvala Komisijo, naj začasno ustavi predhodno preučitev spisa. Komisija je z dopisom z dne 2. maja 2007 zavrnila prošnjo.

| (4) | Dne 24. aprila 2007 je Nemčija poslala Komisiji dodatne pripombe. Nemčija in službe Komisije so se sestale 21. junija 2007. |
| --- | --- |

(4)

Dne 24. aprila 2007 je Nemčija poslala Komisiji dodatne pripombe. Nemčija in službe Komisije so se sestale 21. junija 2007.

| (5) | Komisija je z dopisom z dne 10. julija 2007 Nemčijo obvestila, da se je v zvezi s financiranjem letališča Lübeck, finančnimi povezavami med mestom Lübeck in družbo Infratil ter finančnimi povezavami letališča z družbo Ryanair odločila začeti postopek iz člena 108(2) PDEU (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka iz leta 2007). Formalni postopek preiskave je bil evidentiran pod zadevo št. SA.21877 (C 24/2007). |
| --- | --- |

(5)

Komisija je z dopisom z dne 10. julija 2007 Nemčijo obvestila, da se je v zvezi s financiranjem letališča Lübeck, finančnimi povezavami med mestom Lübeck in družbo Infratil ter finančnimi povezavami letališča z družbo Ryanair odločila začeti postopek iz člena 108(2) PDEU (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka iz leta 2007). Formalni postopek preiskave je bil evidentiran pod zadevo št. SA.21877 (C 24/2007).

| (6) | Popravek sklepa o začetku postopka iz leta 2007 je bil sprejet 24. oktobra 2007. |
| --- | --- |

(6)

Popravek sklepa o začetku postopka iz leta 2007 je bil sprejet 24. oktobra 2007.

| (7) | Sklep o začetku postopka iz leta 2007 je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (5)29. novembra 2007. Popravek je bil objavljen 7. decembra 2007 (6). Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe o zadevnih ukrepih v enem mesecu od datuma objave. |
| --- | --- |

(7)

Sklep o začetku postopka iz leta 2007 je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (5)29. novembra 2007. Popravek je bil objavljen 7. decembra 2007 (6). Komisija je zainteresirane strani pozvala, naj predložijo pripombe o zadevnih ukrepih v enem mesecu od datuma objave.

Uradnem listu Evropske unije

5

6

| (8) | Komisija je prejela pripombe družb Ryanair, Air Berlin, Infratil, FLG, dveh NVO (7), Gospodarske zbornice Lübeck (v nadaljnjem besedilu: IHK Lübeck) (8), nemškega združenja letalskih prevoznikov (Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften, v nadaljnjem besedilu: BDF) in posameznikov (9). Nemčija je na te pripombe odgovorila 17. aprila 2008. |
| --- | --- |

(8)

Komisija je prejela pripombe družb Ryanair, Air Berlin, Infratil, FLG, dveh NVO (7), Gospodarske zbornice Lübeck (v nadaljnjem besedilu: IHK Lübeck) (8), nemškega združenja letalskih prevoznikov (Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften, v nadaljnjem besedilu: BDF) in posameznikov (9). Nemčija je na te pripombe odgovorila 17. aprila 2008.

7

8

9

| (9) | Ecorys, neodvisna svetovalna družba Komisije, je 24. julija 2008 od Nemčije zahtevala podatke, da bi pripravila poročilo o zadevi. Nemčija se je 1. avgusta 2008 obrnila na Komisijo, da bi izpodbijala pravico družbe Ecorys, da pridobi podatke in dokumente. Komisija je v odgovoru z dne 8. avgusta 2008 potrdila, da je pooblastila družbo Ecorys v tej zadevi. Zahtevani podatki so bili posledično pridobljeni 18. septembra 2008. |
| --- | --- |

(9)

Ecorys, neodvisna svetovalna družba Komisije, je 24. julija 2008 od Nemčije zahtevala podatke, da bi pripravila poročilo o zadevi. Nemčija se je 1. avgusta 2008 obrnila na Komisijo, da bi izpodbijala pravico družbe Ecorys, da pridobi podatke in dokumente. Komisija je v odgovoru z dne 8. avgusta 2008 potrdila, da je pooblastila družbo Ecorys v tej zadevi. Zahtevani podatki so bili posledično pridobljeni 18. septembra 2008.

| (10) | Komisija je 16. aprila 2009 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Nemčija je 21. aprila 2009 in ponovno 7. julija 2009 zaprosila za podaljšanje roka. Zahtevani podatki so bili predloženi 30. oktobra 2009. Komisija je 29. oktobra 2009 zahtevala dodatne podatke, ki jih je Nemčija predložila 16. decembra 2009. |
| --- | --- |

(10)

Komisija je 16. aprila 2009 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Nemčija je 21. aprila 2009 in ponovno 7. julija 2009 zaprosila za podaljšanje roka. Zahtevani podatki so bili predloženi 30. oktobra 2009. Komisija je 29. oktobra 2009 zahtevala dodatne podatke, ki jih je Nemčija predložila 16. decembra 2009.

| (11) | Dne 17. oktobra 2010 je Komisija prejela podatke od družbe Air Berlin. |
| --- | --- |

(11)

Dne 17. oktobra 2010 je Komisija prejela podatke od družbe Air Berlin.

| (12) | Komisija je z dopisom z dne 28. marca 2011 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Nemčija je 15. aprila 2011 zaprosila za podaljšanje roka. Komisija je 20. aprila 2011 ugodila prošnji Nemčije za podaljšanje. Nemčija je 21. aprila 2011 zaprosila za dodatno podaljšanje roka, ki ga je Komisija odobrila 27. aprila 2011. Nemčija je predložila prvi del zahtevanih podatkov 16. maja 2011. V dopisu z dne 20. maja 2011 je Komisija izrazila mnenje, da so predloženi podatki nepopolni in zahtevala preostale podatke. Nemčija je temu nasprotovala v dopisu z dne 7. junija 2011. Komisija je odgovorila 15. junija 2011 in zahtevala manjkajoče podatke. |
| --- | --- |

(12)

Komisija je z dopisom z dne 28. marca 2011 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Nemčija je 15. aprila 2011 zaprosila za podaljšanje roka. Komisija je 20. aprila 2011 ugodila prošnji Nemčije za podaljšanje. Nemčija je 21. aprila 2011 zaprosila za dodatno podaljšanje roka, ki ga je Komisija odobrila 27. aprila 2011. Nemčija je predložila prvi del zahtevanih podatkov 16. maja 2011. V dopisu z dne 20. maja 2011 je Komisija izrazila mnenje, da so predloženi podatki nepopolni in zahtevala preostale podatke. Nemčija je temu nasprotovala v dopisu z dne 7. junija 2011. Komisija je odgovorila 15. junija 2011 in zahtevala manjkajoče podatke.

| (13) | Komisija je 8. aprila 2011 poslala vprašalnik družbi Ryanair. Odgovore je prejela 4. julija 2011. Komisija je te navedbe 18. julija 2011 posredovala Nemčiji in zaprosila za pripombe do 18. avgusta 2011. Komisija je 8. avgusta 2011 poslala Nemčiji prevod navedb družbe Ryanair in odložila rok za pripombe Nemčije do 9. septembra 2011. Nemčija je končno poslala pripombe Komisiji 8. septembra 2011. Komisija je 7. februarja 2012 od družbe Ryanair zahtevala dodatne podatke glede študije družbe Oxera, ki jo je družba Ryanair predložila 4. julija 2011. Družba Ryanair je 13. februarja 2012 zaprosila za podaljšanje roka za odgovor. Družba Oxera je 16. februarja 2012 Komisijo prosila za pojasnilo v zvezi z enim od zastavljenih vprašanj. Komisija je pojasnilo predložila 17. februarja 2012. Družba Ryanair je poslala svoje pripombe 13. aprila 2012. Komisija je te pripombe posredovala Nemčiji 27. junija 2012. Nemčija je podala pripombe na navedbe družbe Ryanair v dopisu z dne 10. septembra 2012. |
| --- | --- |

(13)

Komisija je 8. aprila 2011 poslala vprašalnik družbi Ryanair. Odgovore je prejela 4. julija 2011. Komisija je te navedbe 18. julija 2011 posredovala Nemčiji in zaprosila za pripombe do 18. avgusta 2011. Komisija je 8. avgusta 2011 poslala Nemčiji prevod navedb družbe Ryanair in odložila rok za pripombe Nemčije do 9. septembra 2011. Nemčija je končno poslala pripombe Komisiji 8. septembra 2011. Komisija je 7. februarja 2012 od družbe Ryanair zahtevala dodatne podatke glede študije družbe Oxera, ki jo je družba Ryanair predložila 4. julija 2011. Družba Ryanair je 13. februarja 2012 zaprosila za podaljšanje roka za odgovor. Družba Oxera je 16. februarja 2012 Komisijo prosila za pojasnilo v zvezi z enim od zastavljenih vprašanj. Komisija je pojasnilo predložila 17. februarja 2012. Družba Ryanair je poslala svoje pripombe 13. aprila 2012. Komisija je te pripombe posredovala Nemčiji 27. junija 2012. Nemčija je podala pripombe na navedbe družbe Ryanair v dopisu z dne 10. septembra 2012.

| (14) | Končno poročilo družbe Ecorys z dne 29. marca 2011 je bilo poslano Nemčiji 29. junija 2011 in Nemčija je bila pozvana, naj predloži pripombe. Prevod poročila je bil posredovan Nemčiji 24. avgusta 2011 in Nemčija je bila pozvana, naj predloži pripombe do 26. septembra 2011. Nemčija je poslala svoje pripombe 10. oktobra 2011. |
| --- | --- |

(14)

Končno poročilo družbe Ecorys z dne 29. marca 2011 je bilo poslano Nemčiji 29. junija 2011 in Nemčija je bila pozvana, naj predloži pripombe. Prevod poročila je bil posredovan Nemčiji 24. avgusta 2011 in Nemčija je bila pozvana, naj predloži pripombe do 26. septembra 2011. Nemčija je poslala svoje pripombe 10. oktobra 2011.

| (15) | Nemčija je 30. junija 2011 poslala drugi del podatkov, ki jih je zahtevala Komisija. Nemčija je 29. junija 2011 odgovorila na dopis Komisije z dne 15. junija 2011. Dne 5. julija 2011 je Komisija zaprosila Nemčijo, naj posreduje manjkajoče podatke. Nemčija je 15. julija 2011 predložila manjkajoče podatke. |
| --- | --- |

(15)

Nemčija je 30. junija 2011 poslala drugi del podatkov, ki jih je zahtevala Komisija. Nemčija je 29. junija 2011 odgovorila na dopis Komisije z dne 15. junija 2011. Dne 5. julija 2011 je Komisija zaprosila Nemčijo, naj posreduje manjkajoče podatke. Nemčija je 15. julija 2011 predložila manjkajoče podatke.

| (16) | Družba Ryanair je 4. julija 2011 poslala pripombe Komisiji, ki so bile posredovane Nemčiji 8. avgusta 2011. Nemčija je podala pripombe na te navedbe 8. oktobra 2011. |
| --- | --- |

(16)

Družba Ryanair je 4. julija 2011 poslala pripombe Komisiji, ki so bile posredovane Nemčiji 8. avgusta 2011. Nemčija je podala pripombe na te navedbe 8. oktobra 2011.

| (17) | Komisija je 20. februarja 2012 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Nemčija je 19. marca 2012 zaprosila za podaljšanje roka za predložitev podatkov do 17. aprila 2012. Komisija je podaljšanje odobrila 21. marca 2012. V dopisu z dne 17. aprila 2012 je Nemčija odgovorila na vprašanja Komisije z dne 24. februarja 2012. Komisija je 18. aprila 2012 zahtevala od Nemčije, da posreduje manjkajoče podatke do 28. aprila 2012 brez možnosti podaljšanja. Komisija je tudi navedla, da bo v primeru neizpolnjevanja obveznosti izdana odredba o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (10). Sestanek med Komisijo in Nemčijo je potekal 2. maja 2012. Komisija je 3. maja 2012 odobrila podaljšanje do 11. maja 2012. V dopisu z dne 7. maja 2012 je Nemčija izpostavila več kršitev postopka na strani Komisije in zavrnila predložitev dodatnih podatkov. |
| --- | --- |

(17)

Komisija je 20. februarja 2012 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Nemčija je 19. marca 2012 zaprosila za podaljšanje roka za predložitev podatkov do 17. aprila 2012. Komisija je podaljšanje odobrila 21. marca 2012. V dopisu z dne 17. aprila 2012 je Nemčija odgovorila na vprašanja Komisije z dne 24. februarja 2012. Komisija je 18. aprila 2012 zahtevala od Nemčije, da posreduje manjkajoče podatke do 28. aprila 2012 brez možnosti podaljšanja. Komisija je tudi navedla, da bo v primeru neizpolnjevanja obveznosti izdana odredba o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (10). Sestanek med Komisijo in Nemčijo je potekal 2. maja 2012. Komisija je 3. maja 2012 odobrila podaljšanje do 11. maja 2012. V dopisu z dne 7. maja 2012 je Nemčija izpostavila več kršitev postopka na strani Komisije in zavrnila predložitev dodatnih podatkov.

10

| (18) | V dopisu z dne 10. aprila 2013 je družba Ryanair poslala Komisiji poročilo o pristopu družbe Oxera k načelu udeleženca v tržnem gospodarstvu. Poročilo je bilo poslano Nemčiji 3. maja 2013. Dodatne navedbe družbe Ryanair so bile poslane Komisiji 20. decembra 2013. |
| --- | --- |

(18)

V dopisu z dne 10. aprila 2013 je družba Ryanair poslala Komisiji poročilo o pristopu družbe Oxera k načelu udeleženca v tržnem gospodarstvu. Poročilo je bilo poslano Nemčiji 3. maja 2013. Dodatne navedbe družbe Ryanair so bile poslane Komisiji 20. decembra 2013.

| (19) | V dopisu z dne 24. februarja 2014 je Komisija pozvala družbo Ryanair, naj predloži pripombe o uporabi smernic za letalski sektor iz leta 2014 (11). Komisija je 21. marca 2014 pozvala družbo Infratil, naj predloži pripombe o smernicah za letalski sektor iz leta 2014. Uradno vabilo vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo pripombe o smernicah za letalski sektor iz leta 2014, je bilo objavljeno v Uradnem listu 15. aprila 2014 (12). Nemčija je poslala svoje pripombe 12. maja 2014. Dodatne pripombe so bile posredovane družbama Air Berlin, Infratil in Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung eV (v nadaljnjem besedilu: SGF) (13). |
| --- | --- |

(19)

V dopisu z dne 24. februarja 2014 je Komisija pozvala družbo Ryanair, naj predloži pripombe o uporabi smernic za letalski sektor iz leta 2014 (11). Komisija je 21. marca 2014 pozvala družbo Infratil, naj predloži pripombe o smernicah za letalski sektor iz leta 2014. Uradno vabilo vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo pripombe o smernicah za letalski sektor iz leta 2014, je bilo objavljeno v Uradnem listu 15. aprila 2014 (12). Nemčija je poslala svoje pripombe 12. maja 2014. Dodatne pripombe so bile posredovane družbama Air Berlin, Infratil in Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung eV (v nadaljnjem besedilu: SGF) (13).

11

12

Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung eV

13

1.2   POSTOPKA SA.27585 IN SA.31149

POSTOPKA SA.27585 IN SA.31149

| (20) | Dne 28. januarja 2009 je organizacija SGF poslala pritožbo glede zadeve SA.21877. Bila je evidentirana pod številko primera državne pomoči CP 31/2009 (SA.27585). |
| --- | --- |

(20)

Dne 28. januarja 2009 je organizacija SGF poslala pritožbo glede zadeve SA.21877. Bila je evidentirana pod številko primera državne pomoči CP 31/2009 (SA.27585).

| (21) | Komisija je v dopisu z dne 5. februarja 2009 od Nemčije zahtevala podatke o tiskovnih poročilih o letališču Lübeck. Nemčija je odgovorila z dopisoma z dne 5. marca 2009 in 12. marca 2009. |
| --- | --- |

(21)

Komisija je v dopisu z dne 5. februarja 2009 od Nemčije zahtevala podatke o tiskovnih poročilih o letališču Lübeck. Nemčija je odgovorila z dopisoma z dne 5. marca 2009 in 12. marca 2009.

| (22) | Komisija je v dopisu z dne 16. aprila 2009 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Nemčija je odgovorila 9. julija 2009. |
| --- | --- |

(22)

Komisija je v dopisu z dne 16. aprila 2009 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Nemčija je odgovorila 9. julija 2009.

| (23) | Organizacija SGF je 22. junija 2010 in 30. junija 2010 vložila dodatno pritožbo, v kateri trdi, da je Nemčija dodelila dodatno nezakonito državno pomoč družbama FLG in Infratil. Ta pritožba je bila evidentirana pod številko primera državne pomoči CP 162/2010 (SA.31149). |
| --- | --- |

(23)

Organizacija SGF je 22. junija 2010 in 30. junija 2010 vložila dodatno pritožbo, v kateri trdi, da je Nemčija dodelila dodatno nezakonito državno pomoč družbama FLG in Infratil. Ta pritožba je bila evidentirana pod številko primera državne pomoči CP 162/2010 (SA.31149).

| (24) | V dopisu z dne 7. julija 2010 je Komisija to pritožbo poslala Nemčiji in od nje zahtevala podatke. Nemčija je z dopisom z dne 13. julija 2010 zaprosila za podaljšanje roka. Komisija je to prošnjo odobrila v dopisu z dne 14. oktobra 2010. |
| --- | --- |

(24)

V dopisu z dne 7. julija 2010 je Komisija to pritožbo poslala Nemčiji in od nje zahtevala podatke. Nemčija je z dopisom z dne 13. julija 2010 zaprosila za podaljšanje roka. Komisija je to prošnjo odobrila v dopisu z dne 14. oktobra 2010.

| (25) | Komisija je v dopisu z dne 28. marca 2011 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Komisija je z dopisom z dne 8. aprila 2011 od družbe Ryanair zahtevala podatke o sporazumih z družbo FLG. |
| --- | --- |

(25)

Komisija je v dopisu z dne 28. marca 2011 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. Komisija je z dopisom z dne 8. aprila 2011 od družbe Ryanair zahtevala podatke o sporazumih z družbo FLG.

| (26) | Nemčija je zaprosila za podaljšanje roka do 15. julija 2011. Komisija je v dopisu z dne 20. aprila 2011 Nemčijo pozvala, da odgovori na vprašanja glede pritožb do 28. aprila 2011. Nemčija je z dopisom z dne 21. aprila 2011 zaprosila za dodatno podaljšanje roka. Komisija je v dopisu z dne 27. aprila 2011 odobrila podaljšanje roka do 16. maja 2011. Nemčija je informacije posredovala 16. maja 2011. |
| --- | --- |

(26)

Nemčija je zaprosila za podaljšanje roka do 15. julija 2011. Komisija je v dopisu z dne 20. aprila 2011 Nemčijo pozvala, da odgovori na vprašanja glede pritožb do 28. aprila 2011. Nemčija je z dopisom z dne 21. aprila 2011 zaprosila za dodatno podaljšanje roka. Komisija je v dopisu z dne 27. aprila 2011 odobrila podaljšanje roka do 16. maja 2011. Nemčija je informacije posredovala 16. maja 2011.

| (27) | Komisija je 20. maja 2011 poslala opomin v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999, v katerem je navedla, da so bili poslani podatki nepopolni. Rok za odgovor je bil 7. junij 2011. Nemčija je odgovorila z dopisom z dne 7. junija 2011, kjer zavrača, da je bil dopis z dne 20. maja 2011 opomin v smislu Uredbe (ES) št. 659/1999, saj sta bili dve vprašanji preoblikovani in po njenem mnenju je bilo eno od vprašanj novo. |
| --- | --- |

(27)

Komisija je 20. maja 2011 poslala opomin v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999, v katerem je navedla, da so bili poslani podatki nepopolni. Rok za odgovor je bil 7. junij 2011. Nemčija je odgovorila z dopisom z dne 7. junija 2011, kjer zavrača, da je bil dopis z dne 20. maja 2011 opomin v smislu Uredbe (ES) št. 659/1999, saj sta bili dve vprašanji preoblikovani in po njenem mnenju je bilo eno od vprašanj novo.

| (28) | Komisija je z dopisom z dne 15. junija 2011 Nemčiji poslala drugi opomin v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999 in ji dala možnost, da zagotovi podatke do 29. junija 2011. V primeru neupoštevanja tega opozorila bi Komisija preučila možnost izdaje odredbe o predložitvi podatkov. Nemčija je v dopisu z dne 29. junija 2011 odgovorila na nekatera vprašanja in obvestila Komisijo, da bo odgovore na preostala vprašanja posredovala julija 2011. |
| --- | --- |

(28)

Komisija je z dopisom z dne 15. junija 2011 Nemčiji poslala drugi opomin v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999 in ji dala možnost, da zagotovi podatke do 29. junija 2011. V primeru neupoštevanja tega opozorila bi Komisija preučila možnost izdaje odredbe o predložitvi podatkov. Nemčija je v dopisu z dne 29. junija 2011 odgovorila na nekatera vprašanja in obvestila Komisijo, da bo odgovore na preostala vprašanja posredovala julija 2011.

| (29) | Komisija je v dopisu z dne 4. julija 2011 prejela dodatne podatke od družbe Ryanair. |
| --- | --- |

(29)

Komisija je v dopisu z dne 4. julija 2011 prejela dodatne podatke od družbe Ryanair.

| (30) | Komisija je z dopisom z dne 5. julija 2011 Nemčiji poslala tretji opomin v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999 in ji dala možnost, da zagotovi podatke o preostalih vprašanjih do 15. julija 2011. Nemčija je odgovorila z dopisom z dne 15. julija 2011. |
| --- | --- |

(30)

Komisija je z dopisom z dne 5. julija 2011 Nemčiji poslala tretji opomin v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999 in ji dala možnost, da zagotovi podatke o preostalih vprašanjih do 15. julija 2011. Nemčija je odgovorila z dopisom z dne 15. julija 2011.

| (31) | Komisija je z dopisom z dne 18. julija 2011 poslala Nemčiji navedbe družbe Ryanair z dne 4. julija 2011 in jo pozvala, naj predloži pripombe. Nemčija je zaprosila za prevod navedb družbe Ryanair v nemščino. Komisija je poslala nemško različico navedb Nemčiji z dopisom z dne 8. avgusta 2011. |
| --- | --- |

(31)

Komisija je z dopisom z dne 18. julija 2011 poslala Nemčiji navedbe družbe Ryanair z dne 4. julija 2011 in jo pozvala, naj predloži pripombe. Nemčija je zaprosila za prevod navedb družbe Ryanair v nemščino. Komisija je poslala nemško različico navedb Nemčiji z dopisom z dne 8. avgusta 2011.

| (32) | Nemčija je z dopisom z dne 8. septembra 2011 predložila pripombe v zvezi z navedbami družbe Ryanair. Komisija je 7. februarja 2012 od družbe Ryanair zahtevala dodatne podatke glede študije družbe Oxera. Družba Ryanair je 13. februarja 2012 zaprosila za podaljšanje roka za odgovor. Pojasnilo v zvezi z enim od vprašanj, ki jih je zastavila Komisija, je bilo zahtevano 16. februarja 2012. Komisija je to pojasnilo predložila 17. februarja 2012. |
| --- | --- |

(32)

Nemčija je z dopisom z dne 8. septembra 2011 predložila pripombe v zvezi z navedbami družbe Ryanair. Komisija je 7. februarja 2012 od družbe Ryanair zahtevala dodatne podatke glede študije družbe Oxera. Družba Ryanair je 13. februarja 2012 zaprosila za podaljšanje roka za odgovor. Pojasnilo v zvezi z enim od vprašanj, ki jih je zastavila Komisija, je bilo zahtevano 16. februarja 2012. Komisija je to pojasnilo predložila 17. februarja 2012.

| (33) | Komisija je z dopisom z dne 22. februarja 2012 Nemčijo obvestila, da se je v zvezi z morebitno finančno pomočjo družbam Infratil, FLG, Ryanair in drugim letalskim prevoznikom, ki delujejo na letališču Lübeck, odločila začeti postopek iz člena 108(2) PDEU (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka iz leta 2012) (14). V odgovor je Nemčija v dopisu z dne 14. marca 2012 zaprosila Komisijo, da počrni nekatere podatke v sklepu o začetku postopka iz leta 2012. Komisija je delno ugodila prošnji z dopisom z dne 20. marca 2012 in pojasnila, da se ni mogla strinjati s počrnitvijo nekaterih podatkov. Nemčija je nato izpodbijala stališče Komisije glede zaupnosti v dopisu z dne 3. aprila 2012. Komisija je Nemčiji dne 25. aprila 2012 poslala dopis glede te zadeve, v katerem je predložila še eno različico sklepa o začetku postopka iz leta 2012 in nadaljnje utemeljitve. |
| --- | --- |

(33)

Komisija je z dopisom z dne 22. februarja 2012 Nemčijo obvestila, da se je v zvezi z morebitno finančno pomočjo družbam Infratil, FLG, Ryanair in drugim letalskim prevoznikom, ki delujejo na letališču Lübeck, odločila začeti postopek iz člena 108(2) PDEU (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka iz leta 2012) (14). V odgovor je Nemčija v dopisu z dne 14. marca 2012 zaprosila Komisijo, da počrni nekatere podatke v sklepu o začetku postopka iz leta 2012. Komisija je delno ugodila prošnji z dopisom z dne 20. marca 2012 in pojasnila, da se ni mogla strinjati s počrnitvijo nekaterih podatkov. Nemčija je nato izpodbijala stališče Komisije glede zaupnosti v dopisu z dne 3. aprila 2012. Komisija je Nemčiji dne 25. aprila 2012 poslala dopis glede te zadeve, v katerem je predložila še eno različico sklepa o začetku postopka iz leta 2012 in nadaljnje utemeljitve.

14

| (34) | Družba Ryanair je Komisiji 2. marca 2012 poslala prošnjo za možnost pregleda sklepa o začetku postopka iz leta 2012 pred njegovo objavo, da bi se preprečila objava zaupnih podatkov. Komisija je v svojem odgovoru z dne 6. marca 2012 opozorila, da mora te podatke družbi Ryanair predložiti država članica. Po več dopisih med družbo Ryanair, Komisijo in Nemčijo je družba Ryanair 27. aprila 2012 predložila seznam prošenj za odstranitev zaupnih podatkov in poleg tega kritizirala postopkovna vprašanja. Poleg tega je Nemčija 30. aprila 2012 posredovala Komisiji dodatne prošnje družbe Ryanair za počrnitev nekaterih podatkov. Počrnjena različica sklepa o začetku postopka iz leta 2012 je bila poslana družbi Ryanair 29. junija 2012. |
| --- | --- |

(34)

Družba Ryanair je Komisiji 2. marca 2012 poslala prošnjo za možnost pregleda sklepa o začetku postopka iz leta 2012 pred njegovo objavo, da bi se preprečila objava zaupnih podatkov. Komisija je v svojem odgovoru z dne 6. marca 2012 opozorila, da mora te podatke družbi Ryanair predložiti država članica. Po več dopisih med družbo Ryanair, Komisijo in Nemčijo je družba Ryanair 27. aprila 2012 predložila seznam prošenj za odstranitev zaupnih podatkov in poleg tega kritizirala postopkovna vprašanja. Poleg tega je Nemčija 30. aprila 2012 posredovala Komisiji dodatne prošnje družbe Ryanair za počrnitev nekaterih podatkov. Počrnjena različica sklepa o začetku postopka iz leta 2012 je bila poslana družbi Ryanair 29. junija 2012.

| (35) | V skladu z zahtevo Komisije z dne 7. februarja 2012 je družba Ryanair predložila pripombe v dopisu z dne 13. aprila 2012. Komisija je te pripombe posredovala Nemčiji 27. junija 2012. Nemčija je podala pripombe na navedbe družbe Ryanair v dopisu z dne 10. septembra 2012. |
| --- | --- |

(35)

V skladu z zahtevo Komisije z dne 7. februarja 2012 je družba Ryanair predložila pripombe v dopisu z dne 13. aprila 2012. Komisija je te pripombe posredovala Nemčiji 27. junija 2012. Nemčija je podala pripombe na navedbe družbe Ryanair v dopisu z dne 10. septembra 2012.

| (36) | V dopisu z dne 24. februarja 2012 je Komisija zaprosila Nemčijo, naj posreduje več podatkov o zadevah v 20 dneh. Nemčija je 19. marca 2012 zaprosila za podaljšanje roka do 20. aprila 2012. Komisija je v dopisu z dne 21. marca 2012 odobrila podaljšanje roka do 17. aprila 2012. Nemčija je zahtevane podatke predložila 17. aprila 2012. V dopisu z dne 18. aprila 2012 je Komisija navedla, da so podatki, ki jih je posredovala Nemčija, nepopolni, in zahtevala, da se manjkajoči podatki predložijo do 28. aprila 2012. Komisija je tudi navedla, da bo v primeru neizpolnjevanja obveznosti izdana odredba o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999. Komisija je 3. maja 2012 na Nemčijo naslovila še en dopis, v katerem jo je pozvala, naj predloži manjkajoče podatke do 11. maja 2012. |
| --- | --- |

(36)

V dopisu z dne 24. februarja 2012 je Komisija zaprosila Nemčijo, naj posreduje več podatkov o zadevah v 20 dneh. Nemčija je 19. marca 2012 zaprosila za podaljšanje roka do 20. aprila 2012. Komisija je v dopisu z dne 21. marca 2012 odobrila podaljšanje roka do 17. aprila 2012. Nemčija je zahtevane podatke predložila 17. aprila 2012. V dopisu z dne 18. aprila 2012 je Komisija navedla, da so podatki, ki jih je posredovala Nemčija, nepopolni, in zahtevala, da se manjkajoči podatki predložijo do 28. aprila 2012. Komisija je tudi navedla, da bo v primeru neizpolnjevanja obveznosti izdana odredba o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999. Komisija je 3. maja 2012 na Nemčijo naslovila še en dopis, v katerem jo je pozvala, naj predloži manjkajoče podatke do 11. maja 2012.

| (37) | Nemčija je 14. maja 2012 Komisiji predložila pripombe v zvezi s sklepom o začetku postopka iz leta 2012. |
| --- | --- |

(37)

Nemčija je 14. maja 2012 Komisiji predložila pripombe v zvezi s sklepom o začetku postopka iz leta 2012.

| (38) | Sklep o začetku postopka iz leta 2012 je bil objavljen v Uradnem listu 10. avgusta 2012 (15). Vse zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo pripombe o sklepu v enem mesecu. Družba Ryanair je v dopisih z dne 16. avgusta 2012 in 22. avgusta 2012 zaprosila za podaljšanje roka do 24. septembra 2012. Družba Wizz Air je 24. septembra zaprosila za podaljšanje roka do 24. avgusta 2012. Družba Infratil je 31. avgusta 2012 zaprosila za podaljšanje roka do 10. oktobra 2012. Mesto Lübeck in družba FLG sta Komisijo 5. septembra 2012 zaprosila za podaljšanje roka do 10. oktobra 2012. Združenje Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen (v nadaljnjem besedilu: ADV) (16) je 7. septembra 2012 zaprosilo za podaljšanje roka do 10. oktobra 2012. Istega dne je Komisija odobrila prošnje za podaljšanje družb Ryanair, Wizz Air, združenja ADV in mesta Lübeck ter družb FLG in Infratil. |
| --- | --- |

(38)

Sklep o začetku postopka iz leta 2012 je bil objavljen v Uradnem listu 10. avgusta 2012 (15). Vse zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo pripombe o sklepu v enem mesecu. Družba Ryanair je v dopisih z dne 16. avgusta 2012 in 22. avgusta 2012 zaprosila za podaljšanje roka do 24. septembra 2012. Družba Wizz Air je 24. septembra zaprosila za podaljšanje roka do 24. avgusta 2012. Družba Infratil je 31. avgusta 2012 zaprosila za podaljšanje roka do 10. oktobra 2012. Mesto Lübeck in družba FLG sta Komisijo 5. septembra 2012 zaprosila za podaljšanje roka do 10. oktobra 2012. Združenje Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen (v nadaljnjem besedilu: ADV) (16) je 7. septembra 2012 zaprosilo za podaljšanje roka do 10. oktobra 2012. Istega dne je Komisija odobrila prošnje za podaljšanje družb Ryanair, Wizz Air, združenja ADV in mesta Lübeck ter družb FLG in Infratil.

15

16

| (39) | Družba Pro Airport Lübeck e.V. je 9. septembra 2012 posredovala svoje ugotovitve. |
| --- | --- |

(39)

Družba Pro Airport Lübeck e.V. je 9. septembra 2012 posredovala svoje ugotovitve.

| (40) | Dne 10. septembra 2012 sta družba Flughafen Hamburg GmbH (v nadaljnjem besedilu: letališče Hamburg) in Landesregierung (deželna vlada) zvezne dežele Schleswig-Holstein zaprosili Komisijo za podaljšanje roka za predložitev pripomb do 10. oktobra 2012. Komisija je naslednji dan odobrila podaljšanje. Dne 10. septembra 2012 je SGF poslala pripombe Komisiji. |
| --- | --- |

(40)

Dne 10. septembra 2012 sta družba Flughafen Hamburg GmbH (v nadaljnjem besedilu: letališče Hamburg) in Landesregierung (deželna vlada) zvezne dežele Schleswig-Holstein zaprosili Komisijo za podaljšanje roka za predložitev pripomb do 10. oktobra 2012. Komisija je naslednji dan odobrila podaljšanje. Dne 10. septembra 2012 je SGF poslala pripombe Komisiji.

| (41) | Družba Ryanair je posredovala svoje pripombe Komisiji 24. septembra 2012, vključno s poročilom družbe Oxera. Z dopisom z dne 8. oktobra 2012 je mesto Lübeck poslalo svoje pripombe Komisiji. Dne 10. oktobra 2012 so Komisiji svoje pripombe posredovali združenje ADV ter družbe FLG, Infratil in Wizz Air, vključno s poročilom družbe Oxera. Istega dne je družba Ryanair svojim navedbam dodala več poročil, ki jih je pripravila družba Oxera. |
| --- | --- |

(41)

Družba Ryanair je posredovala svoje pripombe Komisiji 24. septembra 2012, vključno s poročilom družbe Oxera. Z dopisom z dne 8. oktobra 2012 je mesto Lübeck poslalo svoje pripombe Komisiji. Dne 10. oktobra 2012 so Komisiji svoje pripombe posredovali združenje ADV ter družbe FLG, Infratil in Wizz Air, vključno s poročilom družbe Oxera. Istega dne je družba Ryanair svojim navedbam dodala več poročil, ki jih je pripravila družba Oxera.

| (42) | Komisija je 3. maja 2014 predložila Nemčiji nezaupne različice poročil družbe Oxera in jo pozvala k predložitvi pripomb. |
| --- | --- |

(42)

Komisija je 3. maja 2014 predložila Nemčiji nezaupne različice poročil družbe Oxera in jo pozvala k predložitvi pripomb.

| (43) | Družba Ryanair je predložila dodatne podatke 15. maja 2013, 17. januarja 2014 in 31. januarja 2014. |
| --- | --- |

(43)

Družba Ryanair je predložila dodatne podatke 15. maja 2013, 17. januarja 2014 in 31. januarja 2014.

| (44) | Z dopisom z dne 11. februarja 2013 je Komisija pozvala Nemčijo, naj predloži vse pogodbe v zvezi s privatizacijo letališča Lübeck v 20 dneh. Takšno razkritje Komisiji je bilo zavrnjeno z dopisom z dne 28. februarja 2014, ker privatizacija letališča Lübeck ni bila del tedanjega postopka. Po posvetovanjih med Komisijo in Nemčijo je Nemčija v dopisu z dne 13. marca 2014 poslala podrobnosti o privatizaciji letališča Lübeck. |
| --- | --- |

(44)

Z dopisom z dne 11. februarja 2013 je Komisija pozvala Nemčijo, naj predloži vse pogodbe v zvezi s privatizacijo letališča Lübeck v 20 dneh. Takšno razkritje Komisiji je bilo zavrnjeno z dopisom z dne 28. februarja 2014, ker privatizacija letališča Lübeck ni bila del tedanjega postopka. Po posvetovanjih med Komisijo in Nemčijo je Nemčija v dopisu z dne 13. marca 2014 poslala podrobnosti o privatizaciji letališča Lübeck.

| (45) | Komisija je 24. februarja 2013 in 17. marca 2014 obvestila Nemčijo o uvedbi smernic za letalski sektor iz leta 2014 in pomenu le-teh za sedanje postopke ter pozvala Nemčijo k predložitvi pripomb. Nemčija je v odgovor posredovala podatke 27. marca 2014. Družba Wizz Air je posredovala dodatne navedbe Komisiji 30. aprila 2014, Nemčija pa 12. maja 2014. |
| --- | --- |

(45)

Komisija je 24. februarja 2013 in 17. marca 2014 obvestila Nemčijo o uvedbi smernic za letalski sektor iz leta 2014 in pomenu le-teh za sedanje postopke ter pozvala Nemčijo k predložitvi pripomb. Nemčija je v odgovor posredovala podatke 27. marca 2014. Družba Wizz Air je posredovala dodatne navedbe Komisiji 30. aprila 2014, Nemčija pa 12. maja 2014.

| (46) | Z dopisi z dne 2. septembra 2014, 12. septembra 2014 in 26. septembra 2014 je družba Ryanair predložila dodatna poročila, ki jih je pripravila družba Oxera o nedavnem pristopu Komisije v zvezi z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

(46)

Z dopisi z dne 2. septembra 2014, 12. septembra 2014 in 26. septembra 2014 je družba Ryanair predložila dodatna poročila, ki jih je pripravila družba Oxera o nedavnem pristopu Komisije v zvezi z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

1.3   ENOTNI POSTOPEK GLEDE SA.21877, SA.27585 IN SA.31149

ENOTNI POSTOPEK GLEDE SA.21877, SA.27585 IN SA.31149

| (47) | Komisija je leta 2014 združila postopke SA.21877, SA.27585 in SA.31149. |
| --- | --- |

(47)

Komisija je leta 2014 združila postopke SA.21877, SA.27585 in SA.31149.

| (48) | Komisija je z dopisom z dne 30. septembra 2014 od Nemčije zahtevala dodatne podatke. |
| --- | --- |

(48)

Komisija je z dopisom z dne 30. septembra 2014 od Nemčije zahtevala dodatne podatke.

| (49) | Nemčija je 6. oktobra 2014 Komisijo zaprosila za podaljšanje roka za predložitev zahtevanih podatkov do 30. novembra 2014. Komisija je rok podaljšala do 17. novembra 2014. Komisija je 21. novembra 2014 poslala Nemčiji opomin, naj predloži manjkajoče podatke do 3. decembra 2014. Komisija je navedla, da bo v primeru neupoštevanja opomina izdana odredba o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999. Nemčija je zahtevane podatke predložila 3. decembra 2014. Po telekonferenci dne 18. decembra 2014 je Nemčija predložila dodatne podatke 12. januarja 2015 in 14. januarja 2015. |
| --- | --- |

(49)

Nemčija je 6. oktobra 2014 Komisijo zaprosila za podaljšanje roka za predložitev zahtevanih podatkov do 30. novembra 2014. Komisija je rok podaljšala do 17. novembra 2014. Komisija je 21. novembra 2014 poslala Nemčiji opomin, naj predloži manjkajoče podatke do 3. decembra 2014. Komisija je navedla, da bo v primeru neupoštevanja opomina izdana odredba o predložitvi podatkov v skladu s členom 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999. Nemčija je zahtevane podatke predložila 3. decembra 2014. Po telekonferenci dne 18. decembra 2014 je Nemčija predložila dodatne podatke 12. januarja 2015 in 14. januarja 2015.

| (50) | Komisija je prejela navedbe družbe Ryanair po elektronski pošti dne 26. januarja 2015, 9. februarja 2015 in 27. februarja 2015. |
| --- | --- |

(50)

Komisija je prejela navedbe družbe Ryanair po elektronski pošti dne 26. januarja 2015, 9. februarja 2015 in 27. februarja 2015.

| (51) | Družba Air Berlin je 30. januarja 2015 izrazila zanimanje za sklep Komisije o domnevni državni pomoči družbi Ryanair. |
| --- | --- |

(51)

Družba Air Berlin je 30. januarja 2015 izrazila zanimanje za sklep Komisije o domnevni državni pomoči družbi Ryanair.

| (52) | V dopisu z dne 23. marca 2015 je Komisija predložila nadaljnje pripombe tretjih oseb in pozvala Nemčijo k predložitvi pripomb. Nemčija je v odgovor 9. aprila 2015 poslala svoje pripombe o navedbah tretjih oseb. |
| --- | --- |

(52)

V dopisu z dne 23. marca 2015 je Komisija predložila nadaljnje pripombe tretjih oseb in pozvala Nemčijo k predložitvi pripomb. Nemčija je v odgovor 9. aprila 2015 poslala svoje pripombe o navedbah tretjih oseb.

| (53) | V elektronskem sporočilu z dne 20. aprila 2015 je Komisija zahtevala dodatne podatke o družbi Yasmina Flughafenmanagement GmbH (v nadaljnjem besedilu: Yasmina) (17), ki je upravljala letališče Lübeck v letih 2013 in 2014. Dodatna vprašanja v zvezi s ceno prodajne opcije, ki jo je plačala družba Infratil, so bile posredovane Nemčiji 4. maja 2015. |
| --- | --- |

(53)

V elektronskem sporočilu z dne 20. aprila 2015 je Komisija zahtevala dodatne podatke o družbi Yasmina Flughafenmanagement GmbH (v nadaljnjem besedilu: Yasmina) (17), ki je upravljala letališče Lübeck v letih 2013 in 2014. Dodatna vprašanja v zvezi s ceno prodajne opcije, ki jo je plačala družba Infratil, so bile posredovane Nemčiji 4. maja 2015.

17

| (54) | Mesto Lübeck je na vprašanje glede družbe Yasmina odgovorilo 5. maja 2015. V dopisu z dne 11. maja 2015 je Nemčija odgovorila na zahtevo Komisije po dodatnih podatkih v zvezi s ceno prodajne opcije. |
| --- | --- |

(54)

Mesto Lübeck je na vprašanje glede družbe Yasmina odgovorilo 5. maja 2015. V dopisu z dne 11. maja 2015 je Nemčija odgovorila na zahtevo Komisije po dodatnih podatkih v zvezi s ceno prodajne opcije.

| (55) | Komisija je 13. maja 2015 družbi Oxera zastavila vprašanje glede domnevne državne pomoči za pristojbine za razledenitev. V odgovor je družba Oxera 18. maja 2015 predložila poročilo o razledenitvah. |
| --- | --- |

(55)

Komisija je 13. maja 2015 družbi Oxera zastavila vprašanje glede domnevne državne pomoči za pristojbine za razledenitev. V odgovor je družba Oxera 18. maja 2015 predložila poročilo o razledenitvah.

| (56) | V elektronskem sporočilu z dne 22. maja 2015 je Komisija zaprosila družbo Oxera za pojasnila glede poročil iz septembra 2014 in februarja 2015 o donosnosti spremnih pisem iz leta 2010, ki sta ju sklenili družbi Ryanair in FLG. Komisija je prejela odgovor 28. maja 2015. |
| --- | --- |

(56)

V elektronskem sporočilu z dne 22. maja 2015 je Komisija zaprosila družbo Oxera za pojasnila glede poročil iz septembra 2014 in februarja 2015 o donosnosti spremnih pisem iz leta 2010, ki sta ju sklenili družbi Ryanair in FLG. Komisija je prejela odgovor 28. maja 2015.

| (57) | Komisija je 23. junija 2015 zastavila Nemčiji dodatna vprašanja. Odgovore je prejela 25. junija 2015 in 3. julija 2015. Dne 29. junija 2015 je Komisija poslala Nemčiji dodatna vprašanja, na katera je prejela odgovore v dopisu z dne 24. julija 2015. |
| --- | --- |

(57)

Komisija je 23. junija 2015 zastavila Nemčiji dodatna vprašanja. Odgovore je prejela 25. junija 2015 in 3. julija 2015. Dne 29. junija 2015 je Komisija poslala Nemčiji dodatna vprašanja, na katera je prejela odgovore v dopisu z dne 24. julija 2015.

| (58) | Družba Ryanair je Komisiji poslala obrazložitveno sporočilo družbe Oxera 3. julija 2015. |
| --- | --- |

(58)

Družba Ryanair je Komisiji poslala obrazložitveno sporočilo družbe Oxera 3. julija 2015.

| (59) | Komisija je 4. avgusta 2015 zastavila Nemčiji dodatna vprašanja. Odgovore je prejela 10. septembra 2015. |
| --- | --- |

(59)

Komisija je 4. avgusta 2015 zastavila Nemčiji dodatna vprašanja. Odgovore je prejela 10. septembra 2015.

| (60) | Družba Ryanair je Komisiji 30. novembra 2015 predložila še eno sporočilo družbe Oxera, ki obravnava ocene sporazumov med letališčem in letalskim prevoznikom z vidika načela udeleženca v tržnem gospodarstvu v okviru splošne donosnosti letališča. Mesto Lübeck je Nemčiji predložilo dodatne informacije 20. januarja 2016 in 19. februarja 2016. |
| --- | --- |

(60)

Družba Ryanair je Komisiji 30. novembra 2015 predložila še eno sporočilo družbe Oxera, ki obravnava ocene sporazumov med letališčem in letalskim prevoznikom z vidika načela udeleženca v tržnem gospodarstvu v okviru splošne donosnosti letališča. Mesto Lübeck je Nemčiji predložilo dodatne informacije 20. januarja 2016 in 19. februarja 2016.

1.4   PRITOŽBA NA SKLEP O ZAČETKU POSTOPKA IZ LETA 2012 V ZVEZI S SEZNAMOM LETALIŠKIH PRISTOJBIN

PRITOŽBA NA SKLEP O ZAČETKU POSTOPKA IZ LETA 2012 V ZVEZI S SEZNAMOM LETALIŠKIH PRISTOJBIN

| (61) | Mesto Lübeck je predlagalo delno razveljavitev sklepa o začetku postopka iz leta 2012. Splošno sodišče je razveljavilo sklep o začetku postopka iz leta 2012 v zvezi s seznamom letaliških pristojbin za letališče Lübeck, ki je bil sprejet leta 2006 (v nadaljnjem besedilu: seznam pristojbin iz leta 2006) (18). Komisija se je pritožila na to sodbo pri Sodišču, slednje pa je potrdilo sodbo Splošnega sodišča (19). Sklep o začetku postopka iz leta 2012 je bil torej dokončno razveljavljen v zvezi s seznamom pristojbin iz leta 2006. Zato seznam pristojbin iz leta 2006 ne bo obravnavan v tem sklepu. |
| --- | --- |

(61)

Mesto Lübeck je predlagalo delno razveljavitev sklepa o začetku postopka iz leta 2012. Splošno sodišče je razveljavilo sklep o začetku postopka iz leta 2012 v zvezi s seznamom letaliških pristojbin za letališče Lübeck, ki je bil sprejet leta 2006 (v nadaljnjem besedilu: seznam pristojbin iz leta 2006) (18). Komisija se je pritožila na to sodbo pri Sodišču, slednje pa je potrdilo sodbo Splošnega sodišča (19). Sklep o začetku postopka iz leta 2012 je bil torej dokončno razveljavljen v zvezi s seznamom pristojbin iz leta 2006. Zato seznam pristojbin iz leta 2006 ne bo obravnavan v tem sklepu.

18

19

2.   PODROBEN OPIS UKREPOV

PODROBEN OPIS UKREPOV

2.1   OZADJE PREISKAVE IN OKVIR UKREPOV

OZADJE PREISKAVE IN OKVIR UKREPOV

2.1.1   
  Zaledje letališča, razvoj potniškega prometa in letalski prevozniki, ki uporabljajo letališče

Zaledje letališča, razvoj potniškega prometa in letalski prevozniki, ki uporabljajo letališče

| (62) | Letališče Lübeck je približno 73 kilometrov oddaljeno od mesta Hamburg v zvezni deželi Schleswig-Holstein v Nemčiji. |
| --- | --- |

(62)

Letališče Lübeck je približno 73 kilometrov oddaljeno od mesta Hamburg v zvezni deželi Schleswig-Holstein v Nemčiji.

| (63) | Letališče svoje zaledje opredeljuje kot metropolitansko območje mesta Hamburg in Öresund (širše območje mest København/Malmö). Ta regija bi lahko uporabljala naslednja letališča:






  — | letališče Hamburg (približno 78 kilometrov od letališča Lübeck, približno 65 minut vožnje z avtomobilom), |
| --- | --- | --- |

(63)

Letališče svoje zaledje opredeljuje kot metropolitansko območje mesta Hamburg in Öresund (širše območje mest København/Malmö). Ta regija bi lahko uporabljala naslednja letališča:

—

letališče Hamburg (približno 78 kilometrov od letališča Lübeck, približno 65 minut vožnje z avtomobilom),

| — | letališče Rostock (približno 134 kilometrov od letališča Lübeck, približno 1 ura in 19 minut vožnje z avtomobilom), |
| --- | --- |

—

letališče Rostock (približno 134 kilometrov od letališča Lübeck, približno 1 ura in 19 minut vožnje z avtomobilom),

| — | letališče Bremen (približno 185 kilometrov od letališča Lübeck, približno 1 ura in 56 minut vožnje z avtomobilom), |
| --- | --- |

—

letališče Bremen (približno 185 kilometrov od letališča Lübeck, približno 1 ura in 56 minut vožnje z avtomobilom),

| — | letališče Hannover (približno 208 kilometrov od letališča Lübeck, približno 2 uri in 8 minut vožnje z avtomobilom) in |
| --- | --- |

—

letališče Hannover (približno 208 kilometrov od letališča Lübeck, približno 2 uri in 8 minut vožnje z avtomobilom) in

| — | letališče København (približno 280 kilometrov od letališča Lübeck, približno 3 ure vožnje z avtomobilom in trajektom). |
| --- | --- |

—

letališče København (približno 280 kilometrov od letališča Lübeck, približno 3 ure vožnje z avtomobilom in trajektom).

| (64) | Tržna študija, ki jo je letališče izvedlo leta 2009, kaže, da je večina potnikov (na odhodnih letih) na letališče Lübeck prispela iz Hamburga (tj. 47,20 %). Letališče je pričakovalo povečanje števila danskih potnikov na odhodnih letih po dokončanju predora pod Fehmarnovo ožino (Fehmarn Belt Fixed Link) med Nemčijo in Dansko. Slika 1 povzema izvor potnikov na letališču Lübeck.

  Slika 1


  Izvor potnikov na odhodnih letih na letališču Lübeck (tržna raziskava, 2009)




  Hamburg; 47 %
  Schleswig-Holstein; 33 %
  Bremen; 14 %
  Denmark; 5 % |
| --- | --- |

(64)

Tržna študija, ki jo je letališče izvedlo leta 2009, kaže, da je večina potnikov (na odhodnih letih) na letališče Lübeck prispela iz Hamburga (tj. 47,20 %). Letališče je pričakovalo povečanje števila danskih potnikov na odhodnih letih po dokončanju predora pod Fehmarnovo ožino (Fehmarn Belt Fixed Link) med Nemčijo in Dansko. Slika 1 povzema izvor potnikov na letališču Lübeck.

Slika 1

Slika 1

Izvor potnikov na odhodnih letih na letališču Lübeck (tržna raziskava, 2009)

Izvor potnikov na odhodnih letih na letališču Lübeck (tržna raziskava, 2009)

Hamburg; 47 %

Schleswig-Holstein; 33 %

Bremen; 14 %

Denmark; 5 %

| (65) | Potniški promet na letališču se je povečal z 48 652 v letu 1999 na 546 146 v letu 2010 (glej preglednico 1). Letališče je pričakovalo, da se bo število potnikov do leta 2015 povečalo na 2,2 milijona. Vendar se to ni uresničilo.

  Preglednica 1


  Razvoj potniškega prometa na letališču Lübeck v obdobju 1999–2013
   (20)







  Leto | Število potnikov |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 48 652 |
| 2000 | 142 586 |
| 2001 | 192 726 |
| 2002 | 244 768 |
| 2003 | 514 560 |
| 2004 | 578 475 |
| 2005 | 710 788 |
| 2006 | 677 638 |
| 2007 | 612 858 |
| 2008 | 544 339 |
| 2009 | 697 559 |
| 2010 | 546 146 |
| 2011 | 344 068 |
| 2012 | 359 974 |
| 2013 | 367 252 |

(65)

Potniški promet na letališču se je povečal z 48 652 v letu 1999 na 546 146 v letu 2010 (glej preglednico 1). Letališče je pričakovalo, da se bo število potnikov do leta 2015 povečalo na 2,2 milijona. Vendar se to ni uresničilo.

Preglednica 1

Preglednica 1

Razvoj potniškega prometa na letališču Lübeck v obdobju 1999–2013
   (20)

Razvoj potniškega prometa na letališču Lübeck v obdobju 1999–2013

20

Leto

Število potnikov

1999

48 652

2000

142 586

2001

192 726

2002

244 768

2003

514 560

2004

578 475

2005

710 788

2006

677 638

2007

612 858

2008

544 339

2009

697 559

2010

546 146

2011

344 068

2012

359 974

2013

367 252

| (66) | Na dan tega sklepa noben letalski prevoznik ne leti iz Lübecka. Na voljo niso ne redni ne čarterski leti. |
| --- | --- |

(66)

Na dan tega sklepa noben letalski prevoznik ne leti iz Lübecka. Na voljo niso ne redni ne čarterski leti.

2.1.2   
  Lastništvo letališča

Lastništvo letališča

| (67) | Letališče Lübeck je prvotno upravljala družba FLG, ki je bila družba z omejeno odgovornostjo. Nekatera letališka infrastruktura in zemljišče sta ostala v lasti mesta Lübeck. Družba FLG je lahko uporabljala letališko infrastrukturo na podlagi zakupne pogodbe. Lastništvo družbe FLG se je v zadnjih letih večkrat spremenilo. Do 30. novembra 2005 je bil edini delničar družbe FLG mesto Lübeck, ki je imelo v lasti 100 % delnic. V skladu s „sporazumom o udeležbi iz leta 2005“ (Beteiligungsvertrag) je mesto Lübeck 90 % svojih delnic v družbi FLG prodalo družbi Infratil z začetkom veljavnosti 1. decembra 2005. Preostalih 10 % je mesto Lübeck obdržalo kot manjšinski delež. Sporazum o udeležbi iz leta 2005 je vključeval več pogojev in prodajnih/nakupnih opcij za obe strani (za dodatne podrobnosti glej točko 2.3.1). |
| --- | --- |

(67)

Letališče Lübeck je prvotno upravljala družba FLG, ki je bila družba z omejeno odgovornostjo. Nekatera letališka infrastruktura in zemljišče sta ostala v lasti mesta Lübeck. Družba FLG je lahko uporabljala letališko infrastrukturo na podlagi zakupne pogodbe. Lastništvo družbe FLG se je v zadnjih letih večkrat spremenilo. Do 30. novembra 2005 je bil edini delničar družbe FLG mesto Lübeck, ki je imelo v lasti 100 % delnic. V skladu s „sporazumom o udeležbi iz leta 2005“ (Beteiligungsvertrag) je mesto Lübeck 90 % svojih delnic v družbi FLG prodalo družbi Infratil z začetkom veljavnosti 1. decembra 2005. Preostalih 10 % je mesto Lübeck obdržalo kot manjšinski delež. Sporazum o udeležbi iz leta 2005 je vključeval več pogojev in prodajnih/nakupnih opcij za obe strani (za dodatne podrobnosti glej točko 2.3.1).

FLG

| (68) | Da bi družbi Infratil preprečili, da uveljavi svojo prodajno opcijo, sta mesto Lübeck in družba Infratil leta 2009 podpisala dodaten sporazum (Ergänzungsvereinbarung 2009). V skladu z dodatnim sporazumom iz leta 2009 je morala družba Infratil še naprej upravljati letališče do oktobra 2009 in je v zameno prejela nadomestilo za nekatere stroške (glej preglednico 3). |
| --- | --- |

(68)

Da bi družbi Infratil preprečili, da uveljavi svojo prodajno opcijo, sta mesto Lübeck in družba Infratil leta 2009 podpisala dodaten sporazum (Ergänzungsvereinbarung 2009). V skladu z dodatnim sporazumom iz leta 2009 je morala družba Infratil še naprej upravljati letališče do oktobra 2009 in je v zameno prejela nadomestilo za nekatere stroške (glej preglednico 3).

| (69) | Konec leta 2009 je družba Infratil uveljavila svojo prodajno opcijo in svoje delnice prodala nazaj mestu Lübeck. |
| --- | --- |

(69)

Konec leta 2009 je družba Infratil uveljavila svojo prodajno opcijo in svoje delnice prodala nazaj mestu Lübeck.

| (70) | Z novembrom 2009 je mesto Lübeck ponovno postalo edini lastnik (100 % delnic) družbe FLG. Novembra 2009 je mestni svet mesta Lübeck (v nadaljnjem besedilu: Bürgerschaft) (21) sklenil, da je treba za družbo FLG do konca februarja 2010 poiskati novega zasebnega investitorja in da letališče ne bi smelo prejeti nobenih dodatnih sredstev. |
| --- | --- |

(70)

Z novembrom 2009 je mesto Lübeck ponovno postalo edini lastnik (100 % delnic) družbe FLG. Novembra 2009 je mestni svet mesta Lübeck (v nadaljnjem besedilu: Bürgerschaft) (21) sklenil, da je treba za družbo FLG do konca februarja 2010 poiskati novega zasebnega investitorja in da letališče ne bi smelo prejeti nobenih dodatnih sredstev.

Bürgerschaft

21

| (71) | Prebivalci mesta Lübeck so na javnem glasovanju dne 25. aprila 2010 odločili, da se zagotovi preživetje letališča Lübeck. Po mnenju mesta Lübeck so bile potrebne dodatne naložbe v izboljšanje letališke infrastrukture, da bi letališče lahko privatizirali. |
| --- | --- |

(71)

Prebivalci mesta Lübeck so na javnem glasovanju dne 25. aprila 2010 odločili, da se zagotovi preživetje letališča Lübeck. Po mnenju mesta Lübeck so bile potrebne dodatne naložbe v izboljšanje letališke infrastrukture, da bi letališče lahko privatizirali.

| (72) | Mesto Lübeck je 16. avgusta 2012 v Dopolnilu k Uradnemu listu Evropske unije (22) objavilo javni razpis za prodajo letališča Lübeck. Do 24. septembra 2012 je bilo predloženih sedem interesnih pisem. Do 15. oktobra 2012 je pet strank predložilo okvirne nazavezujoče ponudbe. Do 20. novembra 2012 so tri stranke predložile zavezujoče inkončne ponudbe. Te tri ponudbe so bile primerjane. Primerjava je vključevala sistem za razdelitev točk, pri čemer so se upoštevali finančna ponudba ter ustrezni poslovni in razvojni načrti. Ponudba družbe 3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH, Frankfurt (v nadaljnjem besedilu: 3Y), ki je predvidevala odkup sredstev, je bila daleč najugodnejša. 3Y je bil holding družbe Yasmina, družbe z omejeno odgovornostjo, ki je bila ustanovljena za nakup in upravljanje letališča Lübeck. Bürgerschaft mesta Lübeck je dne 29. novembra 2012 soglašal s pogoji in prodajo. Prodajna pogodba je bila podpisana 14. decembra 2012 in je stopila v veljavo 1. januarja 2013. Družba Yasmina je kupila nekatera sredstva družbe FLG. Sredstva, ki niso bila prodana družbi Yasmina, so se prenesla na mesto Lübeck ob združitvi družbe FLG z mestom Lübeck (nemško „Verschmelzung“). FLG je prenehala obstajati kot samostojna pravna oseba. |
| --- | --- |

(72)

Mesto Lübeck je 16. avgusta 2012 v Dopolnilu k Uradnemu listu Evropske unije (22) objavilo javni razpis za prodajo letališča Lübeck. Do 24. septembra 2012 je bilo predloženih sedem interesnih pisem. Do 15. oktobra 2012 je pet strank predložilo okvirne nazavezujoče ponudbe. Do 20. novembra 2012 so tri stranke predložile zavezujoče inkončne ponudbe. Te tri ponudbe so bile primerjane. Primerjava je vključevala sistem za razdelitev točk, pri čemer so se upoštevali finančna ponudba ter ustrezni poslovni in razvojni načrti. Ponudba družbe 3Y Logistic und Projektbetreuung GmbH, Frankfurt (v nadaljnjem besedilu: 3Y), ki je predvidevala odkup sredstev, je bila daleč najugodnejša. 3Y je bil holding družbe Yasmina, družbe z omejeno odgovornostjo, ki je bila ustanovljena za nakup in upravljanje letališča Lübeck. Bürgerschaft mesta Lübeck je dne 29. novembra 2012 soglašal s pogoji in prodajo. Prodajna pogodba je bila podpisana 14. decembra 2012 in je stopila v veljavo 1. januarja 2013. Družba Yasmina je kupila nekatera sredstva družbe FLG. Sredstva, ki niso bila prodana družbi Yasmina, so se prenesla na mesto Lübeck ob združitvi družbe FLG z mestom Lübeck (nemško „Verschmelzung“). FLG je prenehala obstajati kot samostojna pravna oseba.

Uradnemu listu Evropske unije

22

odkup sredstev

Bürgerschaft

| (73) | Zaradi stalnih izgub letališča je družba Yasmina aprila 2014 razglasila insolventnost, kar je povzročilo začetek postopka zaradi insolventnosti 23. aprila 2014. Letališče Lübeck je 1. avgusta 2014 prevzel kitajski vlagatelj, PuRen Germany GmbH (v nadaljnjem besedilu: PuRen). Družba PuRen je razglasila insolventnost septembra 2015, kar je povzročilo začetek postopka zaradi insolventnosti 30. septembra 2015. Dne 1. julija 2016 je letališče Lübeck prevzela družba Stöcker Flughafen GmbH Co. KG (v nadaljnjem besedilu: Stöcker). |
| --- | --- |

(73)

Zaradi stalnih izgub letališča je družba Yasmina aprila 2014 razglasila insolventnost, kar je povzročilo začetek postopka zaradi insolventnosti 23. aprila 2014. Letališče Lübeck je 1. avgusta 2014 prevzel kitajski vlagatelj, PuRen Germany GmbH (v nadaljnjem besedilu: PuRen). Družba PuRen je razglasila insolventnost septembra 2015, kar je povzročilo začetek postopka zaradi insolventnosti 30. septembra 2015. Dne 1. julija 2016 je letališče Lübeck prevzela družba Stöcker Flughafen GmbH Co. KG (v nadaljnjem besedilu: Stöcker).

| (74) | Komisija je proučila naslednje ukrepe, ki domnevno predstavljajo državno pomoč v korist družb FLG, Infratil, Ryanair in drugih letalskih prevoznikov, ki uporabljajo letališče. |
| --- | --- |

(74)

Komisija je proučila naslednje ukrepe, ki domnevno predstavljajo državno pomoč v korist družb FLG, Infratil, Ryanair in drugih letalskih prevoznikov, ki uporabljajo letališče.

2.2   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

| (75) | Komisija je začela uradni postopek preiskave naslednjih ukrepov v korist družbe FLG:






  — | prevzem vseh izgub, nastalih v obdobju 1978–2004, |
| --- | --- | --- |

(75)

Komisija je začela uradni postopek preiskave naslednjih ukrepov v korist družbe FLG:

—

prevzem vseh izgub, nastalih v obdobju 1978–2004,

| — | zakupna pogodba za zemljišče in letališko infrastrukturo (pred 1. januarjem 2006) po ceni, nižji od tržne, |
| --- | --- |

—

zakupna pogodba za zemljišče in letališko infrastrukturo (pred 1. januarjem 2006) po ceni, nižji od tržne,

| — | prevzem neporavnanih obveznosti iz več posojil, ki jih je družba FLG najela pri poslovnih bankah, |
| --- | --- |

—

prevzem neporavnanih obveznosti iz več posojil, ki jih je družba FLG najela pri poslovnih bankah,

| — | pomoč za naložbe družbi FLG na podlagi sklepa o regionalnih letališčih iz leta 2005 (23) in domnevna kršitev le-tega, |
| --- | --- |

—

pomoč za naložbe družbi FLG na podlagi sklepa o regionalnih letališčih iz leta 2005 (23) in domnevna kršitev le-tega,

23

| — | nadomestilo izgub družbe FLG od novembra 2009, |
| --- | --- |

—

nadomestilo izgub družbe FLG od novembra 2009,

| — | financiranje naložb mesta Lübeck in zvezne dežele Schleswig Holstein v infrastrukturo v letih 2010–2015, |
| --- | --- |

—

financiranje naložb mesta Lübeck in zvezne dežele Schleswig Holstein v infrastrukturo v letih 2010–2015,

| — | podreditev delničarskih posojil mesta Lübeck družbi FLG. |
| --- | --- |

—

podreditev delničarskih posojil mesta Lübeck družbi FLG.

2.3   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

2.3.1   
  Prodaja delnic družbe FLG

Prodaja delnic družbe FLG

| (76) | Zaradi stalne izgube iz poslovanja družbe FLG se je mesto Lübeck odločilo prodati svoje delnice v družbi FLG. Da bi našlo najboljšega kupca, je objavilo javni razpis, ki je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije21. marca 2003. |
| --- | --- |

(76)

Zaradi stalne izgube iz poslovanja družbe FLG se je mesto Lübeck odločilo prodati svoje delnice v družbi FLG. Da bi našlo najboljšega kupca, je objavilo javni razpis, ki je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije21. marca 2003.

Uradnem listu Evropske unije

| (77) | Mesto Lübeck je prejelo navedbe interesa od petih družb. Prvim štirim je poslalo sveženj s podrobnejšimi informacijami. Ena družba je predložila okvirno ponudbo 17. junija 2003, po preteku roka. |
| --- | --- |

(77)

Mesto Lübeck je prejelo navedbe interesa od petih družb. Prvim štirim je poslalo sveženj s podrobnejšimi informacijami. Ena družba je predložila okvirno ponudbo 17. junija 2003, po preteku roka.

| (78) | Samo ena družba, in sicer Infratil, je predložila uradno ponudbo. Mesto Lübeck je zato začelo pogajanja z družbo Infratil. Prva prodajna pogodba je bila sklenjena marca 2005. Vendar pa je bila pogojena s pridobitvijo pravnomočnega sklepa o odobritvi načrta (Planfeststellungsbeschluss) za podaljšanje vzletno-pristajalne steze letališča v določenem časovnem okviru. Po razsodbi višjega upravnega sodišča (Oberverwaltungsgericht – „OVG“) v Schleswigu z dne 18. julija 2005 (24) tega pogoja ni bilo več mogoče izpolniti. |
| --- | --- |

(78)

Samo ena družba, in sicer Infratil, je predložila uradno ponudbo. Mesto Lübeck je zato začelo pogajanja z družbo Infratil. Prva prodajna pogodba je bila sklenjena marca 2005. Vendar pa je bila pogojena s pridobitvijo pravnomočnega sklepa o odobritvi načrta (Planfeststellungsbeschluss) za podaljšanje vzletno-pristajalne steze letališča v določenem časovnem okviru. Po razsodbi višjega upravnega sodišča (Oberverwaltungsgericht – „OVG“) v Schleswigu z dne 18. julija 2005 (24) tega pogoja ni bilo več mogoče izpolniti.

24

| (79) | Sodba je bistveno spremenila pogajalski položaj obeh strani. Ker je bila v prejšnjem razpisnem postopku pridobljena samo ena uradna ponudba, se mestu Lübeck ni zdelo verjetno, da bo po zaustavitvi širitve letališča več zainteresiranih strank. Zato se ni odločilo za objavo drugega javnega razpisa. Namesto tega sta mesto Lübeck in družba Infratil ponovno odprla pogajanja na podlagi novih dejstev in se dogovorila o pogojni pogodbi o privatizaciji. Dne 24. oktobra 2005 je bil sklenjen sporazum o udeležbi (v nadaljnjem besedilu: sporazum o udeležbi iz leta 2005). Veljati je začel 1. decembra 2005. |
| --- | --- |

(79)

Sodba je bistveno spremenila pogajalski položaj obeh strani. Ker je bila v prejšnjem razpisnem postopku pridobljena samo ena uradna ponudba, se mestu Lübeck ni zdelo verjetno, da bo po zaustavitvi širitve letališča več zainteresiranih strank. Zato se ni odločilo za objavo drugega javnega razpisa. Namesto tega sta mesto Lübeck in družba Infratil ponovno odprla pogajanja na podlagi novih dejstev in se dogovorila o pogojni pogodbi o privatizaciji. Dne 24. oktobra 2005 je bil sklenjen sporazum o udeležbi (v nadaljnjem besedilu: sporazum o udeležbi iz leta 2005). Veljati je začel 1. decembra 2005.

| (80) | V sporazumu o udeležbi iz leta 2005 je bilo predvideno, da bo mesto Lübeck 1. decembra 2005 preneslo na družbo Infratil 90 % delnic družbe FLG. V zameno je družba Infratil plačala mestu Lübeck tako imenovano „nakupno ceno I“ (*1) ter dodatnih [...] EUR, kar je ustrezalo gotovinskemu kreditu, ki ga je mesto Lübeck pred tem odobrilo družbi FLG za financiranje operativnih stroškov in novih naložb. Družba Infratil je morala prevzeti tudi izgube letališča iz poslovanja za leto 2005. |
| --- | --- |

(80)

V sporazumu o udeležbi iz leta 2005 je bilo predvideno, da bo mesto Lübeck 1. decembra 2005 preneslo na družbo Infratil 90 % delnic družbe FLG. V zameno je družba Infratil plačala mestu Lübeck tako imenovano „nakupno ceno I“ (*1) ter dodatnih [...] EUR, kar je ustrezalo gotovinskemu kreditu, ki ga je mesto Lübeck pred tem odobrilo družbi FLG za financiranje operativnih stroškov in novih naložb. Družba Infratil je morala prevzeti tudi izgube letališča iz poslovanja za leto 2005.

*1

| (81) | Poleg tega je bilo v sporazumu o udeležbi iz leta 2005 določeno, da mora družba Infratil naknadno plačati „nakupno ceno II“, če sta izpolnjena naslednja dva pogoja:






  (a) | letališče je prejelo brezpogojen in pravnomočen sklep o odobritvi načrta, ki zajema pogodbeno določeno vsebino (glej uvodno izjavo 82) in družbi FLG ne nalaga ukrepov za aktivno upravljanje hrupa, kot je prepoved nočnih letov ali kvota hrupa (Lärmkontingent), ali pa je družba FLG sklenila pogodbo o gradbenih delnih v določeni vrednosti v zvezi s pogodbeno opredeljenimi ukrepi; |
| --- | --- | --- |

(81)

Poleg tega je bilo v sporazumu o udeležbi iz leta 2005 določeno, da mora družba Infratil naknadno plačati „nakupno ceno II“, če sta izpolnjena naslednja dva pogoja:

(a)

letališče je prejelo brezpogojen in pravnomočen sklep o odobritvi načrta, ki zajema pogodbeno določeno vsebino (glej uvodno izjavo 82) in družbi FLG ne nalaga ukrepov za aktivno upravljanje hrupa, kot je prepoved nočnih letov ali kvota hrupa (Lärmkontingent), ali pa je družba FLG sklenila pogodbo o gradbenih delnih v določeni vrednosti v zvezi s pogodbeno opredeljenimi ukrepi;

| (b) | v letu 2008 je bilo prepeljanih najmanj [...] potnikov ali, če je bil pogoj 1 izpolnjen že leta 2006 ali 2007, je bilo v letu 2006 prepeljanih [...] potnikov ali [...] potnikov v letu 2007. |
| --- | --- |

(b)

v letu 2008 je bilo prepeljanih najmanj [...] potnikov ali, če je bil pogoj 1 izpolnjen že leta 2006 ali 2007, je bilo v letu 2006 prepeljanih [...] potnikov ali [...] potnikov v letu 2007.

| (82) | Pogodbeno določena vsebina sklepa o odobritvi načrta je zajemala naslednje:






  — | podaljšanje vzletno-pristajalnih stez, |
| --- | --- | --- |

(82)

Pogodbeno določena vsebina sklepa o odobritvi načrta je zajemala naslednje:

—

podaljšanje vzletno-pristajalnih stez,

| — | namestitev sistema za instrumentalno pristajanje kategorije II ali III (v nadaljnjem besedilu: ILS CAT II ali ILS CAT III), |
| --- | --- |

—

namestitev sistema za instrumentalno pristajanje kategorije II ali III (v nadaljnjem besedilu: ILS CAT II ali ILS CAT III),

| — | povečanje parkirišča, |
| --- | --- |

—

povečanje parkirišča,

| — | obstoječe letališko območje, |
| --- | --- |

—

obstoječe letališko območje,

| — | povečanje letališke ploščadi. |
| --- | --- |

—

povečanje letališke ploščadi.

| (83) | Od nakupne cene II je treba odšteti naslednje postavke:






  — | nakupno ceno I ([...] EUR), |
| --- | --- | --- |

(83)

Od nakupne cene II je treba odšteti naslednje postavke:

—

nakupno ceno I ([...] EUR),

| — | izgube letališča iz poslovanja za leta 2005–2008 v najvišjem skupnem znesku [...] EUR, |
| --- | --- |

—

izgube letališča iz poslovanja za leta 2005–2008 v najvišjem skupnem znesku [...] EUR,

| — | stroške, ki izhajajo iz tožbe zaradi državne pomoči, ki jo je družba Air Berlin vložila na nemških civilnih sodiščih, ki po oceni Nemčije znašajo [...] EUR, |
| --- | --- |

—

stroške, ki izhajajo iz tožbe zaradi državne pomoči, ki jo je družba Air Berlin vložila na nemških civilnih sodiščih, ki po oceni Nemčije znašajo [...] EUR,

| — | razliko med stroški sklepa o odobritvi načrta, brez stroškov izravnalnih ukrepov, in fiksnim zneskom [...] EUR, če se izda sklep o odobritvi načrta s pogodbeno določeno vsebino (glej uvodno izjavo 82); Nemčija ocenjuje, da ta razlika znaša [...] EUR, |
| --- | --- |

—

razliko med stroški sklepa o odobritvi načrta, brez stroškov izravnalnih ukrepov, in fiksnim zneskom [...] EUR, če se izda sklep o odobritvi načrta s pogodbeno določeno vsebino (glej uvodno izjavo 82); Nemčija ocenjuje, da ta razlika znaša [...] EUR,

| — | stroške sklepa o odobritvi načrta, če se ne izda sklep o odobritvi načrta s pogodbeno določeno vsebino (glej uvodno izjavo 82). |
| --- | --- |

—

stroške sklepa o odobritvi načrta, če se ne izda sklep o odobritvi načrta s pogodbeno določeno vsebino (glej uvodno izjavo 82).

| (84) | V skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005 stroški sklepa o odobritvi načrta zajemajo vse stroške, ki vplivajo na likvidnost (liquiditätswirksam). To vključuje stroške izravnalnih ukrepov (Aufwendungen für Ausgleichsmaßnahmen) za postopek za odobritev načrtovanja, nastale med 1. oktobrom 2005 in 31. decembrom 2008. |
| --- | --- |

(84)

V skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005 stroški sklepa o odobritvi načrta zajemajo vse stroške, ki vplivajo na likvidnost (liquiditätswirksam). To vključuje stroške izravnalnih ukrepov (Aufwendungen für Ausgleichsmaßnahmen) za postopek za odobritev načrtovanja, nastale med 1. oktobrom 2005 in 31. decembrom 2008.

| (85) | Poleg tega je sporazum o udeležbi iz leta 2005 vseboval tudi prodajno opcijo, ki je družbi Infratil omogočala, da razveljavi prvotni nakup delnic FLG in povrne nekatere dogovorjene stroške, če






  — | do 31. decembra 2008 ne bi bil pridobljen sklep o odobritvi načrta ali če ne bi bila sklenjena pogodba o gradbenih delih v zvezi z ukrepi, navedenimi v uvodni izjavi 82, in |
| --- | --- | --- |

(85)

Poleg tega je sporazum o udeležbi iz leta 2005 vseboval tudi prodajno opcijo, ki je družbi Infratil omogočala, da razveljavi prvotni nakup delnic FLG in povrne nekatere dogovorjene stroške, če

—

do 31. decembra 2008 ne bi bil pridobljen sklep o odobritvi načrta ali če ne bi bila sklenjena pogodba o gradbenih delih v zvezi z ukrepi, navedenimi v uvodni izjavi 82, in

| — | če ne bi bilo doseženo določeno število potnikov. |
| --- | --- |

—

če ne bi bilo doseženo določeno število potnikov.

| (86) | Če bi se prodajna opcija uveljavljala, bi moralo mesto Lübeck povrniti nakupno ceno I in nekatere izgube. V skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005 bi moralo mesto Lübeck plačati družbi Infratil [...] EUR, če bi le-ta uveljavljala prodajno opcijo. Ta znesek je bil izračunan na naslednji način:

  Preglednica 2


  Cena prodajne opcije v EUR na dan 31. decembra 2008







  Delničarska posojila v letu 2005 | [...] |
| --- | --- | --- |
| + stanje delničarskih posojil, odobrenih za: | |
| dejanske odobrene izgube iz poslovanja | [...] |
| dejanske odobrene stroške naložb | [...] |
| – javno financiranje | [...] |
| stroške postopka za odobritev načrtovanja | [...] |
| pravne stroške družbe Air Berlin | [...] |
| = stanje odobrenih delničarskih posojil | [...] |
| + 5-odstotne letne obresti na delničarska posojila | [...] |
| + nakupna cena I | [...] |
| Skupaj | [...] |

(86)

Če bi se prodajna opcija uveljavljala, bi moralo mesto Lübeck povrniti nakupno ceno I in nekatere izgube. V skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005 bi moralo mesto Lübeck plačati družbi Infratil [...] EUR, če bi le-ta uveljavljala prodajno opcijo. Ta znesek je bil izračunan na naslednji način:

Preglednica 2

Preglednica 2

Cena prodajne opcije v EUR na dan 31. decembra 2008

Cena prodajne opcije v EUR na dan 31. decembra 2008

Delničarska posojila v letu 2005

[...]

- stanje delničarskih posojil, odobrenih za:

dejanske odobrene izgube iz poslovanja

[...]

dejanske odobrene stroške naložb

[...]

– javno financiranje

[...]

stroške postopka za odobritev načrtovanja

[...]

pravne stroške družbe Air Berlin

[...]

= stanje odobrenih delničarskih posojil

= stanje odobrenih delničarskih posojil

[...]

[...]

- 5-odstotne letne obresti na delničarska posojila

[...]

- nakupna cena I

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

2.3.2   
  Dodatni sporazum iz leta 2009 in ponovna pogajanja o prodajni opciji – prevzem dodatnih izgub, naložb in drugih stroškov

Dodatni sporazum iz leta 2009 in ponovna pogajanja o prodajni opciji – prevzem dodatnih izgub, naložb in drugih stroškov

| (87) | Leta 2008 je družba Infratil napovedala, da bo uveljavljala svojo prodajno opcijo, ker ni pridobila sklepa o odobritvi načrta, število strank se ni povečalo do ravni, določene v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, in izgube iz poslovanja družbe FLG so bile večje od pričakovanih. Da bi družba Infratil ostala upravljavec letališča, se je mesto Lübeck strinjalo s ponovnimi pogajanji o nekaterih pogojih sporazuma o udeležbi iz leta 2005 v zvezi s prodajno opcijo. Rezultat je bil dodatni sporazum iz leta 2009, podpisan 12. novembra 2008, na podlagi katerega so se ceni prodajne opcije, ki bi jo mesto Lübeck moralo plačati družbi Infratil v skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005, prištele dodatne izgube, naložbe in drugi stroški, povezani z obratovanjem letališča leta 2009. |
| --- | --- |

(87)

Leta 2008 je družba Infratil napovedala, da bo uveljavljala svojo prodajno opcijo, ker ni pridobila sklepa o odobritvi načrta, število strank se ni povečalo do ravni, določene v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, in izgube iz poslovanja družbe FLG so bile večje od pričakovanih. Da bi družba Infratil ostala upravljavec letališča, se je mesto Lübeck strinjalo s ponovnimi pogajanji o nekaterih pogojih sporazuma o udeležbi iz leta 2005 v zvezi s prodajno opcijo. Rezultat je bil dodatni sporazum iz leta 2009, podpisan 12. novembra 2008, na podlagi katerega so se ceni prodajne opcije, ki bi jo mesto Lübeck moralo plačati družbi Infratil v skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005, prištele dodatne izgube, naložbe in drugi stroški, povezani z obratovanjem letališča leta 2009.

| (88) | V skladu z dodatnim sporazumom iz leta 2009 se je nova cena prodajne opcije izračunala na naslednji način:

  Preglednica 3


  Cena prodajne opcije v EUR oktobra 2009







  Cena prodajne opcije (31. december 2008) | [...] |
| --- | --- | --- |
| + [...]-odstotna obrestna mera na prodajno opcijo leta 2008 za leto 2009 | [...] |
| + stanje delničarskih posojil, odobrenih za: | |
| dejanske odobrene izgube iz poslovanja v letu 2009 | [...] |
| dejanske odobrene stroške naložb v letu 2009 | [...] |
| stroške postopka za odobritev načrtovanja v letu 2009 | [...] |
| druge odhodke v letu 2009 | [...] |
| pravne stroške, nastale družbi Air Berlin leta 2009 | [...] |
| = stanje odobrenih delničarskih posojil | [...] |
| + [...]-odstotne obresti na delničarska posojila za leto 2009 | [...] |
| – stroški v letu 2009, ki jih posojila ne pokrivajo | [...] |
| + pobot prejemkov iz skupinskega zavarovanja (tj. delež premij skupinskega zavarovanja družbe Infratil, ki ga je mogoče pripisati družbi FLG) | [...] |
| Skupaj | [...] |

(88)

V skladu z dodatnim sporazumom iz leta 2009 se je nova cena prodajne opcije izračunala na naslednji način:

Preglednica 3

Preglednica 3

Cena prodajne opcije v EUR oktobra 2009

Cena prodajne opcije v EUR oktobra 2009

Cena prodajne opcije (31. december 2008)

[...]

- [...]-odstotna obrestna mera na prodajno opcijo leta 2008 za leto 2009

[...]

- stanje delničarskih posojil, odobrenih za:

dejanske odobrene izgube iz poslovanja v letu 2009

[...]

dejanske odobrene stroške naložb v letu 2009

[...]

stroške postopka za odobritev načrtovanja v letu 2009

[...]

druge odhodke v letu 2009

[...]

pravne stroške, nastale družbi Air Berlin leta 2009

[...]

= stanje odobrenih delničarskih posojil

= stanje odobrenih delničarskih posojil

[...]

[...]

- [...]-odstotne obresti na delničarska posojila za leto 2009

[...]

– stroški v letu 2009, ki jih posojila ne pokrivajo

[...]

- pobot prejemkov iz skupinskega zavarovanja (tj. delež premij skupinskega zavarovanja družbe Infratil, ki ga je mogoče pripisati družbi FLG)

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

| (89) | Prejemke iz skupinskega zavarovanja je plačalo mesto Lübeck v okviru delničarskega posojila, ki ga je družbi FLG odobrila družba Infratil. Zavarovalna polica je pokrivala vsa letališča, ki jih je upravljala družba Infratil. Delež stroškov, ki jih je mogoče pripisati družbi FLG, je znašal [...] EUR. |
| --- | --- |

(89)

Prejemke iz skupinskega zavarovanja je plačalo mesto Lübeck v okviru delničarskega posojila, ki ga je družbi FLG odobrila družba Infratil. Zavarovalna polica je pokrivala vsa letališča, ki jih je upravljala družba Infratil. Delež stroškov, ki jih je mogoče pripisati družbi FLG, je znašal [...] EUR.

| (90) | Razlika med ceno prodajne opcije, ki je bila plačana v skladu z dodatnim sporazumom iz leta 2009, in ceno prodajne opcije, ki bi jo mesto Lübeck moralo plačati v skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005, torej znaša [...] EUR. |
| --- | --- |

(90)

Razlika med ceno prodajne opcije, ki je bila plačana v skladu z dodatnim sporazumom iz leta 2009, in ceno prodajne opcije, ki bi jo mesto Lübeck moralo plačati v skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005, torej znaša [...] EUR.

| (91) | V zameno se je družba Infratil odpovedala svoji pravici do uveljavljanja prodajne opcije pred 22. oktobrom 2009 in dodelila mestu Lübeck dodatne pravice do udeležbe. Poleg tega je družba Infratil predložila mestu Lübeck pisno pismo o nameri, sklenjeno med družbama FLG in Ryanair, v katerem obe stranki potrjujeta namen povečati število potnikov in sodelovati pri vzpostavitvi baze družbe Ryanair na letališču Lübeck. |
| --- | --- |

(91)

V zameno se je družba Infratil odpovedala svoji pravici do uveljavljanja prodajne opcije pred 22. oktobrom 2009 in dodelila mestu Lübeck dodatne pravice do udeležbe. Poleg tega je družba Infratil predložila mestu Lübeck pisno pismo o nameri, sklenjeno med družbama FLG in Ryanair, v katerem obe stranki potrjujeta namen povečati število potnikov in sodelovati pri vzpostavitvi baze družbe Ryanair na letališču Lübeck.

2.4   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

2.4.1   
  Sporazum iz leta 2000

Sporazum iz leta 2000

| (92) | Do leta 2000 je bilo FLG letališče, odvisno od prihodkov iz letalstva, ustvarjenih s čarterskimi leti in splošnim letalstvom. Leta 2000 je letališče spremenilo svoj poslovni model v letališče za nizkocenovne prevoznike, kjer so se prihodki ustvarjali s kombinacijo letalskih in neletalskih dejavnosti. |
| --- | --- |

(92)

Do leta 2000 je bilo FLG letališče, odvisno od prihodkov iz letalstva, ustvarjenih s čarterskimi leti in splošnim letalstvom. Leta 2000 je letališče spremenilo svoj poslovni model v letališče za nizkocenovne prevoznike, kjer so se prihodki ustvarjali s kombinacijo letalskih in neletalskih dejavnosti.

| (93) | Družba FLG je 29. maja 2000 z družbo Ryanair podpisala sporazum o letalskih prevozih (v nadaljnjem besedilu: sporazum iz leta 2000). Sporazum iz leta 2000 z družbo Ryanair je vključeval specifikacijo letaliških pristojbin, ki jih je morala plačati družba Ryanair, kot tudi spodbude za podporo za trženje, ki jih je moralo plačati letališče. Predvideno je bilo, da bo sporazum iz leta 2000 veljal od 1. junija 2000 do 31. maja 2010. |
| --- | --- |

(93)

Družba FLG je 29. maja 2000 z družbo Ryanair podpisala sporazum o letalskih prevozih (v nadaljnjem besedilu: sporazum iz leta 2000). Sporazum iz leta 2000 z družbo Ryanair je vključeval specifikacijo letaliških pristojbin, ki jih je morala plačati družba Ryanair, kot tudi spodbude za podporo za trženje, ki jih je moralo plačati letališče. Predvideno je bilo, da bo sporazum iz leta 2000 veljal od 1. junija 2000 do 31. maja 2010.

| (94) | Za progo do Stansteda je letališče ocenilo stroške in prihodke na naslednji način:

  Preglednica 4


  Stroški in prihodki, vključeni v sporazum iz leta 2000 z vidika družbe FLG








  Elementi sporazuma z družbo Ryanair | < 18 obračanj na teden | ≥ 18 obračanj na teden |
| --- | --- | --- | --- |
| Stroški družbe FLG v EUR |
| Podpora za trženje – stroški na prispelega potnika | [...] | [...] |
| | Do 31. maja 2005 | Od 1. junija 2005 |
| Prihodki družbe FLG v EUR |
| Pristojbina, ki jo družba Ryanair plača na letalo | [...] | [...] |
| Pristojbina, ki jo družba Ryanair plača na prispelega potnika | [...] | [...] |
| Čista pristojbina, ki jo družba Ryanair plača na prispelega potnika (pristojbina, zmanjšana za podporo za trženje) | [...] | [...] |
| Drugo: |
| Pristojbina za promet na vozovnico, ki jo proda družba FLG | [...] % | [...] % |
| Provizija za promet iz najema vozil pri družbi FLG | [...] % | [...] % |
| Pristojbina za varnost (ki jo družba Ryanair plača ustreznemu vladnemu organu) v EUR | [...] | [...] |

(94)

Za progo do Stansteda je letališče ocenilo stroške in prihodke na naslednji način:

Preglednica 4

Preglednica 4

Stroški in prihodki, vključeni v sporazum iz leta 2000 z vidika družbe FLG

Stroški in prihodki, vključeni v sporazum iz leta 2000 z vidika družbe FLG

Elementi sporazuma z družbo Ryanair

< 18 obračanj na teden

≥ 18 obračanj na teden

Stroški družbe FLG v EUR

Stroški družbe FLG v EUR

Podpora za trženje – stroški na prispelega potnika

[...]

[...]

Do 31. maja 2005

Od 1. junija 2005

Prihodki družbe FLG v EUR

Prihodki družbe FLG v EUR

Pristojbina, ki jo družba Ryanair plača na letalo

[...]

[...]

Pristojbina, ki jo družba Ryanair plača na prispelega potnika

[...]

[...]

Čista pristojbina, ki jo družba Ryanair plača na prispelega potnika (pristojbina, zmanjšana za podporo za trženje)

Čista pristojbina, ki jo družba Ryanair plača na prispelega potnika (pristojbina, zmanjšana za podporo za trženje)

[...]

[...]

[...]

[...]

Drugo:

Drugo:

Pristojbina za promet na vozovnico, ki jo proda družba FLG

[...] %

[...] %

Provizija za promet iz najema vozil pri družbi FLG

[...] %

[...] %

Pristojbina za varnost (ki jo družba Ryanair plača ustreznemu vladnemu organu) v EUR

[...]

[...]

2.4.2   
  Sporazumi iz leta 2010

Sporazumi iz leta 2010

| (95) | Družba Ryanair in letališče Lübeck sta 29. marca 2010 podpisala spremno pismo št. 1 k sporazumu iz leta 2000, ki je zajemalo obdobje od 28. marca 2010 do 30. oktobra 2010. S spremnim pismom se je sporazum iz leta 2000 podaljšal do 30. oktobra 2010 in uvedlo se je novo spodbujevalno plačilo na potnika v višini [...] EUR, ki naj bi ga družba FLG plačala družbi Ryanair poleg plačila za storitve trženja, določenega v sporazumu iz leta 2000, v višini [...] EUR na potnika (manj kot 18 rotacij na teden) ali [...] EUR na potnika (več kot 18 rotacij na teden). Ker je družba Ryanair opravila več kot 18 rotacij na teden, bi ji morala družba FLG plačati skupno [...] EUR na potnika. Ker so se ohranili vsi drugi pogoji iz sporazuma iz leta 2000, so pristojbine za potniške storitve na vsakega potnika, ki zapušča letališče, ki jih je bilo treba plačati družbi FLG, znašale [...] EUR, stroški oskrbe ploščadi na obračanje [...] EUR, stroški oskrbe potnikov [...] EUR in stroški za varnost na potnika [...] EUR. |
| --- | --- |

(95)

Družba Ryanair in letališče Lübeck sta 29. marca 2010 podpisala spremno pismo št. 1 k sporazumu iz leta 2000, ki je zajemalo obdobje od 28. marca 2010 do 30. oktobra 2010. S spremnim pismom se je sporazum iz leta 2000 podaljšal do 30. oktobra 2010 in uvedlo se je novo spodbujevalno plačilo na potnika v višini [...] EUR, ki naj bi ga družba FLG plačala družbi Ryanair poleg plačila za storitve trženja, določenega v sporazumu iz leta 2000, v višini [...] EUR na potnika (manj kot 18 rotacij na teden) ali [...] EUR na potnika (več kot 18 rotacij na teden). Ker je družba Ryanair opravila več kot 18 rotacij na teden, bi ji morala družba FLG plačati skupno [...] EUR na potnika. Ker so se ohranili vsi drugi pogoji iz sporazuma iz leta 2000, so pristojbine za potniške storitve na vsakega potnika, ki zapušča letališče, ki jih je bilo treba plačati družbi FLG, znašale [...] EUR, stroški oskrbe ploščadi na obračanje [...] EUR, stroški oskrbe potnikov [...] EUR in stroški za varnost na potnika [...] EUR.

| (96) | Oktobra 2010 je bilo podpisano spremno pisno št. 2, v katerem se niso ohranili pogoji iz spremnega pisma iz marca 2010, temveč je ponovno vsebovalo seznam plačil za trženje, kakršen je bil naveden v prvotnem sporazumu iz leta 2000. V spremnem pismu iz oktobra 2010 so bili pogoji iz sporazuma iz leta 2000 podaljšani za tri leta do 1. novembra 2013. |
| --- | --- |

(96)

Oktobra 2010 je bilo podpisano spremno pisno št. 2, v katerem se niso ohranili pogoji iz spremnega pisma iz marca 2010, temveč je ponovno vsebovalo seznam plačil za trženje, kakršen je bil naveden v prvotnem sporazumu iz leta 2000. V spremnem pismu iz oktobra 2010 so bili pogoji iz sporazuma iz leta 2000 podaljšani za tri leta do 1. novembra 2013.

| (97) | Na dan, ko je bilo podpisano spremno pismo št. 1, namreč 29. marec 2010, je družba FLG podpisala tudi pogodbo o storitvah trženja z Airport Marketing Services Limited (v nadaljnjem besedilu: AMS), podružnico v celotni lasti družbe Ryanair. Ta pogodba o storitvah trženja je zajemala tudi obdobje od 29. marca 2010 do 30. oktobra 2010 in določala storitve oglaševanja, ki jih je AMS moral zagotoviti na spletni strani www.ryanair.com v zameno za plačilo [...] EUR s strani FLG. |
| --- | --- |

(97)

Na dan, ko je bilo podpisano spremno pismo št. 1, namreč 29. marec 2010, je družba FLG podpisala tudi pogodbo o storitvah trženja z Airport Marketing Services Limited (v nadaljnjem besedilu: AMS), podružnico v celotni lasti družbe Ryanair. Ta pogodba o storitvah trženja je zajemala tudi obdobje od 29. marca 2010 do 30. oktobra 2010 in določala storitve oglaševanja, ki jih je AMS moral zagotoviti na spletni strani www.ryanair.com v zameno za plačilo [...] EUR s strani FLG.

2.5   PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV ZRAKOPLOVOV NA LETALIŠČU

PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV ZRAKOPLOVOV NA LETALIŠČU

| (98) | Pristojbine za razledenitev so določene v shemi posebnih pristojbin, ki velja za vse letalske prevoznike, ki uporabljajo letališče. Shema posebnih pristojbin je dokument, ki je ločen od splošnega seznama pristojbin, ki veljajo na letališču. Vsakih nekaj let se posodobi. Shema posebnih pristojbin vsebuje več ločenih kategorij, namreč razledenitev zrakoplovov z največjo vzletno maso do 10 t, razledenitev zrakoplovov z največjo vzletno maso nad 10 t, tekočino za razledenitev in vročo vodo, ter določa ceno za vsako kategorijo. |
| --- | --- |

(98)

Pristojbine za razledenitev so določene v shemi posebnih pristojbin, ki velja za vse letalske prevoznike, ki uporabljajo letališče. Shema posebnih pristojbin je dokument, ki je ločen od splošnega seznama pristojbin, ki veljajo na letališču. Vsakih nekaj let se posodobi. Shema posebnih pristojbin vsebuje več ločenih kategorij, namreč razledenitev zrakoplovov z največjo vzletno maso do 10 t, razledenitev zrakoplovov z največjo vzletno maso nad 10 t, tekočino za razledenitev in vročo vodo, ter določa ceno za vsako kategorijo.

3.   RAZLOGI ZA SPROŽITEV FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

RAZLOGI ZA SPROŽITEV FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

| (99) | V svojih sklepih o začetku postopka iz leta 2007 in 2012 je Komisija sprožila preiskave glede morebitne državne pomoči v korist družb FLG, Infratil, Ryanair in Wizz Air ter drugih čarterskih letalskih prevoznikov, ki zagotavljajo storitve družbi Globalis Reisen. |
| --- | --- |

(99)

V svojih sklepih o začetku postopka iz leta 2007 in 2012 je Komisija sprožila preiskave glede morebitne državne pomoči v korist družb FLG, Infratil, Ryanair in Wizz Air ter drugih čarterskih letalskih prevoznikov, ki zagotavljajo storitve družbi Globalis Reisen.

3.1   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

| (100) | Komisija je imela pomisleke glede pogodbe o prenosu izgub z dne 19. oktobra 1978 (v nadaljnjem besedilu: pogodba o prenosu izgub), v skladu s katero je mesto Lübeck pokrilo izgube iz poslovanja družbe FLG za obdobje od leta 1978 do leta 2004, zakupne pogodbe za zemljišče in letališko infrastrukturo ter prevzema neporavnanih obveznosti. Poleg tega je imela Komisija pomisleke o morebitni pomoči za naložbe na podlagi sklepa o regionalnih letališčih iz leta 2005 in domnevni kršitvi le-tega, nadomestilu izgub od novembra 2009, financiranju naložb v infrastrukturo s strani mesta Lübeck in dežele Schleswig-Holstein ter podreditvi delničarskih posojil družbi FLG s strani mesta Lübeck. V zvezi s temi ukrepi je Komisija izrazila dvome o tem, ali bi v tudi običajnih tržnih pogojih udeleženec v tržnem gospodarstvu zagotovil podobne prednosti družbi FLG. |
| --- | --- |

(100)

Komisija je imela pomisleke glede pogodbe o prenosu izgub z dne 19. oktobra 1978 (v nadaljnjem besedilu: pogodba o prenosu izgub), v skladu s katero je mesto Lübeck pokrilo izgube iz poslovanja družbe FLG za obdobje od leta 1978 do leta 2004, zakupne pogodbe za zemljišče in letališko infrastrukturo ter prevzema neporavnanih obveznosti. Poleg tega je imela Komisija pomisleke o morebitni pomoči za naložbe na podlagi sklepa o regionalnih letališčih iz leta 2005 in domnevni kršitvi le-tega, nadomestilu izgub od novembra 2009, financiranju naložb v infrastrukturo s strani mesta Lübeck in dežele Schleswig-Holstein ter podreditvi delničarskih posojil družbi FLG s strani mesta Lübeck. V zvezi s temi ukrepi je Komisija izrazila dvome o tem, ali bi v tudi običajnih tržnih pogojih udeleženec v tržnem gospodarstvu zagotovil podobne prednosti družbi FLG.

3.2   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

| (101) | Ko je bilo 90 % delnic FLG prodanih družbi Infratil, je imela Komisija dvome o združljivosti postopka privatizacije s pravili o državni pomoči. Poleg tega je Komisija posumila, da gre pri ponovnih pogajanjih o prodajni opciji v letih 2008/2009 za morebitno državno pomoč. |
| --- | --- |

(101)

Ko je bilo 90 % delnic FLG prodanih družbi Infratil, je imela Komisija dvome o združljivosti postopka privatizacije s pravili o državni pomoči. Poleg tega je Komisija posumila, da gre pri ponovnih pogajanjih o prodajni opciji v letih 2008/2009 za morebitno državno pomoč.

3.3   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

| (102) | V zvezi s sporazumom iz leta 2000 z družbo Ryanair ter spremnima dopisoma iz marca in oktobra 2010 je Komisija dvomila o tem, ali morebiti ne zagotavljajo selektivne prednosti družbi Ryanair in torej pomenijo državno pomoč. |
| --- | --- |

(102)

V zvezi s sporazumom iz leta 2000 z družbo Ryanair ter spremnima dopisoma iz marca in oktobra 2010 je Komisija dvomila o tem, ali morebiti ne zagotavljajo selektivne prednosti družbi Ryanair in torej pomenijo državno pomoč.

3.4   PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV ZRAKOPLOVOV NA LETALIŠČU

PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV ZRAKOPLOVOV NA LETALIŠČU

| (103) | Komisija je izrazila pomisleke, ali pristojbine za razledenitev, ki so bile zaračunane od novembra 2009, morebiti ne pomenijo državne pomoči, saj so obstajali znaki, da so bile cene, zaračunane za razledenitev, nižje od stroškov, nastalih letališču. |
| --- | --- |

(103)

Komisija je izrazila pomisleke, ali pristojbine za razledenitev, ki so bile zaračunane od novembra 2009, morebiti ne pomenijo državne pomoči, saj so obstajali znaki, da so bile cene, zaračunane za razledenitev, nižje od stroškov, nastalih letališču.

4.   PRIPOMBE NEMČIJE

PRIPOMBE NEMČIJE

4.1   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

| (104) | Nemčija je izpostavila, da družba FLG ne obstaja več. V postopku privatizacije letališča Lübeck se je družba FLG združila z mestom Lübeck. Tako je mesto Lübeck postalo univerzalni pravni naslednik družbe FLG in vse terjatve med družbo FLG in mestom Lübeck so izginile. Zato Nemčija navaja, da so vsa vprašanja glede državne pomoči med mestom Lübeck in družbo FLG postala brezpredmetna. Poleg tega je Nemčija podala pripombe o določenih ukrepih, v katerih navaja, da so bili vsi ukrepi skladni s pravili o državni pomoči, saj bodisi pomenijo obstoječo pomoč ali pa so skladni z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.






  — | Pogodba o prenosu izgub: Nemčija meni, da pogodbe o prenosu izgub ni mogoče vključiti v preiskavo, ker je bila sklenjena leta 1978 in je prenehala veljati 31. decembra 2004. Če bi bila opredeljena kot državna pomoč, bi pomenila zgolj obstoječo pomoč. Nemčija je trdila tudi, da je pogodba o prenosu izgub pomenila splošni ukrep gospodarske politike, ki se ne more šteti za državno pomoč. Po mnenju Nemčije pogodba o prenosu izgub prestane tudi preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu, saj je bil namen zadevnih ukrepov pritegniti letalske prevoznike na letališče in povišati število potnikov. |
| --- | --- | --- |

(104)

Nemčija je izpostavila, da družba FLG ne obstaja več. V postopku privatizacije letališča Lübeck se je družba FLG združila z mestom Lübeck. Tako je mesto Lübeck postalo univerzalni pravni naslednik družbe FLG in vse terjatve med družbo FLG in mestom Lübeck so izginile. Zato Nemčija navaja, da so vsa vprašanja glede državne pomoči med mestom Lübeck in družbo FLG postala brezpredmetna. Poleg tega je Nemčija podala pripombe o določenih ukrepih, v katerih navaja, da so bili vsi ukrepi skladni s pravili o državni pomoči, saj bodisi pomenijo obstoječo pomoč ali pa so skladni z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

—

Pogodba o prenosu izgub: Nemčija meni, da pogodbe o prenosu izgub ni mogoče vključiti v preiskavo, ker je bila sklenjena leta 1978 in je prenehala veljati 31. decembra 2004. Če bi bila opredeljena kot državna pomoč, bi pomenila zgolj obstoječo pomoč. Nemčija je trdila tudi, da je pogodba o prenosu izgub pomenila splošni ukrep gospodarske politike, ki se ne more šteti za državno pomoč. Po mnenju Nemčije pogodba o prenosu izgub prestane tudi preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu, saj je bil namen zadevnih ukrepov pritegniti letalske prevoznike na letališče in povišati število potnikov.

| — | Zakupna pogodba in prevzem posojil: Nemčija je mnenja, da bi bila vsaka pomoč v zvezi s temi ukrepi obstoječa pomoč. Poleg tega je Nemčija navedla, da je bila najemnina v skladu s tržnimi standardi, kar dokazuje neodvisna študija družbe Ernst & Young, ki jo je naročilo mesto Lübeck pred prodajo FLG družbi Infratil in jo je Nemčija posredovala Komisiji. Glede prevzema posojil je Nemčija izjavila, da so bila vsa jamstva za dolg zagotovljena samo v okviru predhodnega financiranja naložb v infrastrukturne ukrepe, ki so bili v vsakem primeru pozneje financirani iz plačil na podlagi pogodbe o prenosu izgub. |
| --- | --- |

—

Zakupna pogodba in prevzem posojil: Nemčija je mnenja, da bi bila vsaka pomoč v zvezi s temi ukrepi obstoječa pomoč. Poleg tega je Nemčija navedla, da je bila najemnina v skladu s tržnimi standardi, kar dokazuje neodvisna študija družbe Ernst & Young, ki jo je naročilo mesto Lübeck pred prodajo FLG družbi Infratil in jo je Nemčija posredovala Komisiji. Glede prevzema posojil je Nemčija izjavila, da so bila vsa jamstva za dolg zagotovljena samo v okviru predhodnega financiranja naložb v infrastrukturne ukrepe, ki so bili v vsakem primeru pozneje financirani iz plačil na podlagi pogodbe o prenosu izgub.

| — | Pomoč za naložbe družbi FLG na podlagi sklepa o regionalnih letališčih iz leta 2005 in domnevna kršitev le-tega: Nemčija je navedla, da niso bili nikoli izvedeni vsi zadevni ukrepi ali pa so sodili v okvir javnih storitev. |
| --- | --- |

—

Pomoč za naložbe družbi FLG na podlagi sklepa o regionalnih letališčih iz leta 2005 in domnevna kršitev le-tega: Nemčija je navedla, da niso bili nikoli izvedeni vsi zadevni ukrepi ali pa so sodili v okvir javnih storitev.

| — | Nadomestilo izgub družbe FLG od novembra 2009: Nemčija je navedla, da je bilo financiranje družbe FLG s strani mesta Lübeck od leta 2009 v skladu s pravili Unije o državni pomoči, kajti družba FLG ni izvajala gospodarske dejavnosti, saj so njene dejavnosti zadevale storitve v javnem interesu ali storitve splošnega gospodarskega pomena. |
| --- | --- |

—

Nadomestilo izgub družbe FLG od novembra 2009: Nemčija je navedla, da je bilo financiranje družbe FLG s strani mesta Lübeck od leta 2009 v skladu s pravili Unije o državni pomoči, kajti družba FLG ni izvajala gospodarske dejavnosti, saj so njene dejavnosti zadevale storitve v javnem interesu ali storitve splošnega gospodarskega pomena.

| — | Financiranje naložb mesta Lübeck in zvezne dežele Schleswig Holstein v infrastrukturo: Nemčija je trdila, da financiranje naložb v infrastrukturo zadeva storitve javnega interesa ali storitve javne službe in je zato v skladu s pravili o državni pomoči, kot določajo smernice za letalski sektor iz leta 1994 (25) (kot to velja za nadomestilo izgub od leta 2009). |
| --- | --- |

—

Financiranje naložb mesta Lübeck in zvezne dežele Schleswig Holstein v infrastrukturo: Nemčija je trdila, da financiranje naložb v infrastrukturo zadeva storitve javnega interesa ali storitve javne službe in je zato v skladu s pravili o državni pomoči, kot določajo smernice za letalski sektor iz leta 1994 (25) (kot to velja za nadomestilo izgub od leta 2009).

25

| — | Podreditev delničarskih posojil mesta Lübeck družbi FLG: Nemčija je navedla, da je dogovor o podrejenosti mesta Lübeck v korist družbe FLG običajna tržna praksa in družbi FLG ni omogočal nobene prednosti. |
| --- | --- |

—

Podreditev delničarskih posojil mesta Lübeck družbi FLG: Nemčija je navedla, da je dogovor o podrejenosti mesta Lübeck v korist družbe FLG običajna tržna praksa in družbi FLG ni omogočal nobene prednosti.

4.2   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

4.2.1   
  Prodaja delnic družbe FLG

Prodaja delnic družbe FLG

| (105) | Po trditvah Nemčije je bila dogovorjena nakupna cena v skladu s tržnimi standardi. Nemčija je navedla tudi, da je bil postopek zbiranja ponudb za nakup 90 % delnic družbe FLG odprt, pregleden, nediskriminatoren in brezpogojen. Nemčija je navedla, da ponovna pogajanja o sporazumu, ki so bila posledica odločbe OVG Schleswig z dne 18. julija 2005 (26), niso spremenila izida postopka zbiranja ponudb, v katerem je bila ponudba družbe Infratil edina in najvišja ponudba. Po mnenju Nemčije bi bil nov razpis za prijavo interesa po sodbi nepotreben in nekoristen, saj so bile takrat razmere še manj privlačne za morebitne ponudnike kot prej. |
| --- | --- |

(105)

Po trditvah Nemčije je bila dogovorjena nakupna cena v skladu s tržnimi standardi. Nemčija je navedla tudi, da je bil postopek zbiranja ponudb za nakup 90 % delnic družbe FLG odprt, pregleden, nediskriminatoren in brezpogojen. Nemčija je navedla, da ponovna pogajanja o sporazumu, ki so bila posledica odločbe OVG Schleswig z dne 18. julija 2005 (26), niso spremenila izida postopka zbiranja ponudb, v katerem je bila ponudba družbe Infratil edina in najvišja ponudba. Po mnenju Nemčije bi bil nov razpis za prijavo interesa po sodbi nepotreben in nekoristen, saj so bile takrat razmere še manj privlačne za morebitne ponudnike kot prej.

OVG Schleswig

26

| (106) | Po navedbah Nemčije ni bilo razloga za nov razpis za prijavo interesa, ker se je z odločbo OVG Schleswig spremenila vrednost letališča, ne pa tudi dejanski predmet postopka zbiranja ponudb. Poleg tega Nemčija meni, da mora biti mogoče sporazume spremeniti kadar koli. Te trditve je podprla s sklicevanjem na nemški zakon o javnih naročilih. |
| --- | --- |

(106)

Po navedbah Nemčije ni bilo razloga za nov razpis za prijavo interesa, ker se je z odločbo OVG Schleswig spremenila vrednost letališča, ne pa tudi dejanski predmet postopka zbiranja ponudb. Poleg tega Nemčija meni, da mora biti mogoče sporazume spremeniti kadar koli. Te trditve je podprla s sklicevanjem na nemški zakon o javnih naročilih.

OVG Schleswig

| (107) | Nemčija je poleg tega navedla, da je družba Ernst & Young v svojem strokovnem poročilu zaključila, da pogoji privatizacije odražajo trenutno tržno vrednost družbe FLG in daleč presegajo gospodarske rezultate morebitne likvidacije. |
| --- | --- |

(107)

Nemčija je poleg tega navedla, da je družba Ernst & Young v svojem strokovnem poročilu zaključila, da pogoji privatizacije odražajo trenutno tržno vrednost družbe FLG in daleč presegajo gospodarske rezultate morebitne likvidacije.

4.2.2   
  Dodatni sporazum iz leta 2009 in ponovna pogajanja o prodajni opciji – prevzem dodatnih izgub, naložb in drugih stroškov

Dodatni sporazum iz leta 2009 in ponovna pogajanja o prodajni opciji – prevzem dodatnih izgub, naložb in drugih stroškov

| (108) | Nemčija je navedla, da je treba sporazum med družbo Infratil in mestom Lübeck oceniti v okviru pravnega in ekonomskega položaja letališča Lübeck leta 2009. To vključuje nerešeni sklep o odobritvi, odprte sodne postopke, v katere je vključeno letališče, ter gospodarsko in finančno krizo. |
| --- | --- |

(108)

Nemčija je navedla, da je treba sporazum med družbo Infratil in mestom Lübeck oceniti v okviru pravnega in ekonomskega položaja letališča Lübeck leta 2009. To vključuje nerešeni sklep o odobritvi, odprte sodne postopke, v katere je vključeno letališče, ter gospodarsko in finančno krizo.

| (109) | Nemčija je izpodbijala trditev, da je imela družba Infratil prednost, ker je bila cena prodajne opcije že dogovorjena s prvotnim sporazumom z družbo Infratil leta 2005 v javnem, preglednem in nediskriminatornem razpisnem postopku. Po trditvah Nemčije bi bilo treba zmerno povišanje cene leta 2009 v primerjavi z zneskom, dogovorjenim leta 2005, obravnavati kot sorazmerno nasprotnim dajatvam družbe Infratil. |
| --- | --- |

(109)

Nemčija je izpodbijala trditev, da je imela družba Infratil prednost, ker je bila cena prodajne opcije že dogovorjena s prvotnim sporazumom z družbo Infratil leta 2005 v javnem, preglednem in nediskriminatornem razpisnem postopku. Po trditvah Nemčije bi bilo treba zmerno povišanje cene leta 2009 v primerjavi z zneskom, dogovorjenim leta 2005, obravnavati kot sorazmerno nasprotnim dajatvam družbe Infratil.

| (110) | Nemčija je navedla, da je prevzem izgub ekonomsko ugodnejši kot posledice uveljavljanja prodajne opcije družbe Infratil. Prvič, Nemčija je poudarila, da zaprtje letališča ni mogoče, saj je obratovanje letališča s polnim delovnim časom obveznost javne službe. Drugič, novega zasebnega vlagatelja ne bi bilo mogoče najti v razumnem času, saj bi bil potreben postopek javnega naročila na ravni Unije. Za tak postopek so potrebni čas (približno 12 mesecev) in sredstva. |
| --- | --- |

(110)

Nemčija je navedla, da je prevzem izgub ekonomsko ugodnejši kot posledice uveljavljanja prodajne opcije družbe Infratil. Prvič, Nemčija je poudarila, da zaprtje letališča ni mogoče, saj je obratovanje letališča s polnim delovnim časom obveznost javne službe. Drugič, novega zasebnega vlagatelja ne bi bilo mogoče najti v razumnem času, saj bi bil potreben postopek javnega naročila na ravni Unije. Za tak postopek so potrebni čas (približno 12 mesecev) in sredstva.

4.3   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

4.3.1   
  Sporazum iz leta 2000

Sporazum iz leta 2000

| (111) | Po mnenju Nemčije družba Ryanair ni imela nobene gospodarske prednosti. Nemčija je navedla, da bi zasebni upravljavec, primerljiv z družbo FLG, sprejel sporazum z družbo Ryanair pod podobnimi pogoji. Ob sklenitvi sporazuma iz leta 2000 je družba FLG izvajala strategijo za dolgoročno donosnost. V zvezi s tem je Nemčija trdila, da poslovna strategija letališč običajno temelji na letalskih dejavnostih in neletalskih dejavnostih, vključno z upravljanjem trgovin, restavracij in parkirišč. Zato Nemčija meni, da je donosno ponuditi nizke letalske pristojbine vsem letalskim prevoznikom, da se poveča število potnikov in doseže znatna rast v sektorju neletalskih dejavnosti, s čimer se lahko nadomesti zmanjšanje prihodkov v letalskem sektorju. |
| --- | --- |

(111)

Po mnenju Nemčije družba Ryanair ni imela nobene gospodarske prednosti. Nemčija je navedla, da bi zasebni upravljavec, primerljiv z družbo FLG, sprejel sporazum z družbo Ryanair pod podobnimi pogoji. Ob sklenitvi sporazuma iz leta 2000 je družba FLG izvajala strategijo za dolgoročno donosnost. V zvezi s tem je Nemčija trdila, da poslovna strategija letališč običajno temelji na letalskih dejavnostih in neletalskih dejavnostih, vključno z upravljanjem trgovin, restavracij in parkirišč. Zato Nemčija meni, da je donosno ponuditi nizke letalske pristojbine vsem letalskim prevoznikom, da se poveča število potnikov in doseže znatna rast v sektorju neletalskih dejavnosti, s čimer se lahko nadomesti zmanjšanje prihodkov v letalskem sektorju.

| (112) | Nemčija je navedla tudi, da je imela pridobitev letalskih prevoznikov, ki zagotavljajo redne storitve, več prednosti. Nemčija je zlasti trdila, da bi letališče lahko pričakovalo, da zadevni letalski prevozniki v prihodnosti ne bodo sklenili sporazuma s konkurenčnimi letališči. Poleg tega naj bi letališče pritegnilo tudi druge letalske prevoznike. |
| --- | --- |

(112)

Nemčija je navedla tudi, da je imela pridobitev letalskih prevoznikov, ki zagotavljajo redne storitve, več prednosti. Nemčija je zlasti trdila, da bi letališče lahko pričakovalo, da zadevni letalski prevozniki v prihodnosti ne bodo sklenili sporazuma s konkurenčnimi letališči. Poleg tega naj bi letališče pritegnilo tudi druge letalske prevoznike.

| (113) | Nemčija je podprla svojo trditev glede skladnosti s pogoji na trgu s strokovnim poročilom družbe Ernst & Young. Poleg tega je Nemčija poudarila, da je večinski zasebni delničar Infratil po privatizaciji letališča še naprej podpiral strategijo, določeno v uvodni izjavi 112. |
| --- | --- |

(113)

Nemčija je podprla svojo trditev glede skladnosti s pogoji na trgu s strokovnim poročilom družbe Ernst & Young. Poleg tega je Nemčija poudarila, da je večinski zasebni delničar Infratil po privatizaciji letališča še naprej podpiral strategijo, določeno v uvodni izjavi 112.

| (114) | Nemčija je trdila, da je poslovna strategija iz leta 2000 smiselna z vidika naknadne ocene. Število potnikov se je znatno povečalo, družba Ryanair je dodala nove destinacije in letališče Lübeck je lahko pridobilo nove letalske prevoznike, kot je Wizz Air. Nemčija je navedla, da je bil sporazum z družbo Ryanair bistvenega pomena za pridobitev zasebnega vlagatelja, družbe Infratil. |
| --- | --- |

(114)

Nemčija je trdila, da je poslovna strategija iz leta 2000 smiselna z vidika naknadne ocene. Število potnikov se je znatno povečalo, družba Ryanair je dodala nove destinacije in letališče Lübeck je lahko pridobilo nove letalske prevoznike, kot je Wizz Air. Nemčija je navedla, da je bil sporazum z družbo Ryanair bistvenega pomena za pridobitev zasebnega vlagatelja, družbe Infratil.

| (115) | Navedla je tudi, da družba Ryanair ni imela selektivne prednosti, saj bi družba FLG ponudila enake pogoje kateremu koli zainteresiranemu letalskemu prevozniku. |
| --- | --- |

(115)

Navedla je tudi, da družba Ryanair ni imela selektivne prednosti, saj bi družba FLG ponudila enake pogoje kateremu koli zainteresiranemu letalskemu prevozniku.

| (116) | Nemčija tudi meni, da domnevnih prednosti v korist družbe Ryanair ni mogoče pripisati državi zaradi sodbe v zadevi Stardust Marine (27). Po navedbah Nemčije je družba FLG pred in med sklenitvijo sporazuma iz leta 2000 ter po njej ravnala samostojno in ne pod vplivom države. Nemčija je tudi navedla, da družba FLG ni bila vključena v strukture javne uprave. Na koncu je Nemčija dejala, da je nadzor javnih organov nad upravljanjem družbe FLG omejen na letalstvo in zadeve s področja javnega interesa in ne vključuje vodenja komercialnih poslov. Poleg tega je Nemčija trdila, da mesto Lübeck in zlasti nadzorni svet družbe FLG nista bila vključena v odločitev glede sporazuma iz leta 2000, kar potrjuje zapisnik seje nadzornega sveta z dne 11. julija 2000 in pisno potrdilo nekdanjega generalnega direktorja družbe FLG. |
| --- | --- |

(116)

Nemčija tudi meni, da domnevnih prednosti v korist družbe Ryanair ni mogoče pripisati državi zaradi sodbe v zadevi Stardust Marine (27). Po navedbah Nemčije je družba FLG pred in med sklenitvijo sporazuma iz leta 2000 ter po njej ravnala samostojno in ne pod vplivom države. Nemčija je tudi navedla, da družba FLG ni bila vključena v strukture javne uprave. Na koncu je Nemčija dejala, da je nadzor javnih organov nad upravljanjem družbe FLG omejen na letalstvo in zadeve s področja javnega interesa in ne vključuje vodenja komercialnih poslov. Poleg tega je Nemčija trdila, da mesto Lübeck in zlasti nadzorni svet družbe FLG nista bila vključena v odločitev glede sporazuma iz leta 2000, kar potrjuje zapisnik seje nadzornega sveta z dne 11. julija 2000 in pisno potrdilo nekdanjega generalnega direktorja družbe FLG.

27

| (117) | Poleg tega je Nemčija navedla, da sporazum iz leta 2000 ne izkrivlja konkurence ali grozi, da jo bo izkrivljal, in ne vpliva na trgovino med državami članicami, saj med letališčem Lübeck in drugimi letališči ne obstaja pravo konkurenčno razmerje. |
| --- | --- |

(117)

Poleg tega je Nemčija navedla, da sporazum iz leta 2000 ne izkrivlja konkurence ali grozi, da jo bo izkrivljal, in ne vpliva na trgovino med državami članicami, saj med letališčem Lübeck in drugimi letališči ne obstaja pravo konkurenčno razmerje.

4.3.2   
  Sporazumi iz leta 2010

Sporazumi iz leta 2010

| (118) | Nemčija je trdila, da je spremno pismo št. 1 v skladu s tržnimi pogoji in da ni zagotovilo prednosti družbi Ryanair. S sklicevanjem na zadevo Helaba I (28) je Nemčija trdila, da prednost ne obstaja, če drugi upravljavci regionalnih letališč nudijo družbi Ryanair podobne pogoje. Poleg tega je trdila, da je bilo to dokazano s primerjalno analizo družbe Ryanair. |
| --- | --- |

(118)

Nemčija je trdila, da je spremno pismo št. 1 v skladu s tržnimi pogoji in da ni zagotovilo prednosti družbi Ryanair. S sklicevanjem na zadevo Helaba I (28) je Nemčija trdila, da prednost ne obstaja, če drugi upravljavci regionalnih letališč nudijo družbi Ryanair podobne pogoje. Poleg tega je trdila, da je bilo to dokazano s primerjalno analizo družbe Ryanair.

28

| (119) | Nemčija je trdila, da imajo nizkocenovni prevozniki, kot sta Ryanair in Wizz Air, manj zahtev glede storitev oskrbe zrakoplova na letališču in infrastrukturnih storitev. Prvič, potrebnih je manj okenc za prijavo na let, saj se je za let z družbo Ryanair mogoče prijaviti prek spleta, in manj je prtljage. Drugič, ni avtobusov za potnike. Tretjič, ker so razdalje, ki jih je treba prehoditi na letališču Lübeck, manjše, so letala družbe Ryanair krajši čas na letališču. Četrtič, ker ni prestopnih letov, niso potrebni objekti za prestopanje. Nazadnje, ker letalska posadka pogosto poskrbi za čiščenje notranjosti letala, je manjše povpraševanje po storitvah čiščenja letal. |
| --- | --- |

(119)

Nemčija je trdila, da imajo nizkocenovni prevozniki, kot sta Ryanair in Wizz Air, manj zahtev glede storitev oskrbe zrakoplova na letališču in infrastrukturnih storitev. Prvič, potrebnih je manj okenc za prijavo na let, saj se je za let z družbo Ryanair mogoče prijaviti prek spleta, in manj je prtljage. Drugič, ni avtobusov za potnike. Tretjič, ker so razdalje, ki jih je treba prehoditi na letališču Lübeck, manjše, so letala družbe Ryanair krajši čas na letališču. Četrtič, ker ni prestopnih letov, niso potrebni objekti za prestopanje. Nazadnje, ker letalska posadka pogosto poskrbi za čiščenje notranjosti letala, je manjše povpraševanje po storitvah čiščenja letal.

| (120) | Nemčija je na podlagi enakih trditev kot za sporazum iz leta 2000 trdila, da država ni odgovorna. |
| --- | --- |

(120)

Nemčija je na podlagi enakih trditev kot za sporazum iz leta 2000 trdila, da država ni odgovorna.

| (121) | Poudarila je, da spremno pismo št. 2 predstavlja razširitev sporazuma iz leta 2000 in da ga ni bistveno spremenilo. Ker je sporazum iz leta 2000 v skladu z zahtevami trga, naj bi bilo tudi spremno pismo št. 2. |
| --- | --- |

(121)

Poudarila je, da spremno pismo št. 2 predstavlja razširitev sporazuma iz leta 2000 in da ga ni bistveno spremenilo. Ker je sporazum iz leta 2000 v skladu z zahtevami trga, naj bi bilo tudi spremno pismo št. 2.

| (122) | Na koncu je Nemčija navedla, da ni negativnega vpliva na konkurenco ali trgovino, ker je letališče Lübeck majhno regionalno letališče in ni konkurenčno letališču Hamburg. |
| --- | --- |

(122)

Na koncu je Nemčija navedla, da ni negativnega vpliva na konkurenco ali trgovino, ker je letališče Lübeck majhno regionalno letališče in ni konkurenčno letališču Hamburg.

4.4   PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV ZRAKOPLOVOV NA LETALIŠČU

PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV ZRAKOPLOVOV NA LETALIŠČU

| (123) | Nemčija je navedla, da pristojbine za razledenitev niso posamično dogovorjene, temveč temeljijo na shemi posebnih storitev, ki veljajo za vse letalske prevoznike. Nemčija je nadalje ugotovila, da ni bilo državne pomoči, ker ne obstajajo osnovni elementi takšne pomoči. Prvič, pristojbine niso selektivne. Drugič, pristojbin ni bilo mogoče pripisati državi, kar potrjuje dejstvo, da sta bili za določanje teh pristojbin v daljšem času, ko sta upravljali letališče, odgovorni družbi Infratil in Yasmina, torej dva zasebna vlagatelja. Tretjič, ni bilo nobene prednosti. Zasebna vlagatelja Infratil in Yasmina sta se odločila, da ne bosta spremenila sheme posebnih storitev, kar kaže na to, da so bile pristojbine za razledenitev v skladu z zahtevami trga. |
| --- | --- |

(123)

Nemčija je navedla, da pristojbine za razledenitev niso posamično dogovorjene, temveč temeljijo na shemi posebnih storitev, ki veljajo za vse letalske prevoznike. Nemčija je nadalje ugotovila, da ni bilo državne pomoči, ker ne obstajajo osnovni elementi takšne pomoči. Prvič, pristojbine niso selektivne. Drugič, pristojbin ni bilo mogoče pripisati državi, kar potrjuje dejstvo, da sta bili za določanje teh pristojbin v daljšem času, ko sta upravljali letališče, odgovorni družbi Infratil in Yasmina, torej dva zasebna vlagatelja. Tretjič, ni bilo nobene prednosti. Zasebna vlagatelja Infratil in Yasmina sta se odločila, da ne bosta spremenila sheme posebnih storitev, kar kaže na to, da so bile pristojbine za razledenitev v skladu z zahtevami trga.

5.   UGOTOVITVE TRETJIH OSEB

UGOTOVITVE TRETJIH OSEB

5.1   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

| (124) | V zvezi z morebitno državno pomočjo v korist družbe FLG se je večina strank, ki so podale pripombe, strinjala z Nemčijo glede te zadeve. To velja predvsem za Ryanair, FLG, IHK Lübeck in ADV. |
| --- | --- |

(124)

V zvezi z morebitno državno pomočjo v korist družbe FLG se je večina strank, ki so podale pripombe, strinjala z Nemčijo glede te zadeve. To velja predvsem za Ryanair, FLG, IHK Lübeck in ADV.

| (125) | Tretje osebe, ki se niso strinjale, so bile SGF, BDF in dva posameznika, Peter C. Klanowski in Horst Conrad. Te osebe so trdile, da je družba FLG prejela državno pomoč od mesta Lübeck:






  — | Pogodba o prenosu izgub: organizacija SGF je navedla, da se obveznost javne službe upravljanja letališča nanaša samo na splošno letalstvo in ne vključuje komercialnih letalskih prevozov. V nasprotju z navedbami Nemčije je bila organizacija SGF mnenja, da se v Nemčiji lahko letališča zapre na zahtevo upravljavca letališča. Organizacija SGF je navedla tudi, da sta najemnini, ki ju je družba FLG plačevala do leta 2006 in po tem letu, prenizki. |
| --- | --- | --- |

(125)

Tretje osebe, ki se niso strinjale, so bile SGF, BDF in dva posameznika, Peter C. Klanowski in Horst Conrad. Te osebe so trdile, da je družba FLG prejela državno pomoč od mesta Lübeck:

—

Pogodba o prenosu izgub: organizacija SGF je navedla, da se obveznost javne službe upravljanja letališča nanaša samo na splošno letalstvo in ne vključuje komercialnih letalskih prevozov. V nasprotju z navedbami Nemčije je bila organizacija SGF mnenja, da se v Nemčiji lahko letališča zapre na zahtevo upravljavca letališča. Organizacija SGF je navedla tudi, da sta najemnini, ki ju je družba FLG plačevala do leta 2006 in po tem letu, prenizki.

| — | Zakupna pogodba in prevzem posojil: združenje BDF je bilo mnenja, da dejstvo, da Nemčija ni posredovala dovolj informacij Komisiji, kaže na obstoj pomoči. |
| --- | --- |

—

Zakupna pogodba in prevzem posojil: združenje BDF je bilo mnenja, da dejstvo, da Nemčija ni posredovala dovolj informacij Komisiji, kaže na obstoj pomoči.

| — | Morebitna pomoč za naložbe družbi FLG na podlagi sklepa o regionalnih letališčih iz leta 2005 in domnevna kršitev le-tega: organizacija SGF se ni strinjala z navedbami v sklepu o začetku postopka in je dejala, da je bila pomoč prezgodaj dodeljena letališču, saj še ni bilo sklepa o odobritvi načrta. Po navedbah SGF je imelo letališče Lübeck zato časovno prednost pred ostalimi letališči, kar je ogrozilo konkurenco na trgu. Glede morebitne pomoči za infrastrukturne ukrepe sta organizacija SGF in Klanowski mnenja, da je treba nekatere ukrepe (in sicer financiranje varnostnih ograj, osvetlitve in sistema za instrumentalno pristajanje) šteti za pomoč za poslovanje. Nadalje je organizacija SGF navedla, da ti ukrepi ne izpolnjujejo meril glede računovodstva in finančnega poročanja, ki so opredeljena v sodbi Sodišča v zadevi Altmark (29). Organizacija SGF tudi meni, da ukrepi niso v skladu z jasno opredeljenim ciljem splošnega interesa. Poleg tega srednjeročni obeti glede uporabe infrastrukture niso zadovoljivi. Na koncu je organizacija SGF navedla, da tudi na podlagi novega seznama pristojbin ni enakopravnega in nediskriminatornega dostopa do nove infrastrukture, saj lahko samo družba Ryanair izpolni merila, ki ji omogočajo korist od najnižjih pristojbin. |
| --- | --- |

—

Morebitna pomoč za naložbe družbi FLG na podlagi sklepa o regionalnih letališčih iz leta 2005 in domnevna kršitev le-tega: organizacija SGF se ni strinjala z navedbami v sklepu o začetku postopka in je dejala, da je bila pomoč prezgodaj dodeljena letališču, saj še ni bilo sklepa o odobritvi načrta. Po navedbah SGF je imelo letališče Lübeck zato časovno prednost pred ostalimi letališči, kar je ogrozilo konkurenco na trgu. Glede morebitne pomoči za infrastrukturne ukrepe sta organizacija SGF in Klanowski mnenja, da je treba nekatere ukrepe (in sicer financiranje varnostnih ograj, osvetlitve in sistema za instrumentalno pristajanje) šteti za pomoč za poslovanje. Nadalje je organizacija SGF navedla, da ti ukrepi ne izpolnjujejo meril glede računovodstva in finančnega poročanja, ki so opredeljena v sodbi Sodišča v zadevi Altmark (29). Organizacija SGF tudi meni, da ukrepi niso v skladu z jasno opredeljenim ciljem splošnega interesa. Poleg tega srednjeročni obeti glede uporabe infrastrukture niso zadovoljivi. Na koncu je organizacija SGF navedla, da tudi na podlagi novega seznama pristojbin ni enakopravnega in nediskriminatornega dostopa do nove infrastrukture, saj lahko samo družba Ryanair izpolni merila, ki ji omogočajo korist od najnižjih pristojbin.

29

| — | Financiranje naložb mesta Lübeck in zvezne dežele Schleswig Holstein v infrastrukturo: organizacija SGF je trdila tudi, da so bile prihodnje naložbe izračunane na podlagi napačnih predpostavk, zato so bile čezmerne. Organizacija SGF je dodala, da poleg tega, da letališče ni povečalo števila potnikov, tudi ni moglo omejiti svojih izgub. V zvezi s konceptom zračnega prometa severne Nemčije („
  Norddeutsches Luftverkehrskonzept
  “) organizacija SGF trdi, da imajo vsa večja letališča v severni Nemčiji (vključno z letališčem Hamburg) na voljo velike zmogljivosti. V zvezi z razpoložljivimi zmogljivostmi naj ne bi bilo ozkih grl vsaj do leta 2030. Poleg tega naložb, zlasti sistema za instrumentalno pristajanje, ni mogoče šteti kot nadomestilo za javno storitev. Po navedbah organizacije SGF je bila naložba v ta sistem v gospodarskem interesu družbe FLG, da je lahko dosegla svoje srednjeročne gospodarske cilje. |
| --- | --- |

—

Financiranje naložb mesta Lübeck in zvezne dežele Schleswig Holstein v infrastrukturo: organizacija SGF je trdila tudi, da so bile prihodnje naložbe izračunane na podlagi napačnih predpostavk, zato so bile čezmerne. Organizacija SGF je dodala, da poleg tega, da letališče ni povečalo števila potnikov, tudi ni moglo omejiti svojih izgub. V zvezi s konceptom zračnega prometa severne Nemčije („
  Norddeutsches Luftverkehrskonzept
  “) organizacija SGF trdi, da imajo vsa večja letališča v severni Nemčiji (vključno z letališčem Hamburg) na voljo velike zmogljivosti. V zvezi z razpoložljivimi zmogljivostmi naj ne bi bilo ozkih grl vsaj do leta 2030. Poleg tega naložb, zlasti sistema za instrumentalno pristajanje, ni mogoče šteti kot nadomestilo za javno storitev. Po navedbah organizacije SGF je bila naložba v ta sistem v gospodarskem interesu družbe FLG, da je lahko dosegla svoje srednjeročne gospodarske cilje.

Norddeutsches Luftverkehrskonzept

| — | Podreditev delničarskih posojil mesta Lübeck družbi FLG: organizacija SGF meni, da je letališče Lübeck „podjetje v težavah“, in sicer že od let 2008/2009. V zvezi s tem je bila organizacija SGF mnenja, da je dogovor o podrejenosti pomembno orodje za preprečitev insolventnosti. Po navedbah organizacije SGF so podrejena delničarska posojila znašala [...] EUR. |
| --- | --- |

—

Podreditev delničarskih posojil mesta Lübeck družbi FLG: organizacija SGF meni, da je letališče Lübeck „podjetje v težavah“, in sicer že od let 2008/2009. V zvezi s tem je bila organizacija SGF mnenja, da je dogovor o podrejenosti pomembno orodje za preprečitev insolventnosti. Po navedbah organizacije SGF so podrejena delničarska posojila znašala [...] EUR.

5.2   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

5.2.1   
  Prodaja delnic družbe FLG

Prodaja delnic družbe FLG

5.2.1,1.   Infratil

Infratil

| (126) | Družba Infratil je navedla, da so bile delnice FLG kupljene v skladu z razpisnim postopkom na ravni Unije, ki je bil odprt, pregleden in nediskriminatoren. Poleg tega je nakupna cena enaka tržni vrednosti 90 % delnic v družbi FLG v danih okoliščinah. Sporazum o udeležbi iz leta 2005 torej ni vseboval nobenih elementov državne pomoči. Družba Infratil je dodala, da je predložila najboljšo ponudbo, česar ne more spremeniti dejstvo, da sta mesto Lübeck in družba Infratil začela drugi krog pogajanj o spremembi prvotnega sporazuma. |
| --- | --- |

(126)

Družba Infratil je navedla, da so bile delnice FLG kupljene v skladu z razpisnim postopkom na ravni Unije, ki je bil odprt, pregleden in nediskriminatoren. Poleg tega je nakupna cena enaka tržni vrednosti 90 % delnic v družbi FLG v danih okoliščinah. Sporazum o udeležbi iz leta 2005 torej ni vseboval nobenih elementov državne pomoči. Družba Infratil je dodala, da je predložila najboljšo ponudbo, česar ne more spremeniti dejstvo, da sta mesto Lübeck in družba Infratil začela drugi krog pogajanj o spremembi prvotnega sporazuma.

5.2.1.2   Ryanair

Ryanair

| (127) | Po navedbah družbe Ryanair je bila privatizacija izvedena po odprtem, preglednem in nediskriminatornem razpisnem postopku, kar je dokazalo strokovno poročilo, ki ga je pripravila družba Ernst & Young. V zvezi s tem je družba Ryanair izpostavila sloves in neodvisnost družbe Ernst & Young. Družba Ryanair je bila mnenja, da zaprtje letališča ne bi bilo mogoče zaradi gospodarskih in političnih razlogov. |
| --- | --- |

(127)

Po navedbah družbe Ryanair je bila privatizacija izvedena po odprtem, preglednem in nediskriminatornem razpisnem postopku, kar je dokazalo strokovno poročilo, ki ga je pripravila družba Ernst & Young. V zvezi s tem je družba Ryanair izpostavila sloves in neodvisnost družbe Ernst & Young. Družba Ryanair je bila mnenja, da zaprtje letališča ne bi bilo mogoče zaradi gospodarskih in političnih razlogov.

5.2.1.3   Schutzgemeinschaft

Schutzgemeinschaft

| (128) | Glede morebitne državne pomoči v zvezi s privatizacijo družbe FLG je organizacija SGF izrazila resne pomisleke glede združljivosti nakupne cene s tržnim standardom. Poleg tega je organizacija SGF trdila, da je sporazum vseboval jamstva mesta Lübeck, ki so prav tako pomembna za državno pomoč. |
| --- | --- |

(128)

Glede morebitne državne pomoči v zvezi s privatizacijo družbe FLG je organizacija SGF izrazila resne pomisleke glede združljivosti nakupne cene s tržnim standardom. Poleg tega je organizacija SGF trdila, da je sporazum vseboval jamstva mesta Lübeck, ki so prav tako pomembna za državno pomoč.

5.2.2   
  Dodatni sporazum iz leta 2009 in ponovna pogajanja o prodajni opciji – prevzem dodatnih izgub, naložb in drugih stroškov

Dodatni sporazum iz leta 2009 in ponovna pogajanja o prodajni opciji – prevzem dodatnih izgub, naložb in drugih stroškov

5.2.2.1   Infratil

Infratil

| (129) | Družba Infratil je pojasnila, da je treba dodatni sporazum iz leta 2009 gledati v okviru sporazuma o udeležbi iz leta 2005 in pogoja za pridobitev sklepa o odobritvi načrta. Ker sklep o odobritvi navsezadnje ni bil pridobljen zaradi sodbe OVG, je družba Infratil napovedala, da bo leta 2008 uveljavila svojo prodajno opcijo. Mesto Lübeck je lahko družbi Infratil to preprečilo samo z dodatnim sporazumom iz leta 2009. |
| --- | --- |

(129)

Družba Infratil je pojasnila, da je treba dodatni sporazum iz leta 2009 gledati v okviru sporazuma o udeležbi iz leta 2005 in pogoja za pridobitev sklepa o odobritvi načrta. Ker sklep o odobritvi navsezadnje ni bil pridobljen zaradi sodbe OVG, je družba Infratil napovedala, da bo leta 2008 uveljavila svojo prodajno opcijo. Mesto Lübeck je lahko družbi Infratil to preprečilo samo z dodatnim sporazumom iz leta 2009.

OVG

| (130) | Družba Infratil je navedla, da je opcija, ki jo je izbralo mesto Lübeck, izpolnjevala zahteve trga. Če bi družba Infratil uveljavljala prodajno opcijo, bi moralo mesto Lübeck kriti vse stroške in izgube iz obratovanja letališča Lübeck od 31. decembra 2008. Letališča ne bi bilo mogoče v kratkem prodati zasebnemu vlagatelju, mesto Lübeck pa ni imelo možnosti zapreti letališča zaradi obveznosti po javnem pravu in iz finančnih razlogov. Poleg tega bi odhod družbe Infratil verjetno povzročil, da bi družba Ryanair zmanjšala obseg svojih storitev na letališču Lübeck ali jih prenehala zagotavljati. Zato je družba Infratil navedla, da bi bile izgube iz poslovanja družbe FLG večje, če bi družba Infratil uveljavila svojo prodajno opcijo. |
| --- | --- |

(130)

Družba Infratil je navedla, da je opcija, ki jo je izbralo mesto Lübeck, izpolnjevala zahteve trga. Če bi družba Infratil uveljavljala prodajno opcijo, bi moralo mesto Lübeck kriti vse stroške in izgube iz obratovanja letališča Lübeck od 31. decembra 2008. Letališča ne bi bilo mogoče v kratkem prodati zasebnemu vlagatelju, mesto Lübeck pa ni imelo možnosti zapreti letališča zaradi obveznosti po javnem pravu in iz finančnih razlogov. Poleg tega bi odhod družbe Infratil verjetno povzročil, da bi družba Ryanair zmanjšala obseg svojih storitev na letališču Lübeck ali jih prenehala zagotavljati. Zato je družba Infratil navedla, da bi bile izgube iz poslovanja družbe FLG večje, če bi družba Infratil uveljavila svojo prodajno opcijo.

| (131) | Po navedbah družbe Infratil je razlika med plačano ceno prodajne opcije v skladu z dodatnim sporazumom iz leta 2009 in ceno prodajne opcije, ki bi jo bilo treba plačati januarja 2009, temeljila na uspešnosti, o kateri sta se dogovorili stranki. Mesto Lübeck bi moralo v primeru deprivatizacije kriti vse razen dveh dodatnih zneskov, kar privede do zaključka, da je bil dodatni sporazum iz leta 2009 najbolj gospodarna („wirtschaftlich“) odločitev. |
| --- | --- |

(131)

Po navedbah družbe Infratil je razlika med plačano ceno prodajne opcije v skladu z dodatnim sporazumom iz leta 2009 in ceno prodajne opcije, ki bi jo bilo treba plačati januarja 2009, temeljila na uspešnosti, o kateri sta se dogovorili stranki. Mesto Lübeck bi moralo v primeru deprivatizacije kriti vse razen dveh dodatnih zneskov, kar privede do zaključka, da je bil dodatni sporazum iz leta 2009 najbolj gospodarna („wirtschaftlich“) odločitev.

wirtschaftlich

| (132) | Družba Infratil je trdila tudi, da dodatni zneski niso predstavljali prednosti zanjo. Prvič, družbi Infratil ne bi bilo treba dodatno pokriti izgub v letu 2009, če bi uveljavila svojo prodajno opcijo. Drugič, obveznosti mesta Lübeck za plačilo obresti na delničarska posojila v obdobju od 1. januarja 2009 do 22. oktobra 2009 ni mogoče šteti za gospodarsko prednost, saj bi družba Infratil lahko ustvarila enake ali celo višje donose iz izkupička prodajne opcije januarja 2009. Po hipotetičnem scenariju bi družba Infratil uporabila izkupiček za odplačilo obstoječih dolgov, da bi prihranila obresti. Poleg tega družbi Infratil ni bila omogočena nobena prednost, ker se od letališča Lübeck ni pričakovalo, da bo v kratkem roku ustvarilo dobiček, temveč da bo še naprej ustvarjalo izgubo. |
| --- | --- |

(132)

Družba Infratil je trdila tudi, da dodatni zneski niso predstavljali prednosti zanjo. Prvič, družbi Infratil ne bi bilo treba dodatno pokriti izgub v letu 2009, če bi uveljavila svojo prodajno opcijo. Drugič, obveznosti mesta Lübeck za plačilo obresti na delničarska posojila v obdobju od 1. januarja 2009 do 22. oktobra 2009 ni mogoče šteti za gospodarsko prednost, saj bi družba Infratil lahko ustvarila enake ali celo višje donose iz izkupička prodajne opcije januarja 2009. Po hipotetičnem scenariju bi družba Infratil uporabila izkupiček za odplačilo obstoječih dolgov, da bi prihranila obresti. Poleg tega družbi Infratil ni bila omogočena nobena prednost, ker se od letališča Lübeck ni pričakovalo, da bo v kratkem roku ustvarilo dobiček, temveč da bo še naprej ustvarjalo izgubo.

| (133) | Družba Infratil je trdila, da ji uveljavljanje prodajne opcije ni omogočilo, da bi povsem povrnila stanje ex quo ante, ker je morala brez nadomestila pokriti nekatere izgube (razliko med odobrenimi izgubami iz poslovanja in dejanskimi izgubami iz poslovanja). |
| --- | --- |

(133)

Družba Infratil je trdila, da ji uveljavljanje prodajne opcije ni omogočilo, da bi povsem povrnila stanje ex quo ante, ker je morala brez nadomestila pokriti nekatere izgube (razliko med odobrenimi izgubami iz poslovanja in dejanskimi izgubami iz poslovanja).

ex quo ante

| (134) | Tudi če bi Komisija ugotovila, da so ponovna pogajanja o prodajni opciji pomenila državno pomoč, družba Infratil meni, da je skladna z notranjim trgom. Če bi Komisija ugotovila, da je mesto Lübeck dodelilo pomoč družbi Infratil s tem, ko je prevzelo izgube, ki so nastale družbi FLG leta 2009, bi po mnenju družbe Infratil ta pomoč bila zgolj nadomestilo za izgube, nastale pri opravljanju storitev splošnega gospodarskega pomena. |
| --- | --- |

(134)

Tudi če bi Komisija ugotovila, da so ponovna pogajanja o prodajni opciji pomenila državno pomoč, družba Infratil meni, da je skladna z notranjim trgom. Če bi Komisija ugotovila, da je mesto Lübeck dodelilo pomoč družbi Infratil s tem, ko je prevzelo izgube, ki so nastale družbi FLG leta 2009, bi po mnenju družbe Infratil ta pomoč bila zgolj nadomestilo za izgube, nastale pri opravljanju storitev splošnega gospodarskega pomena.

5.2.2.2   Mesto Lübeck

Mesto Lübeck

| (135) | Mesto Lübeck je trdilo, da je bil sporazum o prevzemu izgub najcenejša in najmanj tvegana možnost. To zlasti utemeljuje na podlagi pravne obveznosti mesta Lübeck za upravljanje letališča v skladu z odstavkom 45(1) nemške uredbe o dovoljenju za zračni promet (Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung, v nadaljnjem besedilu: LuftVZO). Zaprtje letališča torej ne bi bilo mogoče. Poleg tega bi zaprtje letališča terjalo preveč časa in sredstev. |
| --- | --- |

(135)

Mesto Lübeck je trdilo, da je bil sporazum o prevzemu izgub najcenejša in najmanj tvegana možnost. To zlasti utemeljuje na podlagi pravne obveznosti mesta Lübeck za upravljanje letališča v skladu z odstavkom 45(1) nemške uredbe o dovoljenju za zračni promet (Luftverkehrs-Zulassungs-Ordnung, v nadaljnjem besedilu: LuftVZO). Zaprtje letališča torej ne bi bilo mogoče. Poleg tega bi zaprtje letališča terjalo preveč časa in sredstev.

| (136) | Mesto Lübeck je tudi opomnilo Komisijo, da ne mesto Lübeck ne družba Infratil nista imela predhodnih izkušenj s privatizacijo letališča. To lahko privede do nekaterih napačnih izračunov, nikakor pa ne do zaključka, da katera koli stranka ni ravnala v skladu s tržnimi načeli. Poleg tega je mesto Lübeck trdilo, da je družba Infratil edini ponudnik v okviru privatizacije, kar je zmanjšalo pogajalsko moč mesta Lübeck. |
| --- | --- |

(136)

Mesto Lübeck je tudi opomnilo Komisijo, da ne mesto Lübeck ne družba Infratil nista imela predhodnih izkušenj s privatizacijo letališča. To lahko privede do nekaterih napačnih izračunov, nikakor pa ne do zaključka, da katera koli stranka ni ravnala v skladu s tržnimi načeli. Poleg tega je mesto Lübeck trdilo, da je družba Infratil edini ponudnik v okviru privatizacije, kar je zmanjšalo pogajalsko moč mesta Lübeck.

5.2.2.3   Schutzgemeinschaft

Schutzgemeinschaft

| (137) | Organizacija SGF je trdila, da dodatni sporazum iz leta 2009 pomeni novo pomoč, ki daje družbi Infratil prednost. Trdila je tudi, da pomoč presega prag de minimis in bi morala biti priglašena, česar pa Nemčija ni storila. |
| --- | --- |

(137)

Organizacija SGF je trdila, da dodatni sporazum iz leta 2009 pomeni novo pomoč, ki daje družbi Infratil prednost. Trdila je tudi, da pomoč presega prag de minimis in bi morala biti priglašena, česar pa Nemčija ni storila.

de minimis

| (138) | Po navedbah organizacije SGF je družba Infratil nedvomno pridobila prednost z dodatnim sporazumom iz leta 2009. Glede preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu je organizacija SGF izpostavila, da ne bi smeli upoštevati pozitivnega vpliva sporazuma na regijo. V tem okviru je organizacija SGF dejala, da ni bilo obetov za donosnost letališča Lübeck. Organizacija SGF je dodala, da bi lahko zaradi koncesij družbe Infratil družba FLG preprečila insolventnost samo v začetku leta 2008. Organizacija SGF se ni strinjala s tem, da je bil opravljen preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu, saj noben zasebni vlagatelj ne bi bil pripravljen še naprej poslovati s takšnimi izgubami, kar kaže uveljavitev prodajne opcije družbe Infratil. |
| --- | --- |

(138)

Po navedbah organizacije SGF je družba Infratil nedvomno pridobila prednost z dodatnim sporazumom iz leta 2009. Glede preskusa udeleženca v tržnem gospodarstvu je organizacija SGF izpostavila, da ne bi smeli upoštevati pozitivnega vpliva sporazuma na regijo. V tem okviru je organizacija SGF dejala, da ni bilo obetov za donosnost letališča Lübeck. Organizacija SGF je dodala, da bi lahko zaradi koncesij družbe Infratil družba FLG preprečila insolventnost samo v začetku leta 2008. Organizacija SGF se ni strinjala s tem, da je bil opravljen preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu, saj noben zasebni vlagatelj ne bi bil pripravljen še naprej poslovati s takšnimi izgubami, kar kaže uveljavitev prodajne opcije družbe Infratil.

| (139) | V zvezi z zaprtjem letališča je organizacija SGF trdila, da ima hamburško letališče zadostne zmogljivosti za obratovanje brez letališča Lübeck kot rezervnega letališča. Organizacija SGF je še dodala, da je družba FLG previsoko ocenila stroške zaprtja. Preglednica 5 je veljala za bolj realno, čeprav po mnenju organizacije SGF morda vseeno podaja previsoke vrednosti.

  Preglednica 5


  Stroški zaprtja letališča Lübeck, kot jih je navedla organizacija Schutzgemeinschaft







  Stroški | V tisoč EUR |
| --- | --- | --- |
| Stroški upravitelja | [...] |
| Tekoče izgube za začasno nadaljevanje do leta 2010/2011 | [...] |
| Socialni načrt | [...] |
| Povračilo subvencij | [...] |
| Stroški revizorja | [...] |

(139)

V zvezi z zaprtjem letališča je organizacija SGF trdila, da ima hamburško letališče zadostne zmogljivosti za obratovanje brez letališča Lübeck kot rezervnega letališča. Organizacija SGF je še dodala, da je družba FLG previsoko ocenila stroške zaprtja. Preglednica 5 je veljala za bolj realno, čeprav po mnenju organizacije SGF morda vseeno podaja previsoke vrednosti.

Preglednica 5

Preglednica 5

Stroški zaprtja letališča Lübeck, kot jih je navedla organizacija Schutzgemeinschaft

Stroški zaprtja letališča Lübeck, kot jih je navedla organizacija Schutzgemeinschaft

Stroški

V tisoč EUR

Stroški upravitelja

[...]

Tekoče izgube za začasno nadaljevanje do leta 2010/2011

[...]

Socialni načrt

[...]

Povračilo subvencij

[...]

Stroški revizorja

[...]

| (140) | Poleg tega organizacija SGF dvomi v dolžnost upravljanja letališča kot javno službo, kajti dovoljenje za upravljanje letališča ne pomeni, da gre za storitev splošnega gospodarskega pomena. Takšno dovoljenje se lahko prekliče. |
| --- | --- |

(140)

Poleg tega organizacija SGF dvomi v dolžnost upravljanja letališča kot javno službo, kajti dovoljenje za upravljanje letališča ne pomeni, da gre za storitev splošnega gospodarskega pomena. Takšno dovoljenje se lahko prekliče.

5.2.2.4   Ryanair

Ryanair

| (141) | Družba Ryanair je trdila, da bi lahko razlika med cenama prodajne opcije, dogovorjenima v letih 2005 in 2009, in dejansko ceno prodajne opcije, ki jo je plačalo mesto Lübeck, nastala zaradi številnih dejavnikov, kot so gibanja cen premoženja. Gospodarske razmere, ki so prevladovale v letu 2005, so bile mnogo boljše kot leta 2009 in razlika v ceni bi bila lahko odraz navedenega. |
| --- | --- |

(141)

Družba Ryanair je trdila, da bi lahko razlika med cenama prodajne opcije, dogovorjenima v letih 2005 in 2009, in dejansko ceno prodajne opcije, ki jo je plačalo mesto Lübeck, nastala zaradi številnih dejavnikov, kot so gibanja cen premoženja. Gospodarske razmere, ki so prevladovale v letu 2005, so bile mnogo boljše kot leta 2009 in razlika v ceni bi bila lahko odraz navedenega.

5.3   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

5.3.1   
  Sporazum iz leta 2000

Sporazum iz leta 2000

5.3.1.1   Ryanair

Ryanair

| (142) | Družba Ryanair je navedla, da je bila pogodba z družbo FLG sklenjena na podlagi gospodarskih vidikov. Letališče Lübeck je veljalo za uspešno delujoče letališče, sekundarno letališču Hamburg, in Lübeck sam je štel za dragoceno kulturno destinacijo. Poleg tega so bile na letališču Lübeck uvedene storitve za zagotovitev nizke stroškovne osnove in demografsko analizo, da bi ugotovili, ali novo letališče obdaja dovolj zaledja. Čeprav družba Ryanair ni mogla posredovati poslovnega načrta, da bi utemeljila svojo odločitev o začetku opravljanja storitev na letališču Lübeck, je poudarila, da se takšen poslovni načrt običajno ne zahteva za zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Družba Ryanair je pojasnila, da je prenehala opravljati storitve na letališču Lübeck zaradi poslovnih razlogov, med drugim zaradi povečanja stroškov in ker je bil donos manjši, kot je bilo pričakovano (zaradi gospodarske recesije). |
| --- | --- |

(142)

Družba Ryanair je navedla, da je bila pogodba z družbo FLG sklenjena na podlagi gospodarskih vidikov. Letališče Lübeck je veljalo za uspešno delujoče letališče, sekundarno letališču Hamburg, in Lübeck sam je štel za dragoceno kulturno destinacijo. Poleg tega so bile na letališču Lübeck uvedene storitve za zagotovitev nizke stroškovne osnove in demografsko analizo, da bi ugotovili, ali novo letališče obdaja dovolj zaledja. Čeprav družba Ryanair ni mogla posredovati poslovnega načrta, da bi utemeljila svojo odločitev o začetku opravljanja storitev na letališču Lübeck, je poudarila, da se takšen poslovni načrt običajno ne zahteva za zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Družba Ryanair je pojasnila, da je prenehala opravljati storitve na letališču Lübeck zaradi poslovnih razlogov, med drugim zaradi povečanja stroškov in ker je bil donos manjši, kot je bilo pričakovano (zaradi gospodarske recesije).

| (143) | Družba Ryanair je navedla, da so regionalna letališča v Uniji v težkem tržnem položaju. Zato je treba upoštevati prihodke letališča iz letalskih in neletalskih dejavnosti, kar se imenuje „pristop enojnega obračunavanja“. Ker je za pogodbe z družbo Ryanair značilno, da obetajo veliko število potnikov, ti poslovni odnosi pogosto pripomorejo k večji prepoznavnosti letališča in privabijo druge letalske prevoznike kakor tudi trgovce na drobno in druge ponudnike storitev. Poleg tega je družba Ryanair navedla, da so obstajali trdni dokazi, da bi večje število potnikov povzročilo povečanje prihodkov iz neletalskih dejavnosti. V dokaz je družba Ryanair predložila naslednjo preglednico:

  Preglednica 6


  Prihodki iz neletalskih dejavnosti kot odstotek skupnih prihodkov na izbranih letališčih







  v milijonih GBP | 2010/11 (%) |
| --- | --- | --- |
| Bournemouth | [...] |
| Liverpool | [...] |
| Leeds Bradford | [...] |
| Humberside | [...] |
| Doncaster Sheffield | [...] |
| Exeter | [...] |
| Bristol | [...] |
| Luton | [...] |
| Manchester | [...] |
| Belfast International | [...] |
| East Midlands | [...] |
| Newcastle | [...] |
| Birmingham | [...] |
| Glasgow | [...] |
| Cardiff | [...] |
| Stansted | [...] |
| Edinburgh | [...] |
| Aberdeen | [...] |
| Southampton | [...] |
| Povprečje | [...] |
| Vir: Kazalnik uspešnosti letališč v Združenem kraljestvu. |

(143)

Družba Ryanair je navedla, da so regionalna letališča v Uniji v težkem tržnem položaju. Zato je treba upoštevati prihodke letališča iz letalskih in neletalskih dejavnosti, kar se imenuje „pristop enojnega obračunavanja“. Ker je za pogodbe z družbo Ryanair značilno, da obetajo veliko število potnikov, ti poslovni odnosi pogosto pripomorejo k večji prepoznavnosti letališča in privabijo druge letalske prevoznike kakor tudi trgovce na drobno in druge ponudnike storitev. Poleg tega je družba Ryanair navedla, da so obstajali trdni dokazi, da bi večje število potnikov povzročilo povečanje prihodkov iz neletalskih dejavnosti. V dokaz je družba Ryanair predložila naslednjo preglednico:

Preglednica 6

Preglednica 6

Prihodki iz neletalskih dejavnosti kot odstotek skupnih prihodkov na izbranih letališčih

Prihodki iz neletalskih dejavnosti kot odstotek skupnih prihodkov na izbranih letališčih

v milijonih GBP

2010/11 (%)

Bournemouth

[...]

Liverpool

[...]

Leeds Bradford

[...]

Humberside

[...]

Doncaster Sheffield

[...]

Exeter

[...]

Bristol

[...]

Luton

[...]

Manchester

[...]

Belfast International

[...]

East Midlands

[...]

Newcastle

[...]

Birmingham

[...]

Glasgow

[...]

Cardiff

[...]

Stansted

[...]

Edinburgh

[...]

Aberdeen

[...]

Southampton

[...]

Povprečje

[...]

Vir: Kazalnik uspešnosti letališč v Združenem kraljestvu.

Vir

| (144) | Družba Ryanair je trdila, da z vidika vlagatelja v tržnem gospodarstvu vsaka poslovna ponudba običajno pomeni izboljšanje glede na takratne razmere, dokler pričakuje, da bodo mejne koristi presegale mejne stroške. Poleg tega je družba Ryanair zagovarjala stališče, da je treba upoštevati, da ima glede na svoj poslovni model in operativno učinkovitost znatno manjše potrebe kot drugi letalski prevozniki. |
| --- | --- |

(144)

Družba Ryanair je trdila, da z vidika vlagatelja v tržnem gospodarstvu vsaka poslovna ponudba običajno pomeni izboljšanje glede na takratne razmere, dokler pričakuje, da bodo mejne koristi presegale mejne stroške. Poleg tega je družba Ryanair zagovarjala stališče, da je treba upoštevati, da ima glede na svoj poslovni model in operativno učinkovitost znatno manjše potrebe kot drugi letalski prevozniki.

| (145) | Da bi zagotovila več dokazov, da je njen sporazum iz leta 2000 skladen s tržnimi zahtevami, je družba Ryanair izvedla primerjavo med letališči primerljive velikosti in v primerljivem položaju kot letališče Lübeck. Primerljiva letališča so Bournemouth, Grenoble, Knock, Maastricht, Nimes in Prestwick. Primerjava pristojbin, ki jih je družba Ryanair plačevala na primerljivih letališčih, je pokazala, da so bili stroški, ki jih je družba Ryanair plačevala na letališču Lübeck, na splošno višji od povprečja na primerljivih letališčih tako na potnika kot na posamezno obračanje. Družba Ryanair je pozvala Komisijo, da naj pri presoji, ali je sporazum iz leta 2000 v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, upošteva primerjalno analizo v večji meri kot analizo donosnosti. |
| --- | --- |

(145)

Da bi zagotovila več dokazov, da je njen sporazum iz leta 2000 skladen s tržnimi zahtevami, je družba Ryanair izvedla primerjavo med letališči primerljive velikosti in v primerljivem položaju kot letališče Lübeck. Primerljiva letališča so Bournemouth, Grenoble, Knock, Maastricht, Nimes in Prestwick. Primerjava pristojbin, ki jih je družba Ryanair plačevala na primerljivih letališčih, je pokazala, da so bili stroški, ki jih je družba Ryanair plačevala na letališču Lübeck, na splošno višji od povprečja na primerljivih letališčih tako na potnika kot na posamezno obračanje. Družba Ryanair je pozvala Komisijo, da naj pri presoji, ali je sporazum iz leta 2000 v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, upošteva primerjalno analizo v večji meri kot analizo donosnosti.

| (146) | V poročilu, ki ga je pripravila družba Oxera, je izračunana neto sedanja vrednost (v nadaljnjem besedilu: NSV) sporazuma iz leta 2000. V poročilu je ugotovljeno, da je NSV pozitivna v višini [...] EUR. Družba Oxera je izvedla več preverjanj občutljivosti v zvezi s tem izračunom. |
| --- | --- |

(146)

V poročilu, ki ga je pripravila družba Oxera, je izračunana neto sedanja vrednost (v nadaljnjem besedilu: NSV) sporazuma iz leta 2000. V poročilu je ugotovljeno, da je NSV pozitivna v višini [...] EUR. Družba Oxera je izvedla več preverjanj občutljivosti v zvezi s tem izračunom.

5.3.1.2   Air Berlin

Air Berlin

| (147) | Družba Air Berlin je navedla, da proge družbe Ryanair z letališča Lübeck predstavljajo neposredno konkurenco tistim, ki jih ponuja družba Air Berlin na letališču Hamburg. To velja zlasti za destinacije London, Milano in Barcelona, saj tja letita oba letalska prevoznika. |
| --- | --- |

(147)

Družba Air Berlin je navedla, da proge družbe Ryanair z letališča Lübeck predstavljajo neposredno konkurenco tistim, ki jih ponuja družba Air Berlin na letališču Hamburg. To velja zlasti za destinacije London, Milano in Barcelona, saj tja letita oba letalska prevoznika.

| (148) | Družba Air Berlin je zagovarjala stališče, da je namen tržne strategije družbe Ryanair speljati potencialne stranke drugih prevoznikov, med drugim družbe Air Berlin. Zaradi nizkih cen družbe Ryanair so se stranke preselile z letališča Hamburg na letališče Lübeck. Družba Air Berlin trdi, da je zaradi državne pomoči utrpela znatne gospodarske izgube. Morala je prenehati izvajati nekatere lete, ker jih je družba Ryanair vzporedno zagotavljala na letališču Lübeck. Poleg tega je družba Air Berlin izrazila mnenje, da težko uvede nove destinacije z letališča Hamburg, dokler podobne destinacije nudi družba Ryanair z letališča Lübeck po pretirano nizkih cenah. |
| --- | --- |

(148)

Družba Air Berlin je zagovarjala stališče, da je namen tržne strategije družbe Ryanair speljati potencialne stranke drugih prevoznikov, med drugim družbe Air Berlin. Zaradi nizkih cen družbe Ryanair so se stranke preselile z letališča Hamburg na letališče Lübeck. Družba Air Berlin trdi, da je zaradi državne pomoči utrpela znatne gospodarske izgube. Morala je prenehati izvajati nekatere lete, ker jih je družba Ryanair vzporedno zagotavljala na letališču Lübeck. Poleg tega je družba Air Berlin izrazila mnenje, da težko uvede nove destinacije z letališča Hamburg, dokler podobne destinacije nudi družba Ryanair z letališča Lübeck po pretirano nizkih cenah.

| (149) | Družba Air Berlin je omenila tudi šestdnevno zaprtje letališča Lübeck od 19. aprila 2004 v podporo svojim trditvam, da je družba Ryanair plačevala nepošteno nizke pristojbine in da je obstajala konkurenca med Hamburgom in Lübeckom. Med zaprtjem je morala družba Ryanair preseliti svoj promet z letališča Lübeck na letališče Hamburg. Zaradi višjih letaliških pristojbin na letališču Hamburg je družba Ryanair utrpela dodatne stroške v višini [...] EUR, ki jih je družba Ryanair zaračunala družbi FLG. Družba Air Berlin je poudarila, da je družba Ryanair torej že pridobila prednost v višini [...] EUR pred letalskimi prevozniki, ki so šest dni uporabljali letališče Hamburg. |
| --- | --- |

(149)

Družba Air Berlin je omenila tudi šestdnevno zaprtje letališča Lübeck od 19. aprila 2004 v podporo svojim trditvam, da je družba Ryanair plačevala nepošteno nizke pristojbine in da je obstajala konkurenca med Hamburgom in Lübeckom. Med zaprtjem je morala družba Ryanair preseliti svoj promet z letališča Lübeck na letališče Hamburg. Zaradi višjih letaliških pristojbin na letališču Hamburg je družba Ryanair utrpela dodatne stroške v višini [...] EUR, ki jih je družba Ryanair zaračunala družbi FLG. Družba Air Berlin je poudarila, da je družba Ryanair torej že pridobila prednost v višini [...] EUR pred letalskimi prevozniki, ki so šest dni uporabljali letališče Hamburg.

| (150) | Družba Air Berlin je svojo trditev podkrepila s preglednico števila potnikov in letov pred (do leta 1999) in po (od leta 2000) tem, ko je družba Ryanair začela delovati na letališču Lübeck:

  Preglednica 7


  Preglednica družbe Air Berlin, ki prikazuje število potnikov in letov | Število potnikov (osebe) | Premiki letal |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | 34 132 | [...] |
| 1998 | 60 520 | [...] |
| 1999 | 48 522 | [...] |
| 2000 | 142 586 | [...] |
| 2001 | 192 726 | [...] |
| 2002 | 244 684 | [...] |
| 2003 | 514 472 | [...] |

(150)

Družba Air Berlin je svojo trditev podkrepila s preglednico števila potnikov in letov pred (do leta 1999) in po (od leta 2000) tem, ko je družba Ryanair začela delovati na letališču Lübeck:

Preglednica 7

Preglednica 7

Preglednica družbe Air Berlin, ki prikazuje število potnikov in letov

Preglednica družbe Air Berlin, ki prikazuje število potnikov in letov

Število potnikov (osebe)

Premiki letal

1997

34 132

[...]

1998

60 520

[...]

1999

48 522

[...]

2000

142 586

[...]

2001

192 726

[...]

2002

244 684

[...]

2003

514 472

[...]

| (151) | Glede na preglednico 7 se je število potnikov znatno povečalo leta 2000, ko je začela družba Ryanair ponujati lete s tega letališča. Po navedbah družbe Air Berlin je mogoče 97 % teh potnikov pripisati družbi Ryanair. To se obravnava ob upoštevanju izgub, ki jih je družba FLG utrpela pred (do leta 1999) in po (po letu 2000) tem, ko je družba Ryanair začela delovati na letališču Lübeck:

  Preglednica 8


  Preglednica družbe Air Berlin, ki prikazuje izgube družbe FLG







  FLG | Izgube (v EUR) |
| --- | --- | --- |
| 1999 | [...] |
| 2000 | [...] |
| 2001 | [...] |
| 2002 | [...] |
| 2003 | [...] |
| Skupaj | [...] |

(151)

Glede na preglednico 7 se je število potnikov znatno povečalo leta 2000, ko je začela družba Ryanair ponujati lete s tega letališča. Po navedbah družbe Air Berlin je mogoče 97 % teh potnikov pripisati družbi Ryanair. To se obravnava ob upoštevanju izgub, ki jih je družba FLG utrpela pred (do leta 1999) in po (po letu 2000) tem, ko je družba Ryanair začela delovati na letališču Lübeck:

Preglednica 8

Preglednica 8

Preglednica družbe Air Berlin, ki prikazuje izgube družbe FLG

Preglednica družbe Air Berlin, ki prikazuje izgube družbe FLG

FLG

Izgube (v EUR)

1999

[...]

2000

[...]

2001

[...]

2002

[...]

2003

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

| (152) | Na podlagi preglednice 7 in preglednice 8 je družba Air Berlin trdila, da so se izgube v tem obdobju povečale za več kot [...] EUR, kljub temu da se je število potnikov med letoma 2002 in 2003 skoraj podvojilo. Poleg tega je družba Air Berlin navedla, da je družba FLG družbi Ryanair odobrila preferenčne pogoje, rabate ter povračila in druga plačila. Pristojbine, ki jih je plačevala družba Ryanair za uporabo letališča Lübeck, so bile nižje od pristojbin, določenih v takrat veljavnem seznamu pristojbin. Poleg tega je družba Air Berlin navedla, da je družba Ryanair zagotavljala storitev trženja neodvisno od stroškov trženja. Po navedbah družbe Air Berlin se zdijo prejemki za storitve trženja, plačani družbi Ryanair, nepovezani z dejanskimi izdatki za trženje, ki so nastali družbi Ryanair. |
| --- | --- |

(152)

Na podlagi preglednice 7 in preglednice 8 je družba Air Berlin trdila, da so se izgube v tem obdobju povečale za več kot [...] EUR, kljub temu da se je število potnikov med letoma 2002 in 2003 skoraj podvojilo. Poleg tega je družba Air Berlin navedla, da je družba FLG družbi Ryanair odobrila preferenčne pogoje, rabate ter povračila in druga plačila. Pristojbine, ki jih je plačevala družba Ryanair za uporabo letališča Lübeck, so bile nižje od pristojbin, določenih v takrat veljavnem seznamu pristojbin. Poleg tega je družba Air Berlin navedla, da je družba Ryanair zagotavljala storitev trženja neodvisno od stroškov trženja. Po navedbah družbe Air Berlin se zdijo prejemki za storitve trženja, plačani družbi Ryanair, nepovezani z dejanskimi izdatki za trženje, ki so nastali družbi Ryanair.

| (153) | Zato družba Air Berlin meni, da sporazum iz leta 2000 med družbama FLG in Ryanair ni izpolnjeval tržnih zahtev. Družba Air Berlin je mnenja, da se Lübeck upravlja bolj zaradi ciljev regionalne politike kot pa zaradi donosnosti. |
| --- | --- |

(153)

Zato družba Air Berlin meni, da sporazum iz leta 2000 med družbama FLG in Ryanair ni izpolnjeval tržnih zahtev. Družba Air Berlin je mnenja, da se Lübeck upravlja bolj zaradi ciljev regionalne politike kot pa zaradi donosnosti.

| (154) | Po mnenju družbe Air Berlin razpoložljivosti preferencialnih pogojev za družbo Ryanair v Lübecku na eni strani ter načina in razmer pogojne privatizacije letališča na drugi strani ni mogoče obravnavati ločeno. Družba Air Berlin meni, da sporazum o udeležbi z družbo Infratil ni dokaz skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, ker vključuje prodajno opcijo. Nasprotno pa družba Air Berlin meni, da bi udeleženec v tržnem gospodarstvu leta 2005 objavil nov javni razpis za letališče. |
| --- | --- |

(154)

Po mnenju družbe Air Berlin razpoložljivosti preferencialnih pogojev za družbo Ryanair v Lübecku na eni strani ter načina in razmer pogojne privatizacije letališča na drugi strani ni mogoče obravnavati ločeno. Družba Air Berlin meni, da sporazum o udeležbi z družbo Infratil ni dokaz skladnosti z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, ker vključuje prodajno opcijo. Nasprotno pa družba Air Berlin meni, da bi udeleženec v tržnem gospodarstvu leta 2005 objavil nov javni razpis za letališče.

| (155) | Poleg tega je družba Air Berlin navedla, da je bila za sporazum z družbo Ryanair odgovorna Nemčija. V skladu s statutom družbe FLG mora nadzorni svet dati soglasje za stroške, ki nastanejo zaradi uporabe letališča (12. odstavek statuta). Štiri od šestih članov nadzornega sveta izvoli mesto Lübeck. Na tej podlagi je družba Air Berlin zaključila, da bi mesto Lübeck lahko bilo odgovorno. Družba Air Berlin meni, da nekatere izjave ključnih uradnih oseb družbe FLG predstavljajo dodatne dokaze o odgovornosti za zadevni sporazum. |
| --- | --- |

(155)

Poleg tega je družba Air Berlin navedla, da je bila za sporazum z družbo Ryanair odgovorna Nemčija. V skladu s statutom družbe FLG mora nadzorni svet dati soglasje za stroške, ki nastanejo zaradi uporabe letališča (12. odstavek statuta). Štiri od šestih članov nadzornega sveta izvoli mesto Lübeck. Na tej podlagi je družba Air Berlin zaključila, da bi mesto Lübeck lahko bilo odgovorno. Družba Air Berlin meni, da nekatere izjave ključnih uradnih oseb družbe FLG predstavljajo dodatne dokaze o odgovornosti za zadevni sporazum.

5.3.1.3   Infratil

Infratil

| (156) | V zvezi z morebitno državno pomočjo, dodeljeno družbi Ryanair, je družba Infratil navedla, da je bil sporazum iz leta 2000 gospodaren in pomembno sredstvo za razvoj letališča ter povsem skladen z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Družba Infratil je bila tudi mnenja, da za sporazum iz leta 2000 in njegovo izvajanje ni odgovorno mesto Lübeck ali drug državni organ. Mesto Lübeck ali nadzorni svet ni izdal nobene odredbe ali smernic za sprejetje sporazuma iz leta 2000 ter ni nadzoroval tega sprejetja. |
| --- | --- |

(156)

V zvezi z morebitno državno pomočjo, dodeljeno družbi Ryanair, je družba Infratil navedla, da je bil sporazum iz leta 2000 gospodaren in pomembno sredstvo za razvoj letališča ter povsem skladen z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. Družba Infratil je bila tudi mnenja, da za sporazum iz leta 2000 in njegovo izvajanje ni odgovorno mesto Lübeck ali drug državni organ. Mesto Lübeck ali nadzorni svet ni izdal nobene odredbe ali smernic za sprejetje sporazuma iz leta 2000 ter ni nadzoroval tega sprejetja.

5.3.1.4   Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften

Bundesverband der Deutschen Fluggesellschaften

| (157) | Združenje BDF meni, da pogoji, ki jih je družbi Ryanair ponudila družba FLG, niso združljivi z notranjim trgom, saj ne izpolnjujejo zahtev po preglednosti in nediskriminaciji ter ne vsebujejo sankcij v primeru, da družba Ryanair ne izpolni svojih obveznosti iz sporazuma iz leta 2000. |
| --- | --- |

(157)

Združenje BDF meni, da pogoji, ki jih je družbi Ryanair ponudila družba FLG, niso združljivi z notranjim trgom, saj ne izpolnjujejo zahtev po preglednosti in nediskriminaciji ter ne vsebujejo sankcij v primeru, da družba Ryanair ne izpolni svojih obveznosti iz sporazuma iz leta 2000.

| (158) | Po navedbah združenja BDF diskriminacijska odstopanja od dejanskega seznama pristojbin v korist enega letalskega prevoznika povzročijo močno izkrivljanje konkurence in subvencionirano prerazporeditev potnikov v isti aglomeraciji, kar ni smiselno za celotno gospodarstvo. Poleg tega je združenje BDF navedlo, da je treba ukrep, za katerega ni mogoče izključiti, da vključuje državno pomoč, priglasiti Komisiji. Združenje BDF je navedlo, da je pod določenimi pogoji s pravnega vidika mogoče zapreti nemško letališče na zahtevo upravljavca. |
| --- | --- |

(158)

Po navedbah združenja BDF diskriminacijska odstopanja od dejanskega seznama pristojbin v korist enega letalskega prevoznika povzročijo močno izkrivljanje konkurence in subvencionirano prerazporeditev potnikov v isti aglomeraciji, kar ni smiselno za celotno gospodarstvo. Poleg tega je združenje BDF navedlo, da je treba ukrep, za katerega ni mogoče izključiti, da vključuje državno pomoč, priglasiti Komisiji. Združenje BDF je navedlo, da je pod določenimi pogoji s pravnega vidika mogoče zapreti nemško letališče na zahtevo upravljavca.

5.3.2   
  Sporazumi iz leta 2010

Sporazumi iz leta 2010

5.3.2.1   Flughafen Lübeck GmbH

Flughafen Lübeck GmbH

| (159) | Družba FLG je navedla, da za ukrep ni odgovorna Nemčija, kajti o sporazumih iz leta 2010 se je družba FLG pogajala samostojno. |
| --- | --- |

(159)

Družba FLG je navedla, da za ukrep ni odgovorna Nemčija, kajti o sporazumih iz leta 2010 se je družba FLG pogajala samostojno.

5.3.2.2   Ryanair

Ryanair

| (160) | Družba Ryanair je trdila, da za sporazume iz leta 2010 ni odgovorna država. |
| --- | --- |

(160)

Družba Ryanair je trdila, da za sporazume iz leta 2010 ni odgovorna država.

| (161) | Družba Ryanair je navedla, da sta spremno pismo št. 1 in spremno pismo št. 2 zgolj kratki spremni pismi, ki podaljšujeta trajanje obstoječih dogovorov po sporazumu z družbo Ryanair iz leta 2000. Edini novi element je poslovno dogovorjena prilagoditev podpore za trženje v spremnem pismu št. 1. Družba Ryanair je zato navedla, da so posledice dveh spremnih pisem zajete v njenih navedbah glede sporazuma iz leta 2000. |
| --- | --- |

(161)

Družba Ryanair je navedla, da sta spremno pismo št. 1 in spremno pismo št. 2 zgolj kratki spremni pismi, ki podaljšujeta trajanje obstoječih dogovorov po sporazumu z družbo Ryanair iz leta 2000. Edini novi element je poslovno dogovorjena prilagoditev podpore za trženje v spremnem pismu št. 1. Družba Ryanair je zato navedla, da so posledice dveh spremnih pisem zajete v njenih navedbah glede sporazuma iz leta 2000.

| (162) | Družba Ryanair je predložila poročilo, ki ga je pripravila družba Oxera (30), v katerem je ocenjena pričakovana donosnost spremnega pisma št. 1 in spremnega pisma št. 2 na podlagi poslovnega načrta iz leta 2009 (31), ki ga je pripravilo letališče Lübeck pred podpisom spremnega pisma št. 1 in spremnega pisma št. 2. V poročilu jenavedeno, da naj bi bili na podlagi razumnih predpostavk v času podpisa spremnih pisem le-ti predvidoma dovolj donosni. Letališče, ki ravna kot udeleženec v tržnem gospodarstvu, bi ponudilo podobne pogoje. Po navedbah družbe Oxera to velja tudi, če bi se pogodba o storitvah trženja iz leta 2010 obravnavala skupaj s spremnima pismoma iz marca in oktobra 2010. Stroški trženja letališča Lübeck so bili zato vključeni v oceno. |
| --- | --- |

(162)

Družba Ryanair je predložila poročilo, ki ga je pripravila družba Oxera (30), v katerem je ocenjena pričakovana donosnost spremnega pisma št. 1 in spremnega pisma št. 2 na podlagi poslovnega načrta iz leta 2009 (31), ki ga je pripravilo letališče Lübeck pred podpisom spremnega pisma št. 1 in spremnega pisma št. 2. V poročilu jenavedeno, da naj bi bili na podlagi razumnih predpostavk v času podpisa spremnih pisem le-ti predvidoma dovolj donosni. Letališče, ki ravna kot udeleženec v tržnem gospodarstvu, bi ponudilo podobne pogoje. Po navedbah družbe Oxera to velja tudi, če bi se pogodba o storitvah trženja iz leta 2010 obravnavala skupaj s spremnima pismoma iz marca in oktobra 2010. Stroški trženja letališča Lübeck so bili zato vključeni v oceno.

30

31

5.3.2.3   Air Berlin

Air Berlin

| (163) | Družba Air Berlin je izpostavila, da so bili leta 2010 podpisani trije sporazumi: spremno pismo št. 1, spremno pismo št. 2 in pogodba o storitvah trženja iz leta 2010. Komisija bi morala v svoji oceni upoštevati vse sporazume iz leta 2010. |
| --- | --- |

(163)

Družba Air Berlin je izpostavila, da so bili leta 2010 podpisani trije sporazumi: spremno pismo št. 1, spremno pismo št. 2 in pogodba o storitvah trženja iz leta 2010. Komisija bi morala v svoji oceni upoštevati vse sporazume iz leta 2010.

5.4   PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV ZRAKOPLOVOV NA LETALIŠČU

PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV ZRAKOPLOVOV NA LETALIŠČU

RYANAIR IN WIZZ AIR

| (164) | Družbi Ryanair in Wizz Air sta trdili, da na podlagi sodbe v zadevi Stardust Marine (32) vse domnevne pomoči, ki jo je letališče Lübeck dodelilo družbi Wizz Air ter drugim letalskim prevoznikom, ni mogoče pripisati nemški državi. Družba Wizz Air trdi, da čeprav je bilo mesto Lübeck edini lastnik letališča v zadevnem obdobju, to ni dovolj za potrditev kakršne koli odgovornosti države. Po navedbah družbe Wizz Air je bila nezmožnost pripisa odgovornosti Nemčiji še očitnejša v času, ko je bila družba Infratil lastnica 90 % delnic družbe FLG. |
| --- | --- |

(164)

Družbi Ryanair in Wizz Air sta trdili, da na podlagi sodbe v zadevi Stardust Marine (32) vse domnevne pomoči, ki jo je letališče Lübeck dodelilo družbi Wizz Air ter drugim letalskim prevoznikom, ni mogoče pripisati nemški državi. Družba Wizz Air trdi, da čeprav je bilo mesto Lübeck edini lastnik letališča v zadevnem obdobju, to ni dovolj za potrditev kakršne koli odgovornosti države. Po navedbah družbe Wizz Air je bila nezmožnost pripisa odgovornosti Nemčiji še očitnejša v času, ko je bila družba Infratil lastnica 90 % delnic družbe FLG.

32

| (165) | Družbi Ryanair in Wizz Air sta navedli, da te pristojbine in morebitni popusti predstavljajo zanemarljiv delež stroškov letalskega prevoznika pri poslovanju z letališčem. Po navedbah družbe Ryanair teh pristojbin ni mogoče ocenjevati ločeno, saj ne obstaja maloprodajni trg za razledenitev. Popust za razledenitev verjetno lahko odtehtajo komercialne koristi, ki jih letališče pridobi drugje v okviru pogajanj. Družba Ryanair je citirala sodbo v zadevi Charleroi, ki potrjuje, da „pa je pri uporabi načela zasebnega vlagatelja gospodarski posel treba presojati kot celoto“ (33). |
| --- | --- |

(165)

Družbi Ryanair in Wizz Air sta navedli, da te pristojbine in morebitni popusti predstavljajo zanemarljiv delež stroškov letalskega prevoznika pri poslovanju z letališčem. Po navedbah družbe Ryanair teh pristojbin ni mogoče ocenjevati ločeno, saj ne obstaja maloprodajni trg za razledenitev. Popust za razledenitev verjetno lahko odtehtajo komercialne koristi, ki jih letališče pridobi drugje v okviru pogajanj. Družba Ryanair je citirala sodbo v zadevi Charleroi, ki potrjuje, da „pa je pri uporabi načela zasebnega vlagatelja gospodarski posel treba presojati kot celoto“ (33).

33

| (166) | Nazadnje sta družbi Ryanair in Wizzair navedli, da je bila cena tekočine za razledenitev, ki je bila zaračunana na letališču Lübeck, standardna cena, ki se zaračunava na javnih in zasebnih letališčih. |
| --- | --- |

(166)

Nazadnje sta družbi Ryanair in Wizzair navedli, da je bila cena tekočine za razledenitev, ki je bila zaračunana na letališču Lübeck, standardna cena, ki se zaračunava na javnih in zasebnih letališčih.

6.   PRIPOMBE NEMČIJE GLEDE TRETJIH OSEB

PRIPOMBE NEMČIJE GLEDE TRETJIH OSEB

6.1   PRIPOMBE O NAVEDBAH DRUŽBE RYANAIR

PRIPOMBE O NAVEDBAH DRUŽBE RYANAIR

| (167) | Po trditvah Nemčije je iz navedb družbe Ryanair razvidno, da je družba FLG ravnala v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

(167)

Po trditvah Nemčije je iz navedb družbe Ryanair razvidno, da je družba FLG ravnala v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu.

| (168) | Nemčija je poudarila predvsem uporabnost pristopa družbe Ryanair k dokazovanju skladnosti sporazuma s trgom prek analize donosnosti in primerjalne analize. |
| --- | --- |

(168)

Nemčija je poudarila predvsem uporabnost pristopa družbe Ryanair k dokazovanju skladnosti sporazuma s trgom prek analize donosnosti in primerjalne analize.

| (169) | Po navedbah Nemčije spremno pismo št. 1 in spremno pismo št. 2 nista pomembni za sedanjo preiskavo. Prvič, spremnih pisem iz marca in oktobra 2010 ni mogoče pripisati državi, saj se je družba FLG o njiju samostojno pogajala in ju sklenila brez vmešavanja mesta Lübeck. Drugič, kar zadeva spremno pismo št. 2, je Nemčija izpostavila, da je predstavljalo le podaljšanje sporazuma iz leta 2000 in torej ni vsebovalo nobenih vsebinskih sprememb. Zato vsi vidiki glede sporazuma iz leta 2000 veljajo tudi za spremni pismi. |
| --- | --- |

(169)

Po navedbah Nemčije spremno pismo št. 1 in spremno pismo št. 2 nista pomembni za sedanjo preiskavo. Prvič, spremnih pisem iz marca in oktobra 2010 ni mogoče pripisati državi, saj se je družba FLG o njiju samostojno pogajala in ju sklenila brez vmešavanja mesta Lübeck. Drugič, kar zadeva spremno pismo št. 2, je Nemčija izpostavila, da je predstavljalo le podaljšanje sporazuma iz leta 2000 in torej ni vsebovalo nobenih vsebinskih sprememb. Zato vsi vidiki glede sporazuma iz leta 2000 veljajo tudi za spremni pismi.

| (170) | Nemčija je navedla, da ne razume, zakaj bi morala biti pogodba o storitvah trženja iz leta 2010 vključena v sedanjo preiskavo, saj ne zajema nobenih javnih sredstev. Stroške, določene v pogodbi o storitvah trženja iz leta 2010, je krila IHK Lübeck. Poleg tega je Nemčija pripomnila, da se lahko pogodba o storitvah trženja iz leta 2010 šteje za skladno s tržnimi standardi. To dokazuje tudi ugotovitev, da so se družbi FLG zaračunali manjši stroški kot drugim letališčem s podobno pogodbo. Še več, pogodba o storitvah trženja iz leta 2010 z letališčem Lübeck je temeljila na obljubi družbe Ryanair, da bo med svoje destinacije dodala dva kraja. |
| --- | --- |

(170)

Nemčija je navedla, da ne razume, zakaj bi morala biti pogodba o storitvah trženja iz leta 2010 vključena v sedanjo preiskavo, saj ne zajema nobenih javnih sredstev. Stroške, določene v pogodbi o storitvah trženja iz leta 2010, je krila IHK Lübeck. Poleg tega je Nemčija pripomnila, da se lahko pogodba o storitvah trženja iz leta 2010 šteje za skladno s tržnimi standardi. To dokazuje tudi ugotovitev, da so se družbi FLG zaračunali manjši stroški kot drugim letališčem s podobno pogodbo. Še več, pogodba o storitvah trženja iz leta 2010 z letališčem Lübeck je temeljila na obljubi družbe Ryanair, da bo med svoje destinacije dodala dva kraja.

| (171) | Nemčija je dodala še eno točko, in sicer funkcijo, ki jo je imelo letališče Lübeck kot rezervno letališče za letališče Hamburg in kot potrebna infrastruktura za prebivalstvo severne Nemčije. |
| --- | --- |

(171)

Nemčija je dodala še eno točko, in sicer funkcijo, ki jo je imelo letališče Lübeck kot rezervno letališče za letališče Hamburg in kot potrebna infrastruktura za prebivalstvo severne Nemčije.

6.2   PRIPOMBE O NAVEDBAH ORGANIZACIJE SGF

PRIPOMBE O NAVEDBAH ORGANIZACIJE SGF

| (172) | Nemčija je navedla, da organizacija SGF ni bila zainteresirana stranka v smislu člena 108(2) PDEU in člena 1(h) Uredbe (ES) št. 659/1999, zato ni imela pravice podajati pripomb. Člani SGF so le lastniki zemljišč v bližini letališča in se zato želijo znebiti motenj, ki nastajajo zaradi obratovanja letališča. Toda za take cilje si je treba prizadevati z nacionalnimi pravnimi sredstvi. |
| --- | --- |

(172)

Nemčija je navedla, da organizacija SGF ni bila zainteresirana stranka v smislu člena 108(2) PDEU in člena 1(h) Uredbe (ES) št. 659/1999, zato ni imela pravice podajati pripomb. Člani SGF so le lastniki zemljišč v bližini letališča in se zato želijo znebiti motenj, ki nastajajo zaradi obratovanja letališča. Toda za take cilje si je treba prizadevati z nacionalnimi pravnimi sredstvi.

| (173) | Poleg tega je Nemčija trdila, da so navedbe organizacije SGF vsebinsko netočne. Prvič, Nemčija se ne strinja z izjavo organizacije SGF, da letališče Lübeck ne opravlja javne službe. Organizacija SGF je trdila, da se letališče upravlja v splošnem interesu samo v obsegu interesov „splošnega letalstva“. Nemčija se ne strinja s to izjavo, saj je letališče Lübeck dolžno obratovati zaradi infrastrukturnih nalog javnih služb in kot rezerva za letališče Hamburg. Slednje je bilo uradno določeno v konceptu zračnega prometa severne Nemčije („Norddeutsches Luftverkehrskonzept“). |
| --- | --- |

(173)

Poleg tega je Nemčija trdila, da so navedbe organizacije SGF vsebinsko netočne. Prvič, Nemčija se ne strinja z izjavo organizacije SGF, da letališče Lübeck ne opravlja javne službe. Organizacija SGF je trdila, da se letališče upravlja v splošnem interesu samo v obsegu interesov „splošnega letalstva“. Nemčija se ne strinja s to izjavo, saj je letališče Lübeck dolžno obratovati zaradi infrastrukturnih nalog javnih služb in kot rezerva za letališče Hamburg. Slednje je bilo uradno določeno v konceptu zračnega prometa severne Nemčije („Norddeutsches Luftverkehrskonzept“).

| (174) | V zvezi z zakupno pogodbo je Nemčija ponovila svoje stališče, da družba FLG ni imela prednosti na podlagi stare zakupne pogodbe do konca leta 2005 niti nove zakupne pogodbe od leta 2006. |
| --- | --- |

(174)

V zvezi z zakupno pogodbo je Nemčija ponovila svoje stališče, da družba FLG ni imela prednosti na podlagi stare zakupne pogodbe do konca leta 2005 niti nove zakupne pogodbe od leta 2006.

| (175) | Nemčija je nadalje podala pripombe o navedbah organizacije SGF glede naložb v infrastrukturo. Nemčija je navedla, da je sklep o odobritvi načrta zgolj administrativno orodje, ki se lahko izda za nazaj in ni predpogoj za odobritev financiranja ter ne vpliva na konkurenco. Poleg tega se Nemčija ne strinja s kategorizacijo naložb organizacije SGF kot vzdrževalnih ukrepov namesto ukrepov za izboljšanje prometne funkcije letališča. Nemčija je trdila, da so ukrepi potrebni za skladnost z nacionalnimi in mednarodnimi predpisi. Po mnenju Nemčije dejstvo, da je družba Ryanair največji uporabnik letališča, ne vodi do zaključka, da uživa prednost. |
| --- | --- |

(175)

Nemčija je nadalje podala pripombe o navedbah organizacije SGF glede naložb v infrastrukturo. Nemčija je navedla, da je sklep o odobritvi načrta zgolj administrativno orodje, ki se lahko izda za nazaj in ni predpogoj za odobritev financiranja ter ne vpliva na konkurenco. Poleg tega se Nemčija ne strinja s kategorizacijo naložb organizacije SGF kot vzdrževalnih ukrepov namesto ukrepov za izboljšanje prometne funkcije letališča. Nemčija je trdila, da so ukrepi potrebni za skladnost z nacionalnimi in mednarodnimi predpisi. Po mnenju Nemčije dejstvo, da je družba Ryanair največji uporabnik letališča, ne vodi do zaključka, da uživa prednost.

| (176) | Glede izračunov organizacije SGF v zvezi s srednjeročnimi perspektivami letališča Lübeck je Nemčija navedla, da so predložene ugotovitve netočne. Nemčija trdi, da je dokazano, da so v času naložbe obstajale optimistične srednjeročne perspektive, kot Komisija potrjuje v svojem sklepu o začetku postopka iz leta 2007. |
| --- | --- |

(176)

Glede izračunov organizacije SGF v zvezi s srednjeročnimi perspektivami letališča Lübeck je Nemčija navedla, da so predložene ugotovitve netočne. Nemčija trdi, da je dokazano, da so v času naložbe obstajale optimistične srednjeročne perspektive, kot Komisija potrjuje v svojem sklepu o začetku postopka iz leta 2007.

| (177) | Nemčija je tudi podala pripombo na trditve organizacije SGF, da je bila družba FLG „podjetje v težavah“. Nemčija meni, da je vsaka utemeljitev organizacije SGF na podlagi smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah brezpredmetna. Po navedbah Nemčije se te smernice ne uporabljajo, ker dodeljene ugodnosti sploh ne pomenijo državne pomoči. Ugodnosti niso bile nikoli opredeljene kot pomoč za reševanje in prestrukturiranje, sicer bi morale biti odobrene v skladu z drugimi smernicami. |
| --- | --- |

(177)

Nemčija je tudi podala pripombo na trditve organizacije SGF, da je bila družba FLG „podjetje v težavah“. Nemčija meni, da je vsaka utemeljitev organizacije SGF na podlagi smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah brezpredmetna. Po navedbah Nemčije se te smernice ne uporabljajo, ker dodeljene ugodnosti sploh ne pomenijo državne pomoči. Ugodnosti niso bile nikoli opredeljene kot pomoč za reševanje in prestrukturiranje, sicer bi morale biti odobrene v skladu z drugimi smernicami.

| (178) | Nemčija se ne strinja z navedbo organizacije SGF, da je mesto Lübeck trdilo, da zaprtje letališča ni mogoče in da ni pomislilo na to možnost. Nemčija je navedla, da je mesto Lübeck obravnavalo to možnost, vendar se zanjo ni odločilo, ker so izračuni pripeljali do zaključka, da to ne bi bila najbolj gospodarna odločitev. Poleg tega je Nemčija pojasnila, da letališča ni mogoče zapreti na ad hoc podlagi zaradi odstavka 45(1) LuftVZO. Letališka infrastruktura je javno dobro in je dolžna obratovati. Zato bi bilo za zaprtje letališča treba preklicati obratovalno dovoljenje, za kar je potreben dolgotrajen pravni postopek. Nemčija trdi, da preklica dovoljenja ni mogoče odobriti, če odgovorna uprava meni, da prevladuje javni interes v korist nadaljnjega obratovanja letališča. Poskus zaprtja letališča torej ne bi bil nemogoč, zagotovo pa bi bil težak, dolgotrajen in zato drag. Takšne posledice so po navedbah nastale ob zaprtju letališča Berlin-Tempelhof. Nemčija je bila zato mnenja, da je bolj gospodarna odločitev, da se opusti možnost zaprtja letališča ter namesto tega razširi in izvede naložbe v infrastrukturo, da se privabi zasebni vlagatelj. Gledano nazaj je bil to pravilen pristop, saj je bil zasebni vlagatelj najden. |
| --- | --- |

(178)

Nemčija se ne strinja z navedbo organizacije SGF, da je mesto Lübeck trdilo, da zaprtje letališča ni mogoče in da ni pomislilo na to možnost. Nemčija je navedla, da je mesto Lübeck obravnavalo to možnost, vendar se zanjo ni odločilo, ker so izračuni pripeljali do zaključka, da to ne bi bila najbolj gospodarna odločitev. Poleg tega je Nemčija pojasnila, da letališča ni mogoče zapreti na ad hoc podlagi zaradi odstavka 45(1) LuftVZO. Letališka infrastruktura je javno dobro in je dolžna obratovati. Zato bi bilo za zaprtje letališča treba preklicati obratovalno dovoljenje, za kar je potreben dolgotrajen pravni postopek. Nemčija trdi, da preklica dovoljenja ni mogoče odobriti, če odgovorna uprava meni, da prevladuje javni interes v korist nadaljnjega obratovanja letališča. Poskus zaprtja letališča torej ne bi bil nemogoč, zagotovo pa bi bil težak, dolgotrajen in zato drag. Takšne posledice so po navedbah nastale ob zaprtju letališča Berlin-Tempelhof. Nemčija je bila zato mnenja, da je bolj gospodarna odločitev, da se opusti možnost zaprtja letališča ter namesto tega razširi in izvede naložbe v infrastrukturo, da se privabi zasebni vlagatelj. Gledano nazaj je bil to pravilen pristop, saj je bil zasebni vlagatelj najden.

ad hoc

6.3   PRIPOMBE O NAVEDBAH DRUŽBE AIR BERLIN

PRIPOMBE O NAVEDBAH DRUŽBE AIR BERLIN

| (179) | Po navedbah Nemčije bi se družbi Air Berlin dodelile enake prednosti kot družbi Ryanair, če bi izpolnila enaka merila glede števila potnikov in pogostosti letov. Namesto tega je družba Air Berlin zavrnila vse ponudbe za pogajanja z družbo FLG, saj ni nikoli nameravala opravljati storitev na letališču Lübeck. Nasprotno pa družba Air Berlin ni nikoli ugovarjala pogojem, pod katerimi družba Ryanair deluje na letališču Hamburg. Poleg tega se jeveč letalskih prevoznikov pritožilo (med drugim Komisiji), da družba Air Berlin uživa koristi znatne državne pomoči od Združenih arabskih emiratov. Zato ne more nastopati kot žrtev v razmerju do svojega glavnega tekmeca, družbe Ryanair. |
| --- | --- |

(179)

Po navedbah Nemčije bi se družbi Air Berlin dodelile enake prednosti kot družbi Ryanair, če bi izpolnila enaka merila glede števila potnikov in pogostosti letov. Namesto tega je družba Air Berlin zavrnila vse ponudbe za pogajanja z družbo FLG, saj ni nikoli nameravala opravljati storitev na letališču Lübeck. Nasprotno pa družba Air Berlin ni nikoli ugovarjala pogojem, pod katerimi družba Ryanair deluje na letališču Hamburg. Poleg tega se jeveč letalskih prevoznikov pritožilo (med drugim Komisiji), da družba Air Berlin uživa koristi znatne državne pomoči od Združenih arabskih emiratov. Zato ne more nastopati kot žrtev v razmerju do svojega glavnega tekmeca, družbe Ryanair.

| (180) | Nemčija se ni strinjala s pripombami družbe Air Berlin glede obstoja konkurence med letališčem Lübeck in letališčem Hamburg. Nemčija se zlasti sklicuje na dejstvo, da je imelo letališče Hamburg leta 2000, ko je bil podpisan sporazum z družbo Ryanair iz leta 2000, 70-krat toliko potnikov kot letališče Lübeck. Druga letališča se niso pritožila, kar kaže, da med omenjenima dvema letališčema ni bilo konkurence. Nemčija je dodala, da sta se letališči Hamburg in Rostock leta 2008 povečali, medtem kot se je število potnikov na letališču Lübeck zmanjšalo za 10 %. |
| --- | --- |

(180)

Nemčija se ni strinjala s pripombami družbe Air Berlin glede obstoja konkurence med letališčem Lübeck in letališčem Hamburg. Nemčija se zlasti sklicuje na dejstvo, da je imelo letališče Hamburg leta 2000, ko je bil podpisan sporazum z družbo Ryanair iz leta 2000, 70-krat toliko potnikov kot letališče Lübeck. Druga letališča se niso pritožila, kar kaže, da med omenjenima dvema letališčema ni bilo konkurence. Nemčija je dodala, da sta se letališči Hamburg in Rostock leta 2008 povečali, medtem kot se je število potnikov na letališču Lübeck zmanjšalo za 10 %.

| (181) | Poleg tega je Nemčija zavrnila trditev družbe Air Berlin, da je družba Ryanair imela gospodarsko prednost. Nemčija je navedla, da je družba Air Berlin uporabila netočne izračune in da je preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu edini ustrezen preskus za presojo, ali je sporazum med letališčem in letalskim prevoznikom skladen s trgom. Nemčija je prepričana, da so sporazumi družbe Ryanair izpolnjevali tržne zahteve, saj so bili dolgoročni obeti za letališče v letu 2000 pozitivni. |
| --- | --- |

(181)

Poleg tega je Nemčija zavrnila trditev družbe Air Berlin, da je družba Ryanair imela gospodarsko prednost. Nemčija je navedla, da je družba Air Berlin uporabila netočne izračune in da je preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu edini ustrezen preskus za presojo, ali je sporazum med letališčem in letalskim prevoznikom skladen s trgom. Nemčija je prepričana, da so sporazumi družbe Ryanair izpolnjevali tržne zahteve, saj so bili dolgoročni obeti za letališče v letu 2000 pozitivni.

6.4   PRIPOMBE O NAVEDBAH ZDRUŽENJA BDF

PRIPOMBE O NAVEDBAH ZDRUŽENJA BDF

| (182) | Nemčija je poudarila, da je družba Air Berlin članica združenja BDF, kar povzroča tesno povezanost in prekrivanje navedb. Nemčija se ni strinjala s tem, da naj bi družba FLG umetno ustvarila povpraševanje s pretirano nizkimi cenami in da bi diskriminatorno odstopala od seznama pristojbin v korist enega letalskega prevoznika. Po navedbah Nemčije družba FLG ne bi imela nobenega razloga za diskriminatorno obravnavo posameznih letalskih prevoznikov, da bi povečala povpraševanje. Nasprotno, več letalskih prevoznikov bi pomenilo več posla na letališču Lübeck. Zato Nemčija zatrjuje, da bi lahko kateri koli letalski prevoznik sklenil sporazum z letališčem Lübeck pod podobnimi pogoji, če bi podal ponudbo, ki bi bila primerljiva s ponudbo družbe Ryanair. |
| --- | --- |

(182)

Nemčija je poudarila, da je družba Air Berlin članica združenja BDF, kar povzroča tesno povezanost in prekrivanje navedb. Nemčija se ni strinjala s tem, da naj bi družba FLG umetno ustvarila povpraševanje s pretirano nizkimi cenami in da bi diskriminatorno odstopala od seznama pristojbin v korist enega letalskega prevoznika. Po navedbah Nemčije družba FLG ne bi imela nobenega razloga za diskriminatorno obravnavo posameznih letalskih prevoznikov, da bi povečala povpraševanje. Nasprotno, več letalskih prevoznikov bi pomenilo več posla na letališču Lübeck. Zato Nemčija zatrjuje, da bi lahko kateri koli letalski prevoznik sklenil sporazum z letališčem Lübeck pod podobnimi pogoji, če bi podal ponudbo, ki bi bila primerljiva s ponudbo družbe Ryanair.

7.   OCENA

OCENA

7.1   UVOD

UVOD

| (183) | V skladu s členom 107(1) PDEU je „vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“. Merila iz člena 107(1) PDEU so kumulativna. Za presojo, ali ukrep pomeni državno pomoč, morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji:






  — | upravičenec je podjetje, |
| --- | --- | --- |

(183)

V skladu s členom 107(1) PDEU je „vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“. Merila iz člena 107(1) PDEU so kumulativna. Za presojo, ali ukrep pomeni državno pomoč, morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji:

—

upravičenec je podjetje,

| — | ukrep daje prednost, |
| --- | --- |

—

ukrep daje prednost,

| — | prednost je dodeljena iz državnih sredstev, |
| --- | --- |

—

prednost je dodeljena iz državnih sredstev,

| — | prednost je selektivna in |
| --- | --- |

—

prednost je selektivna in

| — | ukrep izkrivlja konkurenco ali bi lahko izkrivljal konkurenco in lahko prizadene trgovino med državami članicami. |
| --- | --- |

—

ukrep izkrivlja konkurenco ali bi lahko izkrivljal konkurenco in lahko prizadene trgovino med državami članicami.

| (184) | Zato je treba ugotoviti, ali so ta merila izpolnjena v zvezi z vsakim od obravnavanih ukrepov, ki so:






  — | morebitna državna pomoč v korist družbe FLG, |
| --- | --- | --- |

(184)

Zato je treba ugotoviti, ali so ta merila izpolnjena v zvezi z vsakim od obravnavanih ukrepov, ki so:

—

morebitna državna pomoč v korist družbe FLG,

| — | morebitna državna pomoč v korist družbe Infratil, |
| --- | --- |

—

morebitna državna pomoč v korist družbe Infratil,

| — | morebitna državna pomoč v korist družbe Ryanair in |
| --- | --- |

—

morebitna državna pomoč v korist družbe Ryanair in

| — | pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču. |
| --- | --- |

—

pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču.

| (185) | Glede morebitne državne pomoči v korist družbe FLG bo Komisija najprej ocenila, ali morebitni upravičenec državne pomoči, družba FLG, še vedno obstaja, in če ne, ali se gospodarska dejavnost družbe FLG še vedno nadaljuje. Poleg tega mora Komisija oceniti, ali bi družba FLG lahko prenesla prednost iz katere koli morebitne državne pomoči na svoje naslednike, tj. ali je obstajala gospodarska kontinuiteta. |
| --- | --- |

(185)

Glede morebitne državne pomoči v korist družbe FLG bo Komisija najprej ocenila, ali morebitni upravičenec državne pomoči, družba FLG, še vedno obstaja, in če ne, ali se gospodarska dejavnost družbe FLG še vedno nadaljuje. Poleg tega mora Komisija oceniti, ali bi družba FLG lahko prenesla prednost iz katere koli morebitne državne pomoči na svoje naslednike, tj. ali je obstajala gospodarska kontinuiteta.

| (186) | Kar zadeva morebitno državno pomoč v korist družbe Ryanair, bo Komisija ocenila le sporazum iz leta 2000. Na dan tega sklepa Komisija v svojem spisu nima dovolj informacij za oceno, ali poznejši sporazumi, zlasti tisti, sklenjeni leta 2010, pomenijo državno pomoč v korist družbe Ryanair. Ti sporazumi bodo zato ocenjeni v ločenem sklepu. |
| --- | --- |

(186)

Kar zadeva morebitno državno pomoč v korist družbe Ryanair, bo Komisija ocenila le sporazum iz leta 2000. Na dan tega sklepa Komisija v svojem spisu nima dovolj informacij za oceno, ali poznejši sporazumi, zlasti tisti, sklenjeni leta 2010, pomenijo državno pomoč v korist družbe Ryanair. Ti sporazumi bodo zato ocenjeni v ločenem sklepu.

7.2   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE FLG

7.2.1   
  Upravičenec do domnevne državne pomoči

Upravičenec do domnevne državne pomoči

| (187) | Komisija je začela uradni postopek preiskave morebitne državne pomoči v korist družbe FLG: Vendar pa je bil januarja 2013 del premoženja družbe FLG prodan družbi Yasmina. Družba FLG se je združila z mestom Lübeck in prenehala obstajati kot pravni subjekt. Leta 2014 je družba Yasmina razglasila insolventnost, kar je povzročilo začetek postopka zaradi insolventnosti aprila 2014. Avgusta 2014 je družba PuRen prevzela premoženje družbe Yasmina. |
| --- | --- |

(187)

Komisija je začela uradni postopek preiskave morebitne državne pomoči v korist družbe FLG: Vendar pa je bil januarja 2013 del premoženja družbe FLG prodan družbi Yasmina. Družba FLG se je združila z mestom Lübeck in prenehala obstajati kot pravni subjekt. Leta 2014 je družba Yasmina razglasila insolventnost, kar je povzročilo začetek postopka zaradi insolventnosti aprila 2014. Avgusta 2014 je družba PuRen prevzela premoženje družbe Yasmina.

| (188) | V primerih, ko Komisija sprejme negativen sklep, ki odreja vračilo nezdružljive pomoči, ki jo je prejelo podjetje, na podlagi členov 107 in 108 Pogodbe, je mogoče obveznost vračila razširiti na novo podjetje, na katero je prejemnik sporne pomoči slednjo prenesel ali ki mu je prodal del ali vsa svoja sredstva, če ta prenos ali prodaja kaže, da obstaja gospodarska kontinuiteta med navedenima podjetjema. |
| --- | --- |

(188)

V primerih, ko Komisija sprejme negativen sklep, ki odreja vračilo nezdružljive pomoči, ki jo je prejelo podjetje, na podlagi členov 107 in 108 Pogodbe, je mogoče obveznost vračila razširiti na novo podjetje, na katero je prejemnik sporne pomoči slednjo prenesel ali ki mu je prodal del ali vsa svoja sredstva, če ta prenos ali prodaja kaže, da obstaja gospodarska kontinuiteta med navedenima podjetjema.

| (189) | Če Komisija ugotovi, da je družba FLG prejela nezdružljivo pomoč, ki bi jo bilo treba povrniti, bi morala oceniti, kdo je imel korist od pomoči in kateremu podjetju je treba naložiti obveznost vračila. Če ne bi bilo podjetja, na katero bi se lahko razširila obveznost vračila, Komisiji ne bi bilo treba oceniti, ali je družba FLG prejela pomoč. Zato Komisija meni, da je primerno najprej oceniti, ali je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina in ali je mogoče obveznost vračila razširiti na družbo Yasmina (glej oddelek 7.2.2) ter ali bi družba PuRen, kupec sredstev družbe Yasmina, lahko imela korist od pomoči (glej oddelek 7.2.3). Komisija nato oceni, ali gospodarska dejavnost, ki bi lahko imela korist od pomoči, še vedno obstaja (glej oddelek 7.2.4). Vprašanje, ali so ukrepi za družbo FLG vključevali državno pomoč in, če je tako, ali je bila taka pomoč združljiva, bo treba preučiti le, če je mogoče opredeliti upravičenca pomoči, namreč, če je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbo FLG in družbo Yasmina ali PuRen ali če je pomoč ostala na ravni gospodarske dejavnosti, tj. na ravni delovanja letališča Lübeck. |
| --- | --- |

(189)

Če Komisija ugotovi, da je družba FLG prejela nezdružljivo pomoč, ki bi jo bilo treba povrniti, bi morala oceniti, kdo je imel korist od pomoči in kateremu podjetju je treba naložiti obveznost vračila. Če ne bi bilo podjetja, na katero bi se lahko razširila obveznost vračila, Komisiji ne bi bilo treba oceniti, ali je družba FLG prejela pomoč. Zato Komisija meni, da je primerno najprej oceniti, ali je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina in ali je mogoče obveznost vračila razširiti na družbo Yasmina (glej oddelek 7.2.2) ter ali bi družba PuRen, kupec sredstev družbe Yasmina, lahko imela korist od pomoči (glej oddelek 7.2.3). Komisija nato oceni, ali gospodarska dejavnost, ki bi lahko imela korist od pomoči, še vedno obstaja (glej oddelek 7.2.4). Vprašanje, ali so ukrepi za družbo FLG vključevali državno pomoč in, če je tako, ali je bila taka pomoč združljiva, bo treba preučiti le, če je mogoče opredeliti upravičenca pomoči, namreč, če je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbo FLG in družbo Yasmina ali PuRen ali če je pomoč ostala na ravni gospodarske dejavnosti, tj. na ravni delovanja letališča Lübeck.

7.2.2   
  Gospodarska kontinuiteta med družbo FLG in družbo Yasmina

Gospodarska kontinuiteta med družbo FLG in družbo Yasmina

| (190) | V svojem sklepu glede prodaje sredstev letalskega prevoznika Alitalia (34) je Komisija izrazila mnenje, da če se nakup sredstev izvede po tržni ceni in se ne dokaže gospodarske kontinuitete med starim podjetjem in novo strukturo, ni mogoče domnevati, da je nova struktura imela korist od konkurenčne prednosti, ki je nastala zaradi državne pomoči, ki je bila že dodeljena prvotnemu podjetju. |
| --- | --- |

(190)

V svojem sklepu glede prodaje sredstev letalskega prevoznika Alitalia (34) je Komisija izrazila mnenje, da če se nakup sredstev izvede po tržni ceni in se ne dokaže gospodarske kontinuitete med starim podjetjem in novo strukturo, ni mogoče domnevati, da je nova struktura imela korist od konkurenčne prednosti, ki je nastala zaradi državne pomoči, ki je bila že dodeljena prvotnemu podjetju.

34

| (191) | V skladu z ustaljeno sodno prakso (35) se gospodarska kontinuiteta med prvotnim subjektom in novo strukturo ugotovi na podlagi sklopa kazalnikov. Ta sklop kazalnikov je Sodišče potrdilo v zadevi Ryanair proti Komisiji (36). Vendar pa ne gre za obvezen sklop kumulativnih zahtev, ki morajo biti vse izpolnjene v vsakem primeru (37). Pri ocenjevanju gospodarske kontinuitete med dvema subjektoma se lahko upoštevajo naslednji dejavniki:






  — | obseg prodanih sredstev (sredstva in obveznosti, vzdrževanje delovne sile, sveženj sredstev), |
| --- | --- | --- |

(191)

V skladu z ustaljeno sodno prakso (35) se gospodarska kontinuiteta med prvotnim subjektom in novo strukturo ugotovi na podlagi sklopa kazalnikov. Ta sklop kazalnikov je Sodišče potrdilo v zadevi Ryanair proti Komisiji (36). Vendar pa ne gre za obvezen sklop kumulativnih zahtev, ki morajo biti vse izpolnjene v vsakem primeru (37). Pri ocenjevanju gospodarske kontinuitete med dvema subjektoma se lahko upoštevajo naslednji dejavniki:

35

36

37

—

obseg prodanih sredstev (sredstva in obveznosti, vzdrževanje delovne sile, sveženj sredstev),

| — | prodajna cena, |
| --- | --- |

—

prodajna cena,

| — | identiteta kupca(-ev), |
| --- | --- |

—

identiteta kupca(-ev),

| — | trenutek prodaje (po začetku predhodne ocene, formalnega postopka preiskave ali končni odločitvi) in |
| --- | --- |

—

trenutek prodaje (po začetku predhodne ocene, formalnega postopka preiskave ali končni odločitvi) in

| — | ekonomska logika transakcije. |
| --- | --- |

—

ekonomska logika transakcije.

7.2.2.1   Obseg prodanih sredstev

Obseg prodanih sredstev

| (192) | Komisija najprej ugotavlja, da popoln prevzem prodajalčevih sredstev s strani kupca načeloma lahko nakazuje na gospodarsko kontinuiteto med kupcem in prodajalcem. Vendar to morda ne drži, če celotna ocena pokaže, da o obsegu prodaje odloča trg. Na primer, če je obseg prodaje rezultat odprtega, preglednega, nediskriminatornega in brezpogojnega razpisnega postopka, lahko to nakazuje na gospodarsko diskontinuiteto. V tem okviru bi morali ponudniki imeti možnost prostega odločanja, ali bodo predložili ponudbo za posamezna sredstva, skupino sredstev ali vsa sredstva, ne smejo biti obvezani skleniti pogodbe s prodajalcem in morajo imeti možnost, da se svobodno odločijo, ali želijo prevzeti vse zaposlene prodajalca, nekatere zaposlene ali nobenega od njih. |
| --- | --- |

(192)

Komisija najprej ugotavlja, da popoln prevzem prodajalčevih sredstev s strani kupca načeloma lahko nakazuje na gospodarsko kontinuiteto med kupcem in prodajalcem. Vendar to morda ne drži, če celotna ocena pokaže, da o obsegu prodaje odloča trg. Na primer, če je obseg prodaje rezultat odprtega, preglednega, nediskriminatornega in brezpogojnega razpisnega postopka, lahko to nakazuje na gospodarsko diskontinuiteto. V tem okviru bi morali ponudniki imeti možnost prostega odločanja, ali bodo predložili ponudbo za posamezna sredstva, skupino sredstev ali vsa sredstva, ne smejo biti obvezani skleniti pogodbe s prodajalcem in morajo imeti možnost, da se svobodno odločijo, ali želijo prevzeti vse zaposlene prodajalca, nekatere zaposlene ali nobenega od njih.

| (193) | Komisija ugotavlja, da je bilo v objavljenem razpisu za prodajo sredstev družbe FLG določeno, da lahko ponudniki kupijo 90 % delnic družbe FLG ali uveljavijo primerljivo gospodarsko rešitev za prevzem obratovanja letališča. To je ponudnikom omogočilo, da predložijo ponudbe za delnice družbe FLG, za pridobitev sredstev ali svežnjev sredstev ali da poiščejo drugo gospodarsko rešitev, kot je zakup sredstev. To je bilo potrjeno v informacijskem memorandumu, ki je bil predložen vsem zainteresiranim ponudnikom pred prijavo interesa. Zato je bilo zainteresiranim ponudnikom jasno, da lahko predložijo ponudbo za nakup delnic ali sredstev ali svežnjev sredstev. Dejansko sta izmed petih ponudnikov, ki so predložili okvirno ponudbo, dva ponudnika predložila ponudbo za nakup sredstev, drugi pa za nakup delnic. Dva izmed treh ponudnikov, ki so predložili zavezujočo ponudbo, sta predložila ponudbo za nakup sredstev, eden pa za nakup delnic. 3Y, holding družbe Yasmina, je ponudil najvišjo ceno za prevzem svežnja sredstev. Po navedbah Nemčije je glede na skupno knjigovodsko vrednost sredstev v primerjavi z vrednostjo prevzetih sredstev družba Yasmina prevzela približno [...] % sredstev družbe FLG. Sredstva, ki niso bila kupljena, pa so med drugim vključevala [...]. |
| --- | --- |

(193)

Komisija ugotavlja, da je bilo v objavljenem razpisu za prodajo sredstev družbe FLG določeno, da lahko ponudniki kupijo 90 % delnic družbe FLG ali uveljavijo primerljivo gospodarsko rešitev za prevzem obratovanja letališča. To je ponudnikom omogočilo, da predložijo ponudbe za delnice družbe FLG, za pridobitev sredstev ali svežnjev sredstev ali da poiščejo drugo gospodarsko rešitev, kot je zakup sredstev. To je bilo potrjeno v informacijskem memorandumu, ki je bil predložen vsem zainteresiranim ponudnikom pred prijavo interesa. Zato je bilo zainteresiranim ponudnikom jasno, da lahko predložijo ponudbo za nakup delnic ali sredstev ali svežnjev sredstev. Dejansko sta izmed petih ponudnikov, ki so predložili okvirno ponudbo, dva ponudnika predložila ponudbo za nakup sredstev, drugi pa za nakup delnic. Dva izmed treh ponudnikov, ki so predložili zavezujočo ponudbo, sta predložila ponudbo za nakup sredstev, eden pa za nakup delnic. 3Y, holding družbe Yasmina, je ponudil najvišjo ceno za prevzem svežnja sredstev. Po navedbah Nemčije je glede na skupno knjigovodsko vrednost sredstev v primerjavi z vrednostjo prevzetih sredstev družba Yasmina prevzela približno [...] % sredstev družbe FLG. Sredstva, ki niso bila kupljena, pa so med drugim vključevala [...].

| (194) | Komisija ugotavlja, da sta bili za predmete, ki niso bili kupljeni, sklenjeni dve zakupni pogodbi med družbo Yasmina in mestom Lübeck. Prva se je nanašala na letališko infrastrukturo in zemljišča, ki so bila predmet zakupne pogodbe med družbo FLG in mestom Lübeck pred prodajo. To zakupno pogodbo je prevzela družba Yasmina. Druga se je nanašala na preostala sredstva letališča, ki so bila prenesena z družbe FLG na mesto Lübeck, ko je mesto Lübeck prevzelo družbo FLG. |
| --- | --- |

(194)

Komisija ugotavlja, da sta bili za predmete, ki niso bili kupljeni, sklenjeni dve zakupni pogodbi med družbo Yasmina in mestom Lübeck. Prva se je nanašala na letališko infrastrukturo in zemljišča, ki so bila predmet zakupne pogodbe med družbo FLG in mestom Lübeck pred prodajo. To zakupno pogodbo je prevzela družba Yasmina. Druga se je nanašala na preostala sredstva letališča, ki so bila prenesena z družbe FLG na mesto Lübeck, ko je mesto Lübeck prevzelo družbo FLG.

| (195) | Dejstvo, da je bila družba FLG prodana z odkupom sredstev in da kupec ni kupil velikega deleža sredstev, kaže na neobstoj gospodarske kontinuitete. Po drugi strani pa je družba Yasmina zakupila sredstva, ki niso bila predmet nakupa od mesta Lübeck, kar kaže, da je družba Yasmina zaradi postopka javnega razpisa lahko uporabljala vsa sredstva. To pa kaže na obstoj gospodarske kontinuitete. |
| --- | --- |

(195)

Dejstvo, da je bila družba FLG prodana z odkupom sredstev in da kupec ni kupil velikega deleža sredstev, kaže na neobstoj gospodarske kontinuitete. Po drugi strani pa je družba Yasmina zakupila sredstva, ki niso bila predmet nakupa od mesta Lübeck, kar kaže, da je družba Yasmina zaradi postopka javnega razpisa lahko uporabljala vsa sredstva. To pa kaže na obstoj gospodarske kontinuitete.

| (196) | V zvezi z delovno silo je bilo v prodajni pogodbi navedeno, da naj bi družba Yasmina prevzela delavce v skladu z odstavkom 613a nemškega civilnega zakonika (Bürgerliches Gesetzbuch, v nadaljnjem besedilu: BGB). Odstavek 613a BGB temelji na Direktivi Sveta 2001/23/ES (38). V tem odstavku so določene pravice in obveznosti v primeru prenosa obrata. Natančneje, odstavek 613a določa: „[č]e obrat ali del obrata preide na drugega lastnika prek pravnega posla, slednji nasledi pravice in obveznosti, ki izhajajo iz delovnih razmerij, ki obstajajo v času prenosa. Če te pravice in obveznosti urejajo pravne določbe kolektivne pogodbe ali pogodbe o delu, postanejo del delovnega razmerja med novih lastnikom in delavcem in se jih ne sme spremeniti v škodo delavcev pred potekom leta po datumu prenosa ...“ (39). Poleg tega mora prejšnji delodajalec ali novi lastnik delavce, ki jih prenos prizadene, obvestiti v pisni obliki pred prenosom in delavec lahko vloži pisni ugovor proti prenosu delovnega razmerja. |
| --- | --- |

(196)

V zvezi z delovno silo je bilo v prodajni pogodbi navedeno, da naj bi družba Yasmina prevzela delavce v skladu z odstavkom 613a nemškega civilnega zakonika (Bürgerliches Gesetzbuch, v nadaljnjem besedilu: BGB). Odstavek 613a BGB temelji na Direktivi Sveta 2001/23/ES (38). V tem odstavku so določene pravice in obveznosti v primeru prenosa obrata. Natančneje, odstavek 613a določa: „[č]e obrat ali del obrata preide na drugega lastnika prek pravnega posla, slednji nasledi pravice in obveznosti, ki izhajajo iz delovnih razmerij, ki obstajajo v času prenosa. Če te pravice in obveznosti urejajo pravne določbe kolektivne pogodbe ali pogodbe o delu, postanejo del delovnega razmerja med novih lastnikom in delavcem in se jih ne sme spremeniti v škodo delavcev pred potekom leta po datumu prenosa ...“ (39). Poleg tega mora prejšnji delodajalec ali novi lastnik delavce, ki jih prenos prizadene, obvestiti v pisni obliki pred prenosom in delavec lahko vloži pisni ugovor proti prenosu delovnega razmerja.

38

39

| (197) | Na podlagi te pravne določbe so bili delavci obveščeni o prenosu in prevzem se je izvedel, če ni bilo nobenih pripomb. V tem primeru je imela družba FLG [...] zaposlenih, od katerih je [...] nasprotovalo prevzemu. Ti [...] zaposleni so bili preneseni v zaposlitev pri mestu Lübeck. |
| --- | --- |

(197)

Na podlagi te pravne določbe so bili delavci obveščeni o prenosu in prevzem se je izvedel, če ni bilo nobenih pripomb. V tem primeru je imela družba FLG [...] zaposlenih, od katerih je [...] nasprotovalo prevzemu. Ti [...] zaposleni so bili preneseni v zaposlitev pri mestu Lübeck.

| (198) | Prenos sredstev ni vključeval nobenega pogoja, ki bi presegal pravne obveznosti, kot je na primer pogoj o številu zaposlenih, ki bi jih bilo treba prevzeti, ali obveznosti ohranitve delavcev, ki bi presegala običajne pogodbene obveznosti po delovnem pravu. |
| --- | --- |

(198)

Prenos sredstev ni vključeval nobenega pogoja, ki bi presegal pravne obveznosti, kot je na primer pogoj o številu zaposlenih, ki bi jih bilo treba prevzeti, ali obveznosti ohranitve delavcev, ki bi presegala običajne pogodbene obveznosti po delovnem pravu.

| (199) | Edina pogodbena določba, povezana z delavci, je opomnik o veljavnem delovnem pravu; na splošno dejstvo, da je bila prenesena večina delavcev, ne kaže nujno na gospodarsko kontinuiteto (40). |
| --- | --- |

(199)

Edina pogodbena določba, povezana z delavci, je opomnik o veljavnem delovnem pravu; na splošno dejstvo, da je bila prenesena večina delavcev, ne kaže nujno na gospodarsko kontinuiteto (40).

40

| (200) | Vendar glede na to, da je družbi Yasmina prodaja dela sredstev v kombinaciji z dvema zakupnima pogodbama o preostalih sredstvih omogočala uporabo vseh sredstev, ki so bila pred tem v lasti in uporabi družbe FLG, obseg prodanih sredstev kaže na obstoj gospodarske kontinuitete. |
| --- | --- |

(200)

Vendar glede na to, da je družbi Yasmina prodaja dela sredstev v kombinaciji z dvema zakupnima pogodbama o preostalih sredstvih omogočala uporabo vseh sredstev, ki so bila pred tem v lasti in uporabi družbe FLG, obseg prodanih sredstev kaže na obstoj gospodarske kontinuitete.

7.2.2.2   Prodajna cena

Prodajna cena

| (201) | Da bi se izognili gospodarski kontinuiteti, je treba sredstva prodati po tržni ceni, na primer prek odprtega, preglednega, nediskriminatornega in brezpogojnega razpisnega postopka. |
| --- | --- |

(201)

Da bi se izognili gospodarski kontinuiteti, je treba sredstva prodati po tržni ceni, na primer prek odprtega, preglednega, nediskriminatornega in brezpogojnega razpisnega postopka.

| (202) | Komisija mora oceniti, ali so bila sredstva družbe FLG prek odprtega, preglednega, nediskriminatornega in brezpogojnega razpisnega postopka dejansko prodana ponudniku, ki je predložil najvišjo ponudbo, upoštevajoč varnost transakcije. |
| --- | --- |

(202)

Komisija mora oceniti, ali so bila sredstva družbe FLG prek odprtega, preglednega, nediskriminatornega in brezpogojnega razpisnega postopka dejansko prodana ponudniku, ki je predložil najvišjo ponudbo, upoštevajoč varnost transakcije.

| (203) | Prvič, Komisija ugotavlja, da poziv k prijavi interesa za sredstva družbe FLG ni vseboval nobenih omejitev glede tega, kdo lahko predloži ponudbo, in ni določal nobenih pogojev za morebitne ponudnike. V razpisnem postopku je lahko ponudbo oddal kateri koli subjekt. Poleg tega je bil razpis javen z objavo v elektronskem dopolnilu k Uradnemu listu Evropske unije. |
| --- | --- |

(203)

Prvič, Komisija ugotavlja, da poziv k prijavi interesa za sredstva družbe FLG ni vseboval nobenih omejitev glede tega, kdo lahko predloži ponudbo, in ni določal nobenih pogojev za morebitne ponudnike. V razpisnem postopku je lahko ponudbo oddal kateri koli subjekt. Poleg tega je bil razpis javen z objavo v elektronskem dopolnilu k Uradnemu listu Evropske unije.

Uradnemu listu Evropske unije

| (204) | Drugič, Komisija glede načela preglednosti ugotavlja, da so imeli ponudniki več kot en mesec časa za odločitev, ali naj prijavijo interes na podlagi informacijskega memoranduma, ki so ga lahko zahtevali od prodajalca. Zatem so imeli vlagatelji, ki so prijavili interes, približno tri tedne časa, da ocenijo informacije, ki so jih pridobili med skrbnim pregledom (41), in da se odločijo, ali bodo predložili okvirno ponudbo do 15. oktobra 2012. Vsi vlagatelji, ki so predložili okvirne ponudbe, so imeli možnost udeležiti se informativnega sestanka s prodajalcem. Rok za zavezujoče ponudbe je bil 20. november 2012. |
| --- | --- |

(204)

Drugič, Komisija glede načela preglednosti ugotavlja, da so imeli ponudniki več kot en mesec časa za odločitev, ali naj prijavijo interes na podlagi informacijskega memoranduma, ki so ga lahko zahtevali od prodajalca. Zatem so imeli vlagatelji, ki so prijavili interes, približno tri tedne časa, da ocenijo informacije, ki so jih pridobili med skrbnim pregledom (41), in da se odločijo, ali bodo predložili okvirno ponudbo do 15. oktobra 2012. Vsi vlagatelji, ki so predložili okvirne ponudbe, so imeli možnost udeležiti se informativnega sestanka s prodajalcem. Rok za zavezujoče ponudbe je bil 20. november 2012.

41

| (205) | Komisija ugotavlja tudi, da je prodajalec določil merila za izbor gospodarsko najboljše ponudbe že pred objavo obvestila o razpisu in jih sporočil ponudnikom ob začetku postopka. |
| --- | --- |

(205)

Komisija ugotavlja tudi, da je prodajalec določil merila za izbor gospodarsko najboljše ponudbe že pred objavo obvestila o razpisu in jih sporočil ponudnikom ob začetku postopka.

| (206) | Tretjič, med ponudniki ni bilo nobene diskriminacije na nobeni stopnji razpisnega postopka. Vsi ponudniki so prejeli enake informacije in pojasnila o pravilih in postopkih razpisa, rokih za oddajo ponudb in družbi FLG. Nobenemu ponudniku ni bila ponujena ekskluzivnost v pogajanjih. V zaključni fazi so trije ponudniki predložili zavezujoče ponudbe. |
| --- | --- |

(206)

Tretjič, med ponudniki ni bilo nobene diskriminacije na nobeni stopnji razpisnega postopka. Vsi ponudniki so prejeli enake informacije in pojasnila o pravilih in postopkih razpisa, rokih za oddajo ponudb in družbi FLG. Nobenemu ponudniku ni bila ponujena ekskluzivnost v pogajanjih. V zaključni fazi so trije ponudniki predložili zavezujoče ponudbe.

| (207) | Po oceni zavezujočih ponudb na podlagi meril, ki so bila določena pred začetkom postopka, je mesto Lübeck prišlo do zaključka, da je družba 3Y predložila gospodarsko najboljšo ponudbo. Mesto Lübeck je Bürgerschaft predlagalo, da se sklene prodajna pogodba. Bürgerschaft je 29. novembra 2012 sklenil, da sprejme ponudbo družbe Yasmina, in sredstva družbe FLG so bila 1. januarja 2013 prodana družbi 3Y, ki je za ta namen ustanovila družbo Yasmina. |
| --- | --- |

(207)

Po oceni zavezujočih ponudb na podlagi meril, ki so bila določena pred začetkom postopka, je mesto Lübeck prišlo do zaključka, da je družba 3Y predložila gospodarsko najboljšo ponudbo. Mesto Lübeck je Bürgerschaft predlagalo, da se sklene prodajna pogodba. Bürgerschaft je 29. novembra 2012 sklenil, da sprejme ponudbo družbe Yasmina, in sredstva družbe FLG so bila 1. januarja 2013 prodana družbi 3Y, ki je za ta namen ustanovila družbo Yasmina.

| (208) | Četrtič, razpis za prodajo sredstev je brezpogojen, če ima potencialni kupec na splošno možnost, da kupi sredstva in jih uporablja za lastne namene, ne glede na to, ali upravlja posamezne poslovne enote (42). V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da je bilo v objavljenem obvestilu o razpisu za prodajo sredstev družbe FLG navedeno, da bi moral kupec nadaljevati z obratovanjem letališča. Poleg tega je družba Yasmina, izbrani ponudnik, plačala končno nakupno ceno v višini [...] EUR za nakup sredstev družbe FLG. Družba Yasmina je tudi sklenila dve zakupni pogodbi za infrastrukturo, zemljišča in sredstva v lasti mesta Lübeck. Zakupa sta znašala [...] EUR na leto in [...] EUR na leto. Hkrati se je mesto Lübeck zavezalo, da bo družbi Yasmina zagotovilo investicijsko podporo v višini [...] EUR, če so izpolnjeni nekateri pogoji. Prodaja sredstev družbe FLG je bila neposredno povezana s prihodnjo investicijsko podporo družbi Yasmina. Ker je bila prihodnja podpora višja od nakupne cene, je bila prodajna cena negativna. |
| --- | --- |

(208)

Četrtič, razpis za prodajo sredstev je brezpogojen, če ima potencialni kupec na splošno možnost, da kupi sredstva in jih uporablja za lastne namene, ne glede na to, ali upravlja posamezne poslovne enote (42). V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da je bilo v objavljenem obvestilu o razpisu za prodajo sredstev družbe FLG navedeno, da bi moral kupec nadaljevati z obratovanjem letališča. Poleg tega je družba Yasmina, izbrani ponudnik, plačala končno nakupno ceno v višini [...] EUR za nakup sredstev družbe FLG. Družba Yasmina je tudi sklenila dve zakupni pogodbi za infrastrukturo, zemljišča in sredstva v lasti mesta Lübeck. Zakupa sta znašala [...] EUR na leto in [...] EUR na leto. Hkrati se je mesto Lübeck zavezalo, da bo družbi Yasmina zagotovilo investicijsko podporo v višini [...] EUR, če so izpolnjeni nekateri pogoji. Prodaja sredstev družbe FLG je bila neposredno povezana s prihodnjo investicijsko podporo družbi Yasmina. Ker je bila prihodnja podpora višja od nakupne cene, je bila prodajna cena negativna.

42

| (209) | Glede na te elemente Komisija dvomi v brezpogojnost razpisnega postopka. Če se prodaja sredstev izvede prek pogojnega razpisa, zaradi razpisnega postopka ni mogoče domnevati, da je bila transakcija v skladu s tržnimi pogoji. Zato Komisija ne more sprejeti stališča o vprašanju, ali je družba Yasmina plačala tržno ceno za sredstva družbe FLG. Če je družba Yasmina dejansko plačala manj od tržne cene, bi to kazalo na obstoj gospodarske kontinuitete. |
| --- | --- |

(209)

Glede na te elemente Komisija dvomi v brezpogojnost razpisnega postopka. Če se prodaja sredstev izvede prek pogojnega razpisa, zaradi razpisnega postopka ni mogoče domnevati, da je bila transakcija v skladu s tržnimi pogoji. Zato Komisija ne more sprejeti stališča o vprašanju, ali je družba Yasmina plačala tržno ceno za sredstva družbe FLG. Če je družba Yasmina dejansko plačala manj od tržne cene, bi to kazalo na obstoj gospodarske kontinuitete.

7.2.2.3   Identiteta kupca

Identiteta kupca

| (210) | Kupec je bila družba Yasmina, odvisno podjetje družbe 3Y. Edini delničar družbe 3Y je bil Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi, državljan Saudove Arabije. Yasmina je bilo zasebno podjetje brez predhodnih povezav z družbo FLG ali mestom Lübeck. Dejstvo, da je bila družba Yasmina neodvisna od družbe FLG in tudi od javnih organov, kaže, da ne obstaja gospodarska kontinuiteta. Komisija zato sklepa, da identiteta kupca ne kaže na obstoj gospodarske kontinuitete. |
| --- | --- |

(210)

Kupec je bila družba Yasmina, odvisno podjetje družbe 3Y. Edini delničar družbe 3Y je bil Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi, državljan Saudove Arabije. Yasmina je bilo zasebno podjetje brez predhodnih povezav z družbo FLG ali mestom Lübeck. Dejstvo, da je bila družba Yasmina neodvisna od družbe FLG in tudi od javnih organov, kaže, da ne obstaja gospodarska kontinuiteta. Komisija zato sklepa, da identiteta kupca ne kaže na obstoj gospodarske kontinuitete.

7.2.2.4   Trenutek prodaje

Trenutek prodaje

| (211) | Mesto Lübeck je nameravalo privatizirati letališče, preden je Komisija začela preiskave. Po neuspeli prvi privatizaciji s strani družbe Infratil leta 2009 je mesto Lübeck leta 2012 poskusilo v drugo in privatizacija letališča s strani družbe Yasmina je uspela. Prodaja družbi Yasmina je potekala po sklepih o začetku postopka iz leta 2007 in 2012, vendar preden je Komisija sprejela končno odločitev. Dejstvo, da je prodaja letališča del stalnih prizadevanj mesta Lübeck za privatizacijo letališča, kaže na to, da ne gre za namerni poskus izogniti se vračilu pomoči. Časovni potek postopka prodaje kaže na neobstoj gospodarske kontinuitete. |
| --- | --- |

(211)

Mesto Lübeck je nameravalo privatizirati letališče, preden je Komisija začela preiskave. Po neuspeli prvi privatizaciji s strani družbe Infratil leta 2009 je mesto Lübeck leta 2012 poskusilo v drugo in privatizacija letališča s strani družbe Yasmina je uspela. Prodaja družbi Yasmina je potekala po sklepih o začetku postopka iz leta 2007 in 2012, vendar preden je Komisija sprejela končno odločitev. Dejstvo, da je prodaja letališča del stalnih prizadevanj mesta Lübeck za privatizacijo letališča, kaže na to, da ne gre za namerni poskus izogniti se vračilu pomoči. Časovni potek postopka prodaje kaže na neobstoj gospodarske kontinuitete.

| (212) | Poleg tega je Sodišče že razsodilo, da obstaja gospodarska kontinuiteta, če obstaja „objektivna okoliščina, da prenos povzroči izognitev obveznosti vračila sporne pomoči“ (43). Ker pa v obravnavanem primeru Komisija ni sprejela sklepa o obstoju pomoči na letališču Lübeck od leta 2007, ko je bila zadeva prvotno odprta, ni mogoče sklepati, da je taka namera obstajala v času privatizacije. Nasprotno, v tem primeru je mesto Lübeck ravnalo gospodarsko dosledno, kajti privatizacija letališča je bila predvidena, preden je Komisija začela izražati dvome o morebitni državni pomoči na letališču Lübeck (44). |
| --- | --- |

(212)

Poleg tega je Sodišče že razsodilo, da obstaja gospodarska kontinuiteta, če obstaja „objektivna okoliščina, da prenos povzroči izognitev obveznosti vračila sporne pomoči“ (43). Ker pa v obravnavanem primeru Komisija ni sprejela sklepa o obstoju pomoči na letališču Lübeck od leta 2007, ko je bila zadeva prvotno odprta, ni mogoče sklepati, da je taka namera obstajala v času privatizacije. Nasprotno, v tem primeru je mesto Lübeck ravnalo gospodarsko dosledno, kajti privatizacija letališča je bila predvidena, preden je Komisija začela izražati dvome o morebitni državni pomoči na letališču Lübeck (44).

43

44

| (213) | Poleg tega je Sodišče že razsodilo, da lahko obstaja gospodarska kontinuiteta, če je bila ustanovljena družba za nadaljevanje dela dejavnosti podjetja, ki je postalo insolventno (45). Vendar se to ni zgodilo, ker je mesto Lübeck začelo in končalo prodajo družbi Yasmina, pri čemer družba FLG ni bila insolventna. Komisija zato sklepa, da trenutek prodaje ne kaže na obstoj gospodarske kontinuitete. |
| --- | --- |

(213)

Poleg tega je Sodišče že razsodilo, da lahko obstaja gospodarska kontinuiteta, če je bila ustanovljena družba za nadaljevanje dela dejavnosti podjetja, ki je postalo insolventno (45). Vendar se to ni zgodilo, ker je mesto Lübeck začelo in končalo prodajo družbi Yasmina, pri čemer družba FLG ni bila insolventna. Komisija zato sklepa, da trenutek prodaje ne kaže na obstoj gospodarske kontinuitete.

45

7.2.2.5   Ekonomska logika transakcije

Ekonomska logika transakcije

| (214) | V svoji prijavi interesa je družba Yasmina predstavila ambiciozen poslovni načrt za preoblikovanje letališča Lübeck v sodobno letališče, ki bi bilo privlačno za številna podjetja. V skladu z načrtom naj bi podjetja pritegnili s sodobnim, visokotehnološkim poslovnim parkom, ki naj bi vključeval kinematografe, banke, kavarne, restavracije in parkirišča s posebnimi preskusnimi stezami, gokart stezo, drsališče, butike visoke mode, butičnihotel, kongresni center ter tudi nakupovalno središče za prodajo modnih izdelkov na debelo. Poleg tega je bila predvidena izgradnja centra za pretovor, ki bi plovne poti povezoval s kopenskimi in zračnimi potmi ter olajšal prevoz. To je vključevalo skladiščne zmogljivosti, daljše vzletno-pristajalne steze in vzdrževalno infrastrukturo. Poleg tega so bile predvidene dodatne spremembe obstoječega poslovnega načrta, na primer poceni gorivo za majhne zrakoplove, samoprijava na let, delovanje stalne baze za VIP potnike ter oglaševanje letališča kot kraja za letalske mitinge in letalske razstave. Letališče Lübeck naj bi istočasno še naprej obratovalo kot letališče, namreč zagotavljalo naj bi čarterske in redne lete. S predhodnega vidika naj bi letališče Lübeck ostalo letališče, vendar z drugačnim poslovnim načrtom. |
| --- | --- |

(214)

V svoji prijavi interesa je družba Yasmina predstavila ambiciozen poslovni načrt za preoblikovanje letališča Lübeck v sodobno letališče, ki bi bilo privlačno za številna podjetja. V skladu z načrtom naj bi podjetja pritegnili s sodobnim, visokotehnološkim poslovnim parkom, ki naj bi vključeval kinematografe, banke, kavarne, restavracije in parkirišča s posebnimi preskusnimi stezami, gokart stezo, drsališče, butike visoke mode, butičnihotel, kongresni center ter tudi nakupovalno središče za prodajo modnih izdelkov na debelo. Poleg tega je bila predvidena izgradnja centra za pretovor, ki bi plovne poti povezoval s kopenskimi in zračnimi potmi ter olajšal prevoz. To je vključevalo skladiščne zmogljivosti, daljše vzletno-pristajalne steze in vzdrževalno infrastrukturo. Poleg tega so bile predvidene dodatne spremembe obstoječega poslovnega načrta, na primer poceni gorivo za majhne zrakoplove, samoprijava na let, delovanje stalne baze za VIP potnike ter oglaševanje letališča kot kraja za letalske mitinge in letalske razstave. Letališče Lübeck naj bi istočasno še naprej obratovalo kot letališče, namreč zagotavljalo naj bi čarterske in redne lete. S predhodnega vidika naj bi letališče Lübeck ostalo letališče, vendar z drugačnim poslovnim načrtom.

| (215) | Komisija ugotavlja, da se je poslovni koncept družbe Yasmina sicer razlikoval od dejavnosti, ki jih je izvajala družba FLG, vendar je družba Yasmina vseeno nameravala zagotavljati podobne letalske dejavnosti kot družba FLG. V celoti gledano pa to kaže na obstoj gospodarske kontinuitete. Dejstvo, da je družba Yasmina naknadno lahko zagotavljala samo manjši obseg letalskih dejavnosti, ker je družba Ryanair zapustila Lübeck in začela leteti z bližnjega letališča Hamburg, te ugotovitve ne spremeni. |
| --- | --- |

(215)

Komisija ugotavlja, da se je poslovni koncept družbe Yasmina sicer razlikoval od dejavnosti, ki jih je izvajala družba FLG, vendar je družba Yasmina vseeno nameravala zagotavljati podobne letalske dejavnosti kot družba FLG. V celoti gledano pa to kaže na obstoj gospodarske kontinuitete. Dejstvo, da je družba Yasmina naknadno lahko zagotavljala samo manjši obseg letalskih dejavnosti, ker je družba Ryanair zapustila Lübeck in začela leteti z bližnjega letališča Hamburg, te ugotovitve ne spremeni.

7.2.2.6   Sklep o gospodarski kontinuiteti med družbama FLG in Yasmina

Sklep o gospodarski kontinuiteti med družbama FLG in Yasmina

| (216) | Komisija ugotavlja, da nekateri kazalniki kažejo na neobstoj gospodarske kontinuitete med družbama FLG in Yasmina, nekateri pa kažejo na obstoj gospodarske kontinuitete. Komisija predvsem ne more izključiti dejstva, da je družba Yasmina plačala manj od tržne cene za sredstva družbe FLG. Čeprav nekateri kazalniki kažejo na neobstoj gospodarske kontinuitete, Komisija zato ne more izključiti, da je kljub vsemu obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina. Vendar Komisija ugotavlja, da sta družbi 3Y in Yasmina v vsakem primeru v tem času prenehali. Če bi torej vseeno obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina, obveznosti vračila ne bi bilo več mogoče razširiti na družbo Yasmina. |
| --- | --- |

(216)

Komisija ugotavlja, da nekateri kazalniki kažejo na neobstoj gospodarske kontinuitete med družbama FLG in Yasmina, nekateri pa kažejo na obstoj gospodarske kontinuitete. Komisija predvsem ne more izključiti dejstva, da je družba Yasmina plačala manj od tržne cene za sredstva družbe FLG. Čeprav nekateri kazalniki kažejo na neobstoj gospodarske kontinuitete, Komisija zato ne more izključiti, da je kljub vsemu obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina. Vendar Komisija ugotavlja, da sta družbi 3Y in Yasmina v vsakem primeru v tem času prenehali. Če bi torej vseeno obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina, obveznosti vračila ne bi bilo več mogoče razširiti na družbo Yasmina.

7.2.3   
  Gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in PuRen

Gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in PuRen

| (217) | Če je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina in glede na to, da je družba Yasmina medtem prenehala, mora Komisija oceniti, ali je imel kupec sredstev družbe Yasmina korist od morebitne državne pomoči družbi FLG in ali bi bilo treba obveznost vračila razširiti nanj. |
| --- | --- |

(217)

Če je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina in glede na to, da je družba Yasmina medtem prenehala, mora Komisija oceniti, ali je imel kupec sredstev družbe Yasmina korist od morebitne državne pomoči družbi FLG in ali bi bilo treba obveznost vračila razširiti nanj.

| (218) | Pred prenehanjem družbe Yasmina so bila njena sredstva prodana drugemu zasebnemu vlagatelju, družbi PuRen. Komisija ugotavlja, da so bila sredstva družbe Yasmina prodana v postopku v primeru insolventnosti pod nadzorom sodišča v skladu z nemškim zakonom o insolventnosti (46). To kaže, da bi bila veriga gospodarske kontinuitete med družbama FLG in Yasmina na tej stopnji v vsakem primeru prekinjena, tudi če je obstajala. To pomeni, da družba PuRen ni imela koristi od morebitne državne pomoči družbi FLG. |
| --- | --- |

(218)

Pred prenehanjem družbe Yasmina so bila njena sredstva prodana drugemu zasebnemu vlagatelju, družbi PuRen. Komisija ugotavlja, da so bila sredstva družbe Yasmina prodana v postopku v primeru insolventnosti pod nadzorom sodišča v skladu z nemškim zakonom o insolventnosti (46). To kaže, da bi bila veriga gospodarske kontinuitete med družbama FLG in Yasmina na tej stopnji v vsakem primeru prekinjena, tudi če je obstajala. To pomeni, da družba PuRen ni imela koristi od morebitne državne pomoči družbi FLG.

46

7.2.4   
  Prednost prodani gospodarski dejavnosti

Prednost prodani gospodarski dejavnosti

| (219) | Tudi glavna gospodarska dejavnost, ki jo je opravljala družba FLG, namreč upravljanje letališča Lübeck, ne obstaja več, saj je letališče Lübeck prenehalo opravljati redne in čarterske lete. Na dan tega sklepa noben letalski prevoznik ne uporablja letališča Lübeck. Zato tudi prodana gospodarska dejavnost ne bi mogla imeli koristi od morebitne državne pomoči družbi FLG. |
| --- | --- |

(219)

Tudi glavna gospodarska dejavnost, ki jo je opravljala družba FLG, namreč upravljanje letališča Lübeck, ne obstaja več, saj je letališče Lübeck prenehalo opravljati redne in čarterske lete. Na dan tega sklepa noben letalski prevoznik ne uporablja letališča Lübeck. Zato tudi prodana gospodarska dejavnost ne bi mogla imeli koristi od morebitne državne pomoči družbi FLG.

| (220) | Poleg tega mora Komisija oceniti, ali bi lahko negativna prodajna cena, ki jo je družba Yasmina plačala za sredstva družbe FLG, vseeno pomenila prednost za prodano gospodarsko dejavnost (47), v tem primeru letališče. Komisija mora v ta namen oceniti, ali je mesto Lübeck ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. Stroške prodaje letališča bi bilo treba primerjati s stroški scenarija nasprotnih dejstev, ki bi se v obravnavanem primeru nanašal na zaprtje letališča ali neprekinjeno upravljanje letališča s strani FLG. |
| --- | --- |

(220)

Poleg tega mora Komisija oceniti, ali bi lahko negativna prodajna cena, ki jo je družba Yasmina plačala za sredstva družbe FLG, vseeno pomenila prednost za prodano gospodarsko dejavnost (47), v tem primeru letališče. Komisija mora v ta namen oceniti, ali je mesto Lübeck ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. Stroške prodaje letališča bi bilo treba primerjati s stroški scenarija nasprotnih dejstev, ki bi se v obravnavanem primeru nanašal na zaprtje letališča ali neprekinjeno upravljanje letališča s strani FLG.

47

| (221) | Glede na to, da na dan sprejetja tega sklepa noben letalski prevoznik ne uporablja letališča in da torej niso na voljo ne redni ne čarterski leti z letališča Lübeck ali na to letališče, Komisija meni, da ni treba oceniti, ali je negativna prodajna cena pomenila prednost za prodano gospodarsko dejavnost. Prodana gospodarska dejavnost je izginila s trga. |
| --- | --- |

(221)

Glede na to, da na dan sprejetja tega sklepa noben letalski prevoznik ne uporablja letališča in da torej niso na voljo ne redni ne čarterski leti z letališča Lübeck ali na to letališče, Komisija meni, da ni treba oceniti, ali je negativna prodajna cena pomenila prednost za prodano gospodarsko dejavnost. Prodana gospodarska dejavnost je izginila s trga.

| (222) | Ta ugotovitev nikakor ne posega v presojo, ali je zadnja prodaja letališča Lübeck družbi Stöcker vključevala državno pomoč kupcu. Poleg tega Komisija opozarja Nemčijo, da za vsak ukrep, namenjen pripravi letališča Lübeck za opravljanje rednih ali čarterskih letov v prihodnosti, velja nadzor državne pomoči in bi ga bilo treba priglasiti Komisiji. |
| --- | --- |

(222)

Ta ugotovitev nikakor ne posega v presojo, ali je zadnja prodaja letališča Lübeck družbi Stöcker vključevala državno pomoč kupcu. Poleg tega Komisija opozarja Nemčijo, da za vsak ukrep, namenjen pripravi letališča Lübeck za opravljanje rednih ali čarterskih letov v prihodnosti, velja nadzor državne pomoči in bi ga bilo treba priglasiti Komisiji.

7.2.5   
  Sklepna ugotovitev

Sklepna ugotovitev

| (223) | Komisija ugotavlja, da ni treba sprejeti odločitve o tem, ali morebitna državna pomoč družbi FLG pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe PDEU in, če je tako, ali je to državno pomoč mogoče razglasiti za združljivo z notranjim trgom. Pravni subjekt FLG je prenehal obstajati in njegova gospodarska dejavnost prav tako. Poleg tega pomoči ne bi bilo več mogoče izterjati od družbe Yasmina, tudi če je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina, saj je slednja prenehala in njena sredstva so bila prodana v postopku v primeru insolventnosti pod nadzorom sodišča v skladu z nemškim zakonom o insolventnosti. |
| --- | --- |

(223)

Komisija ugotavlja, da ni treba sprejeti odločitve o tem, ali morebitna državna pomoč družbi FLG pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe PDEU in, če je tako, ali je to državno pomoč mogoče razglasiti za združljivo z notranjim trgom. Pravni subjekt FLG je prenehal obstajati in njegova gospodarska dejavnost prav tako. Poleg tega pomoči ne bi bilo več mogoče izterjati od družbe Yasmina, tudi če je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina, saj je slednja prenehala in njena sredstva so bila prodana v postopku v primeru insolventnosti pod nadzorom sodišča v skladu z nemškim zakonom o insolventnosti.

7.3   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE INFRATIL

7.3.1   
  Prodaja delnic družbe FLG

Prodaja delnic družbe FLG

7.3.1.1   Prednost

Prednost

| (224) | Prednost v smislu člena 107(1) PDEU je vsaka gospodarska korist, ki je podjetje ne bi pridobilo v običajnih tržnih razmerah tj. brez posredovanja države (48). |
| --- | --- |

(224)

Prednost v smislu člena 107(1) PDEU je vsaka gospodarska korist, ki je podjetje ne bi pridobilo v običajnih tržnih razmerah tj. brez posredovanja države (48).

48

| (225) | Člen 345 PDEU določa, da „Pogodbi v ničemer ne posegata v lastninskopravno ureditev v državah članicah“. Privatizacija podjetja – prenos sredstev iz javnega v zasebni sektor – je izbira gospodarske politike, ki je v izključni pristojnosti držav članic. |
| --- | --- |

(225)

Člen 345 PDEU določa, da „Pogodbi v ničemer ne posegata v lastninskopravno ureditev v državah članicah“. Privatizacija podjetja – prenos sredstev iz javnega v zasebni sektor – je izbira gospodarske politike, ki je v izključni pristojnosti držav članic.

| (226) | V skladu z ustaljeno sodno prakso (49) in prakso Komisije (50) kupec ne pridobi prednosti, ko država članica proda deleže v podjetjih, če je ravnanje države članice v skladu z ravnanjem udeleženca v tržnem gospodarstvu. To se zgodi v primeru, ko bi v transakcijo vstopil hipotetični zasebni delničar, ki ga ženejo obeti za dobiček. Zato ni mogoče upoštevati neekonomskih razlogov, kot so razlogi industrijske politike, zaposlitveni razlogi ali cilji regionalnega razvoja. To načelo sta Komisija in Sodišče večkrat potrdila (51). |
| --- | --- |

(226)

V skladu z ustaljeno sodno prakso (49) in prakso Komisije (50) kupec ne pridobi prednosti, ko država članica proda deleže v podjetjih, če je ravnanje države članice v skladu z ravnanjem udeleženca v tržnem gospodarstvu. To se zgodi v primeru, ko bi v transakcijo vstopil hipotetični zasebni delničar, ki ga ženejo obeti za dobiček. Zato ni mogoče upoštevati neekonomskih razlogov, kot so razlogi industrijske politike, zaposlitveni razlogi ali cilji regionalnega razvoja. To načelo sta Komisija in Sodišče večkrat potrdila (51).

49

50

51

| (227) | V sodbi Stardust Marine je Sodišče navedlo, da je„[...] za preveritev vprašanja, ali je država ravnala kot preudaren vlagatelj, ki deluje pod pogoji tržnega gospodarstva, potrebna umestitev v obdobje, v katerem so bili sprejeti ukrepi finančne podpore, da se oceni gospodarska racionalnost ravnanja države in s tem prepreči kakršna koli ocena na podlagi poznejših razmer.“ (52) |
| --- | --- |

(227)

V sodbi Stardust Marine je Sodišče navedlo, da je„[...] za preveritev vprašanja, ali je država ravnala kot preudaren vlagatelj, ki deluje pod pogoji tržnega gospodarstva, potrebna umestitev v obdobje, v katerem so bili sprejeti ukrepi finančne podpore, da se oceni gospodarska racionalnost ravnanja države in s tem prepreči kakršna koli ocena na podlagi poznejših razmer.“ (52)

Stardust Marine

je

52

| (228) | Zato je za preveritev vprašanja, ali je mesto Lübeck ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu, ko je privatiziralo letališče Lübeck, treba pretehtati različne možnosti, ki jih je imelo takrat na voljo, da bi preverili, ali je mesto Lübeck izbralo finančno najugodnejšo možnost. Načeloma se lahko ocena, ki jo izvede ena ali več neodvisnih revizijskih družb, uporablja kot dokaz za tržno vrednost posla. |
| --- | --- |

(228)

Zato je za preveritev vprašanja, ali je mesto Lübeck ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu, ko je privatiziralo letališče Lübeck, treba pretehtati različne možnosti, ki jih je imelo takrat na voljo, da bi preverili, ali je mesto Lübeck izbralo finančno najugodnejšo možnost. Načeloma se lahko ocena, ki jo izvede ena ali več neodvisnih revizijskih družb, uporablja kot dokaz za tržno vrednost posla.

| (229) | Leta 2004 je mesto Lübeck pri neodvisni zasebni banki (53) naročilo cenitev zaprtja in nadaljevanja obratovanja letališča (v nadaljnjem besedilu: študija Berenberg). Študija Berenberg je ocenjevala vrednost v najslabšem in najboljšem primeru za naslednje možnosti:

  Preglednica 9


  Možnosti HL in cenitev, ki jo je opravila Berenberg Consult









  Možnosti | Najslabši primer (v EUR) | Najboljši primer (v EUR) | Srednja vrednost (v EUR) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Privatizacija (najboljši primer, vključno s subvencijami, prodajo letališkega območja leta 2009 in nalogom za plačilo dolgov (Besserungsschein)) | [...] | [...] | [...] |
| Običajno zaprtje (Ordentliche Schließung) (najboljši primer brez neposredne odgovornosti delničarjev „Durchgriffshaftung“) | [...] | [...] | [...] |
| Insolventnost (najboljši primer brez Durchgriffshaftung) | [...] | [...] | [...] |
| Nadaljnje poslovanje kot prej (ni razlike med najboljšim in najslabšim primerom) | [...] | [...] | [...] |

(229)

Leta 2004 je mesto Lübeck pri neodvisni zasebni banki (53) naročilo cenitev zaprtja in nadaljevanja obratovanja letališča (v nadaljnjem besedilu: študija Berenberg). Študija Berenberg je ocenjevala vrednost v najslabšem in najboljšem primeru za naslednje možnosti:

53

Preglednica 9

Preglednica 9

Možnosti HL in cenitev, ki jo je opravila Berenberg Consult

Možnosti HL in cenitev, ki jo je opravila Berenberg Consult

Možnosti

Najslabši primer (v EUR)

Najboljši primer (v EUR)

Srednja vrednost (v EUR)

Privatizacija (najboljši primer, vključno s subvencijami, prodajo letališkega območja leta 2009 in nalogom za plačilo dolgov (Besserungsschein))

[...]

[...]

[...]

Običajno zaprtje (Ordentliche Schließung) (najboljši primer brez neposredne odgovornosti delničarjev „Durchgriffshaftung“)

[...]

[...]

[...]

Insolventnost (najboljši primer brez Durchgriffshaftung)

[...]

[...]

[...]

Nadaljnje poslovanje kot prej (ni razlike med najboljšim in najslabšim primerom)

[...]

[...]

[...]

| (230) | Referenčni datum (Stichtag) je bil 31. december 2003. Študija Berenberg je pokazala, da bi stroški nadaljnjega poslovanja letališča znašali [...] EUR. V študiji Berenberg so bili ti stroški ocenjeni pod predpostavko, da bo letališče v naslednjih letih še naprej ustvarjalo izgubo. Stroški v primeru privatizacije so bili ocenjeni na [...] EUR do [...] EUR. Cenitev je vključevala pozitivno nakupno ceno v višini [...] EUR. Ker bi potencialni kupec letališča pri svoji nakupni ceni upošteval pričakovane izgube, ta ovrednotena cena kaže, da se je v cenitvi predvidevala donosnost po privatizaciji. Predpostavko donosnosti je mogoče pojasniti z večjo učinkovitostjo po privatizaciji in s pričakovanim porastom števila potnikov. Zato je utemeljena. Predvsem pa je družba Ryanair naznanila, da bo vzpostavila bazo na letališču Lübeck, če se bo vzletno-pristajalna steza razširila. |
| --- | --- |

(230)

Referenčni datum (Stichtag) je bil 31. december 2003. Študija Berenberg je pokazala, da bi stroški nadaljnjega poslovanja letališča znašali [...] EUR. V študiji Berenberg so bili ti stroški ocenjeni pod predpostavko, da bo letališče v naslednjih letih še naprej ustvarjalo izgubo. Stroški v primeru privatizacije so bili ocenjeni na [...] EUR do [...] EUR. Cenitev je vključevala pozitivno nakupno ceno v višini [...] EUR. Ker bi potencialni kupec letališča pri svoji nakupni ceni upošteval pričakovane izgube, ta ovrednotena cena kaže, da se je v cenitvi predvidevala donosnost po privatizaciji. Predpostavko donosnosti je mogoče pojasniti z večjo učinkovitostjo po privatizaciji in s pričakovanim porastom števila potnikov. Zato je utemeljena. Predvsem pa je družba Ryanair naznanila, da bo vzpostavila bazo na letališču Lübeck, če se bo vzletno-pristajalna steza razširila.

| (231) | Mesto Lübeck se je odločilo na tej podlagi sprožiti postopek privatizacije letališča, saj je bila to finančno najugodnejša možnost. Komisija ugotavlja, da je glede na študijo Berenberg obstajala možnost prodaje letaliških dejavnosti po pozitivni ceni, medtem ko naj bi po pričakovanjih te dejavnosti stalno ustvarjale izgubo, če bi ostale javne. |
| --- | --- |

(231)

Mesto Lübeck se je odločilo na tej podlagi sprožiti postopek privatizacije letališča, saj je bila to finančno najugodnejša možnost. Komisija ugotavlja, da je glede na študijo Berenberg obstajala možnost prodaje letaliških dejavnosti po pozitivni ceni, medtem ko naj bi po pričakovanjih te dejavnosti stalno ustvarjale izgubo, če bi ostale javne.

| (232) | Sporazum, sklenjen med mestom Lübeck in družbo Infratil, je sestavljen iz več elementov in vsebuje različne scenarije, ki odražajo razmere v oktobru 2005. |
| --- | --- |

(232)

Sporazum, sklenjen med mestom Lübeck in družbo Infratil, je sestavljen iz več elementov in vsebuje različne scenarije, ki odražajo razmere v oktobru 2005.

| (233) | Ker je bila izdaja sklepa o odobritvi načrta julija 2005 začasno ustavljena zaradi sodbe OVG Schleswig (glej uvodno izjavo 78), družba Infratil ni mogla razširiti letališča. Zato se je vrednost družbe FLG zmanjšala. Poleg tega sta bili načrtovana razširitev obsega storitev družbe Ryanair in s tem donosnost letališča v veliki meri odvisni od pridobitve sklepa o odobritvi načrta v prihodnosti. |
| --- | --- |

(233)

Ker je bila izdaja sklepa o odobritvi načrta julija 2005 začasno ustavljena zaradi sodbe OVG Schleswig (glej uvodno izjavo 78), družba Infratil ni mogla razširiti letališča. Zato se je vrednost družbe FLG zmanjšala. Poleg tega sta bili načrtovana razširitev obsega storitev družbe Ryanair in s tem donosnost letališča v veliki meri odvisni od pridobitve sklepa o odobritvi načrta v prihodnosti.

OVG Schleswig

| (234) | Družba Infratil je imela kot novozelandski vlagatelj in eden izmed prvih zasebnih vlagateljev v regionalno letališče v kontinentalni Evropi le majhno zbirko informacij za oceno tveganja. Na podlagi prejšnjih izkušenj in poznavanja nemških upravnih postopkov bi lahko mesto Lübeck utemeljeno pričakovalo, da bo sklep o odobritvi načrta pridobljen. Hkrati je moralo mesto Lübeck sprejeti dejstvo, da bi družba Infratil prispevala višje tveganje k postopku za odobritev načrtovanja in s tem tudi, da družba Infratil na začetku ne bi bila pripravljena plačati polne nakupne cene. Zato je prišlo do pogajanj o prodajni opciji in o delitvi nakupne cene na takoj plačljivo nakupno ceno I in nakupno ceno II, ki bi jo bilo treba plačati, če in ko bi bil pridobljen sklep o odobritvi načrta. Zaradi okoliščin Komisija sklepa, da bi se zasebni delničar pogajal o podobnih možnostih. |
| --- | --- |

(234)

Družba Infratil je imela kot novozelandski vlagatelj in eden izmed prvih zasebnih vlagateljev v regionalno letališče v kontinentalni Evropi le majhno zbirko informacij za oceno tveganja. Na podlagi prejšnjih izkušenj in poznavanja nemških upravnih postopkov bi lahko mesto Lübeck utemeljeno pričakovalo, da bo sklep o odobritvi načrta pridobljen. Hkrati je moralo mesto Lübeck sprejeti dejstvo, da bi družba Infratil prispevala višje tveganje k postopku za odobritev načrtovanja in s tem tudi, da družba Infratil na začetku ne bi bila pripravljena plačati polne nakupne cene. Zato je prišlo do pogajanj o prodajni opciji in o delitvi nakupne cene na takoj plačljivo nakupno ceno I in nakupno ceno II, ki bi jo bilo treba plačati, če in ko bi bil pridobljen sklep o odobritvi načrta. Zaradi okoliščin Komisija sklepa, da bi se zasebni delničar pogajal o podobnih možnostih.

| (235) | Komisija mora tudi oceniti, ali cena transakcije, ki je bila določena za možnosti, o katerih so tekla pogajanja, izpolnjuje tržne zahteve. |
| --- | --- |

(235)

Komisija mora tudi oceniti, ali cena transakcije, ki je bila določena za možnosti, o katerih so tekla pogajanja, izpolnjuje tržne zahteve.

Nakupna cena I ([...] EUR) in prodajna opcija

Nakupna cena I ([...] EUR) in prodajna opcija

| (236) | Po tem scenariju pogoji, določeni v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, niso izpolnjeni in sklep o odobritvi načrta se ne pridobi. Posledično družbi Infratil ni treba plačati nakupne cene II. Študija neodvisne svetovalne družbe Ecorys, ki jo je naročila Komisija, kaže, da naj bi po pričakovanjih letališče Lübeck brez razširitve ustvarilo izgubo:

  Slika 2


  Neugodna NSV (90 % osnovnega kapitala) in nakupna cena

  [...] |
| --- | --- |

(236)

Po tem scenariju pogoji, določeni v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, niso izpolnjeni in sklep o odobritvi načrta se ne pridobi. Posledično družbi Infratil ni treba plačati nakupne cene II. Študija neodvisne svetovalne družbe Ecorys, ki jo je naročila Komisija, kaže, da naj bi po pričakovanjih letališče Lübeck brez razširitve ustvarilo izgubo:

Slika 2

Slika 2

Neugodna NSV (90 % osnovnega kapitala) in nakupna cena

Neugodna NSV (90 % osnovnega kapitala) in nakupna cena

[...]

| (237) | V teh okoliščinah bi se od družbe Infratil pričakovalo, da bo uveljavila prodajno opcijo. Nakupna cena I torej predstavlja samo simbolično ceno, zavarovano z izhodno strategijo, ki družbi Infratil omogoča razveljavitev transakcije. Ker v tem primeru obratovanje letališča ne bi bilo donosno, Komisija ugotavlja, da je pozitivna cena v znesku [...] EUR v skladu s tržnimi pogoji in da družba Infratil ni pridobila nobene gospodarske prednosti. |
| --- | --- |

(237)

V teh okoliščinah bi se od družbe Infratil pričakovalo, da bo uveljavila prodajno opcijo. Nakupna cena I torej predstavlja samo simbolično ceno, zavarovano z izhodno strategijo, ki družbi Infratil omogoča razveljavitev transakcije. Ker v tem primeru obratovanje letališča ne bi bilo donosno, Komisija ugotavlja, da je pozitivna cena v znesku [...] EUR v skladu s tržnimi pogoji in da družba Infratil ni pridobila nobene gospodarske prednosti.

| (238) | Cena prodajne opcije v višini [...] EUR (ki bi jo moralo plačati mesto Lübeck) je sestavljena predvsem iz plačil za delničarska posojila, naložbe, izgube iz poslovanja in stroške postopka za odobritev načrtovanja – stroške, ki bi jih moralo mesto Lübeck kriti brez privatizacije letališča. Glede na različne elemente cene bi bila prodajna opcija enakovredna razveljavitvi sporazuma in prvotne transakcije. |
| --- | --- |

(238)

Cena prodajne opcije v višini [...] EUR (ki bi jo moralo plačati mesto Lübeck) je sestavljena predvsem iz plačil za delničarska posojila, naložbe, izgube iz poslovanja in stroške postopka za odobritev načrtovanja – stroške, ki bi jih moralo mesto Lübeck kriti brez privatizacije letališča. Glede na različne elemente cene bi bila prodajna opcija enakovredna razveljavitvi sporazuma in prvotne transakcije.

| (239) | Komisija ugotavlja tudi, da je prevzem izgub iz poslovanja omejen na [...] EUR. Vendar je glede na izgube letališča v letih pred privatizacijo mogoče sklepati, da je morala družba Infratil vedeti, da bodo dejanske izgube precej presegle to omejitev, če se letališče Lübeck ni bi razširilo po pričakovanjih.

  Preglednica 10


  Izgube družbe FLG v obdobju 1995–2010 v (tisočih) EUR







  Leto | Izgube družbe FLG v (tisočih) EUR |
| --- | --- | --- |
| 1995 | [...] |
| 1996 | [...] |
| 1997 | [...] |
| 1998 | [...] |
| 1999 | [...] |
| 2000 | [...] |
| 2001 | [...] |
| 2002 | [...] |
| 2003 | [...] |
| 2004 | [...] |
| 2005 | [...] |
| 2006 (1. januar–31. marec) | [...] |
| 2007 | [...] |
| 2008 | [...] |
| 2009 | [...] |
| 2010 | [...] |

(239)

Komisija ugotavlja tudi, da je prevzem izgub iz poslovanja omejen na [...] EUR. Vendar je glede na izgube letališča v letih pred privatizacijo mogoče sklepati, da je morala družba Infratil vedeti, da bodo dejanske izgube precej presegle to omejitev, če se letališče Lübeck ni bi razširilo po pričakovanjih.

Preglednica 10

Preglednica 10

Izgube družbe FLG v obdobju 1995–2010 v (tisočih) EUR

Izgube družbe FLG v obdobju 1995–2010 v (tisočih) EUR

Leto

Izgube družbe FLG v (tisočih) EUR

1995

[...]

1996

[...]

1997

[...]

1998

[...]

1999

[...]

2000

[...]

2001

[...]

2002

[...]

2003

[...]

2004

[...]

2005

[...]

2006 (1. januar–31. marec)

[...]

2007

[...]

2008

[...]

2009

[...]

2010

[...]

| (240) | Glede na ekstrapolacijo povečanja izgub v treh letih pred privatizacijo (2002–2004) je bilo mogoče v obdobju med 1. oktobrom 2005 in 31. decembrom 2008 pričakovati izgube, ki presegajo [...] EUR. Tudi če bi naj izgube iz leta pred privatizacijo domnevno ostale nespremenjene, bi bilo mogoče pričakovati izgube v višini [...] EUR.Zato bi v primeru nadaljnje prodaje delnic in če bi mesto Lübeck prevzelo izgube v znesku [...] EUR, družba Infratil lahko utemeljeno pričakovala, da bo morala pokriti dodatne izgube v višini od [...] EUR do [...] EUR. To oceno podpirajo naknadni podatki, ki kažejo, da so se letališču v zadevnem obdobju nabrale izgube v višini [...] EUR. |
| --- | --- |

(240)

Glede na ekstrapolacijo povečanja izgub v treh letih pred privatizacijo (2002–2004) je bilo mogoče v obdobju med 1. oktobrom 2005 in 31. decembrom 2008 pričakovati izgube, ki presegajo [...] EUR. Tudi če bi naj izgube iz leta pred privatizacijo domnevno ostale nespremenjene, bi bilo mogoče pričakovati izgube v višini [...] EUR.Zato bi v primeru nadaljnje prodaje delnic in če bi mesto Lübeck prevzelo izgube v znesku [...] EUR, družba Infratil lahko utemeljeno pričakovala, da bo morala pokriti dodatne izgube v višini od [...] EUR do [...] EUR. To oceno podpirajo naknadni podatki, ki kažejo, da so se letališču v zadevnem obdobju nabrale izgube v višini [...] EUR.

| (241) | Jasno je, da se zasebni prodajalec ne bi mogel s pogajanji dogovoriti o ugodnejši ceni prodajne opcije. Zato Komisija ugotavlja, da je mesto Lübeck ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu pri pogajanjih o prodajni opciji in da družba Infratil ni pridobila nobene gospodarske prednosti. |
| --- | --- |

(241)

Jasno je, da se zasebni prodajalec ne bi mogel s pogajanji dogovoriti o ugodnejši ceni prodajne opcije. Zato Komisija ugotavlja, da je mesto Lübeck ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu pri pogajanjih o prodajni opciji in da družba Infratil ni pridobila nobene gospodarske prednosti.

Nakupna cena II ([...] EUR)

Nakupna cena II ([...] EUR)

| (242) | Nakupno ceno II v višini [...] EUR je morala družba Infratil plačati le, če so bili izpolnjeni določeni pogoji, ki so zagotovili donosnost letališča. |
| --- | --- |

(242)

Nakupno ceno II v višini [...] EUR je morala družba Infratil plačati le, če so bili izpolnjeni določeni pogoji, ki so zagotovili donosnost letališča.

| (243) | Prodajna cena ustreza prodajni ceni, o kateri so se stranke s pogajanji dogovorile marca 2005 med postopkom oddaje javnega naročila. |
| --- | --- |

(243)

Prodajna cena ustreza prodajni ceni, o kateri so se stranke s pogajanji dogovorile marca 2005 med postopkom oddaje javnega naročila.

| (244) | Obstoj gospodarske prednosti je mogoče izključiti, če je prodaja v skladu s tržnimi pogoji. To je mogoče domnevati, kadar se prodaja izvede preko javnega razpisa in so izpolnjeni naslednji kumulativni pogoji (54):






  — | delež se proda na podlagi konkurenčnega javnega razpisa, ki je odprt za vse, pregleden in nediskriminatoren, |
| --- | --- | --- |

(244)

Obstoj gospodarske prednosti je mogoče izključiti, če je prodaja v skladu s tržnimi pogoji. To je mogoče domnevati, kadar se prodaja izvede preko javnega razpisa in so izpolnjeni naslednji kumulativni pogoji (54):

54

—

delež se proda na podlagi konkurenčnega javnega razpisa, ki je odprt za vse, pregleden in nediskriminatoren,

| — | s prodajo niso povezani nobeni pogoji, ki niso običajni v primerljivih transakcijah med zasebniki in ki bi lahko potencialno znižali prodajno ceno, |
| --- | --- |

—

s prodajo niso povezani nobeni pogoji, ki niso običajni v primerljivih transakcijah med zasebniki in ki bi lahko potencialno znižali prodajno ceno,

| — | delež se proda najboljšemu ponudniku, |
| --- | --- |

—

delež se proda najboljšemu ponudniku,

| — | ponudniki morajo imeti na voljo dovolj časa in informacij, da lahko opravijo ustrezno oceno premoženja, ki je podlaga njihovi ponudbi. |
| --- | --- |

—

ponudniki morajo imeti na voljo dovolj časa in informacij, da lahko opravijo ustrezno oceno premoženja, ki je podlaga njihovi ponudbi.

| (245) | Ti pogoji so bili izpolnjeni z javnim razpisom, ki je potekal marca 2005. Ker je interes za nakup letališča izrazilo pet različnih podjetij, ni razvidno, da je samo družba Infratil lahko predložila verodostojno ponudbo. Poleg tega naj bi javni razpis zagotovil učinkovito in nediskriminatorno konkurenco na podlagi nemškega nacionalnega prava. |
| --- | --- |

(245)

Ti pogoji so bili izpolnjeni z javnim razpisom, ki je potekal marca 2005. Ker je interes za nakup letališča izrazilo pet različnih podjetij, ni razvidno, da je samo družba Infratil lahko predložila verodostojno ponudbo. Poleg tega naj bi javni razpis zagotovil učinkovito in nediskriminatorno konkurenco na podlagi nemškega nacionalnega prava.

| (246) | Komisija ugotavlja, da je prodajna cena v prvi nakupni pogodbi iz marca 2005 znašala [...] EUR. Toda pogoji pogodbe so bili s pogajanji na novo dogovorjeni oktobra 2005. Posledični pogoji za nakupno ceno II in dogovorjeni odbitki iz uvodne izjave 83 niso bili rezultat prvotnega razpisnega postopka. Zato je za preveritev, ali dogovorjena cena ustreza tržnim zahtevam, treba uporabiti načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

(246)

Komisija ugotavlja, da je prodajna cena v prvi nakupni pogodbi iz marca 2005 znašala [...] EUR. Toda pogoji pogodbe so bili s pogajanji na novo dogovorjeni oktobra 2005. Posledični pogoji za nakupno ceno II in dogovorjeni odbitki iz uvodne izjave 83 niso bili rezultat prvotnega razpisnega postopka. Zato je za preveritev, ali dogovorjena cena ustreza tržnim zahtevam, treba uporabiti načelo udeleženca v tržnem gospodarstvu.

| (247) | Da bi ugotovili, ali bi mesto Lübeck lahko s pogajanji doseglo višjo nakupno ceno, je treba upoštevati prevladujoče okoliščine, zlasti raven tveganja uveljavitve prodajne opcije za družbo Infratil in morebitne izgube, ki iz tega izhajajo. |
| --- | --- |

(247)

Da bi ugotovili, ali bi mesto Lübeck lahko s pogajanji doseglo višjo nakupno ceno, je treba upoštevati prevladujoče okoliščine, zlasti raven tveganja uveljavitve prodajne opcije za družbo Infratil in morebitne izgube, ki iz tega izhajajo.

| (248) | Kot je navedeno v uvodni izjavi 240, je morala družba Infratil celo ob upoštevanju, da mesto Lübeck pokrije [...] EUR izgub, pričakovati dodatne finančne izgube v višini od [...] EUR do [...] EUR pri uveljavljanju prodajne opcije. Z vidika ex ante je bila družba Infratil torej v položaju, da morebiti ustvari dobiček, če bi se uresničil drugi scenarij, hkrati pa je tvegala visoke izgube v primeru uveljavljanja prodajne opcije. |
| --- | --- |

(248)

Kot je navedeno v uvodni izjavi 240, je morala družba Infratil celo ob upoštevanju, da mesto Lübeck pokrije [...] EUR izgub, pričakovati dodatne finančne izgube v višini od [...] EUR do [...] EUR pri uveljavljanju prodajne opcije. Z vidika ex ante je bila družba Infratil torej v položaju, da morebiti ustvari dobiček, če bi se uresničil drugi scenarij, hkrati pa je tvegala visoke izgube v primeru uveljavljanja prodajne opcije.

ex ante

| (249) | Nemčija je navedla, da je bilo po mnenju mesta Lübeck, gledano iz leta 2005, zelo malo verjetno, da bi se pogoji za uveljavljanje prodajne opcije uresničili, in sicer da ne bi bil pridobljen sklep o odobritvi načrta in da bi bilo število potnikov manjše od [...]. |
| --- | --- |

(249)

Nemčija je navedla, da je bilo po mnenju mesta Lübeck, gledano iz leta 2005, zelo malo verjetno, da bi se pogoji za uveljavljanje prodajne opcije uresničili, in sicer da ne bi bil pridobljen sklep o odobritvi načrta in da bi bilo število potnikov manjše od [...].

| (250) | Vendar, kot je navedeno v uvodni izjavi 234, je mesto Lübeck moralo pričakovati, da bo družba Infratil večje tveganje pripisala postopku za odobritev načrtovanja. |
| --- | --- |

(250)

Vendar, kot je navedeno v uvodni izjavi 234, je mesto Lübeck moralo pričakovati, da bo družba Infratil večje tveganje pripisala postopku za odobritev načrtovanja.

| (251) | Glede števila potnikov Nemčija trdi, da je družba Ryanair napovedala, da bo vzpostavila bazo na letališču Lübeck v primeru razširitve obstoječih vzletno-pristajalnih stez, in vzpostavitev baze naj bi po pričakovanjih povzročila povečanje števila potnikov za [...] na leto. |
| --- | --- |

(251)

Glede števila potnikov Nemčija trdi, da je družba Ryanair napovedala, da bo vzpostavila bazo na letališču Lübeck v primeru razširitve obstoječih vzletno-pristajalnih stez, in vzpostavitev baze naj bi po pričakovanjih povzročila povečanje števila potnikov za [...] na leto.

baze

| (252) | Komisija ugotavlja, da dejansko število potnikov na letališču Lübeck ni doseglo tega praga, temveč se je med letoma 2005 in 2008 zmanjšalo in je leta 2008 znašalo 544 339 (glej preglednico 1). Vendar Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da okoliščine, kot so učinki finančne krize, ki jih ni bilo mogoče predvideti leta 2005, lahko pojasnijo znatno odstopanje med pričakovanim in dejanskim številom potnikov. |
| --- | --- |

(252)

Komisija ugotavlja, da dejansko število potnikov na letališču Lübeck ni doseglo tega praga, temveč se je med letoma 2005 in 2008 zmanjšalo in je leta 2008 znašalo 544 339 (glej preglednico 1). Vendar Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da okoliščine, kot so učinki finančne krize, ki jih ni bilo mogoče predvideti leta 2005, lahko pojasnijo znatno odstopanje med pričakovanim in dejanskim številom potnikov.

| (253) | Študija družbe Ecorys, ki jo je naročila Komisija, ter strokovno poročilo, ki ga je pripravila družba Ernst & Young po naročilu mesta Lübeck leta 2005, kažeta, da naj bi se število potnikov leta 2008 povečalo na [...]. Ta podatek temelji na predpostavki, da bi bil v prvi polovici leta 2008 pridobljen sklep o odobritvi načrta in da bi bila gradbena dela na letališču Lübeck preložena na konec leta 2008. |
| --- | --- |

(253)

Študija družbe Ecorys, ki jo je naročila Komisija, ter strokovno poročilo, ki ga je pripravila družba Ernst & Young po naročilu mesta Lübeck leta 2005, kažeta, da naj bi se število potnikov leta 2008 povečalo na [...]. Ta podatek temelji na predpostavki, da bi bil v prvi polovici leta 2008 pridobljen sklep o odobritvi načrta in da bi bila gradbena dela na letališču Lübeck preložena na konec leta 2008.

| (254) | Na podlagi teh podatkov bi bilo precej smiselno, da bi mesto Lübeck preučilo možnost, da bi število potnikov ostalo pod pragom [...]. Ker je bilo doseganje praga števila potnikov predpogoj za iztek prodajne opcije in ker ni bilo gotovo, ali bo sklep o odobritvi načrta pridobljen, je bilo treba uveljavljanje prodajne opcije obravnavati kot eno od možnosti. |
| --- | --- |

(254)

Na podlagi teh podatkov bi bilo precej smiselno, da bi mesto Lübeck preučilo možnost, da bi število potnikov ostalo pod pragom [...]. Ker je bilo doseganje praga števila potnikov predpogoj za iztek prodajne opcije in ker ni bilo gotovo, ali bo sklep o odobritvi načrta pridobljen, je bilo treba uveljavljanje prodajne opcije obravnavati kot eno od možnosti.

| (255) | Zato glede na razumno možnost, da družba Infratil uveljavi prodajno opcijo, in ob upoštevanju povezanega tveganja velike izgube Komisija domneva, da se zasebni delničar ne bi uspel s pogajanji dogovoriti o višji nakupni ceni, sicer posel za potencialnega vlagatelja ne bi bil donosen. |
| --- | --- |

(255)

Zato glede na razumno možnost, da družba Infratil uveljavi prodajno opcijo, in ob upoštevanju povezanega tveganja velike izgube Komisija domneva, da se zasebni delničar ne bi uspel s pogajanji dogovoriti o višji nakupni ceni, sicer posel za potencialnega vlagatelja ne bi bil donosen.

| (256) | Komisija zato meni, da je odločitev mesta Lübeck, da sprejme prodajno ceno v višini [...] EUR z dogovorjenimi odbitki, določenimi v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, gospodarsko smiselna. |
| --- | --- |

(256)

Komisija zato meni, da je odločitev mesta Lübeck, da sprejme prodajno ceno v višini [...] EUR z dogovorjenimi odbitki, določenimi v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, gospodarsko smiselna.

| (257) | Ta rezultat se ujema z ugotovitvami iz študije družbe Ernest & Young, kjer so prihodki od prodaje delnic družbe FLG ocenjeni na približno [...] EUR in se zato ugotavlja, da bi zasebni vlagatelj v primerljivem položaju sprejel dogovorjeno ceno. |
| --- | --- |

(257)

Ta rezultat se ujema z ugotovitvami iz študije družbe Ernest & Young, kjer so prihodki od prodaje delnic družbe FLG ocenjeni na približno [...] EUR in se zato ugotavlja, da bi zasebni vlagatelj v primerljivem položaju sprejel dogovorjeno ceno.

| (258) | V študiji družbe Ecorys je ocenjena tržna vrednost delnic precej višja, in sicer približno [...] EUR. Vendar pa študija ne upošteva visokih finančnih tveganj družbe Infratil ob uveljavljanju prodajne opcije, kot je opisano v uvodnih izjavah 247 in 248. V študiji družbe Ecorys je to tveganje ocenjeno na nič in se zato ne upošteva pri ocenjevanju nakupne cene II. Različne vrednosti, ki se uporabljajo za izračun v zvezi z naložbami/naložbami v osnovna sredstva, nadalje prispevajo k različnim ocenam tveganja obeh študij. |
| --- | --- |

(258)

V študiji družbe Ecorys je ocenjena tržna vrednost delnic precej višja, in sicer približno [...] EUR. Vendar pa študija ne upošteva visokih finančnih tveganj družbe Infratil ob uveljavljanju prodajne opcije, kot je opisano v uvodnih izjavah 247 in 248. V študiji družbe Ecorys je to tveganje ocenjeno na nič in se zato ne upošteva pri ocenjevanju nakupne cene II. Različne vrednosti, ki se uporabljajo za izračun v zvezi z naložbami/naložbami v osnovna sredstva, nadalje prispevajo k različnim ocenam tveganja obeh študij.

| (259) | Poleg tega zaradi uporabe različnih stopenj rasti števila potnikov prihaja do znatnih razlik v rezultatih študij. |
| --- | --- |

(259)

Poleg tega zaradi uporabe različnih stopenj rasti števila potnikov prihaja do znatnih razlik v rezultatih študij.

| (260) | Glede na te ugotovitve Komisija sklepa, da je nakupna cena II, ki je določena v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, v skladu s tržnimi pogoji in da družbi Infratil ni bila dodeljena nobena gospodarska prednost. |
| --- | --- |

(260)

Glede na te ugotovitve Komisija sklepa, da je nakupna cena II, ki je določena v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, v skladu s tržnimi pogoji in da družbi Infratil ni bila dodeljena nobena gospodarska prednost.

7.3.1.2   Sklep o splošni donosnosti posla

Sklep o splošni donosnosti posla

| (261) | Na podlagi zgornje presoje ukrepa izhaja, da je bilo mesto Lübeck pred odločitvijo, ali bodisi zapre letališče, nadaljuje s poslovanjem, ki ustvarja izgubo, ali letališče Lübeck proda. Mesto Lübeck je izbralo najbolj gospodarno možnost, ko se je odločilo prodati letališče. Pri ocenjevanju dejanskih pogojev sporazuma o udeležbi iz leta 2005 je treba upoštevati medsebojno povezanost obeh scenarijev (tj. nakupna cena I in prodajna opcija ter nakupna cena II). Ker je bilo ugotovljeno, da je s predhodnega vidika smiselno upoštevati kot mogoče tako plačilo nakupne cene II kot uveljavljanje prodajne opcije, je treba upoštevati tveganja, ki obema strankama nastanejo kot posledica tega. Komisija predvsem glede na potencialne finančne izgube družbe Infratil, ki bi bile posledica uveljavitve prodajne opcije, meni, da je malo verjetno, da bi zasebni prodajalec namesto mesta Lübeck uspel s pogajanji doseči ugodnejši sporazum. |
| --- | --- |

(261)

Na podlagi zgornje presoje ukrepa izhaja, da je bilo mesto Lübeck pred odločitvijo, ali bodisi zapre letališče, nadaljuje s poslovanjem, ki ustvarja izgubo, ali letališče Lübeck proda. Mesto Lübeck je izbralo najbolj gospodarno možnost, ko se je odločilo prodati letališče. Pri ocenjevanju dejanskih pogojev sporazuma o udeležbi iz leta 2005 je treba upoštevati medsebojno povezanost obeh scenarijev (tj. nakupna cena I in prodajna opcija ter nakupna cena II). Ker je bilo ugotovljeno, da je s predhodnega vidika smiselno upoštevati kot mogoče tako plačilo nakupne cene II kot uveljavljanje prodajne opcije, je treba upoštevati tveganja, ki obema strankama nastanejo kot posledica tega. Komisija predvsem glede na potencialne finančne izgube družbe Infratil, ki bi bile posledica uveljavitve prodajne opcije, meni, da je malo verjetno, da bi zasebni prodajalec namesto mesta Lübeck uspel s pogajanji doseči ugodnejši sporazum.

| (262) | Komisija zato ugotavlja, da je mesto Lübeck pri pogajanjih o sporazumu o udeležbi iz leta 2005 ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. To pomeni, da z ukrepom družba Infratil ni pridobila nobene gospodarske prednosti in da ukrep ni pomenil državne pomoči. |
| --- | --- |

(262)

Komisija zato ugotavlja, da je mesto Lübeck pri pogajanjih o sporazumu o udeležbi iz leta 2005 ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. To pomeni, da z ukrepom družba Infratil ni pridobila nobene gospodarske prednosti in da ukrep ni pomenil državne pomoči.

7.3.2   
  Dodatni sporazum iz leta 2009 in ponovna pogajanja o prodajni opciji – prevzem izgub, naložb in drugih stroškov družbe FLG v letu 2009

Dodatni sporazum iz leta 2009 in ponovna pogajanja o prodajni opciji – prevzem izgub, naložb in drugih stroškov družbe FLG v letu 2009

| (263) | Kot je navedeno zgoraj, dodatni sporazum iz leta 2009, ki je bil podpisan 12. novembra 2008, ni spremenil zneskov, ki se plačajo za prodajno opcijo v skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005, je pa vključeval prevzem izgub, dogovorjenih naložb in drugih stroškov, povezanih z obratovanjem letališča Lübeck leta 2009, kar je povzročilo skupno ceno prodajne opcije v višini [...] EUR (glej uvodno izjavo 90). |
| --- | --- |

(263)

Kot je navedeno zgoraj, dodatni sporazum iz leta 2009, ki je bil podpisan 12. novembra 2008, ni spremenil zneskov, ki se plačajo za prodajno opcijo v skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005, je pa vključeval prevzem izgub, dogovorjenih naložb in drugih stroškov, povezanih z obratovanjem letališča Lübeck leta 2009, kar je povzročilo skupno ceno prodajne opcije v višini [...] EUR (glej uvodno izjavo 90).

| (264) | S sklepom o začetku postopka iz leta 2012 je Komisija začela preiskavo dveh ločenih ukrepov:






  (a) | prevzem izgub, naložb in drugih ukrepov družbe FLG leta 2009, |
| --- | --- | --- |

(264)

S sklepom o začetku postopka iz leta 2012 je Komisija začela preiskavo dveh ločenih ukrepov:

(a)

prevzem izgub, naložb in drugih ukrepov družbe FLG leta 2009,

| (b) | razlike med ceno prodajne opcije, dogovorjeno leta 2005, in dejansko plačano prodajno opcijo. |
| --- | --- |

(b)

razlike med ceno prodajne opcije, dogovorjeno leta 2005, in dejansko plačano prodajno opcijo.

Vendar pa na podlagi prejetih informacij Komisija ugotavlja, da ti vprašanji zadevata isti ukrep, in sicer dodatni sporazum med mestom Lübeck in družbo Infratil iz leta 2009.

7.3.2.1   Prednost

Prednost

| (265) | Da bi ugotovila, ali je cena prodajne opcije v skladu s sporazumom iz leta 2009 vključevala gospodarsko prednost za družbo Infratil, mora Komisija uporabiti preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu. Komisija se je morala postaviti v položaj zasebnega delničarja v času, ko je bil podpisan omenjeni sporazum, da bi ugotovila, ali je mesto Lübeck izbralo finančno najugodnejšo možnost (55). |
| --- | --- |

(265)

Da bi ugotovila, ali je cena prodajne opcije v skladu s sporazumom iz leta 2009 vključevala gospodarsko prednost za družbo Infratil, mora Komisija uporabiti preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu. Komisija se je morala postaviti v položaj zasebnega delničarja v času, ko je bil podpisan omenjeni sporazum, da bi ugotovila, ali je mesto Lübeck izbralo finančno najugodnejšo možnost (55).

55

| (266) | Komisija ugotavlja, da je imelo mesto Lübeck po tem, ko je družba Infratil napovedala uveljavitev svoje prodajne opcije leta 2009, na voljo naslednje možnosti:






  (a) | zaprtje letališča; |
| --- | --- | --- |

(266)

Komisija ugotavlja, da je imelo mesto Lübeck po tem, ko je družba Infratil napovedala uveljavitev svoje prodajne opcije leta 2009, na voljo naslednje možnosti:

(a)

zaprtje letališča;

| (b) | iskanje novega zasebnega upravljavca in med tem






  — | nadaljevanje obratovanja letališča ali |
| --- | --- | --- |

(b)

iskanje novega zasebnega upravljavca in med tem

—

nadaljevanje obratovanja letališča ali

| — | podpis dodatnega sporazuma iz leta 2009, da bi družba Infratil nadaljevala z upravljanjem letališča, dokler se ne najde nov upravljavec. |
| --- | --- |

—

podpis dodatnega sporazuma iz leta 2009, da bi družba Infratil nadaljevala z upravljanjem letališča, dokler se ne najde nov upravljavec.

| (267) | Za zaprtje letališča (možnost a) bi moralo mesto Lübeck takoj plačati ceno prodajne opcije v višini [...] EUR (glej uvodno izjavo 238) in začeti postopek za zaprtje letališča, ki bi prinesel dodatne stroške (glej študijo Berenberg, predstavljeno v preglednici 9). |
| --- | --- |

(267)

Za zaprtje letališča (možnost a) bi moralo mesto Lübeck takoj plačati ceno prodajne opcije v višini [...] EUR (glej uvodno izjavo 238) in začeti postopek za zaprtje letališča, ki bi prinesel dodatne stroške (glej študijo Berenberg, predstavljeno v preglednici 9).

| (268) | Po prvem podscenariju možnosti b (mesto Lübeck nadaljuje z obratovanjem letališča, dokler se ne najde nov zasebni vlagatelj) bi moralo mesto Lübeck plačati družbi Infratil ceno prodajne opcije, ki je določena v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, in pokriti vse stroške, nastale zaradi obratovanja letališča, dokler se ne bi našel nov vlagatelj. Glede na ceno prodajne opcije, plačano v letu 2009 (glej preglednico 3), bi stroški za izgube iz poslovanja, naložbe, postopek za odobritev načrtovanja in sami pravni stroški znašali [...] EUR. Torej bi imelo mesto Lübeck že do oktobra 2009 stroške v višini približno [...] EUR (cena prodajne opcije v skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005, povečana za operativne stroške za obdobje od novembra 2008 do oktobra 2009). |
| --- | --- |

(268)

Po prvem podscenariju možnosti b (mesto Lübeck nadaljuje z obratovanjem letališča, dokler se ne najde nov zasebni vlagatelj) bi moralo mesto Lübeck plačati družbi Infratil ceno prodajne opcije, ki je določena v sporazumu o udeležbi iz leta 2005, in pokriti vse stroške, nastale zaradi obratovanja letališča, dokler se ne bi našel nov vlagatelj. Glede na ceno prodajne opcije, plačano v letu 2009 (glej preglednico 3), bi stroški za izgube iz poslovanja, naložbe, postopek za odobritev načrtovanja in sami pravni stroški znašali [...] EUR. Torej bi imelo mesto Lübeck že do oktobra 2009 stroške v višini približno [...] EUR (cena prodajne opcije v skladu s sporazumom o udeležbi iz leta 2005, povečana za operativne stroške za obdobje od novembra 2008 do oktobra 2009).

| (269) | Nemčija je trdila, da bi bil za nadaljnjo prodajo družbe FLG novemu zasebnemu vlagatelju potreben nov razpisni postopek na ravni Unije, kar naj bi predvidoma trajalo najmanj 12 mesecev. Komisija ugotavlja, da bi zasebni upravljavec dejansko upošteval predvideno trajanje razpisnega postopka. |
| --- | --- |

(269)

Nemčija je trdila, da bi bil za nadaljnjo prodajo družbe FLG novemu zasebnemu vlagatelju potreben nov razpisni postopek na ravni Unije, kar naj bi predvidoma trajalo najmanj 12 mesecev. Komisija ugotavlja, da bi zasebni upravljavec dejansko upošteval predvideno trajanje razpisnega postopka.

| (270) | Drugi podscenarij možnosti b je bil podpis dodatnega sporazuma iz leta 2009, da se družbi Infratil prepreči, da bi uveljavila prodajno opcijo do 22. oktobra 2009. Po tem scenariju bi moralo mesto Lübeck plačati prodajno opcijo po ceni iz dodatnega sporazuma iz leta 2009, ob predpostavki, da bi družba Infratil uveljavila svojo prodajno opcijo oktobra 2009. Ker je ta cena sestavljena iz cene prodajne opcije iz sporazuma o udeležbi iz leta 2005 in dodatnih stroškov, povezanih z obratovanjem letališča v letu 2009, so potencialni stroški mesta Lübeck primerljivi s stroški iz drugega scenarija. |
| --- | --- |

(270)

Drugi podscenarij možnosti b je bil podpis dodatnega sporazuma iz leta 2009, da se družbi Infratil prepreči, da bi uveljavila prodajno opcijo do 22. oktobra 2009. Po tem scenariju bi moralo mesto Lübeck plačati prodajno opcijo po ceni iz dodatnega sporazuma iz leta 2009, ob predpostavki, da bi družba Infratil uveljavila svojo prodajno opcijo oktobra 2009. Ker je ta cena sestavljena iz cene prodajne opcije iz sporazuma o udeležbi iz leta 2005 in dodatnih stroškov, povezanih z obratovanjem letališča v letu 2009, so potencialni stroški mesta Lübeck primerljivi s stroški iz drugega scenarija.

| (271) | Vendar pa je dodatni sporazum iz leta 2009 imel prednost za mesto Lübeck, saj mu je zagotovil čas za pripravo razpisa, da bi našli novega vlagatelja. Poleg tega je takojšnji odhod družbe Infratil pomenil tveganje, da bi družba Ryanair zmanjšala obseg svojih storitev na letališču Lübeck, s čimer bi se lahko povečale izgube iz prihodnjega poslovanja. Zmanjševanje obsega storitev družbe Ryanair bi lahko tudi negativno vplivalo na postopek za odobritev načrtovanja, saj je družba FLG potrebo po razširitvi letališča utemeljevala predvsem z rastjo nizkocenovnega segmenta. |
| --- | --- |

(271)

Vendar pa je dodatni sporazum iz leta 2009 imel prednost za mesto Lübeck, saj mu je zagotovil čas za pripravo razpisa, da bi našli novega vlagatelja. Poleg tega je takojšnji odhod družbe Infratil pomenil tveganje, da bi družba Ryanair zmanjšala obseg svojih storitev na letališču Lübeck, s čimer bi se lahko povečale izgube iz prihodnjega poslovanja. Zmanjševanje obsega storitev družbe Ryanair bi lahko tudi negativno vplivalo na postopek za odobritev načrtovanja, saj je družba FLG potrebo po razširitvi letališča utemeljevala predvsem z rastjo nizkocenovnega segmenta.

| (272) | Upoštevajoč te ugotovitve Komisija sklepa, da je bil podpis dodatnega sporazuma iz leta 2009 najugodnejša možnost in da je mesto Lübeck torej ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

(272)

Upoštevajoč te ugotovitve Komisija sklepa, da je bil podpis dodatnega sporazuma iz leta 2009 najugodnejša možnost in da je mesto Lübeck torej ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu.

7.3.2.2   Sklepna ugotovitev

Sklepna ugotovitev

| (273) | Glede na primerjavo različnih možnosti in povezanih stroškov je mogoče sklepati, da je bil dodatni sporazum iz leta 2009 v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, saj je takrat predstavljal finančno najmanj obremenjujočo in najbolj gospodarno možnost, usmerjeno v prihodnost. |
| --- | --- |

(273)

Glede na primerjavo različnih možnosti in povezanih stroškov je mogoče sklepati, da je bil dodatni sporazum iz leta 2009 v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, saj je takrat predstavljal finančno najmanj obremenjujočo in najbolj gospodarno možnost, usmerjeno v prihodnost.

| (274) | To ugotovitev podpira utemeljena predpostavka, da mesto Lübeck ne bi moglo najti novega vlagatelja v letu 2009. To se je izkazalo za resnično z naknadnega vidika, saj je bil novi vlagatelj najden šele leta 2012. |
| --- | --- |

(274)

To ugotovitev podpira utemeljena predpostavka, da mesto Lübeck ne bi moglo najti novega vlagatelja v letu 2009. To se je izkazalo za resnično z naknadnega vidika, saj je bil novi vlagatelj najden šele leta 2012.

| (275) | Poleg tega se elementi cene prodajne opcije ujemajo s tistimi iz sporazuma o udeležbi iz leta 2005 in predstavljajo zgolj razširitev komponent cene prodajne opcije za stroške iz leta 2009. Kot sporazum o udeležbi iz leta 2005 tudi dodatni sporazum iz leta 2009 vsebuje omejitev za izgube iz poslovanja in stroške naložb, ki jih mora plačati mesto Lübeck. |
| --- | --- |

(275)

Poleg tega se elementi cene prodajne opcije ujemajo s tistimi iz sporazuma o udeležbi iz leta 2005 in predstavljajo zgolj razširitev komponent cene prodajne opcije za stroške iz leta 2009. Kot sporazum o udeležbi iz leta 2005 tudi dodatni sporazum iz leta 2009 vsebuje omejitev za izgube iz poslovanja in stroške naložb, ki jih mora plačati mesto Lübeck.

| (276) | Na podlagi teh ugotovitev Komisija sklepa, da družbi Infratil ni bila dodeljena nobena gospodarska prednost in torej ukrep ni pomenil državne pomoči. |
| --- | --- |

(276)

Na podlagi teh ugotovitev Komisija sklepa, da družbi Infratil ni bila dodeljena nobena gospodarska prednost in torej ukrep ni pomenil državne pomoči.

7.4   MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

MOREBITNA DRŽAVNA POMOČ V KORIST DRUŽBE RYANAIR

7.4.1   
  Gospodarska prednost

Gospodarska prednost

| (277) | Kadar ima letališče na voljo javna sredstva, se pomoč letalskemu prevozniku načeloma lahko izključi, če razmerje med letališčem in letalskim prevoznikom prestane preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

(277)

Kadar ima letališče na voljo javna sredstva, se pomoč letalskemu prevozniku načeloma lahko izključi, če razmerje med letališčem in letalskim prevoznikom prestane preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu.

| (278) | V skladu s smernicami za letalski sektor iz leta 2014 (56) se obstoj pomoči letalskemu prevozniku, ki uporablja določeno letališče, načeloma lahko izključi, če cena letaliških storitev ustreza tržni ceni („prvi pristop“) ali če je s predhodno analizo, ki temelji na informacijah, na voljo v času, ko je pomoč dodeljena, in na predvidljivih razvojnih trendih, mogoče dokazati, da bo dogovor med letališčem in letalskim prevoznikom privedel do pozitivnega dodatnega prispevka k dobičku za letališče, in je del splošne strategije, ki vodi k donosnosti, vsaj z dolgoročnega vidika („drugi pristop“). |
| --- | --- |

(278)

V skladu s smernicami za letalski sektor iz leta 2014 (56) se obstoj pomoči letalskemu prevozniku, ki uporablja določeno letališče, načeloma lahko izključi, če cena letaliških storitev ustreza tržni ceni („prvi pristop“) ali če je s predhodno analizo, ki temelji na informacijah, na voljo v času, ko je pomoč dodeljena, in na predvidljivih razvojnih trendih, mogoče dokazati, da bo dogovor med letališčem in letalskim prevoznikom privedel do pozitivnega dodatnega prispevka k dobičku za letališče, in je del splošne strategije, ki vodi k donosnosti, vsaj z dolgoročnega vidika („drugi pristop“).

56

| (279) | Drugi pristop pomeni, da je treba oceniti, ali bi na datum sklenitve sporazuma preudaren udeleženec v tržnem gospodarstvu pričakoval, da bo ta dogovor prinesel dodaten dobiček. Ta se meri z razliko med dodatnimi prihodki, za katere se pričakuje, da jih bo ustvaril dogovor (tj. razliko med prihodki, ki bi se dosegli, če bi bil dogovor sklenjen, in prihodki, ki bi se dosegli brez njegove sklenitve), in dodatnimi stroški, ki naj bi nastali zaradi dogovora (tj. razliko med stroški, ki bi nastali, če bi se dogovor sklenil, in stroški, ki bi nastali brez njegove sklenitve), od tako pridobljenih denarnih tokov pa se odšteje ustrezna diskontna stopnja. |
| --- | --- |

(279)

Drugi pristop pomeni, da je treba oceniti, ali bi na datum sklenitve sporazuma preudaren udeleženec v tržnem gospodarstvu pričakoval, da bo ta dogovor prinesel dodaten dobiček. Ta se meri z razliko med dodatnimi prihodki, za katere se pričakuje, da jih bo ustvaril dogovor (tj. razliko med prihodki, ki bi se dosegli, če bi bil dogovor sklenjen, in prihodki, ki bi se dosegli brez njegove sklenitve), in dodatnimi stroški, ki naj bi nastali zaradi dogovora (tj. razliko med stroški, ki bi nastali, če bi se dogovor sklenil, in stroški, ki bi nastali brez njegove sklenitve), od tako pridobljenih denarnih tokov pa se odšteje ustrezna diskontna stopnja.

| (280) | V zvezi s prvim pristopom (primerjava s „tržno ceno“) Komisija meni, da trenutno ni mogoče opredeliti ustreznega referenčnega merila za vzpostavitev realne tržne cene za storitve, ki jih ponujajo letališča (57). Zato meni, da je predhodna analiza dodatne dobičkonosnosti najustreznejši pristop za oceno dogovorov, ki jih sklenejo letališča s posameznimi letalskimi prevozniki. |
| --- | --- |

(280)

V zvezi s prvim pristopom (primerjava s „tržno ceno“) Komisija meni, da trenutno ni mogoče opredeliti ustreznega referenčnega merila za vzpostavitev realne tržne cene za storitve, ki jih ponujajo letališča (57). Zato meni, da je predhodna analiza dodatne dobičkonosnosti najustreznejši pristop za oceno dogovorov, ki jih sklenejo letališča s posameznimi letalskimi prevozniki.

57

| (281) | Poudariti je treba, da je lahko na splošno uporaba načela udeleženca v tržnem gospodarstvu, ki temelji na povprečni ceni na drugih podobnih trgih, koristna, če je tako ceno mogoče smiselno opredeliti ali izpeljati iz drugih tržnih kazalnikov. Vendar ta metoda ni tako ustrezna v primeru letaliških storitev, saj se struktura stroškov in prihodkov med posameznimi letalskimi prevozniki pogosto zelo razlikuje. Razlog je v tem, da so stroški in prihodki odvisni od razvitosti letališča, števila letalskih prevoznikov, ki uporabljajo letališče, njegove zmogljivosti v smislu potniškega prometa, stanja infrastrukture in povezanih naložb, zakonodajnega okvira, ki se lahko med državami članicami razlikuje, ter morebitnih dolgov ali obveznosti, ki ji je imelo letališče v preteklosti (58). |
| --- | --- |

(281)

Poudariti je treba, da je lahko na splošno uporaba načela udeleženca v tržnem gospodarstvu, ki temelji na povprečni ceni na drugih podobnih trgih, koristna, če je tako ceno mogoče smiselno opredeliti ali izpeljati iz drugih tržnih kazalnikov. Vendar ta metoda ni tako ustrezna v primeru letaliških storitev, saj se struktura stroškov in prihodkov med posameznimi letalskimi prevozniki pogosto zelo razlikuje. Razlog je v tem, da so stroški in prihodki odvisni od razvitosti letališča, števila letalskih prevoznikov, ki uporabljajo letališče, njegove zmogljivosti v smislu potniškega prometa, stanja infrastrukture in povezanih naložb, zakonodajnega okvira, ki se lahko med državami članicami razlikuje, ter morebitnih dolgov ali obveznosti, ki ji je imelo letališče v preteklosti (58).

58

| (282) | Poleg tega liberalizacija trga zračnega prevoza otežuje vsako izključno primerjalno analizo. Kot je razvidno iz tega primera, poslovne prakse med letališči in letalskimi prevozniki ne temeljijo vedno le na objavljenem seznamu pristojbin. Ti poslovni odnosi so dejansko zelo različni. Vključujejo delitev tveganja glede potniškega prometa in morebitne povezane poslovne in finančne odgovornosti, običajne sheme spodbud in spreminjanje razpršenosti tveganj med trajanjem pogodbe. Zato enega posla ni mogoče dejansko primerjati z drugim na podlagi cene vračanja ali cene na potnika. |
| --- | --- |

(282)

Poleg tega liberalizacija trga zračnega prevoza otežuje vsako izključno primerjalno analizo. Kot je razvidno iz tega primera, poslovne prakse med letališči in letalskimi prevozniki ne temeljijo vedno le na objavljenem seznamu pristojbin. Ti poslovni odnosi so dejansko zelo različni. Vključujejo delitev tveganja glede potniškega prometa in morebitne povezane poslovne in finančne odgovornosti, običajne sheme spodbud in spreminjanje razpršenosti tveganj med trajanjem pogodbe. Zato enega posla ni mogoče dejansko primerjati z drugim na podlagi cene vračanja ali cene na potnika.

| (283) | Poleg tega primerjalna analiza ni primeren način za določanje tržnih cen, če razpoložljiva referenčna merila niso določena ob upoštevanju dogajanj na trgu ali obstoječih cen in jih znatno izkrivljajo državne intervencije. Takšna izkrivljanja so očitno prisotna v letalski industriji zaradi razlogov, ki so pojasnjeni v točah od 57 do 59 smernic za letalski sektor iz leta 2014:

  „Letališča v javni lasti so javni organi tradicionalno obravnavali kot infrastrukture za spodbujanje lokalnega razvoja in ne kot podjetja, ki poslujejo v skladu s tržnimi pravili. Cene na navedenih letališčih se zato običajno ne določajo ob upoštevanju dogajanj na trgu in zlasti dobrih predhodnih možnosti prihodnjih donosov, temveč predvsem ob upoštevanju socialnih ali regionalnih preudarkov.
  Tudi če so nekatera letališča v zasebni lasti ali se upravljajo zasebno in se pri tem ne upoštevajo socialni ali regionalni preudarki, lahko na cene na navedenih letališčih močno vplivajo cene, ki jih zaračunava večina javno subvencioniranih letališč, saj prav slednje cene upoštevajo letalski prevozniki v pogajanjih z letališči v zasebni lasti ali z zasebnim upravljanjem.
  V teh okoliščinah Komisija močno dvomi, da se lahko v sedanjosti opredeli ustrezno referenčno merilo za vzpostavitev realne tržne cene za storitve, ki jih ponujajo letališča. Ta položaj se lahko v prihodnosti spremeni ali razvije [...]“
   (59). |
| --- | --- |

(283)

Poleg tega primerjalna analiza ni primeren način za določanje tržnih cen, če razpoložljiva referenčna merila niso določena ob upoštevanju dogajanj na trgu ali obstoječih cen in jih znatno izkrivljajo državne intervencije. Takšna izkrivljanja so očitno prisotna v letalski industriji zaradi razlogov, ki so pojasnjeni v točah od 57 do 59 smernic za letalski sektor iz leta 2014:

„Letališča v javni lasti so javni organi tradicionalno obravnavali kot infrastrukture za spodbujanje lokalnega razvoja in ne kot podjetja, ki poslujejo v skladu s tržnimi pravili. Cene na navedenih letališčih se zato običajno ne določajo ob upoštevanju dogajanj na trgu in zlasti dobrih predhodnih možnosti prihodnjih donosov, temveč predvsem ob upoštevanju socialnih ali regionalnih preudarkov.

Tudi če so nekatera letališča v zasebni lasti ali se upravljajo zasebno in se pri tem ne upoštevajo socialni ali regionalni preudarki, lahko na cene na navedenih letališčih močno vplivajo cene, ki jih zaračunava večina javno subvencioniranih letališč, saj prav slednje cene upoštevajo letalski prevozniki v pogajanjih z letališči v zasebni lasti ali z zasebnim upravljanjem.

V teh okoliščinah Komisija močno dvomi, da se lahko v sedanjosti opredeli ustrezno referenčno merilo za vzpostavitev realne tržne cene za storitve, ki jih ponujajo letališča. Ta položaj se lahko v prihodnosti spremeni ali razvije [...]“
   (59).

59

| (284) | Poleg tega, kot so opozorila sodišča Unije, je primerjalna analiza glede na zadevni sektor zgolj eno od analitičnih orodij za ugotavljanje, ali je upravičenec dobil gospodarsko prednost, ki je ne bi pridobil v običajnih tržnih razmerah (60). Komisija lahko ta pristop sicer uporabi, vendar k temu ni zavezana, saj bi bil v tem primeru neustrezen. |
| --- | --- |

(284)

Poleg tega, kot so opozorila sodišča Unije, je primerjalna analiza glede na zadevni sektor zgolj eno od analitičnih orodij za ugotavljanje, ali je upravičenec dobil gospodarsko prednost, ki je ne bi pridobil v običajnih tržnih razmerah (60). Komisija lahko ta pristop sicer uporabi, vendar k temu ni zavezana, saj bi bil v tem primeru neustrezen.

60

| (285) | Družba Ryanair je v bistvu trdila, da se lahko preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu uporabi na podlagi primerjave s poslovnimi dogovori drugih evropskih letališč. Zlasti je primerjala pristojbine, ki jih je družba Ryanair plačevala na letališčih Bournemouth, Grenoble, Knock, Maastricht, Nîmes in Prestwick, s pristojbinami, ki jih je na podlagi sporazumov plačevala na letališču Lübeck. V študiji ni bilo ocenjeno, ali je vzorec referenčnih letališč izpolnil vsa merila iz smernic za letalski sektor iz leta 2014, saj so se ocenjevali samo obseg prometa, vrsta prometa na letališču in blaginja okoliških območij (61). |
| --- | --- |

(285)

Družba Ryanair je v bistvu trdila, da se lahko preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu uporabi na podlagi primerjave s poslovnimi dogovori drugih evropskih letališč. Zlasti je primerjala pristojbine, ki jih je družba Ryanair plačevala na letališčih Bournemouth, Grenoble, Knock, Maastricht, Nîmes in Prestwick, s pristojbinami, ki jih je na podlagi sporazumov plačevala na letališču Lübeck. V študiji ni bilo ocenjeno, ali je vzorec referenčnih letališč izpolnil vsa merila iz smernic za letalski sektor iz leta 2014, saj so se ocenjevali samo obseg prometa, vrsta prometa na letališču in blaginja okoliških območij (61).

61

| (286) | V svojem sklepu o začetku postopka iz leta 2012 je Komisija primerjala pristojbine, določene v spremnih pismih iz marca in oktobra 2010, s pristojbinami na letališču Hamburg, kar je vzbudilo dvome glede skladnosti pristojbin, določenih v spremnih pismih. Komisija ugotavlja, da je obseg prometa v Lübecku znatno manjši kot na letališču Hamburg. Letališče Hamburg je dejansko letališče z največ prometa v severni Nemčiji. Hamburg se uporablja za vse segmente zračnega prometa, medtem ko se je letališče Lübeck specializiralo za nizkocenovneprevoznike, za kar je bilo potrebnih manj okenc za prijavo leta in objektov za tranzitne potnike, potreben ni bil noben avtobus za potnike, potrebnega je bilo manj osebja in objektov za ravnanje s prtljago, manj osebja za čiščenje in omogočen je bil krajši čas kroženja. Zato letališče Hamburg ni dovolj primerljivo z letališčem Lübeck. |
| --- | --- |

(286)

V svojem sklepu o začetku postopka iz leta 2012 je Komisija primerjala pristojbine, določene v spremnih pismih iz marca in oktobra 2010, s pristojbinami na letališču Hamburg, kar je vzbudilo dvome glede skladnosti pristojbin, določenih v spremnih pismih. Komisija ugotavlja, da je obseg prometa v Lübecku znatno manjši kot na letališču Hamburg. Letališče Hamburg je dejansko letališče z največ prometa v severni Nemčiji. Hamburg se uporablja za vse segmente zračnega prometa, medtem ko se je letališče Lübeck specializiralo za nizkocenovneprevoznike, za kar je bilo potrebnih manj okenc za prijavo leta in objektov za tranzitne potnike, potreben ni bil noben avtobus za potnike, potrebnega je bilo manj osebja in objektov za ravnanje s prtljago, manj osebja za čiščenje in omogočen je bil krajši čas kroženja. Zato letališče Hamburg ni dovolj primerljivo z letališčem Lübeck.

| (287) | Na podlagi teh ugotovitev Komisija meni, da je treba v tem primeru uporabiti pristop, ki ga smernice za letalski sektor iz leta 2014 na splošno priporočajo za uporabo načela udeleženca v tržnem gospodarstvu v zvezi z razmerji med letališči in letalskimi prevozniki, in sicer predhodno analizo dodatne donosnosti (62). |
| --- | --- |

(287)

Na podlagi teh ugotovitev Komisija meni, da je treba v tem primeru uporabiti pristop, ki ga smernice za letalski sektor iz leta 2014 na splošno priporočajo za uporabo načela udeleženca v tržnem gospodarstvu v zvezi z razmerji med letališči in letalskimi prevozniki, in sicer predhodno analizo dodatne donosnosti (62).

62

| (288) | Ta pristop je utemeljen z dejstvom, da ima lahko upravljavec letališča objektiven interes za sklenitev transakcije z letalskim prevoznikom, če lahko razumno pričakuje, da bo ta transakcija povečala njegove dobičke (ali zmanjšala njegove izgube) v primerjavi z nasprotnim položajem, v katerem se transakcija ne sklene, ne glede na kakršno koli primerjavo s pogoji, ki jih letalskim prevoznikom ponujajo drugi upravljavci letališč, ali celo s pogoji, ki jih isti upravljavec letališča ponuja drugim letalskim prevoznikom. |
| --- | --- |

(288)

Ta pristop je utemeljen z dejstvom, da ima lahko upravljavec letališča objektiven interes za sklenitev transakcije z letalskim prevoznikom, če lahko razumno pričakuje, da bo ta transakcija povečala njegove dobičke (ali zmanjšala njegove izgube) v primerjavi z nasprotnim položajem, v katerem se transakcija ne sklene, ne glede na kakršno koli primerjavo s pogoji, ki jih letalskim prevoznikom ponujajo drugi upravljavci letališč, ali celo s pogoji, ki jih isti upravljavec letališča ponuja drugim letalskim prevoznikom.

| (289) | Poleg zgoraj navedenega mora biti letališka infrastruktura odprta za vse letalske prevoznike in ne sme biti namenjena le določenemu letalskemu prevozniku, tako da se lahko izključi možnost prenosa prednosti, ki izhaja iz združljive pomoči za upravljavca letališča, na določenega letalskega prevoznika. |
| --- | --- |

(289)

Poleg zgoraj navedenega mora biti letališka infrastruktura odprta za vse letalske prevoznike in ne sme biti namenjena le določenemu letalskemu prevozniku, tako da se lahko izključi možnost prenosa prednosti, ki izhaja iz združljive pomoči za upravljavca letališča, na določenega letalskega prevoznika.

| (290) | Komisija v zvezi s tem ugotavlja tudi, da je razlikovanje cen standardna poslovna praksa. Vendar morajo biti take različne politike določanja cen komercialno upravičene. |
| --- | --- |

(290)

Komisija v zvezi s tem ugotavlja tudi, da je razlikovanje cen standardna poslovna praksa. Vendar morajo biti take različne politike določanja cen komercialno upravičene.

| (291) | Komisija meni, da se dogovori, sklenjeni med letalskimi prevozniki in letališčem, lahko štejejo za skladne s preskusom udeleženca v tržnem gospodarstvu, kadar s predhodnega vidika postopno prispevajo k donosnosti letališča. Letališče mora pri sklepanju dogovora z letalskim prevoznikom (na primer individualna pogodba ali splošna shema letaliških pristojbin) dokazati, da je v celotnem obdobju trajanja dogovora zmožno pokriti vse stroške, ki nastanejo pri sklenitvi takega dogovora, in sicer z razumno stopnjo dobička na podlagi dobrih srednjeročnih obetov (63). |
| --- | --- |

(291)

Komisija meni, da se dogovori, sklenjeni med letalskimi prevozniki in letališčem, lahko štejejo za skladne s preskusom udeleženca v tržnem gospodarstvu, kadar s predhodnega vidika postopno prispevajo k donosnosti letališča. Letališče mora pri sklepanju dogovora z letalskim prevoznikom (na primer individualna pogodba ali splošna shema letaliških pristojbin) dokazati, da je v celotnem obdobju trajanja dogovora zmožno pokriti vse stroške, ki nastanejo pri sklenitvi takega dogovora, in sicer z razumno stopnjo dobička na podlagi dobrih srednjeročnih obetov (63).

63

| (292) | Da se oceni, ali je dogovor, ki ga je letališče sklenilo z letalskim prevoznikom, v skladu s preskusom udeleženca v tržnem gospodarstvu, je treba upoštevati pričakovane prihodke iz neletalskih dejavnosti, ki izvirajo iz dejavnosti letalskega prevoznika, in pa letališke pristojbine brez vseh znižanj, podpore za trženje ali shem spodbud. Podobno bi bilo treba upoštevati tudi vse dodatne stroške, ki jih ima letališče v zvezi z dejavnostjo letalskega prevoznika na letališču. Taki dodatni stroški bi morali obsegati vse kategorije odhodkov ali naložb, npr. dodatne stroške za zaposlene, opremo in naložbe, nastalih zaradi prisotnosti letalskega prevoznika na letališču (64). |
| --- | --- |

(292)

Da se oceni, ali je dogovor, ki ga je letališče sklenilo z letalskim prevoznikom, v skladu s preskusom udeleženca v tržnem gospodarstvu, je treba upoštevati pričakovane prihodke iz neletalskih dejavnosti, ki izvirajo iz dejavnosti letalskega prevoznika, in pa letališke pristojbine brez vseh znižanj, podpore za trženje ali shem spodbud. Podobno bi bilo treba upoštevati tudi vse dodatne stroške, ki jih ima letališče v zvezi z dejavnostjo letalskega prevoznika na letališču. Taki dodatni stroški bi morali obsegati vse kategorije odhodkov ali naložb, npr. dodatne stroške za zaposlene, opremo in naložbe, nastalih zaradi prisotnosti letalskega prevoznika na letališču (64).

64

| (293) | Komisija v svoji stalni praksi sprejemanja odločitev izraža mnenje, da se stroškov, ki bi jih letališče moralo kriti v vsakem primeru in ne glede na dogovor z letalskim prevoznikom, ne sme upoštevati pri preskusu udeleženca v tržnem gospodarstvu (65). |
| --- | --- |

(293)

Komisija v svoji stalni praksi sprejemanja odločitev izraža mnenje, da se stroškov, ki bi jih letališče moralo kriti v vsakem primeru in ne glede na dogovor z letalskim prevoznikom, ne sme upoštevati pri preskusu udeleženca v tržnem gospodarstvu (65).

65

| (294) | V skladu s sodbo v zadevi Charleroi (66) je Komisija pri presoji zadevnih ukrepov dolžna upoštevati vse upoštevne dejavnike in njihov kontekst. Z drugimi besedami, Komisija mora analizirati pričakovani učinek sporazuma z družbo Ryanair na družbo FLG ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov zadevnega ukrepa. |
| --- | --- |

(294)

V skladu s sodbo v zadevi Charleroi (66) je Komisija pri presoji zadevnih ukrepov dolžna upoštevati vse upoštevne dejavnike in njihov kontekst. Z drugimi besedami, Komisija mora analizirati pričakovani učinek sporazuma z družbo Ryanair na družbo FLG ob upoštevanju vseh upoštevnih dejavnikov zadevnega ukrepa.

66

| (295) | V sodbi Stardust Marine je Sodišče odločilo, da je „[...] za preveritev vprašanja, ali je država ravnala kot preudaren vlagatelj, ki deluje pod pogoji tržnega gospodarstva, potrebna umestitev v obdobje, v katerem so bili sprejeti ukrepi finančne podpore, da se oceni gospodarska racionalnost ravnanja države in s tem prepreči kakršna koli ocena na podlagi poznejših razmer.“ (67) |
| --- | --- |

(295)

V sodbi Stardust Marine je Sodišče odločilo, da je „[...] za preveritev vprašanja, ali je država ravnala kot preudaren vlagatelj, ki deluje pod pogoji tržnega gospodarstva, potrebna umestitev v obdobje, v katerem so bili sprejeti ukrepi finančne podpore, da se oceni gospodarska racionalnost ravnanja države in s tem prepreči kakršna koli ocena na podlagi poznejših razmer.“ (67)

67

| (296) | Za uporabo načela udeleženca v tržnem gospodarstvu se je morala Komisija postaviti v čas, ko je bil sklenjen zadevni sporazum. Komisija mora tudi utemeljiti svojo oceno z informacijami in predpostavkami, ki so bile na voljo družbi FLG ob sklenitvi sporazuma. |
| --- | --- |

(296)

Za uporabo načela udeleženca v tržnem gospodarstvu se je morala Komisija postaviti v čas, ko je bil sklenjen zadevni sporazum. Komisija mora tudi utemeljiti svojo oceno z informacijami in predpostavkami, ki so bile na voljo družbi FLG ob sklenitvi sporazuma.

7.4.2   
  Uporaba načela udeleženca v tržnem gospodarstvu za sporazum iz leta 2000

Uporaba načela udeleženca v tržnem gospodarstvu za sporazum iz leta 2000

7.4.2.1   Uvodne pripombe

Uvodne pripombe

| (297) | Komisija ugotavlja, da je družba Air Berlin trdila, da sporazumi med družbama Ryanair in letališčem Lübeck niso bili donosni, saj so se izgube družbe FLG po prihodu družbe Ryanair stalno povečevale (glej preglednico 8). Ker sta samo družbi Ryanair in Wizz Air opravljali lete na rednih linijah z letališča, je družba Air Berlin ugotovila, da je treba izgube družbe FLG pripisati tema letalskima prevoznikoma. |
| --- | --- |

(297)

Komisija ugotavlja, da je družba Air Berlin trdila, da sporazumi med družbama Ryanair in letališčem Lübeck niso bili donosni, saj so se izgube družbe FLG po prihodu družbe Ryanair stalno povečevale (glej preglednico 8). Ker sta samo družbi Ryanair in Wizz Air opravljali lete na rednih linijah z letališča, je družba Air Berlin ugotovila, da je treba izgube družbe FLG pripisati tema letalskima prevoznikoma.

| (298) | Komisija ugotavlja, da četudi bi bilo mogoče ugotoviti pomembno povezavo med številom potnikov družbe Ryanair na letališču Lübeck in izgubami družbe FLG, ta povezava ne bi nujno pomenila, da so izgube posledica delovanja družbe Ryanair na letališču Lübeck. Nemčija je navedla, da je več kot [...] % izgub med letoma 2000 in 2005 posledica naložb, ki so bile potrebne, da bi se letališče prilagodilo povečanemu številu potnikov. Te naložbe so bile potrebne za povečanje vrednosti letališča v primeru predvidene privatizacije in da se letališče pripravi, da bo pritegnilo katerega koli letalskega prevoznika. |
| --- | --- |

(298)

Komisija ugotavlja, da četudi bi bilo mogoče ugotoviti pomembno povezavo med številom potnikov družbe Ryanair na letališču Lübeck in izgubami družbe FLG, ta povezava ne bi nujno pomenila, da so izgube posledica delovanja družbe Ryanair na letališču Lübeck. Nemčija je navedla, da je več kot [...] % izgub med letoma 2000 in 2005 posledica naložb, ki so bile potrebne, da bi se letališče prilagodilo povečanemu številu potnikov. Te naložbe so bile potrebne za povečanje vrednosti letališča v primeru predvidene privatizacije in da se letališče pripravi, da bo pritegnilo katerega koli letalskega prevoznika.

| (299) | Poleg tega Komisija opozarja, da preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu temelji na predhodni oceni. Glede na sodno prakso Sodišča ravnanje zasebnega tržnega udeleženca, ki se uporablja za ocenjevanje ravnanja javnega upravljavca, ni nujno usmerjeno v kratkoročno donosnost, temveč ga lahko vodijo obeti dolgoročnejše donosnosti (68). Tudi če letališče ustvarja izgubo v obdobju delovanja družbe Ryanair, je še vedno mogoče, da sporazum med letališčem in letalskim prevoznikom prinese dodaten dobiček za letališče na predhodni podlagi. |
| --- | --- |

(299)

Poleg tega Komisija opozarja, da preskus udeleženca v tržnem gospodarstvu temelji na predhodni oceni. Glede na sodno prakso Sodišča ravnanje zasebnega tržnega udeleženca, ki se uporablja za ocenjevanje ravnanja javnega upravljavca, ni nujno usmerjeno v kratkoročno donosnost, temveč ga lahko vodijo obeti dolgoročnejše donosnosti (68). Tudi če letališče ustvarja izgubo v obdobju delovanja družbe Ryanair, je še vedno mogoče, da sporazum med letališčem in letalskim prevoznikom prinese dodaten dobiček za letališče na predhodni podlagi.

68

| (300) | Nazadnje Komisija ugotavlja, da je bila v okviru tekoče preiskave družba Ecorys pozvana, da pripravi poročilo o donosnosti sporazuma iz leta 2000 med družbama FLG in Ryanair (69). Toda poročilo je temeljilo na pristopu skupnih stroškov in ne na pristopu dodatnih stroškov, zato se ne bo upoštevalo. |
| --- | --- |

(300)

Nazadnje Komisija ugotavlja, da je bila v okviru tekoče preiskave družba Ecorys pozvana, da pripravi poročilo o donosnosti sporazuma iz leta 2000 med družbama FLG in Ryanair (69). Toda poročilo je temeljilo na pristopu skupnih stroškov in ne na pristopu dodatnih stroškov, zato se ne bo upoštevalo.

69

7.4.2.2   Ocena dodatnih stroškov in prihodkov

Ocena dodatnih stroškov in prihodkov

| (301) | Udeleženec v tržnem gospodarstvu bi kot začetek časovnega okvira za oceno zadevnega sporazuma izbral datum podpisa sporazuma, tj. 29. maj 2000. Kot končni datum bi udeleženec v tržnem gospodarstvu določil datum zaključka, ki je določen v sporazumu iz leta 2000, tj. 31. maj 2010. |
| --- | --- |

(301)

Udeleženec v tržnem gospodarstvu bi kot začetek časovnega okvira za oceno zadevnega sporazuma izbral datum podpisa sporazuma, tj. 29. maj 2000. Kot končni datum bi udeleženec v tržnem gospodarstvu določil datum zaključka, ki je določen v sporazumu iz leta 2000, tj. 31. maj 2010.

| (302) | Za namen ocenjevanja zadevnega sporazuma in glede na ugotovitve iz uvodnih izjav 282 do 301 je treba obstoj in znesek morebitne pomoči v tem sporazumu oceniti ob upoštevanju razmer, ki so prevladovale ob podpisu sporazuma, ter, natančneje, v luči informacij, ki so bile na voljo, in predvidljivih razvojnih trendov. |
| --- | --- |

(302)

Za namen ocenjevanja zadevnega sporazuma in glede na ugotovitve iz uvodnih izjav 282 do 301 je treba obstoj in znesek morebitne pomoči v tem sporazumu oceniti ob upoštevanju razmer, ki so prevladovale ob podpisu sporazuma, ter, natančneje, v luči informacij, ki so bile na voljo, in predvidljivih razvojnih trendov.

| (303) | V času pogajanj o sporazumu je družba FLG pričakovala, da bodo dejavnosti družbe Ryanair na letališču Lübeck povzročile povečanje števila potnikov, s čimer bi se povečali prihodki iz neletalskih dejavnosti, ter da bodo privedle do širitve neletalskih dejavnosti in pritegnile druge letalske prevoznike. Čeprav je družba FLG ustvarjala izgube v letih pred sporazumom, se je pričakovalo, da bo poslovanje družbe Ryanair na letališču privedlo do zmernega dobička v srednje- do dolgoročnem obdobju. |
| --- | --- |

(303)

V času pogajanj o sporazumu je družba FLG pričakovala, da bodo dejavnosti družbe Ryanair na letališču Lübeck povzročile povečanje števila potnikov, s čimer bi se povečali prihodki iz neletalskih dejavnosti, ter da bodo privedle do širitve neletalskih dejavnosti in pritegnile druge letalske prevoznike. Čeprav je družba FLG ustvarjala izgube v letih pred sporazumom, se je pričakovalo, da bo poslovanje družbe Ryanair na letališču privedlo do zmernega dobička v srednje- do dolgoročnem obdobju.

| (304) | Nemčija je zagotovila podatke o predhodno pričakovani rasti števila potnikov kot tudi o pričakovanih dodatnih stroških in prihodkih, in sicer v scenarijih najboljšega in najslabšega primera. |
| --- | --- |

(304)

Nemčija je zagotovila podatke o predhodno pričakovani rasti števila potnikov kot tudi o pričakovanih dodatnih stroških in prihodkih, in sicer v scenarijih najboljšega in najslabšega primera.

| (305) | Dodatni prihodki, ki bi jih zasebni vlagatelj razumno pričakoval na podlagi sporazuma, vključujejo:






  (a) | dodatne prihodke od letalskih dejavnosti potniškega prometa in pristajalnih pristojbin, ki jih plačuje družba Ryanair, in |
| --- | --- | --- |

(305)

Dodatni prihodki, ki bi jih zasebni vlagatelj razumno pričakoval na podlagi sporazuma, vključujejo:

(a)

dodatne prihodke od letalskih dejavnosti potniškega prometa in pristajalnih pristojbin, ki jih plačuje družba Ryanair, in

| (b) | dodatne prihodke iz neletalskih dejavnosti, na primer, od parkirišč, franšiznih trgovin ali pa neposredno upravljanih prodajaln. |
| --- | --- |

(b)

dodatne prihodke iz neletalskih dejavnosti, na primer, od parkirišč, franšiznih trgovin ali pa neposredno upravljanih prodajaln.

| (306) | Komisija glede uporabe načela enojnega zaračunavanja meni, da je treba upoštevati prihodke iz letalskih in neletalskih dejavnosti (70). |
| --- | --- |

(306)

Komisija glede uporabe načela enojnega zaračunavanja meni, da je treba upoštevati prihodke iz letalskih in neletalskih dejavnosti (70).

70

| (307) | Nemčija je trdila, da je letališče na podlagi pristojbin, določenih v sporazumu iz leta 2000, pričakovalo povprečne prihodke iz letalskih dejavnosti v višini [...] EUR na potnika. Po ocenah družbe FLG naj bi prihodki iz neletalskih dejavnosti predstavljali [...] % prihodkov iz letalskih dejavnosti. |
| --- | --- |

(307)

Nemčija je trdila, da je letališče na podlagi pristojbin, določenih v sporazumu iz leta 2000, pričakovalo povprečne prihodke iz letalskih dejavnosti v višini [...] EUR na potnika. Po ocenah družbe FLG naj bi prihodki iz neletalskih dejavnosti predstavljali [...] % prihodkov iz letalskih dejavnosti.

| (308) | Dodatni prihodki, ki bi jih zasebni vlagatelj razumno pričakoval na podlagi sporazuma, vključujejo:






  (a) | dodatne stroške poslovanja, ki neposredno izhajajo iz sporazuma z družbo Ryanair, |
| --- | --- | --- |

(308)

Dodatni prihodki, ki bi jih zasebni vlagatelj razumno pričakoval na podlagi sporazuma, vključujejo:

(a)

dodatne stroške poslovanja, ki neposredno izhajajo iz sporazuma z družbo Ryanair,

| (b) | stroške za storitve trženja, |
| --- | --- |

(b)

stroške za storitve trženja,

| (c) | stroške naložb, neposredno povezane s sporazumom z družbo Ryanair. |
| --- | --- |

(c)

stroške naložb, neposredno povezane s sporazumom z družbo Ryanair.

| (309) | Po navedbah Nemčije je bilo treba povečati število osebja družbe FLG za obravnavo pričakovanega števila potnikov. Družba FLG je pričakovala dodatne stroške poslovanja in stroške za zaposlene v višini [...] EUR na potnika. |
| --- | --- |

(309)

Po navedbah Nemčije je bilo treba povečati število osebja družbe FLG za obravnavo pričakovanega števila potnikov. Družba FLG je pričakovala dodatne stroške poslovanja in stroške za zaposlene v višini [...] EUR na potnika.

| (310) | Na podlagi sporazuma iz leta 2000 je družba FLG pričakovala dodatne stroške trženja za obdobje 2000–2012 v višini [...] EUR v najboljšem primeru in [...] EUR v najslabšem primeru. |
| --- | --- |

(310)

Na podlagi sporazuma iz leta 2000 je družba FLG pričakovala dodatne stroške trženja za obdobje 2000–2012 v višini [...] EUR v najboljšem primeru in [...] EUR v najslabšem primeru.

| (311) | V zvezi s stroški naložb je Nemčija navedla, da je letališka infrastruktura že obstajala pred sklenitvijo sporazuma z družbo Ryanair in da za sprva načrtovano delovanje družbe Ryanair na letališču Lübeck niso bile potrebne nobene dodatne naložbe v infrastrukturo. |
| --- | --- |

(311)

V zvezi s stroški naložb je Nemčija navedla, da je letališka infrastruktura že obstajala pred sklenitvijo sporazuma z družbo Ryanair in da za sprva načrtovano delovanje družbe Ryanair na letališču Lübeck niso bile potrebne nobene dodatne naložbe v infrastrukturo.

| (312) | Nemčija je navedla naslednje prihodke in operativne stroške za najboljši primer (preglednica 11) in najslabši primer (preglednica 12):

  Preglednica 11


  Stroški in prihodki v najboljšem primeru










  Leto | Potniki | Prihodki iz letalskih dejavnosti | Prihodki iz neletalskih dejavnosti | Operativni stroški |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2001 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2002 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2003 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2004 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2005 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2006 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2007 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2011 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2012 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Skupaj | [...] | [...] | [...] | [...] |

(312)

Nemčija je navedla naslednje prihodke in operativne stroške za najboljši primer (preglednica 11) in najslabši primer (preglednica 12):

Preglednica 11

Preglednica 11

Stroški in prihodki v najboljšem primeru

Stroški in prihodki v najboljšem primeru

Leto

Potniki

Prihodki iz letalskih dejavnosti

Prihodki iz neletalskih dejavnosti

Operativni stroški

2000

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

[...]

[...]

[...]

[...]

2006

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

[...]

2011

[...]

[...]

[...]

[...]

2012

[...]

[...]

[...]

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Preglednica 12

Preglednica 12

Stroški in prihodki v najslabšem primeru

Stroški in prihodki v najslabšem primeru

| Leto | Potniki | Prihodki iz letalskih dejavnosti | Prihodki iz neletalskih dejavnosti | Operativni stroški |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2001 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2002 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2003 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2004 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2005 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2006 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2007 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2011 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2012 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Skupaj | [...] | [...] | [...] | [...] |

Leto

Potniki

Prihodki iz letalskih dejavnosti

Prihodki iz neletalskih dejavnosti

Operativni stroški

2000

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

[...]

[...]

[...]

[...]

2006

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

[...]

2011

[...]

[...]

[...]

[...]

2012

[...]

[...]

[...]

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (313) | Družba FLG je ocenila, da bodo finančni učinki sporazuma z družbo Ryanair iz leta 2000 pozitivni. V zvezi s tem preglednica 13 povzema prihodke iz letalskih in neletalskih dejavnosti kot tudi stroške, ki jih je mogoče neposredno pripisati dejavnosti družbe Ryanair na letališču, in stroške trženja.

  Preglednica 13


  Predhodna ocena donosnosti








  Ocena donosnosti | Najboljši primer (v EUR) | Najslabši primer (v EUR) |
| --- | --- | --- | --- |
| prihodki iz letalskih dejavnosti | [...] | [...] |
| prihodki iz neletalskih dejavnosti | [...] | [...] |
| operativni stroški | [...] | [...] |
| stroški trženja | [...] | [...] |
| Skupaj | [...] | [...] |

(313)

Družba FLG je ocenila, da bodo finančni učinki sporazuma z družbo Ryanair iz leta 2000 pozitivni. V zvezi s tem preglednica 13 povzema prihodke iz letalskih in neletalskih dejavnosti kot tudi stroške, ki jih je mogoče neposredno pripisati dejavnosti družbe Ryanair na letališču, in stroške trženja.

Preglednica 13

Preglednica 13

Predhodna ocena donosnosti

Predhodna ocena donosnosti

Ocena donosnosti

Najboljši primer (v EUR)

Najslabši primer (v EUR)

prihodki iz letalskih dejavnosti

[...]

[...]

prihodki iz neletalskih dejavnosti

[...]

[...]

operativni stroški

[...]

[...]

stroški trženja

[...]

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

[...]

[...]

| (314) | Po najboljšem scenariju je Nemčija zaokrožila število potnikov na [...], kar bi znašalo [...] EUR prihodkov iz letalskih dejavnosti. V najslabšem primeru naj bi bilo potnikov skupno [...], kar bi pomenilo [...] EUR prihodkov iz letalskih dejavnosti. Ker naj bi prihodki iz neletalskih dejavnosti znašali [...] % prihodkov iz letalskih dejavnosti, je bilo izračunano, da bi prihodki iz neletalskih dejavnosti v najboljšem primeru znašali [...] EUR, v najslabšem pa [...] EUR. Izračunano je bilo, da bi operativni stroški znašali skupno [...] EUR v najboljšem primeru in [...] EUR v najslabšem primeru. Stroški trženja niso bili izračunani na posameznega potnika, temveč so bili ocenjeni na skupno [...] EUR v najboljšem primeru in [...] EUR v najslabšem primeru. |
| --- | --- |

(314)

Po najboljšem scenariju je Nemčija zaokrožila število potnikov na [...], kar bi znašalo [...] EUR prihodkov iz letalskih dejavnosti. V najslabšem primeru naj bi bilo potnikov skupno [...], kar bi pomenilo [...] EUR prihodkov iz letalskih dejavnosti. Ker naj bi prihodki iz neletalskih dejavnosti znašali [...] % prihodkov iz letalskih dejavnosti, je bilo izračunano, da bi prihodki iz neletalskih dejavnosti v najboljšem primeru znašali [...] EUR, v najslabšem pa [...] EUR. Izračunano je bilo, da bi operativni stroški znašali skupno [...] EUR v najboljšem primeru in [...] EUR v najslabšem primeru. Stroški trženja niso bili izračunani na posameznega potnika, temveč so bili ocenjeni na skupno [...] EUR v najboljšem primeru in [...] EUR v najslabšem primeru.

| (315) | Preglednica 13 prikazuje, da naj bi prihodki, ki izhajajo iz sporazuma iz leta 2000, presegali stroške, s čimer bi nastal letni presežek v vrednosti [...] EUR v najboljšem in [...] EUR v najslabšem primeru. |
| --- | --- |

(315)

Preglednica 13 prikazuje, da naj bi prihodki, ki izhajajo iz sporazuma iz leta 2000, presegali stroške, s čimer bi nastal letni presežek v vrednosti [...] EUR v najboljšem in [...] EUR v najslabšem primeru.

| (316) | Komisija je ocenila pristop, ki ga je uporabila Nemčija, kot razumen. Ocenjeni povprečni prihodki iz letalskih dejavnosti so temeljili na pogojih sporazuma iz leta 2000 z družbo Ryanair. Prihodki iz neletalskih dejavnosti naj bi znašali [...] % prihodkov iz letalskih dejavnosti, kar se zdi skladno s splošnimi pričakovanji v zvezi s prihodki iz neletalskih dejavnosti na drugih letališčih (glej preglednico 6). Tudi predpostavka, da bi bilo ob povečanju števila potnikov treba povečati število zaposlenih, se zdi smotrna. |
| --- | --- |

(316)

Komisija je ocenila pristop, ki ga je uporabila Nemčija, kot razumen. Ocenjeni povprečni prihodki iz letalskih dejavnosti so temeljili na pogojih sporazuma iz leta 2000 z družbo Ryanair. Prihodki iz neletalskih dejavnosti naj bi znašali [...] % prihodkov iz letalskih dejavnosti, kar se zdi skladno s splošnimi pričakovanji v zvezi s prihodki iz neletalskih dejavnosti na drugih letališčih (glej preglednico 6). Tudi predpostavka, da bi bilo ob povečanju števila potnikov treba povečati število zaposlenih, se zdi smotrna.

| (317) | Komisija ugotavlja, da se naložbe, povezane z razširitvijo letališča Lübeck, niso nanašale posebej na družbo Ryanair, ampak bi jih lahko izkoristili tudi drugi letalski prevozniki. To kaže, da stroškov naložb ni bilo treba vključiti v dodatne stroške sporazuma z družbo Ryanair. V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da je Nemčija poudarila, da je družba FLG vseskozi poskušala pritegniti druge letalske prevoznike in jih tudi uspešno pritegnila (npr. družbo WizzAir). Po trditvah Nemčije je letališče Lübeck več let neuspešno poskušalo začeti pogajanja o sporazumu z družbo Air Berlin. |
| --- | --- |

(317)

Komisija ugotavlja, da se naložbe, povezane z razširitvijo letališča Lübeck, niso nanašale posebej na družbo Ryanair, ampak bi jih lahko izkoristili tudi drugi letalski prevozniki. To kaže, da stroškov naložb ni bilo treba vključiti v dodatne stroške sporazuma z družbo Ryanair. V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da je Nemčija poudarila, da je družba FLG vseskozi poskušala pritegniti druge letalske prevoznike in jih tudi uspešno pritegnila (npr. družbo WizzAir). Po trditvah Nemčije je letališče Lübeck več let neuspešno poskušalo začeti pogajanja o sporazumu z družbo Air Berlin.

| (318) | Nemčija je trdila, da je bilo za uspešno privatizacijo letališča Lübeck treba znatno povečati število potnikov. Komisija priznava, da so bile izvedene ustrezne naložbe, da bi letališče Lübeck pripravili na večje število potnikov (71). |
| --- | --- |

(318)

Nemčija je trdila, da je bilo za uspešno privatizacijo letališča Lübeck treba znatno povečati število potnikov. Komisija priznava, da so bile izvedene ustrezne naložbe, da bi letališče Lübeck pripravili na večje število potnikov (71).

71

| (319) | Komisija nadalje ugotavlja, da sporazum iz leta 2000 družbi FLG ni nalagal izvedbe naložb (72). Družba FLG bi lahko svoje obveznosti po pogodbi izpolnila brez vlaganja v razširitev letališča. |
| --- | --- |

(319)

Komisija nadalje ugotavlja, da sporazum iz leta 2000 družbi FLG ni nalagal izvedbe naložb (72). Družba FLG bi lahko svoje obveznosti po pogodbi izpolnila brez vlaganja v razširitev letališča.

72

| (320) | Na podlagi teh ugotovitev Komisija sklepa, da je pristop Nemčije, da naložb, ki so bile izvedene na letališču Lübeck, ne pripisuje sporazumom z družbo Ryanair iz leta 2010, razumen. |
| --- | --- |

(320)

Na podlagi teh ugotovitev Komisija sklepa, da je pristop Nemčije, da naložb, ki so bile izvedene na letališču Lübeck, ne pripisuje sporazumom z družbo Ryanair iz leta 2010, razumen.

| (321) | Po preučitvi informacij, ki jih je predložila Nemčija, se Komisija z eno točko analize ne strinja in jo ustrezno spreminja. V sporazumu iz leta 2000 je kot datum zaključka določen 30. maj 2010. Nemčija je pri izračunu dodatne donosnosti sporazuma iz leta 2000 upoštevala dodatne stroške in prihodke za leti 2011 in 2012. Komisija meni, da je primerno upoštevati le dodatne stroške in prihodke, ki so nastali v času trajanja pogodbe. Zaradi te potrebne spremembe je Komisija opravila lastno analizo, pri čemer je neposredno uporabila analizo dodatne donosnosti, ki jo je predložila Nemčija, ter jo spremenila tam, kjer je to potrebno, kot je povzeto v preglednicah 14, 15 in 16:

  Preglednica 14


  Stroški in prihodki v najboljšem primeru










  Leto | Potniki | Prihodki iz letalskih dejavnosti | Prihodki iz neletalskih dejavnosti | Operativni stroški |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2001 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2002 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2003 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2004 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2005 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2006 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2007 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Skupaj | [...] | [...] | [...] | [...] |

(321)

Po preučitvi informacij, ki jih je predložila Nemčija, se Komisija z eno točko analize ne strinja in jo ustrezno spreminja. V sporazumu iz leta 2000 je kot datum zaključka določen 30. maj 2010. Nemčija je pri izračunu dodatne donosnosti sporazuma iz leta 2000 upoštevala dodatne stroške in prihodke za leti 2011 in 2012. Komisija meni, da je primerno upoštevati le dodatne stroške in prihodke, ki so nastali v času trajanja pogodbe. Zaradi te potrebne spremembe je Komisija opravila lastno analizo, pri čemer je neposredno uporabila analizo dodatne donosnosti, ki jo je predložila Nemčija, ter jo spremenila tam, kjer je to potrebno, kot je povzeto v preglednicah 14, 15 in 16:

Preglednica 14

Preglednica 14

Stroški in prihodki v najboljšem primeru

Stroški in prihodki v najboljšem primeru

Leto

Potniki

Prihodki iz letalskih dejavnosti

Prihodki iz neletalskih dejavnosti

Operativni stroški

2000

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

[...]

[...]

[...]

[...]

2006

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Preglednica 15

Preglednica 15

Stroški in prihodki v najslabšem primeru

Stroški in prihodki v najslabšem primeru

| Leto | Potniki | Prihodki iz letalskih dejavnosti | Prihodki iz neletalskih dejavnosti | Operativni stroški |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2001 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2002 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2003 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2004 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2005 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2006 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2007 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Skupaj | [...] | [...] | [...] | [...] |

Leto

Potniki

Prihodki iz letalskih dejavnosti

Prihodki iz neletalskih dejavnosti

Operativni stroški

2000

[...]

[...]

[...]

[...]

2001

[...]

[...]

[...]

[...]

2002

[...]

[...]

[...]

[...]

2003

[...]

[...]

[...]

[...]

2004

[...]

[...]

[...]

[...]

2005

[...]

[...]

[...]

[...]

2006

[...]

[...]

[...]

[...]

2007

[...]

[...]

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Preglednica 16

Preglednica 16

Predhodna ocena donosnosti

Predhodna ocena donosnosti

| Ocena donosnosti | Najboljši primer (v EUR) | Najslabši primer (v EUR) |
| --- | --- | --- |
| prihodki iz letalskih dejavnosti | [...] | [...] |
| prihodki iz neletalskih dejavnosti | [...] | [...] |
| operativni stroški | [...] | [...] |
| stroški trženja | [...] | [...] |
| Skupaj | [...] | [...] |

Ocena donosnosti

Najboljši primer (v EUR)

Najslabši primer (v EUR)

prihodki iz letalskih dejavnosti

[...]

[...]

prihodki iz neletalskih dejavnosti

[...]

[...]

operativni stroški

[...]

[...]

stroški trženja

[...]

[...]

Skupaj

Skupaj

[...]

[...]

[...]

[...]

| (322) | Prihodkov in operativnih stroškov, ki so bili pričakovani za leti 2011 in 2012, Komisija ni upoštevala, saj naj bi v teh letih sporazum iz leta 2000 že potekel (glej preglednici 14 in 15). Komisija se je namesto tega opirala na prihodke in operativne stroške, ki so bili pričakovani za obdobje 2000–2010, kar prikazujejo prihodki in operativni stroški v preglednici 16. Kar zadeva stroške trženja, je Komisija je izračunala povprečne stroške trženja na potnika, ki bi jih glede na informacije, ki jih je predložila Nemčija, lahko pričakovali v najboljšem in v najslabšem primeru. Nato je pomnožila povprečne stroške trženja na potnika s številom potnikov, ki bi jih lahko pričakovali za obdobje 2000–2010, s čimer je dobila pričakovane stroške trženja v višini [...] EUR v najboljšem in [...] EUR v najslabšem primeru (glej preglednico 16). |
| --- | --- |

(322)

Prihodkov in operativnih stroškov, ki so bili pričakovani za leti 2011 in 2012, Komisija ni upoštevala, saj naj bi v teh letih sporazum iz leta 2000 že potekel (glej preglednici 14 in 15). Komisija se je namesto tega opirala na prihodke in operativne stroške, ki so bili pričakovani za obdobje 2000–2010, kar prikazujejo prihodki in operativni stroški v preglednici 16. Kar zadeva stroške trženja, je Komisija je izračunala povprečne stroške trženja na potnika, ki bi jih glede na informacije, ki jih je predložila Nemčija, lahko pričakovali v najboljšem in v najslabšem primeru. Nato je pomnožila povprečne stroške trženja na potnika s številom potnikov, ki bi jih lahko pričakovali za obdobje 2000–2010, s čimer je dobila pričakovane stroške trženja v višini [...] EUR v najboljšem in [...] EUR v najslabšem primeru (glej preglednico 16).

| (323) | Nazadnje, predhodna analiza, ki jo je opravila družba FLG, predložila pa Nemčija, ni diskontirala prihodnjih plačil na datum, na katerega je bila sklenjena pogodba, vendar pa je iz predloženih številk jasno razvidno, da se je pričakovalo, da bo pogodba donosna. |
| --- | --- |

(323)

Nazadnje, predhodna analiza, ki jo je opravila družba FLG, predložila pa Nemčija, ni diskontirala prihodnjih plačil na datum, na katerega je bila sklenjena pogodba, vendar pa je iz predloženih številk jasno razvidno, da se je pričakovalo, da bo pogodba donosna.

| (324) | Poleg podatkov, ki jih je zagotovila Nemčija, je družba Oxera predložila analizo donosnosti sporazuma iz leta 2000 (73). Družba Oxera je uporabila podatke o poslovnem izidu, tj. podatke o dejanskih nastalih stroških in prihodkih iz obdobja pred sporazumom, kjer je to bilo mogoče, na podlagi katerih je oblikovala predpostavke o pričakovanju družbe FLG v času podpisa sporazuma. Družba Oxera je izračunala število potnikov na podlagi podatkov o poslovnem izidu vse do trenutka podpisa sporazuma. Prihodki iz letalskih dejavnosti in stroški trženja so temeljili na stroških in plačilih, ki so bili določeni v sporazumu iz leta 2000. Za izračun prihodkov iz neletalskih dejavnosti in operativnih stroškov je družba Oxera uporabila podatke o poslovnem izidu iz obdobja po sklenitvi sporazuma. |
| --- | --- |

(324)

Poleg podatkov, ki jih je zagotovila Nemčija, je družba Oxera predložila analizo donosnosti sporazuma iz leta 2000 (73). Družba Oxera je uporabila podatke o poslovnem izidu, tj. podatke o dejanskih nastalih stroških in prihodkih iz obdobja pred sporazumom, kjer je to bilo mogoče, na podlagi katerih je oblikovala predpostavke o pričakovanju družbe FLG v času podpisa sporazuma. Družba Oxera je izračunala število potnikov na podlagi podatkov o poslovnem izidu vse do trenutka podpisa sporazuma. Prihodki iz letalskih dejavnosti in stroški trženja so temeljili na stroških in plačilih, ki so bili določeni v sporazumu iz leta 2000. Za izračun prihodkov iz neletalskih dejavnosti in operativnih stroškov je družba Oxera uporabila podatke o poslovnem izidu iz obdobja po sklenitvi sporazuma.

73

| (325) | NSV sporazuma iz leta 2000 z družbo Ryanair je bila ocenjena na [...] EUR. Zato se je pričakovalo, da bo donosen. |
| --- | --- |

(325)

NSV sporazuma iz leta 2000 z družbo Ryanair je bila ocenjena na [...] EUR. Zato se je pričakovalo, da bo donosen.

| (326) | Družba Oxera je izračunala NSV, ne da bi pripisala stroške naložb sporazumu z družbo Ryanair iz leta 2000. To je v skladu z ugotovitvijo Komisije (glej uvodne izjave 316 do 320), da naložb na letališču Lübeck ni bilo treba pripisati sporazumu iz leta 2000. |
| --- | --- |

(326)

Družba Oxera je izračunala NSV, ne da bi pripisala stroške naložb sporazumu z družbo Ryanair iz leta 2000. To je v skladu z ugotovitvijo Komisije (glej uvodne izjave 316 do 320), da naložb na letališču Lübeck ni bilo treba pripisati sporazumu iz leta 2000.

| (327) | Komisija ugotavlja, da je družba Oxera za izračun števila potnikov, prihodkov iz letalskih dejavnosti in stroškov trženja uporabila predhodno razpoložljive podatke, vendar njena ocena prihodkov iz neletalskih dejavnosti in operativnih stroškov temelji na naknadnih podatkih. Družba Oxera je navedla, da ni imela dostopa do predhodnih napovedi prihodkov iz neletalskih dejavnosti in operativnih stroškov. Komisija ugotavlja, da se lahko pri presoji, ali je bil tak sporazum v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, uporabljajo le prihodki in stroški, ki jih je letališče pričakovalo predhodno, v času, ko je sklenilo sporazum z zadevnim letalskim prevoznikom. Ocena, ki deloma temelji na naknadnih podatkih, pa se lahko uporabi v podporo potrjevanju predpostavk, na podlagi katerih so se predhodno določili pričakovani prihodki in stroški. Dejansko so predhodni podatki, ki jih je družba Oxera rekonstruirala glede prihodkov iz letalskih dejavnosti ([...] EUR), nekje med predhodno pričakovanimi prihodki iz letalskih dejavnosti, ki jih je družba FLG posredovala Nemčiji za najboljši primer ([...] EUR) in najslabši primer ([...] EUR). Predhodni podatki, ki jih je rekonstruirala družba Oxera glede stroškov trženja ([...] EUR), so celo nižji, kot jih je posredovala Nemčija: družba FLG je pričakovala predhodne stroške trženja v višini [...] EUR v najboljšem primeru in [...] EUR v najslabšem primeru. To pomeni, da so bila predhodna pričakovanja družbe FLG dovolj konzervativna. |
| --- | --- |

(327)

Komisija ugotavlja, da je družba Oxera za izračun števila potnikov, prihodkov iz letalskih dejavnosti in stroškov trženja uporabila predhodno razpoložljive podatke, vendar njena ocena prihodkov iz neletalskih dejavnosti in operativnih stroškov temelji na naknadnih podatkih. Družba Oxera je navedla, da ni imela dostopa do predhodnih napovedi prihodkov iz neletalskih dejavnosti in operativnih stroškov. Komisija ugotavlja, da se lahko pri presoji, ali je bil tak sporazum v skladu z načelom udeleženca v tržnem gospodarstvu, uporabljajo le prihodki in stroški, ki jih je letališče pričakovalo predhodno, v času, ko je sklenilo sporazum z zadevnim letalskim prevoznikom. Ocena, ki deloma temelji na naknadnih podatkih, pa se lahko uporabi v podporo potrjevanju predpostavk, na podlagi katerih so se predhodno določili pričakovani prihodki in stroški. Dejansko so predhodni podatki, ki jih je družba Oxera rekonstruirala glede prihodkov iz letalskih dejavnosti ([...] EUR), nekje med predhodno pričakovanimi prihodki iz letalskih dejavnosti, ki jih je družba FLG posredovala Nemčiji za najboljši primer ([...] EUR) in najslabši primer ([...] EUR). Predhodni podatki, ki jih je rekonstruirala družba Oxera glede stroškov trženja ([...] EUR), so celo nižji, kot jih je posredovala Nemčija: družba FLG je pričakovala predhodne stroške trženja v višini [...] EUR v najboljšem primeru in [...] EUR v najslabšem primeru. To pomeni, da so bila predhodna pričakovanja družbe FLG dovolj konzervativna.

7.4.3   
  Sklepna ugotovitev

Sklepna ugotovitev

| (328) | Podatki, ki jih je predložila Nemčija, kažejo, da bi lahko družba FLG pričakovala pozitivno dodatno donosnost sporazuma iz leta 2000. Predpostavke, na katerih temeljijo ta pričakovanja, se zdijo upravičene. To podpira dejstvo, da je bila dejanska rast števila potnikov v letih 2000–2005 višja od pričakovane. Omejitve rasti števila potnikov so bile predvsem posledica nezmožnosti pridobitve sklepa o odobritvi načrta in razširitve letališča, česar ni bilo mogoče predvideti v času sklenitve sporazuma iz leta 2000. Pričakovanja družbe FLG so podprta s študijo, ki jo je zagotovila družba Oxera. |
| --- | --- |

(328)

Podatki, ki jih je predložila Nemčija, kažejo, da bi lahko družba FLG pričakovala pozitivno dodatno donosnost sporazuma iz leta 2000. Predpostavke, na katerih temeljijo ta pričakovanja, se zdijo upravičene. To podpira dejstvo, da je bila dejanska rast števila potnikov v letih 2000–2005 višja od pričakovane. Omejitve rasti števila potnikov so bile predvsem posledica nezmožnosti pridobitve sklepa o odobritvi načrta in razširitve letališča, česar ni bilo mogoče predvideti v času sklenitve sporazuma iz leta 2000. Pričakovanja družbe FLG so podprta s študijo, ki jo je zagotovila družba Oxera.

| (329) | Zato bi lahko utemeljeno pričakovali, da bo sporazum iz leta 2000 z družbo Ryanair prinesel dodaten dobiček družbi FLG. To pomeni, da bi udeleženec v tržnem gospodarstvu sklenil sporazum, saj je s predhodnega vidika postopno prispeval k donosnosti letališča. Podobno se lahko sporazum iz leta 2000 glede na očiten pozitiven prispevek prav tako šteje za del izvajanja splošne strategije, ki vodi k donosnosti, vsaj z dolgoročnega vidika. |
| --- | --- |

(329)

Zato bi lahko utemeljeno pričakovali, da bo sporazum iz leta 2000 z družbo Ryanair prinesel dodaten dobiček družbi FLG. To pomeni, da bi udeleženec v tržnem gospodarstvu sklenil sporazum, saj je s predhodnega vidika postopno prispeval k donosnosti letališča. Podobno se lahko sporazum iz leta 2000 glede na očiten pozitiven prispevek prav tako šteje za del izvajanja splošne strategije, ki vodi k donosnosti, vsaj z dolgoročnega vidika.

| (330) | Sporazum iz leta 2000 med družbama FLG in Ryanair zato ne pomeni gospodarske prednosti, ki je družba Ryanair ne bi pridobila pod običajnimi tržnimi pogoji. Zato ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe. Ta ugotovitev nikakor ne posega v presojo, ali so sporazumi iz leta 2010 vključevali državno pomoč družbi Ryanair. |
| --- | --- |

(330)

Sporazum iz leta 2000 med družbama FLG in Ryanair zato ne pomeni gospodarske prednosti, ki je družba Ryanair ne bi pridobila pod običajnimi tržnimi pogoji. Zato ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe. Ta ugotovitev nikakor ne posega v presojo, ali so sporazumi iz leta 2010 vključevali državno pomoč družbi Ryanair.

7.5   PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV LETAL

PRISTOJBINE ZA RAZLEDENITEV LETAL

7.5.1   
  Selektivnost

Selektivnost

| (331) | Ukrep državne pomoči spada v področje uporabe člena 107(1) PDEU, če daje prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“. Zato se lahko za državno pomoč štejejo le ukrepi v korist podjetjem, s katerimi je prednost dodeljena selektivno. |
| --- | --- |

(331)

Ukrep državne pomoči spada v področje uporabe člena 107(1) PDEU, če daje prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“. Zato se lahko za državno pomoč štejejo le ukrepi v korist podjetjem, s katerimi je prednost dodeljena selektivno.

| (332) | V skladu s sodno prakso evropskih sodišč je treba preučiti, ali v okviru nekega pravnega sistema („referenčni sistem“) nacionalni ukrep daje prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“ v primerjavi z drugimi, ki so v primerljivem dejanskem in pravnem položaju glede na cilj, ki se poskuša doseči z zadevnim ukrepom. Ukrep, ki razlikuje med podjetji v primerljivem položaju, bi bil selektiven prima facie. Če ukrep, ki je selektiven prima facie, utemeljuje narava ali splošna shema sistema, se ne bo obravnaval kot selektiven in torej ne bo spadal v področje uporabe člena 107(1) PDEU (74). |
| --- | --- |

(332)

V skladu s sodno prakso evropskih sodišč je treba preučiti, ali v okviru nekega pravnega sistema („referenčni sistem“) nacionalni ukrep daje prednost „posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga“ v primerjavi z drugimi, ki so v primerljivem dejanskem in pravnem položaju glede na cilj, ki se poskuša doseči z zadevnim ukrepom. Ukrep, ki razlikuje med podjetji v primerljivem položaju, bi bil selektiven prima facie. Če ukrep, ki je selektiven prima facie, utemeljuje narava ali splošna shema sistema, se ne bo obravnaval kot selektiven in torej ne bo spadal v področje uporabe člena 107(1) PDEU (74).

prima facie

prima facie

74

| (333) | Komisija mora zato opraviti analizo v treh korakih: najprej je treba določiti referenčni sistem. Drugič, treba je ugotoviti, ali zadevni ukrep pomeni odstopanje od tega sistema, kadar različno obravnava gospodarske subjekte, ki so z vidika ciljev, ki so lastni sistemu, v primerljivem dejanskem in pravnem položaju. Če takšno odstopanje obstaja (in je ukrep zato selektiven prima facie), je treba v tretjem koraku preskusa ugotoviti, ali je odstopanje utemeljeno z naravo ali splošno shemo sistema. |
| --- | --- |

(333)

Komisija mora zato opraviti analizo v treh korakih: najprej je treba določiti referenčni sistem. Drugič, treba je ugotoviti, ali zadevni ukrep pomeni odstopanje od tega sistema, kadar različno obravnava gospodarske subjekte, ki so z vidika ciljev, ki so lastni sistemu, v primerljivem dejanskem in pravnem položaju. Če takšno odstopanje obstaja (in je ukrep zato selektiven prima facie), je treba v tretjem koraku preskusa ugotoviti, ali je odstopanje utemeljeno z naravo ali splošno shemo sistema.

prima facie

| (334) | V zadevnem primeru je Komisija sprožila formalni postopek preiskave v zvezi s pristojbinami za razledenitev letal. |
| --- | --- |

(334)

V zadevnem primeru je Komisija sprožila formalni postopek preiskave v zvezi s pristojbinami za razledenitev letal.

| (335) | Prvič, Komisija mora določiti referenčni sistem, po katerem je treba oceniti pristojbine za razledenitev. Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da so pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču določene v shemi posebnih pristojbin. Ta shema posebnih pristojbin sicer ni del splošnega seznama pristojbin za uporabo infrastrukture, vendar ima nekatere skupne značilnosti s splošnim seznamom pristojbin: shema posebnih pristojbin določa cene nekaterih storitev, ki jih letališče zagotavlja letalskim prevoznikom, in cene materiala, ki je potreben za te storitve. Uporablja se za vse letalske prevoznike, ki uporabljajo letališče. Vsakih nekaj let se prilagodi zaradi sprememb stroškov posebnih storitev. Predvsem pa je samo letališče pristojno za sestavo sheme posebnih pristojbin. |
| --- | --- |

(335)

Prvič, Komisija mora določiti referenčni sistem, po katerem je treba oceniti pristojbine za razledenitev. Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da so pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču določene v shemi posebnih pristojbin. Ta shema posebnih pristojbin sicer ni del splošnega seznama pristojbin za uporabo infrastrukture, vendar ima nekatere skupne značilnosti s splošnim seznamom pristojbin: shema posebnih pristojbin določa cene nekaterih storitev, ki jih letališče zagotavlja letalskim prevoznikom, in cene materiala, ki je potreben za te storitve. Uporablja se za vse letalske prevoznike, ki uporabljajo letališče. Vsakih nekaj let se prilagodi zaradi sprememb stroškov posebnih storitev. Predvsem pa je samo letališče pristojno za sestavo sheme posebnih pristojbin.

| (336) | V sodbi v zadevi Lübeck je Sodišče odločilo, da je treba seznam pristojbin iz leta 2006 za letališče Lübeck šteti za referenčni sistem (75). Glede na podobnosti med splošnim seznamom pristojbin in shemo posebnih pristojbin Komisija ugotavlja, da je treba shemo posebnih pristojbin na letališču Lübeck šteti za referenčni okvir, v skladu s katerim naj se ocenjujejo pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču Lübeck. |
| --- | --- |

(336)

V sodbi v zadevi Lübeck je Sodišče odločilo, da je treba seznam pristojbin iz leta 2006 za letališče Lübeck šteti za referenčni sistem (75). Glede na podobnosti med splošnim seznamom pristojbin in shemo posebnih pristojbin Komisija ugotavlja, da je treba shemo posebnih pristojbin na letališču Lübeck šteti za referenčni okvir, v skladu s katerim naj se ocenjujejo pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču Lübeck.

75

| (337) | Drugič, Komisija mora oceniti, ali shema posebnih pristojbin razlikuje med gospodarskimi subjekti, ki so v primerljivem dejanskem in pravnem položaju. Komisija ugotavlja, da se shema posebnih pristojbin uporablja za vse letalske prevoznike, ki uporabljajo letališče Lübeck. Pri uporabi storitev razledenitve zrakoplovov shema posebnih pristojbin ne razlikuje med letalskimi prevozniki. Dejansko za vsak zrakoplov, ki se razledeni na letališču Lübeck, veljajo enake pristojbine, ki so odvisne od vzletne mase zrakoplova kot tudi od količine uporabljene tekočine za razledenitev in vroče vode. Zato pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču Lübeck ne odstopajo od referenčnega sistema, ker se ne razlikujejo med letalskimi prevozniki, ki uporabljajo letališče. Komisija ugotavlja, da pristojbine za razledenitev niso selektivne prima facie. |
| --- | --- |

(337)

Drugič, Komisija mora oceniti, ali shema posebnih pristojbin razlikuje med gospodarskimi subjekti, ki so v primerljivem dejanskem in pravnem položaju. Komisija ugotavlja, da se shema posebnih pristojbin uporablja za vse letalske prevoznike, ki uporabljajo letališče Lübeck. Pri uporabi storitev razledenitve zrakoplovov shema posebnih pristojbin ne razlikuje med letalskimi prevozniki. Dejansko za vsak zrakoplov, ki se razledeni na letališču Lübeck, veljajo enake pristojbine, ki so odvisne od vzletne mase zrakoplova kot tudi od količine uporabljene tekočine za razledenitev in vroče vode. Zato pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču Lübeck ne odstopajo od referenčnega sistema, ker se ne razlikujejo med letalskimi prevozniki, ki uporabljajo letališče. Komisija ugotavlja, da pristojbine za razledenitev niso selektivne prima facie.

prima facie

| (338) | Glede na to, da pristojbine za razledenitev niso selektivne prima facie, ni treba oceniti, ali so utemeljene z naravo ali splošno shemo sistema. |
| --- | --- |

(338)

Glede na to, da pristojbine za razledenitev niso selektivne prima facie, ni treba oceniti, ali so utemeljene z naravo ali splošno shemo sistema.

prima facie

7.5.2   
  Sklepna ugotovitev

Sklepna ugotovitev

| (339) | Zato pristojbine za razledenitev zrakoplovov ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU. |
| --- | --- |

(339)

Zato pristojbine za razledenitev zrakoplovov ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.

8.   SKLEPNA UGOTOVITEV

SKLEPNA UGOTOVITEV

| (340) | Komisija ugotavlja, da ni treba sprejeti odločitve o tem, ali morebitna državna pomoč družbi FLG pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU in, če je tako, ali je to državno pomoč mogoče razglasiti za združljivo. Pravni subjekt FLG je prenehal obstajati in njegova gospodarska dejavnost prav tako. Poleg tega pomoči ne bi bilo več mogoče izterjati od družbe Yasmina, tudi če je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina, saj je slednja prenehala in njena sredstva so bila prodana v postopku v primeru insolventnosti pod nadzorom sodišča v skladu z nemškim zakonom o insolventnosti. |
| --- | --- |

(340)

Komisija ugotavlja, da ni treba sprejeti odločitve o tem, ali morebitna državna pomoč družbi FLG pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU in, če je tako, ali je to državno pomoč mogoče razglasiti za združljivo. Pravni subjekt FLG je prenehal obstajati in njegova gospodarska dejavnost prav tako. Poleg tega pomoči ne bi bilo več mogoče izterjati od družbe Yasmina, tudi če je obstajala gospodarska kontinuiteta med družbama FLG in Yasmina, saj je slednja prenehala in njena sredstva so bila prodana v postopku v primeru insolventnosti pod nadzorom sodišča v skladu z nemškim zakonom o insolventnosti.

| (341) | Prodaja delnic družbe FLG družbi Infratil leta 2005 ni prinesla prednosti družbi Infratil, ker je mesto Lübeck pri prodaji delnic ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. Tudi ponovna pogajanja o prodajni opciji leta 2009 in prevzem dodatnih izgub, naložb in drugih stroškov, kot je določeno v dodatnem sporazumu iz leta 2009, niso zagotovila prednosti družbi Infratil. V tem smislu je mesto Lübeck ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. |
| --- | --- |

(341)

Prodaja delnic družbe FLG družbi Infratil leta 2005 ni prinesla prednosti družbi Infratil, ker je mesto Lübeck pri prodaji delnic ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu. Tudi ponovna pogajanja o prodajni opciji leta 2009 in prevzem dodatnih izgub, naložb in drugih stroškov, kot je določeno v dodatnem sporazumu iz leta 2009, niso zagotovila prednosti družbi Infratil. V tem smislu je mesto Lübeck ravnalo kot udeleženec v tržnem gospodarstvu.

| (342) | Sporazum iz leta 2000 med družbo FLG in Ryanair bi s predhodnega vidika prispeval k donosnosti letališča. To pomeni, da bi udeleženec v tržnem gospodarstvu sklenil sporazum, ki ne daje prednosti družbi Ryanair. |
| --- | --- |

(342)

Sporazum iz leta 2000 med družbo FLG in Ryanair bi s predhodnega vidika prispeval k donosnosti letališča. To pomeni, da bi udeleženec v tržnem gospodarstvu sklenil sporazum, ki ne daje prednosti družbi Ryanair.

| (343) | Pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču se ne zdijo selektivne – |
| --- | --- |

(343)

Pristojbine za razledenitev zrakoplovov na letališču se ne zdijo selektivne –

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Ni treba odločiti o tem, ali morebitna državna pomoč družbi FLG pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, in če je tako, ali bi jo bilo mogoče razglasiti za združljivo z notranjim trgom, saj je gospodarska dejavnost družbe FLG prenehala obstajati in pomoči ni več mogoče izterjati.

Člen 2

Prodaja 90 % delnic družbe FLG družbi Infratil in pogoji iz prodajne opcije, ki so bili s pogajanji na novo dogovorjeni leta 2009, ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Člen 3

Sporazum iz leta 2000 med družbo Ryanair in letališčem Lübeck ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Člen 4

Pristojbine za odstranjevanje ledu z zrakoplovov ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

Člen 5

Ta sklep je naslovljen na Zvezno republiko Nemčijo.

V Bruslju, 7. februarja 2017

Za Komisijo

Margrethe VESTAGER

Članica Komisije

---

(1)  
  UL C 287, 29.11.2007, str. 27.

1

(2)  
  UL C 295, 7.12.2007, str. 29 in UL C 241, 10.8.2012, str. 56.

2

(3)  
  Infratil je družba za naložbe v infrastrukturo s sedežem na Novi Zelandiji in vlaga v sektorje energetike, letališč in javnega prevoza. Bila je lastnik in upravljavec zlasti naslednjih letališč: mednarodnega letališča Wellington na Novi Zelandiji; letališča Glasgow Prestwick in mednarodnega letališča Kent v Združenem kraljestvu. Od takrat je odprodala svoje naložbe v evropskih letališčih.

3

Infratil

(4)  
  Ryanair je irski letalski prevoznik in član Združenja evropskih nizkocenovnih letalskih prevoznikov. Poslovanje letalskega prevoznika je bilo povezano s sekundarnimi, regionalnimi letališči. Ta letalski prevoznik trenutno leti na približno 160 evropskih destinacij. Ima homogeno floto, ki jo sestavlja 272 zrakoplovov Boeing 737-800 s 189 sedeži. Družba Ryanair je v času sklepa o začetku postopka iz leta 2007 z letališča Lübeck opravljala 23 letov na teden na 5 evropskih destinacij, in sicer London-Stansted v Združenem kraljestvu, Mailand-Bergamo in Piso v Italiji, Palmo de Mallorco v Španiji in Stockholm-Skavsto na Švedskem.

4

Ryanair

(5)  
  UL C 287, 29.11.2007, str. 27.

5

(6)  
  UL C 295, 7.12.2007, str. 29.

6

(7)  Schutzgemeinschaft gegen Fluglärm Lübeck und Umgebung Groß Grönau eV in Check-in Lübeck e.V.

7

(8)  Industrie- und Handelskammer zu Lübeck (IHK).

8

(9)  Peter C. Klanowski in Horst Conrad.

9

(10)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 83, 27.3.1999, str. 1).

10

(11)  Sporočilo Komisije – Smernice o državni pomoči letališčem in letalskim prevoznikom (UL C 99, 4.4.2014, str. 3).

11

(12)  
  UL C 113, 15.4.2014, str. 30.

12

(13)  To je nevladna organizacija, registrirana v skladu s pravili Direktive 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem in o spremembi direktiv Sveta 85/337/EGS in 96/61/ES glede sodelovanja javnosti in dostopa do sodišč (UL L 156, 25.6.2003, str. 17).

13

(14)  Pred začetkom postopka so bili preiskani ukrepi v zadevah CP 31/2009 (SA.27585) in CP 162/2010 (SA.31149).

14

(15)  
  UL C 241, 10.8.2012, str. 56.

15

(16)  Zvezno združenje nemških komercialnih letališč (Bundesverband der deutschen Verkehrsflughäfen).

16

(17)  Yasmina je bila 100-odstotna podružnica družbe 3 Y Logistic und Projektbetreuung GmbH (v nadaljnjem besedilu: 3Y), naložbenega podjetja, katerega lastnik je fizična oseba, in sicer Adel Mohammed Saleh M. Alghanmi iz Saudove Arabije. Družba Yasmina je bila ustanovljena za nakup in upravljanje letališča Lübeck.

17

(18)  Zadeva T-461/12, Hansestadt Lübeck proti Evropski komisiji, ECLI:EU:T:2014:758.

18

(19)  Zadeva C-524/14 P, Komisija proti Hansestadt Lübeck, ECLI:EU:C:2016:971.

19

(20)  Glej spletno stran letališča Lübeck http://www.flughafen-luebeck.de/images/02-unternehmen/06-zahlen_fakten_daten/02-monatsstatistik/ab2000.pdf (na dan 22. maja 2015).

20

(21)  Bürgerschaft Hansestadt Lübeck sestavljajo predstavniki prebivalcev mesta.

21

(22)  UL 2012/S 156-261107 z dne 16. avgusta 2012 (http://ted.europa.eu/udl?uri=TED:NOTICE:261107-2012:TEXT:EN:HTML&tabId=1).

22

(23)  Sklep Komisije z dne 19 januarja 2005, N644i/2002 – Nemčija - Ausbau der kommunalen wirtschaftsnahen Infrastruktur nach Teil II Ziffer 7 des Rahmenplans der Gemeinschaftsaufgabe „Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur“ (i) Errichtung oder Ausbau von Regionalflughäfen (UL C 126, 12.5.2005, str. 10).

23

(24)  Odločbo o dovoljenju za načrtovanje, izdana dne 20. januarja 2005, ki je dovoljevala razvoj letališča Lübeck in zajemala razne infrastrukturne ukrepe, so na sodišču izpodbijale razne stranke. V začasnem postopku sta bili sprejeti dve odločbi ustavnega sodišča, ki imata moč zakona: To sta odločba 4 MR 1/05 višjega upravnega sodišča v Schleswigu (OVG) z dne 18. julija 2005 in odločba 101/05 višjega upravnega sodišča v Schleswigu (OVG) z dne 21. oktobra 2005. Na podlagi teh odločb je bil sklep o odobritvi načrta zavrnjen.

24

(*1)  Zaupni podatek.

*1

(25)  Uporaba členov 92 in 93 Pogodbe ES ter člena 61 Sporazuma EGP za državne pomoči v letalskem sektorju (UL C 350, 10.12.1994, str. 5).

25

(26)  Oberverwaltungsgericht Schleswig; 4MR1/05

26

(27)  Zadeva C-482/99, Francija proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: Stardust Marine), ECLI:EU:C:2002:294.

27

(28)  Zadeva T-163/05, Bundesverband deutscher Banken proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: Helaba I), ECLI:EU:T:2010:59.

28

(29)  Zadeva C-280/00, Altmark Trans GmbH und Regierungspräsidium Magdeburg proti Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, ECLI:EU:C:2003:415.

29

(30)  Poročilo družbe Oxera, Gospodarska presoja načela udeleženca v tržnem gospodarstvu: letališče Lübeck, 6. februar 2015.

30

(31)  Poslovni načrt „Takeoff Konzept“ z dne 21. decembra 2009, glej http://www.luebeck.de/stadt_politik/rathaus/wahlen/files/M21_Take_off_Konzept_HL-Umdruck_17-156_WA_Ltsh.pdf.

31

(32)  Zadeva C-482/99, Francija proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: Stardust Marine), ECLI:EU:C:2002:294.

32

(33)  Zadeva T-196/04, Ryanair proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: Charleroi), ECLI:EU:T:2008:585.

33

(34)  Odločba Komisije z dne 12. novembra 2008 v zvezi z državno pomočjo N 510/2008 – Italija – postopek prodaje sredstev letalske družbe Alitalia (UL C 46, 25.2.2009, str. 6).

34

postopek prodaje sredstev letalske družbe Alitalia

(35)  Zadevi C-328/99 in C-399/00, Italija in SIM 2 Multimedia proti Komisiji, ECLI:EU:C:2003:252; Odločba Komisije z dne 17. septembra 2008, Državna pomoč N 321/2008, N 322/2008 in N 323/2008 – Grčija – Vente de certains actifs d'Olympic Airlines/Olympic Airways Services (UL C 18, 23.1.2010, str. 9); Odločba Komisije z dne 12. novembra 2008 v zvezi z državno pomočjo N 510/2008 – Italija – postopek prodaje sredstev letalske družbe Alitalia (UL C 46, 25.2.2009, str. 6); Odločba Komisije z dne 4. aprila 2012 SA.34547 – Francija – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire (UL C 305, 10.10.2012, str. 5).

35

Vente de certains actifs d'Olympic Airlines/Olympic Airways Services

postopek prodaje sredstev letalske družbe Alitalia

Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire

(36)  Zadeva T-123/09, Ryanair Ltd proti Komisiji, ECLI:EU:T:2012:164.

36

(37)  Zadeva T-123/09, Ryanair Ltd proti Komisiji, ECLI:EU:T:2012:164, točka 156.

37

(38)  Direktiva Sveta 2001/23/ES z dne 12. marca 2001 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z ohranjanjem pravic delavcev v primeru prenosa podjetij, obratov ali delov podjetij ali obratov (UL L 82, 22.3.2001, str. 16).

38

(39)  Bürgerliches Gesetzbuch [BGB] 18. avg. 1896, odst. 613a 242.

39

(40)  Odločba Komisije z dne 4. aprila 2012 SA.34547 – Francija – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire.

40

Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire.

(41)  Skrbni pregled je preučitev potencialnega ciljnega podjetja za združitev, prevzem, privatizacijo ali podobno poslovno finančno transakcijo, ki ga običajno opravi kupec.

41

(42)  Obvestilo Komisije o pojmu državne pomoči po členu 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL C 262, 19.7.2016, str. 1), uvodna izjava 94.

42

(43)  Zadeva T-415/05, Grčija proti Komisiji, ECLI:EU:T:2010:386, točka 146.

43

(44)  Prav tam. Sodišče je ugotovilo, da je lahko gospodarsko neskladje pokazatelj finančne kontinuitete.

44

(45)  Zadeva C-610/10, Komisija proti Španiji, [2012] ECLI:EU:C:2012:781, točka 106.

45

(46)  Zakon o insolventnosti („Insolvenzordnung“) z dne 5. oktobra 1994 (BGBl. I S. 2866), kakor je bil nazadnje spremenjen s členom 16 Zakona z dne 20. novembra 2015 (BGBl. I S. 2010).

46

(47)  Glej Odločbo Komisije z dne 27. februarja 2008 o državni pomoči C 46/07 (ex NN 59/07) Romunije za podjetje Automobile Craiova (nekdanji Daewoo Romunija) (UL L 239, 6.9.2008, str. 12).

47

(48)  Zadeva C-342/96, Kraljevina Španija proti Komisiji, ECLI:EU:C:1999:210, točka 41; zadeva C-39/94 Syndicat francais de l'Express international (SFEI) in drugi proti La Poste in drugim ECLI:EU:C:1996:285.

48

(49)  Glej na primer: zadevo T-296/97, Alitalia proti Komisiji, ECLI:EU:T:2000:289; zadevi T-228/99 in T-233/99, WestLB proti Komisiji, ECLI:EU:T:2003:57; zadevo T-366/00, Scott SA proti Komisiji, ECLI:EU:T:2007:99; zadevi C-328/99 in C-399/00, Italija in SIM 2 Multimedia proti Komisiji, ECLI:EU:C:2003:252; zadevo T-358/94, Air France proti Komisiji, ECLI:EU:T:1996:194.

49

(50)  XXIII. Poročilo o politiki konkurence, 1993, str. 255.

50

(51)  Sklep Komisije C(2013) 3546 final z dne 19. junija 2013, SA.36197(N/2013) – Portugalska privatizacija družbe ANA – Aeroportos de Portugal, UL C 256, 5.9.2013, str. 3; zadeva C-40/85, Belgija proti Komisiji, ECLI:EU:C:1986:305.

51

Portugalska privatizacija družbe ANA – Aeroportos de Portugal

(52)  Zadeva C-482/99, Francija proti Komisiji, (v nadaljnjem besedilu: Stardust Marine) ECLI:EU:C:2002:33, točka 71.

52

(53)  Cenitev, ki jo je opravila Berenberg Consult GmbH (odvisno podjetje banke Hamburger Privatbank Berenberg).

53

(54)  Glej točko 403 XXIII. Poročila Evropske komisije o politiki konkurence, 1993; točko 4.2.3.1. Obvestila Komisije o pojmu državne pomoči po členu 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL C 262, 19.7.2016, str. 1).

54

(55)  Zadeva C-482/99, Francija proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: Stardust Marine), ECLI:EU:C:2002:294, točka 71.

55

(56)  Glej smernice za letalski sektor iz leta 2014, točka 53.

56

(57)  Glej smernice za letalski sektor iz leta 2014, točka 59.

57

(58)  Glej Sklep Komisije 2011/60/EU z dne 27. januarja 2010 o državni pomoči C 12/2008 (ex NN 74/07) Slovaška – Sporazum med letališčem Bratislava in družbo Ryanair, uvodni izjavi 88 in 89 (UL L 27, 1.2.2011, str. 24).

58

(59)  Glej smernice za letalski sektor iz leta 2014, točke 57 do 59.

59

(60)  V zvezi s primerjalno analizo s sklicevanjem na donosnost (v nasprotju z določanjem cen) v sektorju glej združeni zadevi T-319/12 in T-321/12, Španija in Ciudad de la Luz proti Komisiji, ECLI:EU:T:2014:604, točka 44.

60

(61)  Za dodatna merila ocenjevanja glej smernice za letalski sektor iz leta 2014, točka 60.

61

(62)  Glej smernice za letalski sektor iz leta 2014, točki 59 in 63.

62

(63)  Glej smernice za letalski sektor iz leta 2014, točka 63.

63

(64)  Glej smernice za letalski sektor iz leta 2014, točka 64.

64

(65)  Smernice za letalski sektor iz leta 2014, točka 64; Sklep Komisije (EU) 2015/1226 z dne 23. julija 2014 o državni pomoči SA.33963 (2012/C) (ex 2012/NN), ki jo je Francija izvedla za gospodarsko zbornico v Angoulêmu, skupino SNC-Lavalin, družbo Ryanair in družbo Airport Marketing Services (UL L 201, 30.7.2015, str. 48); Sklep Komisije (EU) 2015/1584 z dne 1. oktobra 2014 o državni pomoči SA.23098 (C 37/07) (ex NN 36/07), ki jo je Italija izvedla za Società di Gestione dell'Aeroporto di Alghero So.Ge.A.AL S.p.A. in več letalskih prevoznikov, ki delujejo na letališču Alghero (UL L 250, 25.9.2015, str. 38); Sklep Komisije (EU) 2016/2069 z dne 1 oktobra 2014 o ukrepih SA.14093 (C76/2002), ki jih je Belgija izvedla v korist družb Brussels South Charleroi Airport in Ryanair (UL L 325, 30.11.2016, str. 63).

65

(66)  Zadeva T-196/04, Ryanair proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: Charleroi), ECLI:EU:T:2008:585, točka 59.

66

(67)  Zadeva C-482/99, Francija proti Komisiji (v nadaljnjem besedilu: Stardust Marine), ECLI:EU:C:2002:3, točka 71.

67

(68)  Zadeva C-305/89, Italijanska republika proti Komisiji Evropskih skupnosti (Alfa Romeo), ECLI:EU:C:1991:142.

68

(69)  Poročilo je bilo omenjeno v točki 7.3.1.1 o donosnosti sporazuma med mestom Lübeck in družbo Infratil.

69

(70)  Glej smernice za letalski sektor iz leta 2014, točka 64.

70

(71)  Primerjaj Sklep (EU) 2015/1226.

71

(72)  Sklep (EU) 2015/1584.

72

(73)  Poročilo družbe Oxera, Gospodarska presoja načela udeleženca v tržnem gospodarstvu: letališče Lübeck, 1. september 2014.

73

(74)  Zadeva T-210/02 RENV British Aggregates Association proti Komisiji, ECLI:EU:T:2012:110, točki 82 in 83; združeni zadevi C-106/09 P in C-107/09 P, Komisija in Španija proti Government of Gibraltar in Združenemu kraljestvu, ECLI:EU:C:2011:732, točki 74 in 75; zadeva C-518/13 Eventech proti The Parking Adjudicator, ECLI:EU:C:2015:9, točki 54 in 55.

74

(75)  Zadeva C-524/14 P, Komisija proti Hansestadt Lübeck, ECLI:EU:C:2016:971, točka 62.

75

---

| 19.12.2017 | SL | Uradni list Evropske unije | L 339/50 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2017

SL

Uradni list Evropske unije

L 339/50

---

SKLEP KOMISIJE (EU) 2017/2337

z dne 29. maja 2017

o državni pomoči, uporabljeni za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju ter za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov v skladu z Zakonom o mleku in maščobah SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN))

(notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 3487)

(Besedilo v nemškem jeziku je edino verodostojno)

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe (1),

po pozivu zainteresiranim stranem, naj predložijo mnenje v skladu z zgoraj navedeno določbo, in ob upoštevanju teh mnenj,

ob upoštevanju naslednjega:

1.   POSTOPEK

POSTOPEK

| (1) | Z dopisoma z dne 28. novembra 2011 in z dne 27. februarja 2012 je Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: „Komisija“) Nemčijo zaprosila za dodatna pojasnila v zvezi z letnim poročilom 2010 o državni pomoči v kmetijskem sektorju, ki ga je Nemčija posredovala v skladu s členom 21(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (2), zdaj členom 26(1) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 (3). Nemčija je na vprašanja Komisije odgovorila z dopisoma z dne 16. januarja 2012 in 27. aprila 2012. Glede na odgovore Nemčije je bilo ugotovljeno, da je Nemčija nemškemu sektorju mleka odobrila finančno podporo v skladu z Zakonom o prometu z mlekom, mlečnimi proizvodi in maščobami iz leta 1952 (v nadaljnjem besedilu: Zakon o mleku in maščobah ali MFG). |
| --- | --- |

(1)

Z dopisoma z dne 28. novembra 2011 in z dne 27. februarja 2012 je Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: „Komisija“) Nemčijo zaprosila za dodatna pojasnila v zvezi z letnim poročilom 2010 o državni pomoči v kmetijskem sektorju, ki ga je Nemčija posredovala v skladu s členom 21(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (2), zdaj členom 26(1) Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 (3). Nemčija je na vprašanja Komisije odgovorila z dopisoma z dne 16. januarja 2012 in 27. aprila 2012. Glede na odgovore Nemčije je bilo ugotovljeno, da je Nemčija nemškemu sektorju mleka odobrila finančno podporo v skladu z Zakonom o prometu z mlekom, mlečnimi proizvodi in maščobami iz leta 1952 (v nadaljnjem besedilu: Zakon o mleku in maščobah ali MFG).

2

3

| (2) | Komisija je z dopisom z dne 2. oktobra 2012 Nemčijo obvestila, da so bili zadevni ukrepi registrirani kot nepriglašena državna pomoč pod številko SA.35484 (2012/NN). Nemčija je z dopisi z dne 16. novembra 2012, 7., 8., 11., 13., 14., 15. in 19. februarja, 21. marca, 8. aprila, 28. maja, 10. in 25. junija ter 2. julija 2013 sporočila dodatne informacije. |
| --- | --- |

(2)

Komisija je z dopisom z dne 2. oktobra 2012 Nemčijo obvestila, da so bili zadevni ukrepi registrirani kot nepriglašena državna pomoč pod številko SA.35484 (2012/NN). Nemčija je z dopisi z dne 16. novembra 2012, 7., 8., 11., 13., 14., 15. in 19. februarja, 21. marca, 8. aprila, 28. maja, 10. in 25. junija ter 2. julija 2013 sporočila dodatne informacije.

| (3) | Komisija je z dopisom z dne 17. julija 2013 (K(2013) 4457 final) (v nadaljnjem besedilu: „sklep o začetku postopka“) Nemčijo obvestila o svojem sklepu, da bo zaradi te pomoči sprožila postopek v skladu s členom 108(2) PDEU. Za preiskavo zadevnih podukrepov glede njihove združljivosti z notranjim trgom je Komisija razlikovala dve časovni obdobji:






  1. | obdobje od 28. novembra 2001 do 31. decembra 2006, |
| --- | --- | --- |

(3)

Komisija je z dopisom z dne 17. julija 2013 (K(2013) 4457 final) (v nadaljnjem besedilu: „sklep o začetku postopka“) Nemčijo obvestila o svojem sklepu, da bo zaradi te pomoči sprožila postopek v skladu s členom 108(2) PDEU. Za preiskavo zadevnih podukrepov glede njihove združljivosti z notranjim trgom je Komisija razlikovala dve časovni obdobji:

1.

obdobje od 28. novembra 2001 do 31. decembra 2006,

| 2. | obdobje od 1. januarja 2007. |
| --- | --- |

2.

obdobje od 1. januarja 2007.

| (4) | V sklepu o začetku postopka je Komisija za več podukrepov v skladu z MFG ugotovila, da niso državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU ali da pomenijo pomoč, ki ne spada na področje uporabe pravil o državni pomoči. |
| --- | --- |

(4)

V sklepu o začetku postopka je Komisija za več podukrepov v skladu z MFG ugotovila, da niso državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU ali da pomenijo pomoč, ki ne spada na področje uporabe pravil o državni pomoči.

| (5) | Za nadaljnje podukrepe je Komisija ugotovila, da so ti ali za obdobje od 28. novembra 2001 do 31. decembra 2006 ali za obdobje od 1. januarja 2007 ali za obe obdobji združljivi z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(5)

Za nadaljnje podukrepe je Komisija ugotovila, da so ti ali za obdobje od 28. novembra 2001 do 31. decembra 2006 ali za obdobje od 1. januarja 2007 ali za obe obdobji združljivi z notranjim trgom.

| (6) | Za vse druge podukrepe, vključno s podukrepi, na katerih temelji ta sklep, za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju, in pomoč, dodeljeno za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov, je Komisija v sklepu o začetku postopka izrazila dvom o njihovi združljivosti z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(6)

Za vse druge podukrepe, vključno s podukrepi, na katerih temelji ta sklep, za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju, in pomoč, dodeljeno za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov, je Komisija v sklepu o začetku postopka izrazila dvom o njihovi združljivosti z notranjim trgom.

| (7) | Potem ko so bile v sklepu o začetku postopka odkrite nekatere nepravilnosti, je bil z dopisom z dne 16. decembra 2013 nemškim organom poslan popravek. |
| --- | --- |

(7)

Potem ko so bile v sklepu o začetku postopka odkrite nekatere nepravilnosti, je bil z dopisom z dne 16. decembra 2013 nemškim organom poslan popravek.

| (8) | Popravljeni sklep o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (4). Komisija je pozvala zainteresirane strani, da v enem mesecu podajo mnenje. |
| --- | --- |

(8)

Popravljeni sklep o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (4). Komisija je pozvala zainteresirane strani, da v enem mesecu podajo mnenje.

Uradnem listu Evropske unije

4

| (9) | Nemčija je z dopisom z dne 20. septembra 2013 predložila pripombe glede sklepa o začetku postopka. |
| --- | --- |

(9)

Nemčija je z dopisom z dne 20. septembra 2013 predložila pripombe glede sklepa o začetku postopka.

| (10) | Komisija je prejela skupno 19 mnenj zainteresiranih strani. Ena od teh zainteresiranih strani je Komisijo z navedbo tehtnih razlogov zaprosila za zaupno obravnavo svoje identitete. Skupno deset mnenj, vendar ne zadnjenavedeno, se je nanašalo na zadevne podukrepe v zvezi z zagotavljanjem strokovne podpore v kmetijskem sektorju oziroma na pomoč, odobreno za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov. |
| --- | --- |

(10)

Komisija je prejela skupno 19 mnenj zainteresiranih strani. Ena od teh zainteresiranih strani je Komisijo z navedbo tehtnih razlogov zaprosila za zaupno obravnavo svoje identitete. Skupno deset mnenj, vendar ne zadnjenavedeno, se je nanašalo na zadevne podukrepe v zvezi z zagotavljanjem strokovne podpore v kmetijskem sektorju oziroma na pomoč, odobreno za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov.

| (11) | Ta mnenja so bile Nemčiji predložena z dopisi z dne 27. februarja, 3. marca in 3. oktobra 2014. |
| --- | --- |

(11)

Ta mnenja so bile Nemčiji predložena z dopisi z dne 27. februarja, 3. marca in 3. oktobra 2014.

| (12) | Nemčija je z dopisom z dne 21. marca 2014 Komisijo obvestila, da ne bo podala mnenja o zgoraj navedenih mnenjih zainteresiranih strani. |
| --- | --- |

(12)

Nemčija je z dopisom z dne 21. marca 2014 Komisijo obvestila, da ne bo podala mnenja o zgoraj navedenih mnenjih zainteresiranih strani.

| (13) | Nemčija je z dopisom z dne 31. marca 2014 Komisiji predložila mnenje dežele Bavarske v zvezi z mnenjem zainteresirane strani, katere identiteta ni bila razkrita (glej uvodno izjavo 10). |
| --- | --- |

(13)

Nemčija je z dopisom z dne 31. marca 2014 Komisiji predložila mnenje dežele Bavarske v zvezi z mnenjem zainteresirane strani, katere identiteta ni bila razkrita (glej uvodno izjavo 10).

| (14) | Nemčija najprej ni izrazila stališča glede mnenj, ki so jih zainteresirane strani poslale februarja 2014. Glede dopolnilnega mnenja z dne 8. julija 2014 pa je izrazila stališče v dopisu z dne 3. decembra 2014. |
| --- | --- |

(14)

Nemčija najprej ni izrazila stališča glede mnenj, ki so jih zainteresirane strani poslale februarja 2014. Glede dopolnilnega mnenja z dne 8. julija 2014 pa je izrazila stališče v dopisu z dne 3. decembra 2014.

| (15) | Komisija je Nemčijo zaprosila za dodatne informacije z dopisom z dne 13. novembra 2014. Nemčija je na vprašanja Komisije odgovorila z dopisom z dne 27. februarja 2015. |
| --- | --- |

(15)

Komisija je Nemčijo zaprosila za dodatne informacije z dopisom z dne 13. novembra 2014. Nemčija je na vprašanja Komisije odgovorila z dopisom z dne 27. februarja 2015.

| (16) | Dne 30. junija 2016 je Zvezno ministrstvo za prehrano in kmetijstvo predložilo dodatne informacije o podukrepu RP 2. |
| --- | --- |

(16)

Dne 30. junija 2016 je Zvezno ministrstvo za prehrano in kmetijstvo predložilo dodatne informacije o podukrepu RP 2.

| (17) | Komisija je Nemčijo še enkrat zaprosila za dodatne informacije z dopisom z dne 15. novembra 2016. Po prošnji za podaljšanje roka za odgovor na dopis, ki ga je Komisija odobrila, je Nemčija na vprašanja Komisije odgovorila z dopisom z dne 13. januarja 2017. |
| --- | --- |

(17)

Komisija je Nemčijo še enkrat zaprosila za dodatne informacije z dopisom z dne 15. novembra 2016. Po prošnji za podaljšanje roka za odgovor na dopis, ki ga je Komisija odobrila, je Nemčija na vprašanja Komisije odgovorila z dopisom z dne 13. januarja 2017.

2.   OPIS UKREPOV IN MNENJ NEMŠKIH ORGANOV

OPIS UKREPOV IN MNENJ NEMŠKIH ORGANOV

| (18) | V naslednjem opisu bodo obravnavani podukrepi za pomoč za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju, odobreno v skladu z MFG, ter za pomoč za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov, v zvezi s katerimi je Komisija izrazila dvom o njihovi združljivosti z notranjim trgom. Konkretno gre za naslednje podukrepe (posamezni podukrepi bodo v nadaljnjem besedilu označeni skladno z uvrstitvijo v prilogi k sklepu o začetku postopka): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (strokovna podpora za obdobje 2001–2006); RP 2 (strokovna podpora za obdobje od 2007 naprej); BW 10, BW 11, NI 1 in TH5 (kakovostni proizvodi za obdobje 2001–2006). |
| --- | --- |

(18)

V naslednjem opisu bodo obravnavani podukrepi za pomoč za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju, odobreno v skladu z MFG, ter za pomoč za proizvodnjo in trženje kakovostnih kmetijskih proizvodov, v zvezi s katerimi je Komisija izrazila dvom o njihovi združljivosti z notranjim trgom. Konkretno gre za naslednje podukrepe (posamezni podukrepi bodo v nadaljnjem besedilu označeni skladno z uvrstitvijo v prilogi k sklepu o začetku postopka): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (strokovna podpora za obdobje 2001–2006); RP 2 (strokovna podpora za obdobje od 2007 naprej); BW 10, BW 11, NI 1 in TH5 (kakovostni proizvodi za obdobje 2001–2006).

Pravna podlaga

Pravna podlaga

| (19) | MFG je zvezni zakon, ki je začel veljati leta 1952 in je bil od takrat večkrat spremenjen (5). Gre za okvirni zakon za zadevne ukrepe pomoči in je časovno neomejen. |
| --- | --- |

(19)

MFG je zvezni zakon, ki je začel veljati leta 1952 in je bil od takrat večkrat spremenjen (5). Gre za okvirni zakon za zadevne ukrepe pomoči in je časovno neomejen.

5

| (20) | MFG v členu 22(1) pooblašča nemške zvezne dežele, da od mlekarn pobirajo dajatev na mleko na podlagi količin dobavljenega mleka. Po informacijah, ki jih je dala na razpolago Nemčija, je to pooblastilo uporabilo 9 (od 16) zveznih dežel, in sicer Baden-Württemberg, Bavarska, Brandenburg, Hessen, Spodnja Saška, Severno Porenje – Vestfalija, Porenje – Pfalška, Posarje in Turingija. Dajatve, ki jih pobirajo dežele, znašajo do 0,0015 EUR na kilogram mleka. |
| --- | --- |

(20)

MFG v členu 22(1) pooblašča nemške zvezne dežele, da od mlekarn pobirajo dajatev na mleko na podlagi količin dobavljenega mleka. Po informacijah, ki jih je dala na razpolago Nemčija, je to pooblastilo uporabilo 9 (od 16) zveznih dežel, in sicer Baden-Württemberg, Bavarska, Brandenburg, Hessen, Spodnja Saška, Severno Porenje – Vestfalija, Porenje – Pfalška, Posarje in Turingija. Dajatve, ki jih pobirajo dežele, znašajo do 0,0015 EUR na kilogram mleka.

| (21) | Nemčija je dokazala, da dajatve na mleko ni mogoče uporabiti za uvozne proizvode. Dajatev na mleko pa se lahko uporablja za izvozne proizvode. |
| --- | --- |

(21)

Nemčija je dokazala, da dajatve na mleko ni mogoče uporabiti za uvozne proizvode. Dajatev na mleko pa se lahko uporablja za izvozne proizvode.

| (22) | V členu 22(2) MFG je določeno, da se sredstva, pridobljena iz dajatve na mleko, uporabljajo samo za:






  1. | spodbujanje in ohranjanje kakovosti na podlagi določenih izvedbenih določb; |
| --- | --- | --- |

(22)

V členu 22(2) MFG je določeno, da se sredstva, pridobljena iz dajatve na mleko, uporabljajo samo za:

1.

spodbujanje in ohranjanje kakovosti na podlagi določenih izvedbenih določb;

| 2. | izboljšanje higiene pri pridelavi, dobavi, obdelavi in predelavi ter prodaji mleka in mlečnih proizvodov; |
| --- | --- |

2.

izboljšanje higiene pri pridelavi, dobavi, obdelavi in predelavi ter prodaji mleka in mlečnih proizvodov;

| 3. | preverjanja mlečnosti; |
| --- | --- |

3.

preverjanja mlečnosti;

| 4. | svetovanje podjetjem pri vprašanjih s področja mlekarstva in nenehno usposabljanje mladih delavcev v sektorju mleka; |
| --- | --- |

4.

svetovanje podjetjem pri vprašanjih s področja mlekarstva in nenehno usposabljanje mladih delavcev v sektorju mleka;

| 5. | oglaševanje za povečanje porabe mleka in mlečnih proizvodov; |
| --- | --- |

5.

oglaševanje za povečanje porabe mleka in mlečnih proizvodov;

| 6. | izvajanje nalog, prenesenih v skladu z Zakonom o mleku in maščobah. |
| --- | --- |

6.

izvajanje nalog, prenesenih v skladu z Zakonom o mleku in maščobah.

| (23) | V členu 22(2a) MFG je določeno, da je mogoče v odstopanju od odstavka 2 sredstva, ki se pridobijo v skladu z odstavkom 1, uporabljati tudi za:






  1. | zniževanje strukturno povečanih stroškov zbiranja pri dostavi mleka in smetane od proizvajalca do mlekarne; |
| --- | --- | --- |

(23)

V členu 22(2a) MFG je določeno, da je mogoče v odstopanju od odstavka 2 sredstva, ki se pridobijo v skladu z odstavkom 1, uporabljati tudi za:

1.

zniževanje strukturno povečanih stroškov zbiranja pri dostavi mleka in smetane od proizvajalca do mlekarne;

| 2. | zniževanje povečanih stroškov prevoza pri dostavi mleka med mlekarnami, če je dostava nujna za zagotavljanje oskrbe prodajnega območja oskrbovanih mlekarn s konzumnim mlekom, in |
| --- | --- |

2.

zniževanje povečanih stroškov prevoza pri dostavi mleka med mlekarnami, če je dostava nujna za zagotavljanje oskrbe prodajnega območja oskrbovanih mlekarn s konzumnim mlekom, in

| 3. | spodbujanje kakovosti pri centralizirani prodaji mlečnih proizvodov. |
| --- | --- |

3.

spodbujanje kakovosti pri centralizirani prodaji mlečnih proizvodov.

| (24) | V členu 22(4) MFG je določeno, da je mogoče prispevke in pristojbine, ki jih mlekarne ali njihova združenja plačujejo mlekarskim obratom za namene iz odstavka 2, v celoti ali delno nadomestiti iz zbranih dajatev na mleko. |
| --- | --- |

(24)

V členu 22(4) MFG je določeno, da je mogoče prispevke in pristojbine, ki jih mlekarne ali njihova združenja plačujejo mlekarskim obratom za namene iz odstavka 2, v celoti ali delno nadomestiti iz zbranih dajatev na mleko.

| (25) | Medtem ko je MFG okvirni zakon, pa izvedbene določbe, ki so jih zvezne dežele sprejele na podlagi MFG, pomenijo dejansko pravno podlago za zadevne ukrepe. |
| --- | --- |

(25)

Medtem ko je MFG okvirni zakon, pa izvedbene določbe, ki so jih zvezne dežele sprejele na podlagi MFG, pomenijo dejansko pravno podlago za zadevne ukrepe.

Financiranje

Financiranje

| (26) | Nemški organi so z dopisom z dne 13. januarja 2017 potrdili, da so bili ukrepi, na katerih temelji ta sklep, financirani izključno iz sredstev dajatve na mleko in da niso bila uporabljena nobena dodatna sredstva iz deželnih proračunov. |
| --- | --- |

(26)

Nemški organi so z dopisom z dne 13. januarja 2017 potrdili, da so bili ukrepi, na katerih temelji ta sklep, financirani izključno iz sredstev dajatve na mleko in da niso bila uporabljena nobena dodatna sredstva iz deželnih proračunov.

2.1   Pomoč za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju

Pomoč za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju

| (27) | Dežele Baden-Württemberg, Bavarska, Brandenburg, Hessen, Spodnja Saška, Severno Porenje – Vestfalija, Porenje – Pfalška, Posarje in Turingija so med letoma 2001 in 2006 odobrile finančno podporo za ukrepe, namenjene za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju (podukrepi BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 in TH 10). |
| --- | --- |

(27)

Dežele Baden-Württemberg, Bavarska, Brandenburg, Hessen, Spodnja Saška, Severno Porenje – Vestfalija, Porenje – Pfalška, Posarje in Turingija so med letoma 2001 in 2006 odobrile finančno podporo za ukrepe, namenjene za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju (podukrepi BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 in TH 10).

| (28) | Dežela Porenje – Pfalška je za obdobje od leta 2007 naprej odobrila finančno podporo za ukrep, namenjen za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju (RP 2). |
| --- | --- |

(28)

Dežela Porenje – Pfalška je za obdobje od leta 2007 naprej odobrila finančno podporo za ukrep, namenjen za zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju (RP 2).

| (29) | Proračunska sredstva (seštevek vseh zveznih dežel), zagotovljena v obdobju 2001–2011, so znašala skupno 23,7 milijona EUR. |
| --- | --- |

(29)

Proračunska sredstva (seštevek vseh zveznih dežel), zagotovljena v obdobju 2001–2011, so znašala skupno 23,7 milijona EUR.

| (30) | Finančna podpora se odobri za splošne informacijske ukrepe, ki koristijo vsem podjetjem v sektorju mleka. Ti ukrepi so namenjeni za uporabo mleka in mlečnih proizvodov na splošno, omejeni so na informacije o objektivnih lastnostih mleka, ne vsebujejo nobenih subjektivnih trditev glede prednosti določenih proizvodov enega ali več podjetij in se ne nanašajo na nobene oglaševalske ukrepe. Financirajo se le splošni ukrepi, ki vsem proizvajalcem v sektorju mleka koristijo v enaki meri. Proizvajalci ali poreklo mleka se ne omenjajo poimensko. Neposredna plačila podjetjem za predelavo in trženje se ne izvajajo (z izjemo ukrepa RP 2). |
| --- | --- |

(30)

Finančna podpora se odobri za splošne informacijske ukrepe, ki koristijo vsem podjetjem v sektorju mleka. Ti ukrepi so namenjeni za uporabo mleka in mlečnih proizvodov na splošno, omejeni so na informacije o objektivnih lastnostih mleka, ne vsebujejo nobenih subjektivnih trditev glede prednosti določenih proizvodov enega ali več podjetij in se ne nanašajo na nobene oglaševalske ukrepe. Financirajo se le splošni ukrepi, ki vsem proizvajalcem v sektorju mleka koristijo v enaki meri. Proizvajalci ali poreklo mleka se ne omenjajo poimensko. Neposredna plačila podjetjem za predelavo in trženje se ne izvajajo (z izjemo ukrepa RP 2).

| (31) | Če ni drugače navedeno, intenzivnost pomoči pri ukrepih znaša do 100 % upravičenih stroškov. |
| --- | --- |

(31)

Če ni drugače navedeno, intenzivnost pomoči pri ukrepih znaša do 100 % upravičenih stroškov.

Strokovna podpora v obdobju 2001–2006

Strokovna podpora v obdobju 2001–2006

BY 3

BY 3

| (32) | Bavarska je finančno podporo odobrila za zbiranje splošnih objektivnih in strokovnih informacij o pridelavi mleka ter za objavo in zagotavljanje splošnih informacij o temah s področja mlekarstva (npr. pridelava mleka v kmetijskih obratih). Subvencionirani so bili tudi stroški v zvezi z razširjanjem znanstvenih dognanj v splošno razumljivi obliki (z objavami in predavanji) in priprava objektivnih informacij o sistemih kakovosti, ki se dajejo na voljo proizvajalcem mleka na Bavarskem in zainteresirani javnosti. Ukrep je izvedlo združenje proizvajalcev mleka Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB). |
| --- | --- |

(32)

Bavarska je finančno podporo odobrila za zbiranje splošnih objektivnih in strokovnih informacij o pridelavi mleka ter za objavo in zagotavljanje splošnih informacij o temah s področja mlekarstva (npr. pridelava mleka v kmetijskih obratih). Subvencionirani so bili tudi stroški v zvezi z razširjanjem znanstvenih dognanj v splošno razumljivi obliki (z objavami in predavanji) in priprava objektivnih informacij o sistemih kakovosti, ki se dajejo na voljo proizvajalcem mleka na Bavarskem in zainteresirani javnosti. Ukrep je izvedlo združenje proizvajalcev mleka Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB).

| (33) | V sporočilu z dne 20. septembra 2013 (6) je Nemčija navedla, da ukrep BY 3 po ponovnem preverjanju ni državna pomoč, saj ne vsebuje nobenih konkretnih prednosti za posamezna podjetja. Če bi šlo za pomoč, bi veljala predhodna pravila za obstoječe pomoči. Podredno je bilo navedeno, da so pomoči združljive z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(33)

V sporočilu z dne 20. septembra 2013 (6) je Nemčija navedla, da ukrep BY 3 po ponovnem preverjanju ni državna pomoč, saj ne vsebuje nobenih konkretnih prednosti za posamezna podjetja. Če bi šlo za pomoč, bi veljala predhodna pravila za obstoječe pomoči. Podredno je bilo navedeno, da so pomoči združljive z notranjim trgom.

6

| (34) | Sicer pa so ustrezni ukrepi, ne glede na dokaz, da so sredstva uporabljena za razširjanje novih metod, združljivi z notranjim trgom. V členu 15(2)(e) Uredbe Komisije (ES) št. 1857/2006 (7) in v smernicah 2007–2013 (8) te zahteve (razširjanja novih metod) ni. Odločilno je predvsem to, da gre za razširjanje znanstvenih dognanj. To merilo je uporabno tudi za obdobje 2000–2006, saj takrat ni bilo okoliščin, ki bi zahtevale strožja merila. |
| --- | --- |

(34)

Sicer pa so ustrezni ukrepi, ne glede na dokaz, da so sredstva uporabljena za razširjanje novih metod, združljivi z notranjim trgom. V členu 15(2)(e) Uredbe Komisije (ES) št. 1857/2006 (7) in v smernicah 2007–2013 (8) te zahteve (razširjanja novih metod) ni. Odločilno je predvsem to, da gre za razširjanje znanstvenih dognanj. To merilo je uporabno tudi za obdobje 2000–2006, saj takrat ni bilo okoliščin, ki bi zahtevale strožja merila.

7

8

| (35) | Nemčija navaja, da ukrep ni bil omejen na določeno skupino, temveč je bil podprt celotni sektor mleka na splošno, in da na upravičenca v treh letih ni bilo porabljenih več kot 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(35)

Nemčija navaja, da ukrep ni bil omejen na določeno skupino, temveč je bil podprt celotni sektor mleka na splošno, in da na upravičenca v treh letih ni bilo porabljenih več kot 100 000 EUR.

| (36) | Po navedbah nemških javnih organov so bili upravičenci tega ukrepa „kmetje, skupine proizvajalcev, zainteresirana javnost ter MSP“. |
| --- | --- |

(36)

Po navedbah nemških javnih organov so bili upravičenci tega ukrepa „kmetje, skupine proizvajalcev, zainteresirana javnost ter MSP“.

| (37) | V skladu s sporočilom nemških javnih organov z dne 27. februarja 2015 so bili letni izdatki za ukrepa BY 3 in BY 10 v obdobju od leta 2001 do leta 2006 v razponu od 471 986 EUR do 518 057 EUR. Če je število proizvajalcev mleka in mlekarskih obratov v enakem obdobju med 47 287 in 56 755, znaša letni znesek na upravičenca (dobavitelji mleka in mlekarski obrati) med 9,13 EUR in 10,46 EUR. |
| --- | --- |

(37)

V skladu s sporočilom nemških javnih organov z dne 27. februarja 2015 so bili letni izdatki za ukrepa BY 3 in BY 10 v obdobju od leta 2001 do leta 2006 v razponu od 471 986 EUR do 518 057 EUR. Če je število proizvajalcev mleka in mlekarskih obratov v enakem obdobju med 47 287 in 56 755, znaša letni znesek na upravičenca (dobavitelji mleka in mlekarski obrati) med 9,13 EUR in 10,46 EUR.

BY 10

BY 10

| (38) | Bavarska je ustanovi Milchwirtschaftlicher Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) Kempten odobrila finančno podporo za izmenjavo informacij med različnimi akterji (raziskovalni inštituti, javni organi) o mleku kot surovini. |
| --- | --- |

(38)

Bavarska je ustanovi Milchwirtschaftlicher Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) Kempten odobrila finančno podporo za izmenjavo informacij med različnimi akterji (raziskovalni inštituti, javni organi) o mleku kot surovini.

| (39) | V sporočilu z dne 20. septembra 2013 je Nemčija trdila (9), da ukrep BY 10 ne vsebuje državne pomoči, saj ni namenjen prenosu znanja iz ustanove MUVA proizvajalcem mleka ali mlekarnam. Če bi šlo za pomoč, pa bi veljala predhodna pravila za obstoječe pomoči. Podredno je bilo navedeno, da so pomoči združljive z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(39)

V sporočilu z dne 20. septembra 2013 je Nemčija trdila (9), da ukrep BY 10 ne vsebuje državne pomoči, saj ni namenjen prenosu znanja iz ustanove MUVA proizvajalcem mleka ali mlekarnam. Če bi šlo za pomoč, pa bi veljala predhodna pravila za obstoječe pomoči. Podredno je bilo navedeno, da so pomoči združljive z notranjim trgom.

9

| (40) | V istem sporočilu (10) je Nemčija navedla, da so „upravičenci“ ukrepa pretežno javni organi. |
| --- | --- |

(40)

V istem sporočilu (10) je Nemčija navedla, da so „upravičenci“ ukrepa pretežno javni organi.

10

| (41) | Nemčija v svojem mnenju z dne 27. februarja 2015 navaja, da so skupni letni izdatki za ukrepa BY 3 in BY 10 znašali od 471 986 EUR do 518 057 EUR (glej točko 37). |
| --- | --- |

(41)

Nemčija v svojem mnenju z dne 27. februarja 2015 navaja, da so skupni letni izdatki za ukrepa BY 3 in BY 10 znašali od 471 986 EUR do 518 057 EUR (glej točko 37).

BW 4

BW 4

| (42) | Dežela Baden-Württemberg je finančno podporo odobrila za splošne odnose z javnostjo in obveščanje potrošnikov v zvezi z mlekom in mlečnimi proizvodi. Pri tem ukrepu je šlo med drugim za:






  (a) | obveščanje potrošnikov o hranilni vrednosti in splošnih lastnostih mlečnih proizvodov; |
| --- | --- | --- |

(42)

Dežela Baden-Württemberg je finančno podporo odobrila za splošne odnose z javnostjo in obveščanje potrošnikov v zvezi z mlekom in mlečnimi proizvodi. Pri tem ukrepu je šlo med drugim za:

(a)

obveščanje potrošnikov o hranilni vrednosti in splošnih lastnostih mlečnih proizvodov;

| (b) | splošne informacije o pravilih označevanja ali znakih kakovosti za mleko in mlečne proizvode; |
| --- | --- |

(b)

splošne informacije o pravilih označevanja ali znakih kakovosti za mleko in mlečne proizvode;

| (c) | zagotavljanje predavateljev ali informacijskih mest za zgoraj navedene teme na prireditvah za potrošnike (mednarodni dan mleka); |
| --- | --- |

(c)

zagotavljanje predavateljev ali informacijskih mest za zgoraj navedene teme na prireditvah za potrošnike (mednarodni dan mleka);

| (d) | izvajanje usposabljanj in znanstvenih kongresov na temo mleka in mlečnih proizvodov v prehrani ali udeležbo na teh usposabljanjih in simpozijih; |
| --- | --- |

(d)

izvajanje usposabljanj in znanstvenih kongresov na temo mleka in mlečnih proizvodov v prehrani ali udeležbo na teh usposabljanjih in simpozijih;

| (e) | organizacijo prireditev in prikaz celotnega sektorja mleka na sejmih (prireditev Landwirtschaftliches Hauptfest). |
| --- | --- |

(e)

organizacijo prireditev in prikaz celotnega sektorja mleka na sejmih (prireditev Landwirtschaftliches Hauptfest).

| (43) | Ukrep je koordiniralo združenje Milchwirtschaftliche Verein Baden-Württemberg (MVBW). Tehnično izvajanje ukrepa je prevzelo združenje MVBW samo ali tretja oseba, ki jo je pooblastilo. |
| --- | --- |

(43)

Ukrep je koordiniralo združenje Milchwirtschaftliche Verein Baden-Württemberg (MVBW). Tehnično izvajanje ukrepa je prevzelo združenje MVBW samo ali tretja oseba, ki jo je pooblastilo.

| (44) | Nemčija v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (11) vztraja pri stališču, da ta ukrep ni državna pomoč, ker ne gre za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga. |
| --- | --- |

(44)

Nemčija v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (11) vztraja pri stališču, da ta ukrep ni državna pomoč, ker ne gre za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga.

11

| (45) | Podredno se utemeljuje (12), da ukrepi vsebinsko ustrezajo določbam takrat veljavnih smernic Skupnosti in se načeloma lahko štejejo za zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem sektorju (13) (v nadaljnjem besedilu: smernice Skupnosti 2000–2006). Ukrepi so bili namenjeni za splošno, zelo razširjeno objavo aktualnih znanstvenih dognanj o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov. |
| --- | --- |

(45)

Podredno se utemeljuje (12), da ukrepi vsebinsko ustrezajo določbam takrat veljavnih smernic Skupnosti in se načeloma lahko štejejo za zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem sektorju (13) (v nadaljnjem besedilu: smernice Skupnosti 2000–2006). Ukrepi so bili namenjeni za splošno, zelo razširjeno objavo aktualnih znanstvenih dognanj o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov.

12

13

| (46) | Nemčija navaja, da ukrepi „splošni odnosi z javnostjo“ niso omejeni na določeno skupino, temveč na splošno podpirajo celotni sektor mleka. S tem so pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti, izpolnjeni. V skladu s točko 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006 je dovoljena pomoč za kritje stroškov v višini do 100 %. Višina pomoči je bila pod mejno vrednostjo v skladu s točko 14.3 v višini 100 000 EUR na upravičenca za triletno obdobje. |
| --- | --- |

(46)

Nemčija navaja, da ukrepi „splošni odnosi z javnostjo“ niso omejeni na določeno skupino, temveč na splošno podpirajo celotni sektor mleka. S tem so pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti, izpolnjeni. V skladu s točko 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006 je dovoljena pomoč za kritje stroškov v višini do 100 %. Višina pomoči je bila pod mejno vrednostjo v skladu s točko 14.3 v višini 100 000 EUR na upravičenca za triletno obdobje.

BB 1

BB 1

| (47) | Dežela Brandenburg je v okviru ukrepa „izboljšanje higiene“ subvencionirala stroške izobraževanja in usposabljanja. Pri tem je bil poudarek na zdravju živali, izboljšanju higiene pri molži in kakovosti surovega mleka ter na analizi zmanjšane učinkovitosti. Izvajanje ukrepa je bilo preneseno na združenje Landeskontrollverband Brandenburg (LKVB). Najvišja stopnja pomoči ni presegla 60 % upravičenih stroškov. |
| --- | --- |

(47)

Dežela Brandenburg je v okviru ukrepa „izboljšanje higiene“ subvencionirala stroške izobraževanja in usposabljanja. Pri tem je bil poudarek na zdravju živali, izboljšanju higiene pri molži in kakovosti surovega mleka ter na analizi zmanjšane učinkovitosti. Izvajanje ukrepa je bilo preneseno na združenje Landeskontrollverband Brandenburg (LKVB). Najvišja stopnja pomoči ni presegla 60 % upravičenih stroškov.

| (48) | Nemčija je v sporočilu z dne 20. septembra 2013 trdila (14), da je ukrep „izboljšanje higiene“ za obdobje od leta 2001 do leta 2006 združljiv z notranjim trgom. Ponudbe svetovanja niso omejene na določene skupine, temveč so bile na voljo vsem proizvajalcem mleka v deželi Brandenburg. Posamezna podjetja niso bila v ugodnejšem položaju. Ukrep je mogoče uvrstiti v tretjo alineo točke 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006 (kritje stroškov za izobraževanje in usposabljanje zaposlenih v zvezi z uporabo sistemov zagotavljanja kakovosti). |
| --- | --- |

(48)

Nemčija je v sporočilu z dne 20. septembra 2013 trdila (14), da je ukrep „izboljšanje higiene“ za obdobje od leta 2001 do leta 2006 združljiv z notranjim trgom. Ponudbe svetovanja niso omejene na določene skupine, temveč so bile na voljo vsem proizvajalcem mleka v deželi Brandenburg. Posamezna podjetja niso bila v ugodnejšem položaju. Ukrep je mogoče uvrstiti v tretjo alineo točke 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006 (kritje stroškov za izobraževanje in usposabljanje zaposlenih v zvezi z uporabo sistemov zagotavljanja kakovosti).

14

| (49) | Nemški organi so v sporočilu z dne 27. februarja 2015 ponovili, da so vsi proizvajalci mleka v deželi načeloma imeli možnost koristiti zadevno svetovanje (kompleksno in specialno svetovanje). Nemčija navaja, da gre pri pomoči za sorazmerno financiranje s fiksnimi zneski 161,19 EUR na obrat pri kompleksnem svetovanju oziroma 144,62 EUR na obrat pri specialnem svetovanju. Tako ne more priti do prekoračitve zneska 100 000 EUR na obrat za triletno obdobje. Po navedbah nemških javnih organov navedene vrednosti temeljijo na letu 2006, vendar so zneski v drugih letih podobni navedenim vrednostim. Poleg tega Nemčija trdi, da gre pri končnih upravičencih (mlekarski obrati/proizvajalci mleka) za MSP. |
| --- | --- |

(49)

Nemški organi so v sporočilu z dne 27. februarja 2015 ponovili, da so vsi proizvajalci mleka v deželi načeloma imeli možnost koristiti zadevno svetovanje (kompleksno in specialno svetovanje). Nemčija navaja, da gre pri pomoči za sorazmerno financiranje s fiksnimi zneski 161,19 EUR na obrat pri kompleksnem svetovanju oziroma 144,62 EUR na obrat pri specialnem svetovanju. Tako ne more priti do prekoračitve zneska 100 000 EUR na obrat za triletno obdobje. Po navedbah nemških javnih organov navedene vrednosti temeljijo na letu 2006, vendar so zneski v drugih letih podobni navedenim vrednostim. Poleg tega Nemčija trdi, da gre pri končnih upravičencih (mlekarski obrati/proizvajalci mleka) za MSP.

BB 3

BB 3

| (50) | Dežela Brandenburg je do konca leta 2007 subvencionirala zagotavljanje informacij o gospodarskih vprašanjih ter posredovanje na novo pridobljenih informacij in spoznanj o vprašanjih s področja mlekarstva v zvezi z zakonodajo o mleku, politiko na področju mleka, mlečnostjo in kakovostjo mleka, krmljenjem in rejo, spodbujanjem, zaščito pred živalskimi kužnimi boleznimi itd. Potekalo ni niti individualno svetovanje niti izobraževanje posameznih oseb. Izvajanje je bilo preneseno na združenje Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e. V. (LVMB) in združenje Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV). |
| --- | --- |

(50)

Dežela Brandenburg je do konca leta 2007 subvencionirala zagotavljanje informacij o gospodarskih vprašanjih ter posredovanje na novo pridobljenih informacij in spoznanj o vprašanjih s področja mlekarstva v zvezi z zakonodajo o mleku, politiko na področju mleka, mlečnostjo in kakovostjo mleka, krmljenjem in rejo, spodbujanjem, zaščito pred živalskimi kužnimi boleznimi itd. Potekalo ni niti individualno svetovanje niti izobraževanje posameznih oseb. Izvajanje je bilo preneseno na združenje Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e. V. (LVMB) in združenje Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV).

| (51) | Nemčija v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (15) še vedno meni, da je zgoraj navedeni ukrep združljiv z notranjim trgom. Po njenem mnenju ga je mogoče dodeliti smernicam Skupnosti 2000–2006, in sicer kot zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14.1. S tem ukrepom naj bi se izboljšali učinkovitost in profesionalnost kmetijstva v Skupnosti, dolgoročno pa naj bi ukrep tako dolgoročno prispeval h gospodarski sposobnosti preživetja sektorja. |
| --- | --- |

(51)

Nemčija v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (15) še vedno meni, da je zgoraj navedeni ukrep združljiv z notranjim trgom. Po njenem mnenju ga je mogoče dodeliti smernicam Skupnosti 2000–2006, in sicer kot zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14.1. S tem ukrepom naj bi se izboljšali učinkovitost in profesionalnost kmetijstva v Skupnosti, dolgoročno pa naj bi ukrep tako dolgoročno prispeval h gospodarski sposobnosti preživetja sektorja.

15

| (52) | Deželna tekmovanja v molži in kakovosti, ki jih organizira LVMB, je mogoče uvrstiti v četrto alineo točke 14.1. kot „prirejanje tekmovanj“. |
| --- | --- |

(52)

Deželna tekmovanja v molži in kakovosti, ki jih organizira LVMB, je mogoče uvrstiti v četrto alineo točke 14.1. kot „prirejanje tekmovanj“.

| (53) | Nemčija v sporočilu z dne 27. februarja 2015 trdi, da so bila na tekmovanjih odlikovana zaslužna podjetja dežele Brandenburg v zvezi s pobudo IGW, posledično pa se je z njimi seznanila širša javnost. V ta namen so bila v letu 2006 prek združenja LVMB uporabljena sredstva v višini približno 463 EUR, ki so izhajala iz dajatve na mleko (16). |
| --- | --- |

(53)

Nemčija v sporočilu z dne 27. februarja 2015 trdi, da so bila na tekmovanjih odlikovana zaslužna podjetja dežele Brandenburg v zvezi s pobudo IGW, posledično pa se je z njimi seznanila širša javnost. V ta namen so bila v letu 2006 prek združenja LVMB uporabljena sredstva v višini približno 463 EUR, ki so izhajala iz dajatve na mleko (16).

16

| (54) | V okviru projekta združenja LBV „svetovanje za proizvajalce mleka“ je referent združenja LBV za mleko izvedel svetovanje za vse udeležene v sektorju mleka. Šlo je za sorazmerno financiranje v okviru podpore projekta iz sredstev dajatve na mleko. V skladu s predloženimi dokumenti je združenje LBV v letu 2006 za ta namen iz deželnih sredstev prejelo pomoč v višini 20 000 EUR. Po navedbah Nemčije je bil postopek tudi v predhodnih letih podoben. |
| --- | --- |

(54)

V okviru projekta združenja LBV „svetovanje za proizvajalce mleka“ je referent združenja LBV za mleko izvedel svetovanje za vse udeležene v sektorju mleka. Šlo je za sorazmerno financiranje v okviru podpore projekta iz sredstev dajatve na mleko. V skladu s predloženimi dokumenti je združenje LBV v letu 2006 za ta namen iz deželnih sredstev prejelo pomoč v višini 20 000 EUR. Po navedbah Nemčije je bil postopek tudi v predhodnih letih podoben.

| (55) | Pomoč ni bila omejena na določene skupine. Udeležba na navedenih poklicnih tekmovanjih je bila omogočena vsem zadevnim osebam na predmetnem področju sektorja mleka. Iz tega sledi, da so bili pogoji iz točke 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 izpolnjeni. |
| --- | --- |

(55)

Pomoč ni bila omejena na določene skupine. Udeležba na navedenih poklicnih tekmovanjih je bila omogočena vsem zadevnim osebam na predmetnem področju sektorja mleka. Iz tega sledi, da so bili pogoji iz točke 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 izpolnjeni.

HE 2

HE 2

| (56) | Dežela Hessen je finančno podporo odobrila združenju Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) za ukrep „usposabljanje za proizvajalce, ki ga izvaja ekipa za inovacije“. V okviru tega ukrepa je ekipa za inovacije združenja LVMH pripravila znanstvene informacije za strokovne članke in usposabljanja. To je vključevalo zbiranje in združevanje informacij, prenos znanja prek znanstvenih člankov ter usposabljanja za kmete in delavce na kmetijskih gospodarstvih. |
| --- | --- |

(56)

Dežela Hessen je finančno podporo odobrila združenju Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) za ukrep „usposabljanje za proizvajalce, ki ga izvaja ekipa za inovacije“. V okviru tega ukrepa je ekipa za inovacije združenja LVMH pripravila znanstvene informacije za strokovne članke in usposabljanja. To je vključevalo zbiranje in združevanje informacij, prenos znanja prek znanstvenih člankov ter usposabljanja za kmete in delavce na kmetijskih gospodarstvih.

| (57) | Nemčija trdi, da je bil vpliv na konkurenčne pogoje majhen (17). Iz tega izhaja, da se lahko pomoč do najvišje dovoljene stopnje 100 % odobri za kritje stroškov za natančno opisane dejavnosti, zlasti za izobraževanje in usposabljanje. Stroški, upravičeni do financiranja, bi lahko zajemali dejanske stroške organiziranja programa usposabljanja, potne stroške in dnevnice ter stroške zagotavljanja nadomeščanja med odsotnostjo kmeta ali delavcev na kmetijskem gospodarstvu. V obravnavanem primeru gre za usposabljanje za kmete v zvezi z zgoraj opisanimi temami, s čimer so bile izpolnjene zahteve iz točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(57)

Nemčija trdi, da je bil vpliv na konkurenčne pogoje majhen (17). Iz tega izhaja, da se lahko pomoč do najvišje dovoljene stopnje 100 % odobri za kritje stroškov za natančno opisane dejavnosti, zlasti za izobraževanje in usposabljanje. Stroški, upravičeni do financiranja, bi lahko zajemali dejanske stroške organiziranja programa usposabljanja, potne stroške in dnevnice ter stroške zagotavljanja nadomeščanja med odsotnostjo kmeta ali delavcev na kmetijskem gospodarstvu. V obravnavanem primeru gre za usposabljanje za kmete v zvezi z zgoraj opisanimi temami, s čimer so bile izpolnjene zahteve iz točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006.

17

| (58) | Prav tako so izpolnjeni pogoji iz točke 14.2, saj je bila na podlagi objektivno določenih meril udeležba na usposabljanjih načeloma omogočena vsem fizičnim in pravnim osebam na zadevnem področju. Najvišja dovoljena meja 100 000 EUR pri pomoči v višini približno 125 EUR na upravičenca v obdobju treh let ni bila prekoračena (točka 14.3). |
| --- | --- |

(58)

Prav tako so izpolnjeni pogoji iz točke 14.2, saj je bila na podlagi objektivno določenih meril udeležba na usposabljanjih načeloma omogočena vsem fizičnim in pravnim osebam na zadevnem področju. Najvišja dovoljena meja 100 000 EUR pri pomoči v višini približno 125 EUR na upravičenca v obdobju treh let ni bila prekoračena (točka 14.3).

HE 3

HE 3

| (59) | Dežela Hessen je finančno podporo odobrila za odnose z javnostjo v zvezi z ozaveščanjem potrošnikov o mleku in mlečnih proizvodih, vključno z njihovimi hranilnimi vrednostmi in možnostmi uporabe. Ekipa združenja LVMH za prehrano je razširjala znanstvena dognanja v splošno razumljivi obliki, organizirala informativne prireditve ter kampanje in PR-ukrepe (ki niso bili usmerjeni na posamezna podjetja) v obliki letakov, brošur, izročkov, receptov ali plakatov v zvezi s proizvodnjo mleka ter obdelavo in predelavo mleka in mlečnih proizvodov. |
| --- | --- |

(59)

Dežela Hessen je finančno podporo odobrila za odnose z javnostjo v zvezi z ozaveščanjem potrošnikov o mleku in mlečnih proizvodih, vključno z njihovimi hranilnimi vrednostmi in možnostmi uporabe. Ekipa združenja LVMH za prehrano je razširjala znanstvena dognanja v splošno razumljivi obliki, organizirala informativne prireditve ter kampanje in PR-ukrepe (ki niso bili usmerjeni na posamezna podjetja) v obliki letakov, brošur, izročkov, receptov ali plakatov v zvezi s proizvodnjo mleka ter obdelavo in predelavo mleka in mlečnih proizvodov.

| (60) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (18) trdila, da pri ukrepu HE 3 ne gre za državno pomoč, ker ni šlo za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga. Pri ukrepu naj bi šlo „izključno za ozaveščanje potrošnikov“. Podredno je Nemčija navedla, da je pomoč združljiva z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(60)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (18) trdila, da pri ukrepu HE 3 ne gre za državno pomoč, ker ni šlo za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga. Pri ukrepu naj bi šlo „izključno za ozaveščanje potrošnikov“. Podredno je Nemčija navedla, da je pomoč združljiva z notranjim trgom.

18

| (61) | Ukrep bi bilo treba, če bi se v nasprotju z mnenjem Nemčije štel za pomoč, vsekakor šteti za skladnega s takratno prakso odločanja in s tem za vsebinsko skladnega z zakoni. Ukrep ni omejen na določeno skupino, temveč na splošno podpira celotni sektor mleka. S tem so pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006, izpolnjeni. V skladu s točko 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006 je dovoljena pomoč za kritje stroškov v višini do 100 %. Dejanska višina subvencij je bila močno pod veljavno mejno vrednostjo 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let (točka 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006). V deželi Hessen je bilo v obdobju 2001–2006 približno 6 000 aktivnih mlečnih živinorejcev, kar v obravnavanem obdobju v povprečju pomeni približno 170 EUR na upravičenca. |
| --- | --- |

(61)

Ukrep bi bilo treba, če bi se v nasprotju z mnenjem Nemčije štel za pomoč, vsekakor šteti za skladnega s takratno prakso odločanja in s tem za vsebinsko skladnega z zakoni. Ukrep ni omejen na določeno skupino, temveč na splošno podpira celotni sektor mleka. S tem so pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006, izpolnjeni. V skladu s točko 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006 je dovoljena pomoč za kritje stroškov v višini do 100 %. Dejanska višina subvencij je bila močno pod veljavno mejno vrednostjo 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let (točka 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006). V deželi Hessen je bilo v obdobju 2001–2006 približno 6 000 aktivnih mlečnih živinorejcev, kar v obravnavanem obdobju v povprečju pomeni približno 170 EUR na upravičenca.

HE 9

HE 9

| (62) | Dežela Hessen je odobrila finančno podporo združenju LVMH za ukrep „usposabljanje za mlade mlečne živinorejce“. S tem ukrepom naj bi se izboljšala usposobljenost mladih mlečnih živinorejcev. Stroški, upravičeni do financiranja, so zajemali dejanske stroške organiziranja programa usposabljanja, potne stroške in dnevnice ter stroške zagotavljanja nadomeščanja med odsotnostjo kmeta ali delavcev na kmetijskem gospodarstvu. |
| --- | --- |

(62)

Dežela Hessen je odobrila finančno podporo združenju LVMH za ukrep „usposabljanje za mlade mlečne živinorejce“. S tem ukrepom naj bi se izboljšala usposobljenost mladih mlečnih živinorejcev. Stroški, upravičeni do financiranja, so zajemali dejanske stroške organiziranja programa usposabljanja, potne stroške in dnevnice ter stroške zagotavljanja nadomeščanja med odsotnostjo kmeta ali delavcev na kmetijskem gospodarstvu.

| (63) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (19) trdila, da je vpliv na konkurenčne pogoje majhen. Iz tega izhaja, da se lahko taka pomoč odobri do najvišje dovoljene stopnje 100 % za kritje stroškov za natančno opisane dejavnosti, zlasti za izobraževanje in usposabljanje. Opisani ukrep je mogoče uvrstiti pod točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006, saj gre konec koncev že po samem besedilu za tam opisano spodbujanje izobraževanja in usposabljanja. |
| --- | --- |

(63)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (19) trdila, da je vpliv na konkurenčne pogoje majhen. Iz tega izhaja, da se lahko taka pomoč odobri do najvišje dovoljene stopnje 100 % za kritje stroškov za natančno opisane dejavnosti, zlasti za izobraževanje in usposabljanje. Opisani ukrep je mogoče uvrstiti pod točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006, saj gre konec koncev že po samem besedilu za tam opisano spodbujanje izobraževanja in usposabljanja.

19

| (64) | Pri ukrepu gre za klasična usposabljanja v sektorju mleka, ki so bila načeloma na voljo vsem proizvajalcem in so ustrezala določbam v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006. V teh primerih je dovoljena pomoč, ki pokriva 100 % stroškov. Višina pomoči ob skupnih stroških v obdobju od leta 2001 do 2006 v višini približno 35 000 EUR ne dosega mejnega zneska 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let (točka 14.3 smernic 2000–2006). |
| --- | --- |

(64)

Pri ukrepu gre za klasična usposabljanja v sektorju mleka, ki so bila načeloma na voljo vsem proizvajalcem in so ustrezala določbam v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006. V teh primerih je dovoljena pomoč, ki pokriva 100 % stroškov. Višina pomoči ob skupnih stroških v obdobju od leta 2001 do 2006 v višini približno 35 000 EUR ne dosega mejnega zneska 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let (točka 14.3 smernic 2000–2006).

NI 5

NI 5

| (65) | Spodnja Saška je združenju Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V. (LVMN) odobrila finančno podporo za udeležbo na sejmih in razstavah ter za pripravo znanstvenih dognanj v preprosto razumljivi obliki. V zvezi s tem so bili subvencionirani stroški za najem in opremo razstavnih prostorov ter stroški objave objektivnih informacij (brošure, recepti itd.) o mleku in mlečnih proizvodih, vključno z njihovimi hranilnimi vrednostmi in možnostmi uporabe, ter o pridelavi mleka v Spodnji Saški. Ukrep je koordiniralo združenje LVMN. Tehnično izvajanje ukrepa je prevzelo združenje samo ali tretja oseba, ki jo je pooblastilo. |
| --- | --- |

(65)

Spodnja Saška je združenju Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V. (LVMN) odobrila finančno podporo za udeležbo na sejmih in razstavah ter za pripravo znanstvenih dognanj v preprosto razumljivi obliki. V zvezi s tem so bili subvencionirani stroški za najem in opremo razstavnih prostorov ter stroški objave objektivnih informacij (brošure, recepti itd.) o mleku in mlečnih proizvodih, vključno z njihovimi hranilnimi vrednostmi in možnostmi uporabe, ter o pridelavi mleka v Spodnji Saški. Ukrep je koordiniralo združenje LVMN. Tehnično izvajanje ukrepa je prevzelo združenje samo ali tretja oseba, ki jo je pooblastilo.

| (66) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (20) navedla, da je mogoče ukrep uvrstiti v četrto alineo (prirejanje tekmovanj, razstav in sejmov) točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Jedro ukrepa naj bi bilo subvencioniranje sejemske stojnice združenja LVMN. V zvezi s tem naj bi šlo po mnenju Nemčije za dovoljeno in s pravom Skupnosti združljivo pomoč, če so izpolnjeni tudi pogoji iz točk 14.2 in 14.3. |
| --- | --- |

(66)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (20) navedla, da je mogoče ukrep uvrstiti v četrto alineo (prirejanje tekmovanj, razstav in sejmov) točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Jedro ukrepa naj bi bilo subvencioniranje sejemske stojnice združenja LVMN. V zvezi s tem naj bi šlo po mnenju Nemčije za dovoljeno in s pravom Skupnosti združljivo pomoč, če so izpolnjeni tudi pogoji iz točk 14.2 in 14.3.

20

| (67) | Po mnenju Spodnje Saške so tozadevne zahteve izpolnjene, saj je s skupnim razstavnim prostorom ukrep koristil vsem obratom za pridelavo mleka (povprečje 2001–2006: približno 17 500 obratov). S tem je po eni strani zagotovljeno, da je bil ukrep dostopen vsem obratom za pridelavo mleka (točka 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006) in da pomoč ni presegla zneska 100 000 EUR na upravičenca v obdobju 3 let (točka 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006). |
| --- | --- |

(67)

Po mnenju Spodnje Saške so tozadevne zahteve izpolnjene, saj je s skupnim razstavnim prostorom ukrep koristil vsem obratom za pridelavo mleka (povprečje 2001–2006: približno 17 500 obratov). S tem je po eni strani zagotovljeno, da je bil ukrep dostopen vsem obratom za pridelavo mleka (točka 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006) in da pomoč ni presegla zneska 100 000 EUR na upravičenca v obdobju 3 let (točka 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006).

NI 6 (2001–2003)

NI 6 (2001–2003)

| (68) | Poleg tega je Spodnja Saška odobrila finančno podporo za udeležbe predelovalnih podjetij na sejmih. Nemčija je trdila, da je podpora, odobrena v letih 2001–2006, izpolnjevala pogoje iz točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Od 26. novembra 2003 je bil ukrep podprt z odobreno državno pomočjo N 200/2003, ki je veljala do 31. decembra 2008 in je omogočala intenzivnost pomoči v višini največ 50 % oziroma najvišji znesek pomoči 70 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let. |
| --- | --- |

(68)

Poleg tega je Spodnja Saška odobrila finančno podporo za udeležbe predelovalnih podjetij na sejmih. Nemčija je trdila, da je podpora, odobrena v letih 2001–2006, izpolnjevala pogoje iz točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Od 26. novembra 2003 je bil ukrep podprt z odobreno državno pomočjo N 200/2003, ki je veljala do 31. decembra 2008 in je omogočala intenzivnost pomoči v višini največ 50 % oziroma najvišji znesek pomoči 70 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let.

| (69) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (21) trdila, da je ukrep zajemal izključno pomoči podjetjem na področju predelave in trženja (mlekarne) za udeležbo na sejmih in razstavah. V zvezi s tem za presojo tega ukrepa ni merodajna peta alinea točke 14.1 (kot se domneva v sklepu Komisije o začetku postopka), temveč četrta alinea točke 14.1. Na tej podlagi naj bi se pomoč tudi za obdobje 2001–2003 štela za združljivo z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(69)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (21) trdila, da je ukrep zajemal izključno pomoči podjetjem na področju predelave in trženja (mlekarne) za udeležbo na sejmih in razstavah. V zvezi s tem za presojo tega ukrepa ni merodajna peta alinea točke 14.1 (kot se domneva v sklepu Komisije o začetku postopka), temveč četrta alinea točke 14.1. Na tej podlagi naj bi se pomoč tudi za obdobje 2001–2003 štela za združljivo z notranjim trgom.

21

| (70) | Nemški organi so za upoštevno obdobje (od 1. januarja 2002 do 26. novembra 2003) (22) v svojem mnenju z dne 27. februarja 2015 trdili, da je bil ukrep NI 6 na voljo vsem podjetjem na področju predelave in trženja mlečnih proizvodov in da se je dodeljeval po objektivnih merilih. Poleg tega ukrep ni bil vezan na članstvo v organizaciji proizvajalcev ali drugi kmetijski organizaciji. |
| --- | --- |

(70)

Nemški organi so za upoštevno obdobje (od 1. januarja 2002 do 26. novembra 2003) (22) v svojem mnenju z dne 27. februarja 2015 trdili, da je bil ukrep NI 6 na voljo vsem podjetjem na področju predelave in trženja mlečnih proizvodov in da se je dodeljeval po objektivnih merilih. Poleg tega ukrep ni bil vezan na članstvo v organizaciji proizvajalcev ali drugi kmetijski organizaciji.

22

| (71) | Glede na isto mnenje je najvišja intenzivnost pomoči pri tem ukrepu znašala 48 %. V navedenem obdobju je zgolj eno podjetje (Nordmilch eG) v okviru predmetnega ukrepa prejelo skupni znesek državne pomoči, ki je presegal 100 000 EUR. Po navedbah nemških organov subjekta Nordmilch eG ni mogoče opredeliti kot MSP. Zato se preverja zahteva za vračilo te individualne pomoči. |
| --- | --- |

(71)

Glede na isto mnenje je najvišja intenzivnost pomoči pri tem ukrepu znašala 48 %. V navedenem obdobju je zgolj eno podjetje (Nordmilch eG) v okviru predmetnega ukrepa prejelo skupni znesek državne pomoči, ki je presegal 100 000 EUR. Po navedbah nemških organov subjekta Nordmilch eG ni mogoče opredeliti kot MSP. Zato se preverja zahteva za vračilo te individualne pomoči.

NI 7

NI 7

| (72) | Spodnja Saška je odobrila finančno podporo za splošne informacijske ukrepe za potrošnike v zvezi z mlekom kot živilom. Prejemnik podpore je bilo združenje LVMN, po naročilu katerega je bilo izdelano informacijsko gradivo. |
| --- | --- |

(72)

Spodnja Saška je odobrila finančno podporo za splošne informacijske ukrepe za potrošnike v zvezi z mlekom kot živilom. Prejemnik podpore je bilo združenje LVMN, po naročilu katerega je bilo izdelano informacijsko gradivo.

| (73) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (23) trdila, da pri ukrepu „splošni odnosi z javnostjo“ ne gre za državno pomoč, saj ni šlo za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga. |
| --- | --- |

(73)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (23) trdila, da pri ukrepu „splošni odnosi z javnostjo“ ne gre za državno pomoč, saj ni šlo za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga.

23

| (74) | Nemčija je navedla (24), da naj bi ukrep vsebinsko ustrezal določbam takrat veljavnih smernic Skupnosti in da se lahko načeloma obravnava kot zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006, saj je namenjen splošnemu razširjanju aktualnih znanstvenih dognanj ter splošnemu posredovanju informacij o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov. |
| --- | --- |

(74)

Nemčija je navedla (24), da naj bi ukrep vsebinsko ustrezal določbam takrat veljavnih smernic Skupnosti in da se lahko načeloma obravnava kot zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006, saj je namenjen splošnemu razširjanju aktualnih znanstvenih dognanj ter splošnemu posredovanju informacij o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov.

24

| (75) | Po navedbah Nemčije celoten ukrep ni bil omejen na določeno skupino, temveč je na splošno podpiral celotni sektor mleka. S tem so bili pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006, izpolnjeni. |
| --- | --- |

(75)

Po navedbah Nemčije celoten ukrep ni bil omejen na določeno skupino, temveč je na splošno podpiral celotni sektor mleka. S tem so bili pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006, izpolnjeni.

| (76) | Po navedbah Nemčije je vrednost subvencije močno pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 v višini 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let. Če izhajamo iz tega, da je bilo v zgoraj navedenem obdobju v Spodnji Saški v povprečju približno 17 500 proizvajalcev mleka in da skupna vrednost znaša približno 6,9 milijona EUR, je bilo za ukrep NI 7 v celotnem obdobju dodeljenih približno 395 EUR na upravičenca. |
| --- | --- |

(76)

Po navedbah Nemčije je vrednost subvencije močno pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 v višini 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let. Če izhajamo iz tega, da je bilo v zgoraj navedenem obdobju v Spodnji Saški v povprečju približno 17 500 proizvajalcev mleka in da skupna vrednost znaša približno 6,9 milijona EUR, je bilo za ukrep NI 7 v celotnem obdobju dodeljenih približno 395 EUR na upravičenca.

NW 4 in NW 5

NW 4 in NW 5

| (77) | Dežela Severno Porenje – Vestfalija je odobrila finančno podporo za informativne prireditve in akcije splošnega ozaveščanja potrošnikov ter akcije v zvezi z uporabo mleka in mlečnih proizvodov, pa tudi z njihovimi splošnimi lastnostmi (podukrep NW 4). Prejemniki pomoči so bili združenje Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) ter kmetijski združenji Porenje in Westfalen-Lippe. |
| --- | --- |

(77)

Dežela Severno Porenje – Vestfalija je odobrila finančno podporo za informativne prireditve in akcije splošnega ozaveščanja potrošnikov ter akcije v zvezi z uporabo mleka in mlečnih proizvodov, pa tudi z njihovimi splošnimi lastnostmi (podukrep NW 4). Prejemniki pomoči so bili združenje Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) ter kmetijski združenji Porenje in Westfalen-Lippe.

| (78) | Dežela Severno Porenje – Vestfalija je poleg tega odobrila finančno podporo za prireditve za izmenjavo znanja med proizvajalci mleka v zvezi z vprašanji mlekarstva (podukrep NW 5). |
| --- | --- |

(78)

Dežela Severno Porenje – Vestfalija je poleg tega odobrila finančno podporo za prireditve za izmenjavo znanja med proizvajalci mleka v zvezi z vprašanji mlekarstva (podukrep NW 5).

| (79) | Subvencionirani so bili stroški za organizacijo in izvedbo prireditev, svetovanje in ozaveščanje ter usposabljanja v zvezi z vprašanji mlekarstva. Intenzivnost pomoči je znašala do 30 %. |
| --- | --- |

(79)

Subvencionirani so bili stroški za organizacijo in izvedbo prireditev, svetovanje in ozaveščanje ter usposabljanja v zvezi z vprašanji mlekarstva. Intenzivnost pomoči je znašala do 30 %.

| (80) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (25) trdila, da pri ukrepih NW 4 in NW 5 ne gre za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, saj sta bila ta ukrepa namenjena splošni javnosti. Iz tega izhaja, da teh dveh ukrepov tudi ni mogoče šteti za tehnično podporo. Poleg tega pri nobenem od ukrepov morebitne ugodnosti niso vsebinsko in geografsko selektivne. |
| --- | --- |

(80)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (25) trdila, da pri ukrepih NW 4 in NW 5 ne gre za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, saj sta bila ta ukrepa namenjena splošni javnosti. Iz tega izhaja, da teh dveh ukrepov tudi ni mogoče šteti za tehnično podporo. Poleg tega pri nobenem od ukrepov morebitne ugodnosti niso vsebinsko in geografsko selektivne.

25

| (81) | Nemški organi v svojem mnenju z dne 27. februarja 2015 navajajo, da so skupni letni izdatki za ukrep NW 4 v obdobju 2001–2006 znašali od 335 200 EUR do 497 800 EUR. Če je bilo v istem obdobju približno 10 000 obratov mlečne živinoreje, to pomeni med 33,52 EUR in 49,78 EUR na upravičenca letno. Ob letnih izdatkih v višini 14 000 EUR znaša znesek za ukrep NW 5 približno 1,4 EUR na upravičenca in na leto. |
| --- | --- |

(81)

Nemški organi v svojem mnenju z dne 27. februarja 2015 navajajo, da so skupni letni izdatki za ukrep NW 4 v obdobju 2001–2006 znašali od 335 200 EUR do 497 800 EUR. Če je bilo v istem obdobju približno 10 000 obratov mlečne živinoreje, to pomeni med 33,52 EUR in 49,78 EUR na upravičenca letno. Ob letnih izdatkih v višini 14 000 EUR znaša znesek za ukrep NW 5 približno 1,4 EUR na upravičenca in na leto.

NW 6

NW 6

| (82) | Dežela Severno Porenje – Vestfalija je odobrila finančno podporo za zbiranje pomembnih podatkov, ki so prispevali k preglednosti trga. Upravičeni so bili stroški za zbiranje, ovrednotenje in objavo ustreznih podatkov o trgu mleka, ki so nastali združenju mlečne industrije LVMNRW. Rezultati so bili objavljeni kot sporočila in tržna poročila, na voljo pa so bili vsem in brezplačno. Prispevali so k preglednosti trga, namenjeni pa so bili dajanju objektivnih in znanstvenih informacij ter izmenjavi znanja med podjetji v sektorju mleka. |
| --- | --- |

(82)

Dežela Severno Porenje – Vestfalija je odobrila finančno podporo za zbiranje pomembnih podatkov, ki so prispevali k preglednosti trga. Upravičeni so bili stroški za zbiranje, ovrednotenje in objavo ustreznih podatkov o trgu mleka, ki so nastali združenju mlečne industrije LVMNRW. Rezultati so bili objavljeni kot sporočila in tržna poročila, na voljo pa so bili vsem in brezplačno. Prispevali so k preglednosti trga, namenjeni pa so bili dajanju objektivnih in znanstvenih informacij ter izmenjavi znanja med podjetji v sektorju mleka.

| (83) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (26) trdila, da ta ukrep ni vsebinsko in geografsko selektiven. Podredno je bilo navedeno, da so bile upoštevane zahteve smernic Skupnosti glede združljivosti. |
| --- | --- |

(83)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (26) trdila, da ta ukrep ni vsebinsko in geografsko selektiven. Podredno je bilo navedeno, da so bile upoštevane zahteve smernic Skupnosti glede združljivosti.

26

| (84) | Upravičenci so kmetje, skupine proizvajalcev in vsi udeleženci v sektorju mleka (27). |
| --- | --- |

(84)

Upravičenci so kmetje, skupine proizvajalcev in vsi udeleženci v sektorju mleka (27).

27

| (85) | Nemčija v svojem mnenju z dne 27. februarja 2015 navaja, da so skupni letni izdatki za ukrep NW 6 v obdobju 2001–2006 znašali od 139 400 EUR do 155 900 EUR. Če je bilo v istem obdobju približno 10 000 obratov mlečne živinoreje, to pomeni od 13,94 EUR do 15,59 EUR na upravičenca letno. |
| --- | --- |

(85)

Nemčija v svojem mnenju z dne 27. februarja 2015 navaja, da so skupni letni izdatki za ukrep NW 6 v obdobju 2001–2006 znašali od 139 400 EUR do 155 900 EUR. Če je bilo v istem obdobju približno 10 000 obratov mlečne živinoreje, to pomeni od 13,94 EUR do 15,59 EUR na upravičenca letno.

RP 1 in SL 2

RP 1 in SL 2

| (86) | Deželi Porenje – Pfalška in Posarje sta finančno podporo odobrili za obveščanje potrošnikov, vključno z razširjanjem znanstvenih dognanj v splošno razumljivi obliki, za splošne objektivne informacije o proizvodih, njihovih hranilnih vrednostih in priporočeni uporabi. Upravičeni so bili stroški za udeležbo na sejmih in razstavah, potni stroški, stroški za objave, najemnine na razstavah, simbolične nagrade v vrednosti do 250 EUR za posamezno nagrado in nagrajenca. |
| --- | --- |

(86)

Deželi Porenje – Pfalška in Posarje sta finančno podporo odobrili za obveščanje potrošnikov, vključno z razširjanjem znanstvenih dognanj v splošno razumljivi obliki, za splošne objektivne informacije o proizvodih, njihovih hranilnih vrednostih in priporočeni uporabi. Upravičeni so bili stroški za udeležbo na sejmih in razstavah, potni stroški, stroški za objave, najemnine na razstavah, simbolične nagrade v vrednosti do 250 EUR za posamezno nagrado in nagrajenca.

| (87) | Oglaševalski ukrepi (28) ali ukrepi, namenjeni proizvodom posameznih podjetij, so bili iz financiranja izključeni. Koordinacijo in tehnično izvajanje ukrepa sta vodili združenji Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) in Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS). |
| --- | --- |

(87)

Oglaševalski ukrepi (28) ali ukrepi, namenjeni proizvodom posameznih podjetij, so bili iz financiranja izključeni. Koordinacijo in tehnično izvajanje ukrepa sta vodili združenji Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) in Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS).

28

| (88) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (29) trdila, da pri teh ukrepih ne gre za državno pomoč, saj ne gre za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga. Po mnenju Nemčije so ti ukrepi „izključno ozaveščanje potrošnikov“. Podredno je Nemčija navedla, da so pomoči združljive z notranjim trgom: točka 8 smernic Skupnosti o državni pomoči za oglaševanje kmetijskih proizvodov naj bi konkretizirala ukrepe, ki spadajo med komercialne strokovne podpore v kmetijskem sektorju v smislu točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(88)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (29) trdila, da pri teh ukrepih ne gre za državno pomoč, saj ne gre za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga. Po mnenju Nemčije so ti ukrepi „izključno ozaveščanje potrošnikov“. Podredno je Nemčija navedla, da so pomoči združljive z notranjim trgom: točka 8 smernic Skupnosti o državni pomoči za oglaševanje kmetijskih proizvodov naj bi konkretizirala ukrepe, ki spadajo med komercialne strokovne podpore v kmetijskem sektorju v smislu točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

29

| (89) | Iz prakse odločanja Komisije v letih 2000–2006, ki se je izvajala na različnih področjih proizvodov in za različne države članice, izhaja, da Komisija izvajanje ukrepov, primerljivih s tu obravnavanimi, v navedenem obdobju šteje za vsebinsko skladno z zakoni in upravičeno. |
| --- | --- |

(89)

Iz prakse odločanja Komisije v letih 2000–2006, ki se je izvajala na različnih področjih proizvodov in za različne države članice, izhaja, da Komisija izvajanje ukrepov, primerljivih s tu obravnavanimi, v navedenem obdobju šteje za vsebinsko skladno z zakoni in upravičeno.

| (90) | Dalje je Nemčija navedla, da bi bilo treba ukrepa RP 1 in SL 2, če bi se v nasprotju z mnenjem Nemčije štela za pomoč, vsekakor šteti za skladna s takratno prakso odločanja in s tem za vsebinsko skladna z zakoni. Po navedbah Nemčije celotni ukrepi „splošni odnosi z javnostjo“ niso bili omejeni na določeno skupino, temveč so na splošno podpirali celotni sektor mleka. S tem so bili pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 izpolnjeni. V skladu s točko 14.3 se lahko s subvencijami zagotovi kritje stroškov do 100 %. |
| --- | --- |

(90)

Dalje je Nemčija navedla, da bi bilo treba ukrepa RP 1 in SL 2, če bi se v nasprotju z mnenjem Nemčije štela za pomoč, vsekakor šteti za skladna s takratno prakso odločanja in s tem za vsebinsko skladna z zakoni. Po navedbah Nemčije celotni ukrepi „splošni odnosi z javnostjo“ niso bili omejeni na določeno skupino, temveč so na splošno podpirali celotni sektor mleka. S tem so bili pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 izpolnjeni. V skladu s točko 14.3 se lahko s subvencijami zagotovi kritje stroškov do 100 %.

| (91) | Nemčija je v sporočilu z dne 27. februarja 2015 trdila, da je bil odobreni skupni znesek pomoči za obdobje treh let pod zgornjo mejo 100 000 EUR na upravičenca, kar pomeni od 46 EUR do 73 EUR na leto in na upravičenca (30). |
| --- | --- |

(91)

Nemčija je v sporočilu z dne 27. februarja 2015 trdila, da je bil odobreni skupni znesek pomoči za obdobje treh let pod zgornjo mejo 100 000 EUR na upravičenca, kar pomeni od 46 EUR do 73 EUR na leto in na upravičenca (30).

30

RP 5 in SL 5

RP 5 in SL 5

| (92) | Deželi Porenje – Pfalška in Posarje sta odobrili finančno podporo za strokovno svetovanje ter programe usposabljanja za proizvajalce mleka za izboljšanje higiene tehnike molže in kakovosti dobavljenega mleka (podukrepa RP 5 in SL 5). Subvencionirani so bili dokazani stroški svetovanja do najvišje vrednosti 75 000 EUR na leto v deželi Porenje – Pfalška in do 15 000 EUR na leto v deželi Posarje. Stalne storitve svetovanja so bile iz financiranja izključene. Koordinacijo in tehnično izvajanje ukrepov sta vodili združenji Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) in LVMS. |
| --- | --- |

(92)

Deželi Porenje – Pfalška in Posarje sta odobrili finančno podporo za strokovno svetovanje ter programe usposabljanja za proizvajalce mleka za izboljšanje higiene tehnike molže in kakovosti dobavljenega mleka (podukrepa RP 5 in SL 5). Subvencionirani so bili dokazani stroški svetovanja do najvišje vrednosti 75 000 EUR na leto v deželi Porenje – Pfalška in do 15 000 EUR na leto v deželi Posarje. Stalne storitve svetovanja so bile iz financiranja izključene. Koordinacijo in tehnično izvajanje ukrepov sta vodili združenji Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) in LVMS.

| (93) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (31) trdila, da so bili specialno svetovanje o tehnikah molže in ukrepi za izboljšanje kakovosti surovega mleka v deželah Porenje – Pfalška in Posarje tudi za obdobje od leta 2001 do leta 2006 združljivi z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(93)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (31) trdila, da so bili specialno svetovanje o tehnikah molže in ukrepi za izboljšanje kakovosti surovega mleka v deželah Porenje – Pfalška in Posarje tudi za obdobje od leta 2001 do leta 2006 združljivi z notranjim trgom.

31

| (94) | Cilj ukrepov je bil, da se zadevnim proizvajalcem mleka po ugotovitvi težav (npr. povečanje števila somatskih celic) v okviru preverjanja kakovosti dobavljenega mleka priložnostno ponudijo specialno svetovanje o tehnikah molže ter ustrezni koncepti svetovanja in usposabljanja ob udeležbi veterinarjev za izboljšanje zdravstvenega stanja vimen in s tem kakovosti surovega mleka. Ta ponudba je bila na voljo vsem proizvajalcem mleka v deželah Porenje – Pfalška oziroma Posarje. Članstvo v združenju LKVRP oziroma LVMS ni bilo potrebno. Financiranje stalnih storitev svetovanja ali storitev svetovanja, ki se koristijo v rednih časovnih intervalih (npr. davčno svetovanje ali pravna pomoč, oglaševanje), je bilo izključeno. |
| --- | --- |

(94)

Cilj ukrepov je bil, da se zadevnim proizvajalcem mleka po ugotovitvi težav (npr. povečanje števila somatskih celic) v okviru preverjanja kakovosti dobavljenega mleka priložnostno ponudijo specialno svetovanje o tehnikah molže ter ustrezni koncepti svetovanja in usposabljanja ob udeležbi veterinarjev za izboljšanje zdravstvenega stanja vimen in s tem kakovosti surovega mleka. Ta ponudba je bila na voljo vsem proizvajalcem mleka v deželah Porenje – Pfalška oziroma Posarje. Članstvo v združenju LKVRP oziroma LVMS ni bilo potrebno. Financiranje stalnih storitev svetovanja ali storitev svetovanja, ki se koristijo v rednih časovnih intervalih (npr. davčno svetovanje ali pravna pomoč, oglaševanje), je bilo izključeno.

| (95) | Nemčija trdi, da zato gre za subvencionirano storitev. Neposredna plačila kmetom se niso izvajala. |
| --- | --- |

(95)

Nemčija trdi, da zato gre za subvencionirano storitev. Neposredna plačila kmetom se niso izvajala.

| (96) | Po mnenju dežele Porenje – Pfalška subvencioniranje svetovanja po tretji alinei točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006 ni vezano na razširjanje novih metod. Nanj pa je nesporno vezano financiranje „drugih dejavnosti za razširjanje novih metod“ po peti alinei točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Poleg tega je pri ukrepu izrecno izključeno financiranje stalnih storitev svetovanja ali storitev svetovanja, ki se koristijo v rednih časovnih intervalih. |
| --- | --- |

(96)

Po mnenju dežele Porenje – Pfalška subvencioniranje svetovanja po tretji alinei točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006 ni vezano na razširjanje novih metod. Nanj pa je nesporno vezano financiranje „drugih dejavnosti za razširjanje novih metod“ po peti alinei točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Poleg tega je pri ukrepu izrecno izključeno financiranje stalnih storitev svetovanja ali storitev svetovanja, ki se koristijo v rednih časovnih intervalih.

| (97) | Pogoji iz točk 14.2 in 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006 so po mnenju Nemčije izpolnjeni, saj članstvo v združenju LKVRP ali pri ponudniku svetovanja ni potrebno. |
| --- | --- |

(97)

Pogoji iz točk 14.2 in 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006 so po mnenju Nemčije izpolnjeni, saj članstvo v združenju LKVRP ali pri ponudniku svetovanja ni potrebno.

| (98) | Nemčija je zatrdila, da skupni znesek državne pomoči na upravičenca v obdobju treh let ni presegel 100 000 EUR. Na leto je svetovanje koristilo približno 300 proizvajalcev mleka v deželi Porenje – Pfalška in približno 100 v deželi Posarje. Glede na zagotovljena letna sredstva v deželi Porenje – Pfalška v višini približno 59 000 EUR in v deželi Posarje v višini približno 13 000 EUR je povprečna subvencija na upravičenca znašala približno 197 EUR v deželi Porenje – Pfalška in 130 EUR v deželi Posarje. |
| --- | --- |

(98)

Nemčija je zatrdila, da skupni znesek državne pomoči na upravičenca v obdobju treh let ni presegel 100 000 EUR. Na leto je svetovanje koristilo približno 300 proizvajalcev mleka v deželi Porenje – Pfalška in približno 100 v deželi Posarje. Glede na zagotovljena letna sredstva v deželi Porenje – Pfalška v višini približno 59 000 EUR in v deželi Posarje v višini približno 13 000 EUR je povprečna subvencija na upravičenca znašala približno 197 EUR v deželi Porenje – Pfalška in 130 EUR v deželi Posarje.

| (99) | Upravičenci so bili kmetje (MSP) in skupine proizvajalcev. |
| --- | --- |

(99)

Upravičenci so bili kmetje (MSP) in skupine proizvajalcev.

TH 3 in TH 4

TH 3 in TH 4

| (100) | Turingija je finančno podporo odobrila za udeležbo združenja Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. (LVTM) na strokovnih in potrošniških razstavah (prireditev Grüne Tage Thüringen) ter strokovne kongrese, ki jih je združenje LVTM izvedlo za razširjanje znanstvenih informacij (prireditev Thüringer Milchtag) (podukrep TH 3). |
| --- | --- |

(100)

Turingija je finančno podporo odobrila za udeležbo združenja Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. (LVTM) na strokovnih in potrošniških razstavah (prireditev Grüne Tage Thüringen) ter strokovne kongrese, ki jih je združenje LVTM izvedlo za razširjanje znanstvenih informacij (prireditev Thüringer Milchtag) (podukrep TH 3).

| (101) | Poleg tega je bila financirana objava objektivnih informacij o proizvajalcih iz regije (splošni odnosi z javnostjo, mednarodni dan mleka ali mlečna kraljica Turingije) (podukrep TH 4). |
| --- | --- |

(101)

Poleg tega je bila financirana objava objektivnih informacij o proizvajalcih iz regije (splošni odnosi z javnostjo, mednarodni dan mleka ali mlečna kraljica Turingije) (podukrep TH 4).

| (102) | Upravičeni so bili materialni stroški in stroški osebja. Prejemnik pomoči je bilo združenje LVTM. |
| --- | --- |

(102)

Upravičeni so bili materialni stroški in stroški osebja. Prejemnik pomoči je bilo združenje LVTM.

| (103) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (32) navedla, da je treba ukrep TH 3 šteti za združljiv z notranjim trgom (točka 14.1. smernic Skupnosti 2000–2006). S tem ukrepom naj bi se izboljšali učinkovitost in profesionalnost kmetijstva v Skupnosti, dolgoročno pa naj bi tako ukrep prispeval h gospodarski sposobnosti preživetja sektorja. |
| --- | --- |

(103)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (32) navedla, da je treba ukrep TH 3 šteti za združljiv z notranjim trgom (točka 14.1. smernic Skupnosti 2000–2006). S tem ukrepom naj bi se izboljšali učinkovitost in profesionalnost kmetijstva v Skupnosti, dolgoročno pa naj bi tako ukrep prispeval h gospodarski sposobnosti preživetja sektorja.

32

| (104) | Izvedbo strokovnih kongresov za razširjanje znanstvenih informacij (npr. dan mleka v Turingiji) je mogoče uvrstiti pod tretjo alineo „honorarji za svetovanje“ pod točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Udeležba na strokovnih in potrošniških razstavah za prikaz sektorja mleka v Turingiji (npr. prireditev Grüne Tage Thüringen) spada pod četrto alineo točke 14.1. (prirejanje tekmovanj, razstav in sejmov). |
| --- | --- |

(104)

Izvedbo strokovnih kongresov za razširjanje znanstvenih informacij (npr. dan mleka v Turingiji) je mogoče uvrstiti pod tretjo alineo „honorarji za svetovanje“ pod točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Udeležba na strokovnih in potrošniških razstavah za prikaz sektorja mleka v Turingiji (npr. prireditev Grüne Tage Thüringen) spada pod četrto alineo točke 14.1. (prirejanje tekmovanj, razstav in sejmov).

| (105) | Nemčija je navedla, da celotni ukrep ni bil omejen na določeno skupino, temveč je na splošno podpiral celotni sektor mleka (točka 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006). Odobreni znesek pomoči na upravičenca v obdobju treh let ni presegal 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(105)

Nemčija je navedla, da celotni ukrep ni bil omejen na določeno skupino, temveč je na splošno podpiral celotni sektor mleka (točka 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006). Odobreni znesek pomoči na upravičenca v obdobju treh let ni presegal 100 000 EUR.

| (106) | Dalje je Nemčija v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (33) trdila, da gre pri ukrepu TH 4 za „splošne odnose z javnostjo“. Ta ukrep je bil namenjen za zelo razširjeno objavo aktualnih znanstvenih dognanj o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov, zato gre za tehnično podporo v smislu točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Dejavnosti združenja Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. je mogoče uvrstiti med honorarje za svetovanje po tretji alinei točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(106)

Dalje je Nemčija v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (33) trdila, da gre pri ukrepu TH 4 za „splošne odnose z javnostjo“. Ta ukrep je bil namenjen za zelo razširjeno objavo aktualnih znanstvenih dognanj o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov, zato gre za tehnično podporo v smislu točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Dejavnosti združenja Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. je mogoče uvrstiti med honorarje za svetovanje po tretji alinei točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006.

33

| (107) | Izdatki za vse stojnice in za potrošniške kampanje na sejmih spadajo pod četrto alineo točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006 (prirejanje tekmovanj, razstav in sejmov). Prireditve z multiplikativnim učinkom, ki razširjajo nove metode in spoznanja, je mogoče uvrstiti pod peto alineo (druge aktivnosti za razširjanje novih metod). |
| --- | --- |

(107)

Izdatki za vse stojnice in za potrošniške kampanje na sejmih spadajo pod četrto alineo točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006 (prirejanje tekmovanj, razstav in sejmov). Prireditve z multiplikativnim učinkom, ki razširjajo nove metode in spoznanja, je mogoče uvrstiti pod peto alineo (druge aktivnosti za razširjanje novih metod).

| (108) | Celoten ukrep ni omejen na določeno skupino, temveč na splošno podpiral celotni sektor mleka (točka 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006). |
| --- | --- |

(108)

Celoten ukrep ni omejen na določeno skupino, temveč na splošno podpiral celotni sektor mleka (točka 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006).

| (109) | Odobreni znesek pomoči na upravičenca v obdobju treh let ni presegel 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(109)

Odobreni znesek pomoči na upravičenca v obdobju treh let ni presegel 100 000 EUR.

TH 9 in TH 10

TH 9 in TH 10

| (110) | Turingija je finančno podporo odobrila za usposabljanje zaposlenih v mlekarskih obratih (podukrep TH 9) in za spodbujanje poklicnih tekmovanj (podukrep TH 10). |
| --- | --- |

(110)

Turingija je finančno podporo odobrila za usposabljanje zaposlenih v mlekarskih obratih (podukrep TH 9) in za spodbujanje poklicnih tekmovanj (podukrep TH 10).

| (111) | Ukrepi usposabljanja so bili namenjeni zaposlenim v mlekarskih obratih, njihov cilj pa je bil izboljšati usposobljenost kmetijskih delavcev (dokazilo o strokovnem znanju „pridelava mleka“). Izvajanje ukrepa je vodilo združenje Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT). |
| --- | --- |

(111)

Ukrepi usposabljanja so bili namenjeni zaposlenim v mlekarskih obratih, njihov cilj pa je bil izboljšati usposobljenost kmetijskih delavcev (dokazilo o strokovnem znanju „pridelava mleka“). Izvajanje ukrepa je vodilo združenje Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT).

| (112) | Drugi ukrep je financiral izvedbo poklicnih tekmovanj na področjih vzreje živali in pridelave mleka. Tekmovanja sta organizirali združenji Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV) in Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG). Financirani so bili stroški priprave in izvedbe tekmovanj ter udeležba na tekmovanjih nad ravnjo dežel. |
| --- | --- |

(112)

Drugi ukrep je financiral izvedbo poklicnih tekmovanj na področjih vzreje živali in pridelave mleka. Tekmovanja sta organizirali združenji Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV) in Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG). Financirani so bili stroški priprave in izvedbe tekmovanj ter udeležba na tekmovanjih nad ravnjo dežel.

| (113) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (34) v zvezi s podukrepom TH 9 trdila, da so bili ukrepi usposabljanja namenjeni zaposlenim v obratih, ki redijo krave mlekarice. Nosilec ukrepov usposabljanja je združenje Verein Landvolkbildung Thüringen. Izplačila je treba obravnavati kot plačilo združenju za dejansko opravljene storitve, ki so bile izračunane in izplačane po tržnih pogojih. |
| --- | --- |

(113)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (34) v zvezi s podukrepom TH 9 trdila, da so bili ukrepi usposabljanja namenjeni zaposlenim v obratih, ki redijo krave mlekarice. Nosilec ukrepov usposabljanja je združenje Verein Landvolkbildung Thüringen. Izplačila je treba obravnavati kot plačilo združenju za dejansko opravljene storitve, ki so bile izračunane in izplačane po tržnih pogojih.

34

| (114) | Zato je Nemčija vztrajala pri mnenju, da ni podan dejanski stan državne pomoči v skladu s členom 107 PDEU. Tudi v zvezi s ponudbo usposabljanja za zaposlene prav tako ni podan dejanski stan državne pomoči v skladu s členom 107 PDEU, saj ne gre za plačila, ki se nanašajo na podjetja. |
| --- | --- |

(114)

Zato je Nemčija vztrajala pri mnenju, da ni podan dejanski stan državne pomoči v skladu s členom 107 PDEU. Tudi v zvezi s ponudbo usposabljanja za zaposlene prav tako ni podan dejanski stan državne pomoči v skladu s členom 107 PDEU, saj ne gre za plačila, ki se nanašajo na podjetja.

| (115) | Podredno je bilo navedeno, da so pri tem ukrepu izpolnjeni pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006. V obravnavanem primeru gre za usposabljanje za kmete v zvezi z zgoraj opisanimi temami, tako da so zahteve iz prve alinee točke 14.1 izpolnjene. Na podlagi objektivno določenih meril naj bi bila udeležba na usposabljanjih zgoraj opisanega tipa omogočena vsem zadevnim osebam, dejavnim na ustreznem območju. Iz tega sledi, da so pogoji iz točke 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 izpolnjeni. Najvišja dovoljena meja 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let ni bila prekoračena (točka 14.3). Skupna vrednost pomoči v okviru tega podukrepa v treh letih ni presegla 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(115)

Podredno je bilo navedeno, da so pri tem ukrepu izpolnjeni pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006. V obravnavanem primeru gre za usposabljanje za kmete v zvezi z zgoraj opisanimi temami, tako da so zahteve iz prve alinee točke 14.1 izpolnjene. Na podlagi objektivno določenih meril naj bi bila udeležba na usposabljanjih zgoraj opisanega tipa omogočena vsem zadevnim osebam, dejavnim na ustreznem območju. Iz tega sledi, da so pogoji iz točke 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 izpolnjeni. Najvišja dovoljena meja 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let ni bila prekoračena (točka 14.3). Skupna vrednost pomoči v okviru tega podukrepa v treh letih ni presegla 100 000 EUR.

| (116) | Dalje je Nemčija v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (35) v zvezi s podukrepom TH 10 trdila, da sta bili s tem ukrepom financirani organizacija in izvedba poklicnih tekmovanj na področjih vzreje živali in pridelave mleka. Nosilec tekmovanj je združenje TLJV oziroma TMG. Ti sta za organizacijo in izvedbo oziroma udeležbo na prireditvah nad ravnjo dežel prejeli nadomestilo, izračunano po tržnih pogojih. |
| --- | --- |

(116)

Dalje je Nemčija v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (35) v zvezi s podukrepom TH 10 trdila, da sta bili s tem ukrepom financirani organizacija in izvedba poklicnih tekmovanj na področjih vzreje živali in pridelave mleka. Nosilec tekmovanj je združenje TLJV oziroma TMG. Ti sta za organizacijo in izvedbo oziroma udeležbo na prireditvah nad ravnjo dežel prejeli nadomestilo, izračunano po tržnih pogojih.

35

| (117) | Ker se izplačila obravnavajo kot plačilo storitev, ki ustrezajo enakovrednim stroškom, ne gre za dajanje prednosti in tudi ne za upoštevnost z vidika zakonodaje o državni pomoči. |
| --- | --- |

(117)

Ker se izplačila obravnavajo kot plačilo storitev, ki ustrezajo enakovrednim stroškom, ne gre za dajanje prednosti in tudi ne za upoštevnost z vidika zakonodaje o državni pomoči.

| (118) | Podredno je bilo navedeno, da so pri tem ukrepu izpolnjeni pogoji iz četrte alinee točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006. Pomoč ni bila omejena na določene skupine. Na podlagi objektivno določenih meril je bila udeležba na poklicnih tekmovanjih zgoraj opisanega tipa omogočena vsem zadevnim osebam na ustreznem območju. Iz tega sledi, da so pogoji iz točke 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 izpolnjeni. Najvišja dovoljena meja v skladu s točko 14.3 smernic Skupnosti v višini 100 000 EUR na upravičenca na triletno obdobje ni bila prekoračena. Skupna vrednost pomoči v okviru tega podukrepa v treh letih ni presegla 100 000 EUR. |
| --- | --- |

(118)

Podredno je bilo navedeno, da so pri tem ukrepu izpolnjeni pogoji iz četrte alinee točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006. Pomoč ni bila omejena na določene skupine. Na podlagi objektivno določenih meril je bila udeležba na poklicnih tekmovanjih zgoraj opisanega tipa omogočena vsem zadevnim osebam na ustreznem območju. Iz tega sledi, da so pogoji iz točke 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 izpolnjeni. Najvišja dovoljena meja v skladu s točko 14.3 smernic Skupnosti v višini 100 000 EUR na upravičenca na triletno obdobje ni bila prekoračena. Skupna vrednost pomoči v okviru tega podukrepa v treh letih ni presegla 100 000 EUR.

Tehnična podpora od leta 2007 naprej

Tehnična podpora od leta 2007 naprej

RP 2

RP 2

| (119) | Dežela Porenje – Pfalška je podjetjem za predelavo in trženje odobrila finančno podporo za udeležbo na prireditvah za izmenjavo znanja med podjetji, tekmovanjih, razstavah in sejmih (podukrep RP 2). Financiranje ni bilo omejeno na prvo udeležbo podjetja na določenem sejmu ali razstavi. Intenzivnost pomoči je bila omejena na 10 % dokazanih stroškov, toda največ 5 200 EUR na podjetje in prireditev. |
| --- | --- |

(119)

Dežela Porenje – Pfalška je podjetjem za predelavo in trženje odobrila finančno podporo za udeležbo na prireditvah za izmenjavo znanja med podjetji, tekmovanjih, razstavah in sejmih (podukrep RP 2). Financiranje ni bilo omejeno na prvo udeležbo podjetja na določenem sejmu ali razstavi. Intenzivnost pomoči je bila omejena na 10 % dokazanih stroškov, toda največ 5 200 EUR na podjetje in prireditev.

| (120) | V skladu s točko 105 smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju 2007–2013 (36) (v nadaljnjem besedilu: „smernice 2007–2013“) morajo državne pomoči za zagotavljanje tehnične podpore v korist podjetij, dejavnih na področjih predelave in trženja kmetijskih proizvodov, izpolnjevati vse pogoje iz člena 5 Uredbe Komisije (ES) št. 70/2001 (37), ki ga je pozneje nadomestil člen 27(3) Uredbe Komisije (ES) št. 800/2008 (38). Temu ustrezno intenzivnost pomoči ne sme preseči 50 % upravičenih stroškov. Upravičeni stroški so stroški, ki nastanejo zaradi najema, postavljanja in upravljanja stojnice, ko se podjetje prvič udeleži določenega sejma ali razstave. V skladu s točko 106 smernic 2007–2013 se državna pomoč velikim podjetjem za kritje stroškov, ki spadajo pod točki 104 in 105, ne odobri. |
| --- | --- |

(120)

V skladu s točko 105 smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju 2007–2013 (36) (v nadaljnjem besedilu: „smernice 2007–2013“) morajo državne pomoči za zagotavljanje tehnične podpore v korist podjetij, dejavnih na področjih predelave in trženja kmetijskih proizvodov, izpolnjevati vse pogoje iz člena 5 Uredbe Komisije (ES) št. 70/2001 (37), ki ga je pozneje nadomestil člen 27(3) Uredbe Komisije (ES) št. 800/2008 (38). Temu ustrezno intenzivnost pomoči ne sme preseči 50 % upravičenih stroškov. Upravičeni stroški so stroški, ki nastanejo zaradi najema, postavljanja in upravljanja stojnice, ko se podjetje prvič udeleži določenega sejma ali razstave. V skladu s točko 106 smernic 2007–2013 se državna pomoč velikim podjetjem za kritje stroškov, ki spadajo pod točki 104 in 105, ne odobri.

36

37

38

prvič

| (121) | Ker Nemčija ni dokazala, da je izpolnjen vsak od zgoraj navedenih pogojev za tehnično podporo v zvezi s tem ukrepom, je Komisija v sklepu o začetku postopka izrazila dvom o njihovi združljivosti z notranjim trgom. Nemčija je bila v sklepu o začetku postopka pozvana, naj predloži izčrpno oceno posameznih ukrepov ob upoštevanju zgoraj navedenih meril in ustrezne dokumente, ki bodo podprli njene odgovore (39). |
| --- | --- |

(121)

Ker Nemčija ni dokazala, da je izpolnjen vsak od zgoraj navedenih pogojev za tehnično podporo v zvezi s tem ukrepom, je Komisija v sklepu o začetku postopka izrazila dvom o njihovi združljivosti z notranjim trgom. Nemčija je bila v sklepu o začetku postopka pozvana, naj predloži izčrpno oceno posameznih ukrepov ob upoštevanju zgoraj navedenih meril in ustrezne dokumente, ki bodo podprli njene odgovore (39).

39

| (122) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (40) pojasnila, da dežela Porenje – Pfalška upošteva pomisleke Komisije in da je določbe o subvencioniranju za prihodnje subvencije dopolnila s pogojem, da se sme financirati le prva udeležba podjetja na določenem sejmu ali razstavi. Nemčija trdi, da so s tem izpolnjeni pogoji iz oddelka IV. K smernic 2007–2013 v povezavi s členom 15(2) Uredbe (ES) št. 1857/2006 (41). |
| --- | --- |

(122)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (40) pojasnila, da dežela Porenje – Pfalška upošteva pomisleke Komisije in da je določbe o subvencioniranju za prihodnje subvencije dopolnila s pogojem, da se sme financirati le prva udeležba podjetja na določenem sejmu ali razstavi. Nemčija trdi, da so s tem izpolnjeni pogoji iz oddelka IV. K smernic 2007–2013 v povezavi s členom 15(2) Uredbe (ES) št. 1857/2006 (41).

40

prva

41

| (123) | Nemški organi so ob upoštevanju tega dodatnega pogoja na novo ovrednotili podprte projekte. V posameznih letih so se na ponovno udeležbo podjetja na določenem sejmu ali razstavi nanašala naslednja plačila.















  Leto | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Število | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 1 | 2 | 3 | 3 | 6 |
| Znesek v EUR | 5 113 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 10 226 | 5 113 | 2 500 | 1 764 |

(123)

Nemški organi so ob upoštevanju tega dodatnega pogoja na novo ovrednotili podprte projekte. V posameznih letih so se na ponovno udeležbo podjetja na določenem sejmu ali razstavi nanašala naslednja plačila.

Leto

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

Število

2

2

1

1

2

1

2

3

3

6

Znesek v EUR

5 113

5 113

10 226

5 113

10 226

5 113

10 226

5 113

2 500

1 764

| (124) | Zvezno ministrstvo za prehrano in kmetijstvo je 30. junija 2016 Komisiji sporočilo (glej točko 16), da ukrep RP 2 v obdobju od leta 2007 naprej ni bil omejen na MSP. V okviru tega ukrepa sta pomoč prejeli tudi podjetji Hochwald Foods GmbH in MUH Arla eG. |
| --- | --- |

(124)

Zvezno ministrstvo za prehrano in kmetijstvo je 30. junija 2016 Komisiji sporočilo (glej točko 16), da ukrep RP 2 v obdobju od leta 2007 naprej ni bil omejen na MSP. V okviru tega ukrepa sta pomoč prejeli tudi podjetji Hochwald Foods GmbH in MUH Arla eG.

| (125) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 13. januarja 2017 pojasnila, da so se upravičeni stroški predmetnega podukrepa v obdobju od leta 2007 naprej nanašali izključno na postavitev sejemske stojnice. Drugi stroški v tem obdobju niso bili financirani. |
| --- | --- |

(125)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 13. januarja 2017 pojasnila, da so se upravičeni stroški predmetnega podukrepa v obdobju od leta 2007 naprej nanašali izključno na postavitev sejemske stojnice. Drugi stroški v tem obdobju niso bili financirani.

2.2   Pomoč za izboljšanje kakovosti dobavljenega mleka (2001–2006)

Pomoč za izboljšanje kakovosti dobavljenega mleka (2001–2006)

| (126) | Dežele Baden-Württemberg, Spodnja Saška in Turingija (podukrepi BW 10, BW 11, NI 1 in TH 5) so finančno podporo odobrile za izboljšanje kakovosti dobavljenega mleka s svetovanjem in izobraževanjem proizvajalcev mleka, oblikovanje in posodabljanje podatkovnih baz ter preverjanj proizvajalcev mleka v povezavi z uvedbo sistemov zagotavljanja kakovosti „upravljanje kakovosti mleka“ (QM-Milch) (42). Cilj ukrepov je bil izboljšati kakovost dobavljenega mleka. Financirana niso bila niti izobraževanja kontrolnega osebja za pridobitev specifičnih strokovnih znanj niti akreditacija odobrenih laboratorijev. |
| --- | --- |

(126)

Dežele Baden-Württemberg, Spodnja Saška in Turingija (podukrepi BW 10, BW 11, NI 1 in TH 5) so finančno podporo odobrile za izboljšanje kakovosti dobavljenega mleka s svetovanjem in izobraževanjem proizvajalcev mleka, oblikovanje in posodabljanje podatkovnih baz ter preverjanj proizvajalcev mleka v povezavi z uvedbo sistemov zagotavljanja kakovosti „upravljanje kakovosti mleka“ (QM-Milch) (42). Cilj ukrepov je bil izboljšati kakovost dobavljenega mleka. Financirana niso bila niti izobraževanja kontrolnega osebja za pridobitev specifičnih strokovnih znanj niti akreditacija odobrenih laboratorijev.

42

| (127) | Končni upravičenci teh podukrepov so bila kmetijska mala in srednja podjetja za pridelavo mleka v primarnem sektorju. Po podatkih Nemčije je bila pomoč na podlagi objektivno določenih meril na voljo vsem kmetom na ustreznem območju (43). |
| --- | --- |

(127)

Končni upravičenci teh podukrepov so bila kmetijska mala in srednja podjetja za pridelavo mleka v primarnem sektorju. Po podatkih Nemčije je bila pomoč na podlagi objektivno določenih meril na voljo vsem kmetom na ustreznem območju (43).

43

| (128) | Proračunska sredstva, porabljena v obdobju 2001–2011 (seštevek vseh zveznih dežel), so znašala skupno 3,3 milijona EUR. |
| --- | --- |

(128)

Proračunska sredstva, porabljena v obdobju 2001–2011 (seštevek vseh zveznih dežel), so znašala skupno 3,3 milijona EUR.

| (129) | Glede na informacije, ki so jih predložili nemški organi, je intenzivnost pomoči v letih 2001–2011 znašala največ 100 % upravičenih stroškov. Nemški organi so navedli, da se je v deželi Baden-Württemberg financiranje ukrepa izteklo 31. decembra 2012, v Spodnji Saški in Turingiji pa je bilo omejeno do 31. decembra 2014. |
| --- | --- |

(129)

Glede na informacije, ki so jih predložili nemški organi, je intenzivnost pomoči v letih 2001–2011 znašala največ 100 % upravičenih stroškov. Nemški organi so navedli, da se je v deželi Baden-Württemberg financiranje ukrepa izteklo 31. decembra 2012, v Spodnji Saški in Turingiji pa je bilo omejeno do 31. decembra 2014.

| (130) | V sklepu o začetku postopka je bila Nemčija pozvana, naj predloži izčrpno oceno v skladu s smernicami Skupnosti 2000–2006 (predvsem točka 13.2 – največ 50 % upravičenih stroškov ali 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, odvisno od tega, kateri znesek je višji) (44). |
| --- | --- |

(130)

V sklepu o začetku postopka je bila Nemčija pozvana, naj predloži izčrpno oceno v skladu s smernicami Skupnosti 2000–2006 (predvsem točka 13.2 – največ 50 % upravičenih stroškov ali 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, odvisno od tega, kateri znesek je višji) (44).

44

BW 10 in BW 11

BW 10 in BW 11

| (131) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (45) trdila, da sta te ukrepe izvajali združenji Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) in Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11). |
| --- | --- |

(131)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (45) trdila, da sta te ukrepe izvajali združenji Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) in Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11).

45

| (132) | Po podatkih Nemčije so bili upravičenci ukrepa kmetijski obrati za pridelavo mleka (proizvajalci mleka), ki so se vključili v sistem zagotavljanja kakovosti QM-Milch. |
| --- | --- |

(132)

Po podatkih Nemčije so bili upravičenci ukrepa kmetijski obrati za pridelavo mleka (proizvajalci mleka), ki so se vključili v sistem zagotavljanja kakovosti QM-Milch.

| (133) | V primeru ukrepa BW 10 je izvedbo pregledov pri obratih za pridelavo mleka (46) in stroške prvega certificiranja (uvodni pregled kmetije, po potrebi naknadni pregled) financiral priznani certifikacijski organ. |
| --- | --- |

(133)

V primeru ukrepa BW 10 je izvedbo pregledov pri obratih za pridelavo mleka (46) in stroške prvega certificiranja (uvodni pregled kmetije, po potrebi naknadni pregled) financiral priznani certifikacijski organ.

46

| (134) | V primeru ukrepa BW 11 so bile financirane spremljajoče naloge obveščanja in svetovanja v povezavi z uvedbo sistemov zagotavljanja kakovosti (47). Po podatkih Nemčije se te storitve sorazmerno prištejejo proizvajalcem ob vstopu v sistem zagotavljanja kakovosti QM-Milch. |
| --- | --- |

(134)

V primeru ukrepa BW 11 so bile financirane spremljajoče naloge obveščanja in svetovanja v povezavi z uvedbo sistemov zagotavljanja kakovosti (47). Po podatkih Nemčije se te storitve sorazmerno prištejejo proizvajalcem ob vstopu v sistem zagotavljanja kakovosti QM-Milch.

47

| (135) | Po podatkih Nemčije so skupni stroški znašali 478 575 EUR. V okviru vstopa v sistem zagotavljanja kakovosti v povezavi s prvim certificiranjem je bilo upravičenih 4 500 proizvajalcev mleka. Stroški na upravičenca so temu ustrezno znašali 106 EUR. |
| --- | --- |

(135)

Po podatkih Nemčije so skupni stroški znašali 478 575 EUR. V okviru vstopa v sistem zagotavljanja kakovosti v povezavi s prvim certificiranjem je bilo upravičenih 4 500 proizvajalcev mleka. Stroški na upravičenca so temu ustrezno znašali 106 EUR.

NI 1

NI 1

| (136) | Spodnja Saška je finančno podporo odobrila za uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti za proizvajalce mleka (ne za podjetja za predelavo in trženje). Izvajanje ukrepa je bilo preneseno na združenje LVMN. |
| --- | --- |

(136)

Spodnja Saška je finančno podporo odobrila za uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti za proizvajalce mleka (ne za podjetja za predelavo in trženje). Izvajanje ukrepa je bilo preneseno na združenje LVMN.

| (137) | Po navedbah iz mnenja Nemčije z dne 20. septembra 2013 (48) so bili pri tem v letih 2001–2005 financirani pripravljalni ukrepi za uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti QM-Milch (predvsem storitve svetovanja za kmete, ki so želeli uvesti standard QM-Milch), od leta 2003 naprej pa pregledi kmetij, predvideni v okviru tega sistema zagotavljanja kakovosti. Poleg tega so bili od leta 2003 naprej vključeni tudi stroški za koordinacijo sistema zagotavljanja kakovosti in vzpostavitev podatkovne baze. |
| --- | --- |

(137)

Po navedbah iz mnenja Nemčije z dne 20. septembra 2013 (48) so bili pri tem v letih 2001–2005 financirani pripravljalni ukrepi za uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti QM-Milch (predvsem storitve svetovanja za kmete, ki so želeli uvesti standard QM-Milch), od leta 2003 naprej pa pregledi kmetij, predvideni v okviru tega sistema zagotavljanja kakovosti. Poleg tega so bili od leta 2003 naprej vključeni tudi stroški za koordinacijo sistema zagotavljanja kakovosti in vzpostavitev podatkovne baze.

48

| (138) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (49) trdila, da so bile državne pomoči na posameznega kmeta za storitve svetovanja s 50 % stroškov in zneskom 12,78 EUR na subvencionirani primer pod najvišjimi vrednostmi, navedenimi v točki 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006. Za preglede kmetij, ki so se uvajali od leta 2003 naprej, je intenzivnost pomoči znašala 50 % stroškov in 35 EUR na posameznega kmeta v obdobju treh let. |
| --- | --- |

(138)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 (49) trdila, da so bile državne pomoči na posameznega kmeta za storitve svetovanja s 50 % stroškov in zneskom 12,78 EUR na subvencionirani primer pod najvišjimi vrednostmi, navedenimi v točki 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006. Za preglede kmetij, ki so se uvajali od leta 2003 naprej, je intenzivnost pomoči znašala 50 % stroškov in 35 EUR na posameznega kmeta v obdobju treh let.

49

| (139) | Nemčija je potrdila, da so kontrole v okviru pregledov kmetij izvajale tretje osebe oziroma so bile izvedene v imenu tretjih oseb. Neodvisna kontrolna institucija je bilo deželno kontrolno združenje Spodnje Saške Landeskontrollverband Niedersachsen. |
| --- | --- |

(139)

Nemčija je potrdila, da so kontrole v okviru pregledov kmetij izvajale tretje osebe oziroma so bile izvedene v imenu tretjih oseb. Neodvisna kontrolna institucija je bilo deželno kontrolno združenje Spodnje Saške Landeskontrollverband Niedersachsen.

TH 5

TH 5

| (140) | Ukrep je bil uveden v letu 2004 (50). Izvajanje ukrepa je bilo preneseno na združenje Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV). |
| --- | --- |

(140)

Ukrep je bil uveden v letu 2004 (50). Izvajanje ukrepa je bilo preneseno na združenje Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV).

50

| (141) | Po podatkih Nemčije so bili s sredstvi iz dajatev poravnani stroški prvega certificiranja, za nujnega ponovnega pregleda po treh letih ter vzpostavitve in vzdrževanja podatkovnih baz. V obdobju 2004–2006 so bili proizvajalci subvencionirani samo v okviru prvega certificiranja. Povprečna državna pomoč, odobrena na posameznega proizvajalca, je pri tem znašala približno 83 EUR. |
| --- | --- |

(141)

Po podatkih Nemčije so bili s sredstvi iz dajatev poravnani stroški prvega certificiranja, za nujnega ponovnega pregleda po treh letih ter vzpostavitve in vzdrževanja podatkovnih baz. V obdobju 2004–2006 so bili proizvajalci subvencionirani samo v okviru prvega certificiranja. Povprečna državna pomoč, odobrena na posameznega proizvajalca, je pri tem znašala približno 83 EUR.

| (142) | Upravičenci tega ukrepa so bili proizvajalci mleka. |
| --- | --- |

(142)

Upravičenci tega ukrepa so bili proizvajalci mleka.

3.   RAZLOGI ZA ZAČETEK FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

RAZLOGI ZA ZAČETEK FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

| (143) | V sklepu o začetku postopka je Komisija ugotovila, da so izpolnjeni vsi pogoji za obstoj državne pomoči (51). |
| --- | --- |

(143)

V sklepu o začetku postopka je Komisija ugotovila, da so izpolnjeni vsi pogoji za obstoj državne pomoči (51).

51

| (144) | Komisija je začela postopek v skladu s členom 108(2) PDEU, ker je na podlagi takrat razpoložljivih informacij dvomila o tem, ali so določeni podukrepi združljivi z notranjim trgom (v zvezi s tem glej točko 18). |
| --- | --- |

(144)

Komisija je začela postopek v skladu s členom 108(2) PDEU, ker je na podlagi takrat razpoložljivih informacij dvomila o tem, ali so določeni podukrepi združljivi z notranjim trgom (v zvezi s tem glej točko 18).

4.   MNENJE NEMČIJE O ZAČETKU FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

MNENJE NEMČIJE O ZAČETKU FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

| (145) | Mnenje nemških organov je bile Komisiji predloženo 20. septembra 2013, 27. februarja 2015 in 13. januarja 2017. Povzetek navedb nemških organov glede posameznih ukrepov je mogoče razbrati iz zgornjih opisov ukrepov (glej točko 2. „Opis ukrepov in mnenje nemških organov“). |
| --- | --- |

(145)

Mnenje nemških organov je bile Komisiji predloženo 20. septembra 2013, 27. februarja 2015 in 13. januarja 2017. Povzetek navedb nemških organov glede posameznih ukrepov je mogoče razbrati iz zgornjih opisov ukrepov (glej točko 2. „Opis ukrepov in mnenje nemških organov“).

5.   MNENJE ZAINTERESIRANIH STRANI O ZAČETKU FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

MNENJE ZAINTERESIRANIH STRANI O ZAČETKU FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE

| (146) | Med 6. in 18. februarjem 2014 je Komisija prejela deset mnenj zainteresiranih strani, ki se nanašajo na ukrepe, na katerih temelji ta sklep (52). |
| --- | --- |

(146)

Med 6. in 18. februarjem 2014 je Komisija prejela deset mnenj zainteresiranih strani, ki se nanašajo na ukrepe, na katerih temelji ta sklep (52).

52

| (147) | Združenje Verband der Milcherzeuger Bayern e.V. (VMB) je v svojem mnenju z dne 6. februarja 2014, prejetih dne 13. februarja 2014, v zvezi z ukrepom BY 3 izrazilo začudenje glede tega, da so bili v sklepu o začetku postopka z vidika predpisov, ki urejajo državne pomoči, postavljeni pod vprašaj ukrepi, ki jih je združenje VMB izvajalo do leta 2006, medtem ko na ukrepe, izvajane od leta 2007 naprej, ni bilo nobenih pripomb. Združenje VMB je v zvezi s tem navedlo, da se glavne naloge in način njegove dejavnosti od leta 1954 niso spremenili in da združenje VMB od leta 1957 prejema sredstva iz „dajatve na mleko“. Poleg tega združenje VMB v svojem mnenju trdi, da pri storitvah, ki jih ponuja, ne gre za konkretno „tehnično podporo“ za posamezna podjetja, temveč za splošne strokovne in objektivne informacije, ki so v enaki meri dostopne vsem zainteresiranim stranem. |
| --- | --- |

(147)

Združenje Verband der Milcherzeuger Bayern e.V. (VMB) je v svojem mnenju z dne 6. februarja 2014, prejetih dne 13. februarja 2014, v zvezi z ukrepom BY 3 izrazilo začudenje glede tega, da so bili v sklepu o začetku postopka z vidika predpisov, ki urejajo državne pomoči, postavljeni pod vprašaj ukrepi, ki jih je združenje VMB izvajalo do leta 2006, medtem ko na ukrepe, izvajane od leta 2007 naprej, ni bilo nobenih pripomb. Združenje VMB je v zvezi s tem navedlo, da se glavne naloge in način njegove dejavnosti od leta 1954 niso spremenili in da združenje VMB od leta 1957 prejema sredstva iz „dajatve na mleko“. Poleg tega združenje VMB v svojem mnenju trdi, da pri storitvah, ki jih ponuja, ne gre za konkretno „tehnično podporo“ za posamezna podjetja, temveč za splošne strokovne in objektivne informacije, ki so v enaki meri dostopne vsem zainteresiranim stranem.

| (148) | Združenje Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben e.V (MV) v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 6. februarja, v zvezi z ukrepom BY 10 navaja, da je cilj tega ukrepa posredovanje znanja in izkušenj na področjih, pomembnih za sektor mleka (npr. v zvezi z določbami živilske zakonodaje), državnim in drugim ustanovam. V ta namen dobijo zaposleni ustanove MUVA dostop do panožno pomembnih informacij, ki jih nato obdelajo in posredujejo naprej (v obliki mnenj, predavanj in objav, zlasti zadevnim organom). Poleg izdajanja informativnih biltenov Muva (Muva-Newsletter), priloženih reviji Deutsche Molkereizeitung, se objavljajo pomembni prispevki za razširjanje informacij o zagotavljanju kakovosti (higiena, varnost proizvodnje). Po mnenju združenja MV gre za razširjeno dejavnost, katere rezultati niso v korist posameznih podjetij, temveč se z namenom usposabljanja posredujejo zlasti določenim organom. |
| --- | --- |

(148)

Združenje Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben e.V (MV) v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 6. februarja, v zvezi z ukrepom BY 10 navaja, da je cilj tega ukrepa posredovanje znanja in izkušenj na področjih, pomembnih za sektor mleka (npr. v zvezi z določbami živilske zakonodaje), državnim in drugim ustanovam. V ta namen dobijo zaposleni ustanove MUVA dostop do panožno pomembnih informacij, ki jih nato obdelajo in posredujejo naprej (v obliki mnenj, predavanj in objav, zlasti zadevnim organom). Poleg izdajanja informativnih biltenov Muva (Muva-Newsletter), priloženih reviji Deutsche Molkereizeitung, se objavljajo pomembni prispevki za razširjanje informacij o zagotavljanju kakovosti (higiena, varnost proizvodnje). Po mnenju združenja MV gre za razširjeno dejavnost, katere rezultati niso v korist posameznih podjetij, temveč se z namenom usposabljanja posredujejo zlasti določenim organom.

| (149) | Združenje Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) je z dopisom z dne 4. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 11. februarja 2014, izrazilo stališče o ukrepih, ki jih je izvajalo (HE 2, HE 3 in HE 9). Najprej je pripomnilo, da v nasprotju z ugotovitvijo v prilogi k sklepu o začetku postopka Komisije med upravičence zadevnih ukrepov ne spadajo zgolj mlekarne, temveč celotni sektor mleka. Vsebinsko je združenje LVMH v zvezi z ukrepom HE 3 navedlo, da sta bili v ospredju splošnih odnosov z javnostjo obveščanje in ozaveščanje potrošnikov, pri čemer je ozaveščanje potrošnikov potekalo na nevtralni ravni, neodvisno od mlekarn.
  V zvezi z ukrepom HE 2 („usposabljanje za proizvajalce, ki ga izvaja inovativna ekipa“) je združenje LVMH pripomnilo, da je bil njegov glavni poudarek na prenosu znanja. Aktualne informacije in rezultati preskušanj so bili združeni, pripravljeni za kmete ter posredovani v obliki prireditev s predavanji, strokovnih kongresov in usposabljanj.
  Z ukrepoma HE 2 in HE 9 so se podpirale predvsem izobraževalne prireditve in usposabljanja za mlade delavce ter za kmete in zaposlene na kmetijskem gospodarstvu, pri čemer je bilo vsakemu kmetu ali delavcu na kmetijskem gospodarstvu omogočeno, da se udeleži usposabljanj pod enakimi pogoji. |
| --- | --- |

(149)

Združenje Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) je z dopisom z dne 4. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 11. februarja 2014, izrazilo stališče o ukrepih, ki jih je izvajalo (HE 2, HE 3 in HE 9). Najprej je pripomnilo, da v nasprotju z ugotovitvijo v prilogi k sklepu o začetku postopka Komisije med upravičence zadevnih ukrepov ne spadajo zgolj mlekarne, temveč celotni sektor mleka. Vsebinsko je združenje LVMH v zvezi z ukrepom HE 3 navedlo, da sta bili v ospredju splošnih odnosov z javnostjo obveščanje in ozaveščanje potrošnikov, pri čemer je ozaveščanje potrošnikov potekalo na nevtralni ravni, neodvisno od mlekarn.

V zvezi z ukrepom HE 2 („usposabljanje za proizvajalce, ki ga izvaja inovativna ekipa“) je združenje LVMH pripomnilo, da je bil njegov glavni poudarek na prenosu znanja. Aktualne informacije in rezultati preskušanj so bili združeni, pripravljeni za kmete ter posredovani v obliki prireditev s predavanji, strokovnih kongresov in usposabljanj.

Z ukrepoma HE 2 in HE 9 so se podpirale predvsem izobraževalne prireditve in usposabljanja za mlade delavce ter za kmete in zaposlene na kmetijskem gospodarstvu, pri čemer je bilo vsakemu kmetu ali delavcu na kmetijskem gospodarstvu omogočeno, da se udeleži usposabljanj pod enakimi pogoji.

| (150) | Združenji Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e.V. in Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. sta se s svojima dopisoma z dne 6. februarja 2014, ki ju je Komisija prejela 10. februarja 2014 oz. 11. februarja 2014, v zvezi z ukrepi, izvedenimi v Severnem Porenju – Vestfaliji, v celoti pridružili mnenju Nemčije z dne 20. septembra 2013. |
| --- | --- |

(150)

Združenji Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e.V. in Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. sta se s svojima dopisoma z dne 6. februarja 2014, ki ju je Komisija prejela 10. februarja 2014 oz. 11. februarja 2014, v zvezi z ukrepi, izvedenimi v Severnem Porenju – Vestfaliji, v celoti pridružili mnenju Nemčije z dne 20. septembra 2013.

| (151) | Prav tako sta se združenji Rheinischer Landwirtschafts-Verband e.V. in Westfälisch-Lippischer Landwirtschaftsverband e.V. v skupnem dopisu z dne 6. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 11. februarja 2014, v zvezi z ukrepom NW 5 pridružili sporočilu Nemčije z dne 20. septembra 2013. |
| --- | --- |

(151)

Prav tako sta se združenji Rheinischer Landwirtschafts-Verband e.V. in Westfälisch-Lippischer Landwirtschaftsverband e.V. v skupnem dopisu z dne 6. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 11. februarja 2014, v zvezi z ukrepom NW 5 pridružili sporočilu Nemčije z dne 20. septembra 2013.

| (152) | Združenje Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. se je v svojem dopisu z dne 6. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 11. februarja 2014, v zvezi z ukrepi, izvedenimi v Turingiji, v celoti pridružilo mnenju Nemčije z dne 20. septembra 2013. |
| --- | --- |

(152)

Združenje Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. se je v svojem dopisu z dne 6. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 11. februarja 2014, v zvezi z ukrepi, izvedenimi v Turingiji, v celoti pridružilo mnenju Nemčije z dne 20. septembra 2013.

| (153) | Združenje Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) je v svojem mnenju z dne 10. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 14. februarja 2014, v zvezi z ukrepom RP 1 navedlo, da je ta splošnega značaja. Šlo naj bi za informacije o mleku kot živilu na splošno, pri čemer cilj ni odvrniti potrošnike od kupovanja mlečnih proizvodov drugih držav članic. Poleg tega se niso promovirale posamezne blagovne znamke ali proizvodi določenega podjetja / posameznega proizvajalca. Zato združenje MILAG meni, da pri temukrepu negre za državno pomoč. Podredno združenje MILAG v svojem mnenju v zvezi z istim ukrepom navaja, da je ta ukrep vsekakor vsebinsko ustrezal določbam takrat veljavnih smernic Skupnosti in da se načeloma lahko obravnava kot zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Še zlasti je bil ukrep načeloma na voljo vsem potrošnikom in s tem tudi udeležencem na trgu sektorja mleka. Šlo je izključno za ozaveščanje potrošnikov, ta ukrep pa ne pomeni podpore podjetjem, ki predelujejo mleko, temveč naj bi bil namenjen splošnemu obveščanju potrošnikov.
  V zvezi z ukrepom RP 2 združenje MILAG meni, da so z dopolnilnim pogojem financiranja, po katerem se lahko financira le prva udeležba podjetja na določenem sejmu ali razstavi, izpolnjeni ustrezni pogoji pravil o državni pomoči.
  V zvezi z ukrepom RP 5 združenje MILAG navaja, da je bil ukrep usmerjen v to, da se zadevnim proizvajalcem mleka priložnostno ponudi specialno svetovanje o tehnikah molže. To ponudbo bi lahko koristili vsi proizvajalci mleka v deželi Porenje – Pfalška, pri čemer članstvo v deželnem kontrolnem združenju kot ponudniku svetovanja ni bilo potrebno. Financiranje stalnih storitev svetovanja ali storitev svetovanja, ki se koristijo v rednih časovnih intervalih, je bilo izključeno, prav tako se niso izvajala direktna plačila kmetom. Tako je ukrep tudi za obdobje od 28. novembra 2001 do 31. decembra 2006 združljiv z določbami o državni pomoči. Poleg tega po mnenju združenja MILAG subvencioniranje svetovanja po tretji alinei točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006 ni vezano na razširjanje novih metod. Dalje združenje MILAG trdi, da v obdobju treh let ni bil presežen skupni znesek državne pomoči v višini 100 000 EUR na upravičenca. Povprečno financiranje na upravičenca na leto znaša 197 EUR. |
| --- | --- |

(153)

Združenje Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) je v svojem mnenju z dne 10. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 14. februarja 2014, v zvezi z ukrepom RP 1 navedlo, da je ta splošnega značaja. Šlo naj bi za informacije o mleku kot živilu na splošno, pri čemer cilj ni odvrniti potrošnike od kupovanja mlečnih proizvodov drugih držav članic. Poleg tega se niso promovirale posamezne blagovne znamke ali proizvodi določenega podjetja / posameznega proizvajalca. Zato združenje MILAG meni, da pri temukrepu negre za državno pomoč. Podredno združenje MILAG v svojem mnenju v zvezi z istim ukrepom navaja, da je ta ukrep vsekakor vsebinsko ustrezal določbam takrat veljavnih smernic Skupnosti in da se načeloma lahko obravnava kot zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. Še zlasti je bil ukrep načeloma na voljo vsem potrošnikom in s tem tudi udeležencem na trgu sektorja mleka. Šlo je izključno za ozaveščanje potrošnikov, ta ukrep pa ne pomeni podpore podjetjem, ki predelujejo mleko, temveč naj bi bil namenjen splošnemu obveščanju potrošnikov.

V zvezi z ukrepom RP 2 združenje MILAG meni, da so z dopolnilnim pogojem financiranja, po katerem se lahko financira le prva udeležba podjetja na določenem sejmu ali razstavi, izpolnjeni ustrezni pogoji pravil o državni pomoči.

V zvezi z ukrepom RP 5 združenje MILAG navaja, da je bil ukrep usmerjen v to, da se zadevnim proizvajalcem mleka priložnostno ponudi specialno svetovanje o tehnikah molže. To ponudbo bi lahko koristili vsi proizvajalci mleka v deželi Porenje – Pfalška, pri čemer članstvo v deželnem kontrolnem združenju kot ponudniku svetovanja ni bilo potrebno. Financiranje stalnih storitev svetovanja ali storitev svetovanja, ki se koristijo v rednih časovnih intervalih, je bilo izključeno, prav tako se niso izvajala direktna plačila kmetom. Tako je ukrep tudi za obdobje od 28. novembra 2001 do 31. decembra 2006 združljiv z določbami o državni pomoči. Poleg tega po mnenju združenja MILAG subvencioniranje svetovanja po tretji alinei točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006 ni vezano na razširjanje novih metod. Dalje združenje MILAG trdi, da v obdobju treh let ni bil presežen skupni znesek državne pomoči v višini 100 000 EUR na upravičenca. Povprečno financiranje na upravičenca na leto znaša 197 EUR.

| (154) | Združenje Milchprüfring Baden-Württemberg e.V. (MPBW) v svojem mnenju z dne 6. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 18. februarja 2014, izhaja iz tega, da pri ukrepu BW 10 ne gre za državno pomoč, vsekakor pa ne za dajanje prednosti. |
| --- | --- |

(154)

Združenje Milchprüfring Baden-Württemberg e.V. (MPBW) v svojem mnenju z dne 6. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 18. februarja 2014, izhaja iz tega, da pri ukrepu BW 10 ne gre za državno pomoč, vsekakor pa ne za dajanje prednosti.

| (155) | Združenje Milchwirtschaftlicher Verein Baden Württemberg e.V. (MVBW) se v svojem dopisu z dne 6. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 7. februarja 2014, v zvezi z ukrepoma BW4 in BW 11 opira na navedbe združenja MPBW in izhaja iz tega, da tudi pri teh dveh ukrepih ne gre za državno pomoč, vsekakor pa ne za dajanje prednosti. |
| --- | --- |

(155)

Združenje Milchwirtschaftlicher Verein Baden Württemberg e.V. (MVBW) se v svojem dopisu z dne 6. februarja 2014, ki ga je Komisija prejela 7. februarja 2014, v zvezi z ukrepoma BW4 in BW 11 opira na navedbe združenja MPBW in izhaja iz tega, da tudi pri teh dveh ukrepih ne gre za državno pomoč, vsekakor pa ne za dajanje prednosti.

6.   OCENA UKREPOV

OCENA UKREPOV

6.1   Obstoj državne pomoči – uporaba člena 107(1) PDEU

Obstoj državne pomoči – uporaba člena 107(1) PDEU

| (156) | Člen 107(1) PDEU določa, da je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami. |
| --- | --- |

(156)

Člen 107(1) PDEU določa, da je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.

6.1.1   Pomoči, ki jih dodeli država, oziroma pomoči iz državnih sredstev

Pomoči, ki jih dodeli država, oziroma pomoči iz državnih sredstev

| (157) | Nemški organi so potrdili, da so bili ukrepi, na katerih temelji ta sklep, financirani izključno iz dajatve na mleko (glej točko 26). |
| --- | --- |

(157)

Nemški organi so potrdili, da so bili ukrepi, na katerih temelji ta sklep, financirani izključno iz dajatve na mleko (glej točko 26).

| (158) | Pri sredstvih iz dajatve na mleko gre za državna sredstva v smislu člena 107(1) PDEU. |
| --- | --- |

(158)

Pri sredstvih iz dajatve na mleko gre za državna sredstva v smislu člena 107(1) PDEU.

| (159) | V skladu z ustaljeno sodno prakso ni dovoljeno razlikovati, ali pomoč dodeli neposredno država ali javna oziroma zasebna ustanova, ki jo je za to določila ali ustanovila država (53). Da bi bilo ugodnosti mogoče šteti za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, morajo biti, prvič, dodeljene neposredno ali posredno iz državnih sredstev, in, drugič, tako, da jih je mogoče pripisati državi (54). |
| --- | --- |

(159)

V skladu z ustaljeno sodno prakso ni dovoljeno razlikovati, ali pomoč dodeli neposredno država ali javna oziroma zasebna ustanova, ki jo je za to določila ali ustanovila država (53). Da bi bilo ugodnosti mogoče šteti za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, morajo biti, prvič, dodeljene neposredno ali posredno iz državnih sredstev, in, drugič, tako, da jih je mogoče pripisati državi (54).

53

54

| (160) | Glede zgoraj opisanih ukrepov velja, da se podpora dodeljuje na podlagi zveznega zakona, MFG, ob uporabi zakonodaje zveznih dežel. |
| --- | --- |

(160)

Glede zgoraj opisanih ukrepov velja, da se podpora dodeljuje na podlagi zveznega zakona, MFG, ob uporabi zakonodaje zveznih dežel.

| (161) | V členu 22(1) MFG je konkretno določeno, da lahko za spodbujanje sektorja mleka deželne vlade v posvetovanju z deželnim združenjem ali poklicnimi organizacijami skupaj od mlekarn, zbirališč mleka in postaj za zbiranje smetane pobirajo dajatve. |
| --- | --- |

(161)

V členu 22(1) MFG je konkretno določeno, da lahko za spodbujanje sektorja mleka deželne vlade v posvetovanju z deželnim združenjem ali poklicnimi organizacijami skupaj od mlekarn, zbirališč mleka in postaj za zbiranje smetane pobirajo dajatve.

| (162) | V skladu z drugim stavkom člena 22(1) MFG lahko deželne vlade na predlog deželnega združenja ali poklicnih organizacij skupaj pobirajo dajatve v višini do 0,2 centa na kilogram dobavljenega mleka. Za pobiranje dajatve so torej nedvomno pristojne deželne vlade. |
| --- | --- |

(162)

V skladu z drugim stavkom člena 22(1) MFG lahko deželne vlade na predlog deželnega združenja ali poklicnih organizacij skupaj pobirajo dajatve v višini do 0,2 centa na kilogram dobavljenega mleka. Za pobiranje dajatve so torej nedvomno pristojne deželne vlade.

| (163) | Pravna podlaga za pobiranje dajatve na mleko v posameznih zveznih deželah so ustrezne uredbe dežel, ki urejajo podrobnosti pobiranja dajatve, med drugim njeno višino. S tem so za ureditev pobiranja dajatve na mleko zadolžene deželne vlade, torej država. V nasprotju s tem ni niti dejstvo, da so bile uredbe sprejete v sodelovanju s posameznim deželnim združenjem sektorja mleka (55). |
| --- | --- |

(163)

Pravna podlaga za pobiranje dajatve na mleko v posameznih zveznih deželah so ustrezne uredbe dežel, ki urejajo podrobnosti pobiranja dajatve, med drugim njeno višino. S tem so za ureditev pobiranja dajatve na mleko zadolžene deželne vlade, torej država. V nasprotju s tem ni niti dejstvo, da so bile uredbe sprejete v sodelovanju s posameznim deželnim združenjem sektorja mleka (55).

55

| (164) | V tem primeru se dajatev pobira pri zasebnih podjetjih (mlekarnah, zbirališčih mleka in postajah za zbiranje smetane). Prihodki iz te dajatve se stekajo v ustrezen deželni proračun, nato pa se uporabijo za financiranje različnih podpornih ukrepov. Zato se zanje šteje, da so pod državnim nadzorom (56). |
| --- | --- |

(164)

V tem primeru se dajatev pobira pri zasebnih podjetjih (mlekarnah, zbirališčih mleka in postajah za zbiranje smetane). Prihodki iz te dajatve se stekajo v ustrezen deželni proračun, nato pa se uporabijo za financiranje različnih podpornih ukrepov. Zato se zanje šteje, da so pod državnim nadzorom (56).

56

| (165) | Iz tega sledi, da so bili ukrepi, financirani s sredstvi iz dajatve na mleko, plačani z državnimi sredstvi in da se pripišejo državi. |
| --- | --- |

(165)

Iz tega sledi, da so bili ukrepi, financirani s sredstvi iz dajatve na mleko, plačani z državnimi sredstvi in da se pripišejo državi.

6.1.2   Selektivna prednost/podjetja

Selektivna prednost/podjetja

| (166) | Stroški, kot so stroški izobraževanja in usposabljanja, stroški svetovanja, stroški za informacijsko gradivo v okviru odnosov z javnostjo ali stroški za udeležbo na sejmih in tekmovanjih, so stroški, ki jih mora podjetje v okviru običajnega poslovanja kriti samo. Prav tako je pri stroških v zvezi s proizvodnjo in trženjem visokokakovostnih proizvodov. Če so nekatera podjetja v celoti ali delno oproščena teh stroškov, gre za dajanje prednosti. |
| --- | --- |

(166)

Stroški, kot so stroški izobraževanja in usposabljanja, stroški svetovanja, stroški za informacijsko gradivo v okviru odnosov z javnostjo ali stroški za udeležbo na sejmih in tekmovanjih, so stroški, ki jih mora podjetje v okviru običajnega poslovanja kriti samo. Prav tako je pri stroških v zvezi s proizvodnjo in trženjem visokokakovostnih proizvodov. Če so nekatera podjetja v celoti ali delno oproščena teh stroškov, gre za dajanje prednosti.

| (167) | Komisija meni, da predmetni podukrepi dajejo prednost proizvajalcem mleka in mlekarskim obratom. |
| --- | --- |

(167)

Komisija meni, da predmetni podukrepi dajejo prednost proizvajalcem mleka in mlekarskim obratom.

| (168) | Nemčija je najprej v svojem sporočilu z dne 20. septembra 2013 trdila, da nekateri od ukrepov, na katerih temelji sklep o začetku postopka, ne pomenijo državne pomoči, ker bodisi ne prinašajo konkretne prednosti posameznemu podjetju (glej točko (33) v zvezi z ukrepom BY 3), da ukrep ni bil namenjen prenosu znanja proizvajalcem mleka ali mlekarnam (glej točko 39 v zvezi z ukrepom BY 10), da ne gre za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga (glej točke 44, 60, 73, 80 in 88 v zvezi z ukrepi BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 in NW 5, RP 1 in SL 2) oz. za vsebinsko in geografsko selektivnost morebitnih ugodnosti (glej točki 80 in 83 v zvezi z ukrepi NW 4 in NW 5 oz. NW 6). |
| --- | --- |

(168)

Nemčija je najprej v svojem sporočilu z dne 20. septembra 2013 trdila, da nekateri od ukrepov, na katerih temelji sklep o začetku postopka, ne pomenijo državne pomoči, ker bodisi ne prinašajo konkretne prednosti posameznemu podjetju (glej točko (33) v zvezi z ukrepom BY 3), da ukrep ni bil namenjen prenosu znanja proizvajalcem mleka ali mlekarnam (glej točko 39 v zvezi z ukrepom BY 10), da ne gre za dajanje prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga (glej točke 44, 60, 73, 80 in 88 v zvezi z ukrepi BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 in NW 5, RP 1 in SL 2) oz. za vsebinsko in geografsko selektivnost morebitnih ugodnosti (glej točki 80 in 83 v zvezi z ukrepi NW 4 in NW 5 oz. NW 6).

| (169) | Poleg tega sta združenji MPBW in MVBW v svojem mnenju z dne 6. februarja 2014 navedli, da v zvezi z ukrepi BW 10 oz. BW 4 in BW 11 ne gre za dajanje prednosti (glej točko 154 oz. 155). |
| --- | --- |

(169)

Poleg tega sta združenji MPBW in MVBW v svojem mnenju z dne 6. februarja 2014 navedli, da v zvezi z ukrepi BW 10 oz. BW 4 in BW 11 ne gre za dajanje prednosti (glej točko 154 oz. 155).

| (170) | Vendar Komisija tudi v zvezi s prej navedenimi ukrepi meni, da tudi ti ukrepi konec koncev koristijo sektorju mleka in zato dajejo prednost proizvajalcem mleka oz. mlekarskim obratom, ki jih je treba šteti za podjetja. |
| --- | --- |

(170)

Vendar Komisija tudi v zvezi s prej navedenimi ukrepi meni, da tudi ti ukrepi konec koncev koristijo sektorju mleka in zato dajejo prednost proizvajalcem mleka oz. mlekarskim obratom, ki jih je treba šteti za podjetja.

| (171) | V primeru ukrepa BY 3 Komisija izhaja iz tega, da ta ukrep, četudi je bil namenjen široki javnosti, v končni fazi daje prednost sektorju mleka, saj je bilo treba domnevati, da bo pozitivno vplival na potrošnjo mleka. |
| --- | --- |

(171)

V primeru ukrepa BY 3 Komisija izhaja iz tega, da ta ukrep, četudi je bil namenjen široki javnosti, v končni fazi daje prednost sektorju mleka, saj je bilo treba domnevati, da bo pozitivno vplival na potrošnjo mleka.

| (172) | V zvezi z ukrepom BY 10 združenje Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014 navaja, da je bil informativni bilten MUVA priložen reviji Deutsche Molkereizeitung in da so se poleg tega objavljali ustrezni članki z namenom obveščanja o zagotavljanju kakovosti (glej točko 148). Zato Komisija meni, da je treba tudi v primeru ukrepa BY 10 celotni sektor mleka (proizvajalce mleka in mlekarne) šteti za upravičenca. |
| --- | --- |

(172)

V zvezi z ukrepom BY 10 združenje Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014 navaja, da je bil informativni bilten MUVA priložen reviji Deutsche Molkereizeitung in da so se poleg tega objavljali ustrezni članki z namenom obveščanja o zagotavljanju kakovosti (glej točko 148). Zato Komisija meni, da je treba tudi v primeru ukrepa BY 10 celotni sektor mleka (proizvajalce mleka in mlekarne) šteti za upravičenca.

| (173) | V zvezi z ukrepi BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 in NW 5, RP 1 in SL 2 Komisija meni, da je treba tudi razširjanje aktualnih znanstvenih dognanj o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov, prirejanje kampanj, informativne prireditve in akcije splošnega ozaveščanja potrošnikov, prireditve za izmenjavo znanja med proizvajalci oz. splošne ukrepe informiranja o mleku šteti za strokovno podporo, ki koristi celotnemu sektorju mleka. |
| --- | --- |

(173)

V zvezi z ukrepi BW 4, HE 3, NI 7, NW 4 in NW 5, RP 1 in SL 2 Komisija meni, da je treba tudi razširjanje aktualnih znanstvenih dognanj o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov, prirejanje kampanj, informativne prireditve in akcije splošnega ozaveščanja potrošnikov, prireditve za izmenjavo znanja med proizvajalci oz. splošne ukrepe informiranja o mleku šteti za strokovno podporo, ki koristi celotnemu sektorju mleka.

| (174) | Dalje Komisija v zvezi z ukrepoma BW 10 in BW 11 meni, da sta koristila kmetijskim obratom za pridelavo mleka, ki so se vključili v sistem zagotavljanja kakovosti QM Milch. |
| --- | --- |

(174)

Dalje Komisija v zvezi z ukrepoma BW 10 in BW 11 meni, da sta koristila kmetijskim obratom za pridelavo mleka, ki so se vključili v sistem zagotavljanja kakovosti QM Milch.

| (175) | Poleg tega sta bila predmetna ukrepa selektivna, saj sta koristila zgolj enemu gospodarskemu sektorju (sektorju mleka). |
| --- | --- |

(175)

Poleg tega sta bila predmetna ukrepa selektivna, saj sta koristila zgolj enemu gospodarskemu sektorju (sektorju mleka).

6.1.3   Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino

Izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino

| (176) | V skladu s sodno prakso Sodišča okrepitev konkurenčnega položaja podjetja po dodelitvi državne pomoči na splošno povzroča izkrivljanje konkurence v odnosu do konkurenčnih podjetij, ki te pomoči ne prejemajo (57). Vsaka pomoč podjetju, ki posluje na trgu, odprtem za trgovanje v Uniji, lahko škodi trgovini med državami članicami (58). V obdobju 2001–2012 je trgovina s kmetijskimi proizvodi v Uniji dosegla znaten obseg. Tako sta na primer uvoz in izvoz proizvodov, ki se uvrščata na mesto 0401 kombinirane nomenklature (mleko in smetana, nekoncentrirana, ki ne vsebuje dodanega sladkorja ali drugih sladil) (59), v letu 2011 znašala 1 200 milijonov EUR oz. 957 milijonov EUR (60). |
| --- | --- |

(176)

V skladu s sodno prakso Sodišča okrepitev konkurenčnega položaja podjetja po dodelitvi državne pomoči na splošno povzroča izkrivljanje konkurence v odnosu do konkurenčnih podjetij, ki te pomoči ne prejemajo (57). Vsaka pomoč podjetju, ki posluje na trgu, odprtem za trgovanje v Uniji, lahko škodi trgovini med državami članicami (58). V obdobju 2001–2012 je trgovina s kmetijskimi proizvodi v Uniji dosegla znaten obseg. Tako sta na primer uvoz in izvoz proizvodov, ki se uvrščata na mesto 0401 kombinirane nomenklature (mleko in smetana, nekoncentrirana, ki ne vsebuje dodanega sladkorja ali drugih sladil) (59), v letu 2011 znašala 1 200 milijonov EUR oz. 957 milijonov EUR (60).

57

58

59

60

| (177) | Ukrepi, ki se ocenjujejo v tem sklepu, dajejo prednost proizvajalcem mleka in mlekarskim obratom, s tem pa krepijo njihov konkurenčni položaj. S proizvodi mlekarn in proizvajalcev mleka poteka trgovina znotraj Unije, kot je opisano zgoraj v točki 176. Zato Komisija meni, da zadevni ukrepi izkrivljajo konkurenco oziroma da obstaja nevarnost, da jo bodo izkrivljali, in ovirajo trgovino med državami članicami. |
| --- | --- |

(177)

Ukrepi, ki se ocenjujejo v tem sklepu, dajejo prednost proizvajalcem mleka in mlekarskim obratom, s tem pa krepijo njihov konkurenčni položaj. S proizvodi mlekarn in proizvajalcev mleka poteka trgovina znotraj Unije, kot je opisano zgoraj v točki 176. Zato Komisija meni, da zadevni ukrepi izkrivljajo konkurenco oziroma da obstaja nevarnost, da jo bodo izkrivljali, in ovirajo trgovino med državami članicami.

| (178) | Glede na navedeno so izpolnjeni pogoji iz člena 107(1) PDEU. Zato je mogoče skleniti, da gre pri obravnavanih ukrepih za državne pomoči v smislu tega člena. |
| --- | --- |

(178)

Glede na navedeno so izpolnjeni pogoji iz člena 107(1) PDEU. Zato je mogoče skleniti, da gre pri obravnavanih ukrepih za državne pomoči v smislu tega člena.

6.2   Zakonitost pomoči

Zakonitost pomoči

| (179) | Komisija mora v skladu s členom 108(1) PDEU redno preverjati veljavne pomoči v sodelovanju z državami članicami. Komisija lahko v ta namen od držav članic zahteva vse potrebne podatke za preverjanje veljavnih shem pomoči in po potrebi predlaga primerne ukrepe. |
| --- | --- |

(179)

Komisija mora v skladu s členom 108(1) PDEU redno preverjati veljavne pomoči v sodelovanju z državami članicami. Komisija lahko v ta namen od držav članic zahteva vse potrebne podatke za preverjanje veljavnih shem pomoči in po potrebi predlaga primerne ukrepe.

| (180) | V skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (EU) 2015/1589 izraz „veljavna pomoč“ pomeni vsako pomoč, ki je bila uvedena pred začetkom veljavnosti PDEU v zadevnih državah članicah in se po začetku njene veljavnosti še vedno uporablja. |
| --- | --- |

(180)

V skladu s členom 1(b)(i) Uredbe (EU) 2015/1589 izraz „veljavna pomoč“ pomeni vsako pomoč, ki je bila uvedena pred začetkom veljavnosti PDEU v zadevnih državah članicah in se po začetku njene veljavnosti še vedno uporablja.

| (181) | V skladu s členom 1(c) Uredbe (EU) 2015/1589 pa vsaka sprememba veljavne pomoči pomeni, da ta postane „nova pomoč“. V skladu s členom 4 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 (61) velja za preoblikovanje veljavne pomoči „katera koli sprememba, razen preoblikovanja povsem formalne ali upravne narave, ki ne more vplivati na ocenjevanje združljivosti ukrepa pomoči s skupnim trgom“. |
| --- | --- |

(181)

V skladu s členom 1(c) Uredbe (EU) 2015/1589 pa vsaka sprememba veljavne pomoči pomeni, da ta postane „nova pomoč“. V skladu s členom 4 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 (61) velja za preoblikovanje veljavne pomoči „katera koli sprememba, razen preoblikovanja povsem formalne ali upravne narave, ki ne more vplivati na ocenjevanje združljivosti ukrepa pomoči s skupnim trgom“.

61

| (182) | V skladu s sodno prakso (62) se prvotna shema pretvori v novo shemo pomoči samo, če se sprememba nanaša na njeno bistvo; ne more pa iti za tako vsebinsko spremembo, če se novi element lahko jasno loči od prvotne sheme. |
| --- | --- |

(182)

V skladu s sodno prakso (62) se prvotna shema pretvori v novo shemo pomoči samo, če se sprememba nanaša na njeno bistvo; ne more pa iti za tako vsebinsko spremembo, če se novi element lahko jasno loči od prvotne sheme.

62

| (183) | V skladu s členom 108(3) PDEU je treba vse nove pomoči priglasiti pri Komisiji in jih ni dovoljeno izvajati, dokler jih Komisija ni odobrila (prepoved izvajanja). |
| --- | --- |

(183)

V skladu s členom 108(3) PDEU je treba vse nove pomoči priglasiti pri Komisiji in jih ni dovoljeno izvajati, dokler jih Komisija ni odobrila (prepoved izvajanja).

| (184) | V skladu s členom 1(f) Uredbe (EU) 2015/1589 je nova pomoč, ki je uvedena v nasprotju s členom 108(3) PDEU, nezakonita. |
| --- | --- |

(184)

V skladu s členom 1(f) Uredbe (EU) 2015/1589 je nova pomoč, ki je uvedena v nasprotju s členom 108(3) PDEU, nezakonita.

| (185) | Zvezne dežele so na podlagi MFG in v okviru pristojnosti, ki so jim bile podeljene, sprejele izvedbene predpise, ki so pravna podlaga za ukrepe, ki so bili ocenjeni v tem sklepu. Četudi je MFG, ki pomeni okvir za predmetne sheme pomoči, začel veljati že leta 1952 (63), so bila posamezna pravila z ustreznimi izvedbenimi določbami zadevnih dežel uvedena šele po letu 1958 (64). |
| --- | --- |

(185)

Zvezne dežele so na podlagi MFG in v okviru pristojnosti, ki so jim bile podeljene, sprejele izvedbene predpise, ki so pravna podlaga za ukrepe, ki so bili ocenjeni v tem sklepu. Četudi je MFG, ki pomeni okvir za predmetne sheme pomoči, začel veljati že leta 1952 (63), so bila posamezna pravila z ustreznimi izvedbenimi določbami zadevnih dežel uvedena šele po letu 1958 (64).

63

64

| (186) | Ukrepi, na katerih temelji ta sklep, torej pomenijo novo pomoč v skladu s členom 1(c) Uredbe (EU) 2015/1589. |
| --- | --- |

(186)

Ukrepi, na katerih temelji ta sklep, torej pomenijo novo pomoč v skladu s členom 1(c) Uredbe (EU) 2015/1589.

| (187) | Nemčija spornih shem pomoči v nobenem obdobju ni priglasila v skladu s členom 108(3) AEUV. Zato so te sheme nezakonite. |
| --- | --- |

(187)

Nemčija spornih shem pomoči v nobenem obdobju ni priglasila v skladu s členom 108(3) AEUV. Zato so te sheme nezakonite.

6.3   Združljivost pomoči z notranjim trgom

Združljivost pomoči z notranjim trgom

| (188) | V skladu s členom 107(3)(c) PDEU se pomoči za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar ne spreminjajo trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi, lahko štejejo za združljive z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(188)

V skladu s členom 107(3)(c) PDEU se pomoči za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar ne spreminjajo trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi, lahko štejejo za združljive z notranjim trgom.

| (189) | V skladu s Sporočilom Komisije o določitvi pravil, ki se uporabljajo za presojo nezakonitih državnih pomoči (65), je treba nezakonite državne pomoči preučiti v skladu s pravili, ki veljajo ob dodelitvi pomoči. |
| --- | --- |

(189)

V skladu s Sporočilom Komisije o določitvi pravil, ki se uporabljajo za presojo nezakonitih državnih pomoči (65), je treba nezakonite državne pomoči preučiti v skladu s pravili, ki veljajo ob dodelitvi pomoči.

65

| (190) | Od 1. januarja 2000 se za kmetijski sektor uporabljajo posebne smernice. Državne pomoči, ki so bile odobrene v obdobju od 28. novembra 2001 do 31. decembra 2006 (v nadaljnjem besedilu: obdobje 2001–2006), se preverjajo glede na smernice Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(190)

Od 1. januarja 2000 se za kmetijski sektor uporabljajo posebne smernice. Državne pomoči, ki so bile odobrene v obdobju od 28. novembra 2001 do 31. decembra 2006 (v nadaljnjem besedilu: obdobje 2001–2006), se preverjajo glede na smernice Skupnosti 2000–2006.

| (191) | Državne pomoči, ki so bile dodeljene od 1. januarja 2007 (v nadaljnjem besedilu: obdobje od leta 2007), se preverjajo v skladu s smernicami 2007–2013. |
| --- | --- |

(191)

Državne pomoči, ki so bile dodeljene od 1. januarja 2007 (v nadaljnjem besedilu: obdobje od leta 2007), se preverjajo v skladu s smernicami 2007–2013.

| (192) | Za obdobje od 28. novembra 2001 naprej se bo v nadaljnjem besedilu uporabljal izraz „obdobje preiskave“. |
| --- | --- |

(192)

Za obdobje od 28. novembra 2001 naprej se bo v nadaljnjem besedilu uporabljal izraz „obdobje preiskave“.

| (193) | Na osnovi odložilnega učinka postopka preiskave v glavni stvari v skladu s členom 108(3) PDEU Komisija preverja ukrepe, na katerih temelji ta sklep, do 17. julija 2013, dneva, ko je Komisija Nemčiji sporočila svoj sklep, da bo začela postopek v skladu s členom 108(2) PDEU (glej točko 3). |
| --- | --- |

(193)

Na osnovi odložilnega učinka postopka preiskave v glavni stvari v skladu s členom 108(3) PDEU Komisija preverja ukrepe, na katerih temelji ta sklep, do 17. julija 2013, dneva, ko je Komisija Nemčiji sporočila svoj sklep, da bo začela postopek v skladu s členom 108(2) PDEU (glej točko 3).

6.3.1   Zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju v obdobju 2001–2006

Zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju v obdobju 2001–2006

| (194) | Ukrepi, izvedeni med letoma 2001 in 2006, katerih cilj je zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju, morajo izpolnjevati pogoje, določene v točki 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(194)

Ukrepi, izvedeni med letoma 2001 in 2006, katerih cilj je zagotavljanje strokovne podpore v kmetijskem sektorju, morajo izpolnjevati pogoje, določene v točki 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (195) | V skladu s točko 14.1 med upravičene med drugim spadajo stroški za programe izobraževanja in usposabljanja, zagotavljanje storitev vodenja obratov, honorarje za svetovanje, prirejanje tekmovanj, razstav in sejmov, vključno s stroški, ki nastanejo ob udeležbi na teh prireditvah, ter druge dejavnosti za razširjanje novih metod (66). V skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006 se lahko take pomoči dodelijo s stopnjo kritja stroškov v višini 100 %. |
| --- | --- |

(195)

V skladu s točko 14.1 med upravičene med drugim spadajo stroški za programe izobraževanja in usposabljanja, zagotavljanje storitev vodenja obratov, honorarje za svetovanje, prirejanje tekmovanj, razstav in sejmov, vključno s stroški, ki nastanejo ob udeležbi na teh prireditvah, ter druge dejavnosti za razširjanje novih metod (66). V skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006 se lahko take pomoči dodelijo s stopnjo kritja stroškov v višini 100 %.

66

| (196) | V skladu s točko 14.2 mora biti pomoč na voljo vsem upravičenim fizičnim in pravnim osebam na ustreznem območju na podlagi objektivno opredeljenih meril. |
| --- | --- |

(196)

V skladu s točko 14.2 mora biti pomoč na voljo vsem upravičenim fizičnim in pravnim osebam na ustreznem območju na podlagi objektivno opredeljenih meril.

| (197) | V skladu s točko 14.3 skupni znesek pomoči, ki se dodeli, ne sme preseči vrednosti 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, v primeru, da se pomoč dodeli malim in srednjim podjetjem, pa 50 % upravičenih stroškov, odvisno od tega, kateri znesek je višji. Za izračun zneska pomoči se upravičenec obravnava kot oseba, ki koristi te storitve. |
| --- | --- |

(197)

V skladu s točko 14.3 skupni znesek pomoči, ki se dodeli, ne sme preseči vrednosti 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, v primeru, da se pomoč dodeli malim in srednjim podjetjem, pa 50 % upravičenih stroškov, odvisno od tega, kateri znesek je višji. Za izračun zneska pomoči se upravičenec obravnava kot oseba, ki koristi te storitve.

| (198) | Komisija meni, da za spodaj navedene ukrepe veljajo določbe točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 v enaki meri tako za državno pomoč v povezavi z dejavnostmi za [primarno] proizvodnjo kot za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov. To izhaja iz besedila točke 2.1 smernic Skupnosti 2000–2006 in iz tega, da točka 14 smernic Skupnosti sama ne predvideva nobene tozadevne omejitve. |
| --- | --- |

(198)

Komisija meni, da za spodaj navedene ukrepe veljajo določbe točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 v enaki meri tako za državno pomoč v povezavi z dejavnostmi za [primarno] proizvodnjo kot za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov. To izhaja iz besedila točke 2.1 smernic Skupnosti 2000–2006 in iz tega, da točka 14 smernic Skupnosti sama ne predvideva nobene tozadevne omejitve.

| (199) | Komisija domneva, da taki ukrepi dolgoročno prispevajo h gospodarski sposobnosti preživetja sektorja, medtem ko je njihov vpliv na konkurenčne pogoje zelo majhen (drugi stavek točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006). |
| --- | --- |

(199)

Komisija domneva, da taki ukrepi dolgoročno prispevajo h gospodarski sposobnosti preživetja sektorja, medtem ko je njihov vpliv na konkurenčne pogoje zelo majhen (drugi stavek točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006).

| (200) | V sklepu o začetku postopka je Komisija izrazila dvom o združljivosti nekaterih ukrepov z notranjim trgom v spornem obdobju (67). |
| --- | --- |

(200)

V sklepu o začetku postopka je Komisija izrazila dvom o združljivosti nekaterih ukrepov z notranjim trgom v spornem obdobju (67).

67

BY 3

BY 3

| (201) | Združenje Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB) je prejelo sredstva za zbiranje splošnih objektivnih in strokovnih informacij ter za objavo in zagotavljanje splošnih informacij o temah s področja mlekarstva. Za dodeljeno pomoč se uporabljajo določbe o zagotavljanju strokovne podpore. |
| --- | --- |

(201)

Združenje Verband der Milcherzeuger e.V. (VMB) je prejelo sredstva za zbiranje splošnih objektivnih in strokovnih informacij ter za objavo in zagotavljanje splošnih informacij o temah s področja mlekarstva. Za dodeljeno pomoč se uporabljajo določbe o zagotavljanju strokovne podpore.

| (202) | Subvencionirani stroški (razširjanje znanstvenih dognanj in oblikovanje objektivnih informacij o sistemih kakovosti – točka 32 tega sklepa) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1. |
| --- | --- |

(202)

Subvencionirani stroški (razširjanje znanstvenih dognanj in oblikovanje objektivnih informacij o sistemih kakovosti – točka 32 tega sklepa) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1.

| (203) | Ukrep je bil na voljo vsem upravičenim fizičnim in pravnim osebam na ustreznem območju, subvencije pa so znašale manj kot 100 000 EUR na upravičenca v treh letih (točka 35 v povezavi s točko 37 tega sklepa). Pogoji iz točk 14.2 in 14.3 so izpolnjeni. |
| --- | --- |

(203)

Ukrep je bil na voljo vsem upravičenim fizičnim in pravnim osebam na ustreznem območju, subvencije pa so znašale manj kot 100 000 EUR na upravičenca v treh letih (točka 35 v povezavi s točko 37 tega sklepa). Pogoji iz točk 14.2 in 14.3 so izpolnjeni.

| (204) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni. |
| --- | --- |

(204)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni.

BY 10

BY 10

| (205) | Za dodeljeno pomoč za posredovanje znanja in izkušenj na področjih, pomembnih za sektor mleka, se uporabljajo določbe o zagotavljanju strokovne podpore. |
| --- | --- |

(205)

Za dodeljeno pomoč za posredovanje znanja in izkušenj na področjih, pomembnih za sektor mleka, se uporabljajo določbe o zagotavljanju strokovne podpore.

| (206) | Subvencionirani stroški (obveščanje v obliki mnenj, predavanj in objav, glej točko 148) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(206)

Subvencionirani stroški (obveščanje v obliki mnenj, predavanj in objav, glej točko 148) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (207) | Gre za splošni informacijski ukrep v korist sektorja mleka, ki je bil na voljo vsem upravičenim fizičnim in pravnim osebam na ustreznem območju. Iz skupnih letnih izdatkov, ki so jih navedli nemški organi, za ukrepa BY 3 in BY 10 (glej točko 41) izhaja, da subvencije v nobenem primeru niso presegle vrednosti 100 000 EUR na upravičenca v treh letih. Pogoji iz točk 14.2 in 14.3 so torej izpolnjeni. |
| --- | --- |

(207)

Gre za splošni informacijski ukrep v korist sektorja mleka, ki je bil na voljo vsem upravičenim fizičnim in pravnim osebam na ustreznem območju. Iz skupnih letnih izdatkov, ki so jih navedli nemški organi, za ukrepa BY 3 in BY 10 (glej točko 41) izhaja, da subvencije v nobenem primeru niso presegle vrednosti 100 000 EUR na upravičenca v treh letih. Pogoji iz točk 14.2 in 14.3 so torej izpolnjeni.

| (208) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni. |
| --- | --- |

(208)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni.

BW 4

BW 4

| (209) | Ukrepi so bili namenjeni za splošno in široko razširjanje aktualnih znanstvenih dognanj o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov. Šteti jih je mogoče za strokovno podporo, ki je koristila celotnemu sektorju mleka. Subvencionirani stroški (glej točko 42) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1. |
| --- | --- |

(209)

Ukrepi so bili namenjeni za splošno in široko razširjanje aktualnih znanstvenih dognanj o lastnostih mleka in mlečnih proizvodov. Šteti jih je mogoče za strokovno podporo, ki je koristila celotnemu sektorju mleka. Subvencionirani stroški (glej točko 42) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1.

| (210) | Ukrepi niso bili omejeni na določeno skupino, temveč so bili na voljo vsem upravičenim fizičnim in pravnim osebam na ustreznem območju na podlagi objektivno opredeljenih meril (točka 46). Pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006, so torej izpolnjeni. Vrednost subvencije je bila pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 v višini 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let (točka 46). Pogoji, navedeni v točki 14.3, so izpolnjeni. |
| --- | --- |

(210)

Ukrepi niso bili omejeni na določeno skupino, temveč so bili na voljo vsem upravičenim fizičnim in pravnim osebam na ustreznem območju na podlagi objektivno opredeljenih meril (točka 46). Pogoji, navedeni v točki 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006, so torej izpolnjeni. Vrednost subvencije je bila pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 v višini 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let (točka 46). Pogoji, navedeni v točki 14.3, so izpolnjeni.

| (211) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni. |
| --- | --- |

(211)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni.

BB1

BB1

| (212) | Dežela Brandenburg je v obdobju 2001–2006 v okviru ukrepa „izboljšanje higiene“ subvencionirala stroške svetovanja. Pri tem je bil poudarek na zdravju živali, izboljšanju higiene pri molži in kakovosti surovega mleka ter na analizi zmanjšane učinkovitosti. |
| --- | --- |

(212)

Dežela Brandenburg je v obdobju 2001–2006 v okviru ukrepa „izboljšanje higiene“ subvencionirala stroške svetovanja. Pri tem je bil poudarek na zdravju živali, izboljšanju higiene pri molži in kakovosti surovega mleka ter na analizi zmanjšane učinkovitosti.

| (213) | Zato predmetni ukrep spada na področje uporabe točke 14 (zagotavljanje strokovne podpore) smernic Skupnosti 2000–2006. Subvencionirani stroški (storitve svetovanja) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1. |
| --- | --- |

(213)

Zato predmetni ukrep spada na področje uporabe točke 14 (zagotavljanje strokovne podpore) smernic Skupnosti 2000–2006. Subvencionirani stroški (storitve svetovanja) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1.

| (214) | Nemški organi so v sporočilu z dne 27. februarja 2015 potrdili, da so vsi proizvajalci mleka v deželi načeloma imeli možnost koristiti zadevno svetovanje (kompleksno in specialno svetovanje) (glej točko 49). Poleg tega je Nemčija v istem sporočilu navedla, da v okviru ukrepa BB 1 ne bi moglo priti do prekoračitve zneska 100 000 EUR na obrat za triletno obdobje (glej točko 49). S tem ukrep izpolnjuje pogoje, navedene v točkah 14.2 in 14.3. |
| --- | --- |

(214)

Nemški organi so v sporočilu z dne 27. februarja 2015 potrdili, da so vsi proizvajalci mleka v deželi načeloma imeli možnost koristiti zadevno svetovanje (kompleksno in specialno svetovanje) (glej točko 49). Poleg tega je Nemčija v istem sporočilu navedla, da v okviru ukrepa BB 1 ne bi moglo priti do prekoračitve zneska 100 000 EUR na obrat za triletno obdobje (glej točko 49). S tem ukrep izpolnjuje pogoje, navedene v točkah 14.2 in 14.3.

| (215) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni. |
| --- | --- |

(215)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni.

BB 3

BB 3

| (216) | Združenji Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e. V. (LVMB) in Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV) sta izvajali ukrepe za zagotavljanje informacij o gospodarskih vprašanjih ter posredovanje na novo pridobljenih informacij in spoznanj o vprašanjih s področja mlekarstva. Poleg tega so bila organizirana tekmovanja. Ti ukrepi pomenijo strokovno podporo. |
| --- | --- |

(216)

Združenji Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin e. V. (LVMB) in Landesbauernverband Brandenburg e.V. (LBV) sta izvajali ukrepe za zagotavljanje informacij o gospodarskih vprašanjih ter posredovanje na novo pridobljenih informacij in spoznanj o vprašanjih s področja mlekarstva. Poleg tega so bila organizirana tekmovanja. Ti ukrepi pomenijo strokovno podporo.

| (217) | Subvencionirani stroški (zagotavljanje informacij in prirejanje tekmovanj, točka 50) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(217)

Subvencionirani stroški (zagotavljanje informacij in prirejanje tekmovanj, točka 50) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (218) | Pomoč ni bila omejena na določene skupine. Točka 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 je torej upoštevana. |
| --- | --- |

(218)

Pomoč ni bila omejena na določene skupine. Točka 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006 je torej upoštevana.

| (219) | V letu 2006 je bilo prek združenja LVMB uporabljenih 463 EUR, ki izhajajo iz dajatve na mleko, za priznanja zaslužnim podjetjem dežele Brandenburg (glej točko 53). Dalje je združenje LBV v letu 2006 iz deželnih sredstev prejelo pomoč v višini 20 000 EUR za svetovanje za proizvajalce mleka (glej točko 54). Po navedbi Nemčije je bil postopek tudi v letih pred tem podoben (glej točko 54). Zato Komisija izključuje, da bi pri obeh prej omenjenih ukrepih v obdobju 2001–2006 prišlo do prekoračitve vrednosti 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let. Točka 14.3 smernic Skupnosti je torej upoštevana. |
| --- | --- |

(219)

V letu 2006 je bilo prek združenja LVMB uporabljenih 463 EUR, ki izhajajo iz dajatve na mleko, za priznanja zaslužnim podjetjem dežele Brandenburg (glej točko 53). Dalje je združenje LBV v letu 2006 iz deželnih sredstev prejelo pomoč v višini 20 000 EUR za svetovanje za proizvajalce mleka (glej točko 54). Po navedbi Nemčije je bil postopek tudi v letih pred tem podoben (glej točko 54). Zato Komisija izključuje, da bi pri obeh prej omenjenih ukrepih v obdobju 2001–2006 prišlo do prekoračitve vrednosti 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let. Točka 14.3 smernic Skupnosti je torej upoštevana.

| (220) | Ukrep BB 3 torej izpolnjuje pogoje iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(220)

Ukrep BB 3 torej izpolnjuje pogoje iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

HE 2

HE 2

| (221) | Dežela Hessen je finančno podporo odobrila združenju Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) za ukrep „usposabljanje za proizvajalce, ki ga izvaja ekipa za inovacije“. V okviru tega ukrepa je združenje LVMH zagotavljalo informacije v obliki strokovnih člankov ter organiziralo usposabljanja za kmete in delavce na kmetijskih gospodarstvih. Te dejavnosti se obravnavajo kot strokovna podpora. |
| --- | --- |

(221)

Dežela Hessen je finančno podporo odobrila združenju Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e.V. (LVMH) za ukrep „usposabljanje za proizvajalce, ki ga izvaja ekipa za inovacije“. V okviru tega ukrepa je združenje LVMH zagotavljalo informacije v obliki strokovnih člankov ter organiziralo usposabljanja za kmete in delavce na kmetijskih gospodarstvih. Te dejavnosti se obravnavajo kot strokovna podpora.

| (222) | Subvencionirani stroški (točka 57) ustrezajo upravičenim stroškom iz prve alinee točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(222)

Subvencionirani stroški (točka 57) ustrezajo upravičenim stroškom iz prve alinee točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (223) | Pomoč ni bila omejena na določene skupine (točka 57). To potrjuje tudi združenje LVMH v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014, po katerem je bilo vsakemu kmetu ali delavcu na kmetijskem gospodarstvu omogočeno, da se udeleži usposabljanj pod enakimi pogoji (glej točko 149). Točka 14.2 smernic Skupnosti je torej upoštevana. |
| --- | --- |

(223)

Pomoč ni bila omejena na določene skupine (točka 57). To potrjuje tudi združenje LVMH v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014, po katerem je bilo vsakemu kmetu ali delavcu na kmetijskem gospodarstvu omogočeno, da se udeleži usposabljanj pod enakimi pogoji (glej točko 149). Točka 14.2 smernic Skupnosti je torej upoštevana.

| (224) | Subvencije so znašale manj kot 100 000 EUR na upravičenca v treh letih (točka 57). Točka 14.3 smernic Skupnosti je torej prav tako upoštevana. |
| --- | --- |

(224)

Subvencije so znašale manj kot 100 000 EUR na upravičenca v treh letih (točka 57). Točka 14.3 smernic Skupnosti je torej prav tako upoštevana.

| (225) | Ukrep HE 2 torej izpolnjuje pogoje iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(225)

Ukrep HE 2 torej izpolnjuje pogoje iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

HE 3

HE 3

| (226) | Ekipa združenja LVMH za prehrano je razširjala znanstvena dognanja v splošno razumljivi obliki, organizirala informativne prireditve ter kampanje in PR-ukrepe (ki niso bili usmerjeni na posamezna podjetja) v zvezi s proizvodnjo mleka ter obdelavo in predelavo mleka in mlečnih proizvodov. |
| --- | --- |

(226)

Ekipa združenja LVMH za prehrano je razširjala znanstvena dognanja v splošno razumljivi obliki, organizirala informativne prireditve ter kampanje in PR-ukrepe (ki niso bili usmerjeni na posamezna podjetja) v zvezi s proizvodnjo mleka ter obdelavo in predelavo mleka in mlečnih proizvodov.

| (227) | Združenje LVMH je v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014 pripomnilo, da sta bila v ospredju tega ukrepa obveščanje in ozaveščanje potrošnikov, pri čemer je ozaveščanje potrošnikov potekalo na nevtralni ravni, neodvisno od mlekarn. Kljub temu Komisija meni, da je treba ukrepe za razširjanje znanstvenih dognanj in prirejanje kampanj šteti za strokovno podporo, ki koristi celotnemu sektorju mleka (v zvezi s tem glej tudi točko 173). |
| --- | --- |

(227)

Združenje LVMH je v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014 pripomnilo, da sta bila v ospredju tega ukrepa obveščanje in ozaveščanje potrošnikov, pri čemer je ozaveščanje potrošnikov potekalo na nevtralni ravni, neodvisno od mlekarn. Kljub temu Komisija meni, da je treba ukrepe za razširjanje znanstvenih dognanj in prirejanje kampanj šteti za strokovno podporo, ki koristi celotnemu sektorju mleka (v zvezi s tem glej tudi točko 173).

| (228) | Subvencionirani stroški (točka 59) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1. |
| --- | --- |

(228)

Subvencionirani stroški (točka 59) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1.

| (229) | Ukrep ni bil omejen na določeno skupino (točka 61). Pogoji, navedeni v točki 14.2, so izpolnjeni. |
| --- | --- |

(229)

Ukrep ni bil omejen na določeno skupino (točka 61). Pogoji, navedeni v točki 14.2, so izpolnjeni.

| (230) | Vrednost subvencije je bila pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 (točka 61). |
| --- | --- |

(230)

Vrednost subvencije je bila pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 (točka 61).

| (231) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so v primeru ukrepa HE 3 torej izpolnjeni. |
| --- | --- |

(231)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so v primeru ukrepa HE 3 torej izpolnjeni.

HE 9

HE 9

| (232) | Dežela Hessen je finančno podporo odobrila združenju LVMH za ukrep „usposabljanje za mlade mlečne živinorejce“ (glej točko 62). Usposabljanje za mlade mlečne živinorejce je mogoče obravnavati kot strokovno podporo. |
| --- | --- |

(232)

Dežela Hessen je finančno podporo odobrila združenju LVMH za ukrep „usposabljanje za mlade mlečne živinorejce“ (glej točko 62). Usposabljanje za mlade mlečne živinorejce je mogoče obravnavati kot strokovno podporo.

| (233) | Subvencionirani stroški (točka 62) ustrezajo upravičenim stroškom iz prve alinee točke 14.1. |
| --- | --- |

(233)

Subvencionirani stroški (točka 62) ustrezajo upravičenim stroškom iz prve alinee točke 14.1.

| (234) | Usposabljanja so bila na voljo vsem proizvajalcem (točka 64). To potrjuje tudi združenje LVMH v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014, po katerem je bilo vsakemu kmetu ali delavcu na kmetijskem gospodarstvu omogočeno, da se udeleži usposabljanj pod enakimi pogoji (glej točko 149). Ukrep je torej ustrezal tudi določbam iz točke 14.2. |
| --- | --- |

(234)

Usposabljanja so bila na voljo vsem proizvajalcem (točka 64). To potrjuje tudi združenje LVMH v svojem mnenju z dne 4. februarja 2014, po katerem je bilo vsakemu kmetu ali delavcu na kmetijskem gospodarstvu omogočeno, da se udeleži usposabljanj pod enakimi pogoji (glej točko 149). Ukrep je torej ustrezal tudi določbam iz točke 14.2.

| (235) | Skupni stroški ukrepa HE 9 so v obdobju od leta 2001 do 2006 znašali približno 35 000 EUR (glej točko 64). Tako ni moglo priti do prekoračitve mejne vrednosti 100 000 EUR na upravičenca v treh letih (točka 14.3). |
| --- | --- |

(235)

Skupni stroški ukrepa HE 9 so v obdobju od leta 2001 do 2006 znašali približno 35 000 EUR (glej točko 64). Tako ni moglo priti do prekoračitve mejne vrednosti 100 000 EUR na upravičenca v treh letih (točka 14.3).

| (236) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za ukrep HE 9 izpolnjeni. |
| --- | --- |

(236)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za ukrep HE 9 izpolnjeni.

NI 5

NI 5

| (237) | Spodnja Saška je združenju Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V. (LVMN) odobrila finančno podporo za udeležbo na sejmih in razstavah ter za pripravo znanstvenih dognanj v preprosto razumljivi obliki (glej točko 65). Udeležbo na sejmih in razstavah ter pripravo znanstvenih dognanj je mogoče šteti za strokovno podporo. |
| --- | --- |

(237)

Spodnja Saška je združenju Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e.V. (LVMN) odobrila finančno podporo za udeležbo na sejmih in razstavah ter za pripravo znanstvenih dognanj v preprosto razumljivi obliki (glej točko 65). Udeležbo na sejmih in razstavah ter pripravo znanstvenih dognanj je mogoče šteti za strokovno podporo.

| (238) | Stroški za najem in opremo razstavnih prostorov ter stroški objave objektivnih informacij ustrezajo upravičenim stroškom iz prve alinee točke 14.1. |
| --- | --- |

(238)

Stroški za najem in opremo razstavnih prostorov ter stroški objave objektivnih informacij ustrezajo upravičenim stroškom iz prve alinee točke 14.1.

| (239) | Po navedbah nemških organov je bilo jedro ukrepa subvencioniranje sejemske stojnice združenja LVMN (glej točko 66), kar je koristilo vsem obratom za pridelavo mleka v Spodnji Saški (povprečje 2001–2006: približno 17 500 obratov) (glej točko 67). Ukrep je bil torej na voljo vsem obratom za pridelavo mleka, pogoji iz točke 14.2 pa so izpolnjeni. |
| --- | --- |

(239)

Po navedbah nemških organov je bilo jedro ukrepa subvencioniranje sejemske stojnice združenja LVMN (glej točko 66), kar je koristilo vsem obratom za pridelavo mleka v Spodnji Saški (povprečje 2001–2006: približno 17 500 obratov) (glej točko 67). Ukrep je bil torej na voljo vsem obratom za pridelavo mleka, pogoji iz točke 14.2 pa so izpolnjeni.

| (240) | Nemčija v svojem mnenju sicer ni potrdila, da je bil ukrep omejen na maksimalno vrednost 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, vendar Komisija domneva, da v primeru subvencioniranja sejemske stojnice v korist vseh obratov za pridelavo mleka v Spodnji Saški ta maksimalna vrednost ni mogla biti prekoračena. Pogoji iz točke 14.3 so torej prav tako izpolnjeni. |
| --- | --- |

(240)

Nemčija v svojem mnenju sicer ni potrdila, da je bil ukrep omejen na maksimalno vrednost 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, vendar Komisija domneva, da v primeru subvencioniranja sejemske stojnice v korist vseh obratov za pridelavo mleka v Spodnji Saški ta maksimalna vrednost ni mogla biti prekoračena. Pogoji iz točke 14.3 so torej prav tako izpolnjeni.

| (241) | Ukrep NI 5 torej izpolnjuje pogoje iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(241)

Ukrep NI 5 torej izpolnjuje pogoje iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

NI 6 (2002–2003)

NI 6 (2002–2003)

| (242) | Spodnja Saška je finančno podporo odobrila za udeležbo predelovalnih podjetij (mlekarn) na sejmih. Subvencioniranje udeležbe podjetij na sejmih se šteje za strokovno podporo. |
| --- | --- |

(242)

Spodnja Saška je finančno podporo odobrila za udeležbo predelovalnih podjetij (mlekarn) na sejmih. Subvencioniranje udeležbe podjetij na sejmih se šteje za strokovno podporo.

| (243) | Nemški organi so zatrdili, da v letu 2001 (v obdobju, upoštevanem za postopek preiskave v glavni stvari) niso bile prevzete pravno zavezujoče obveznosti do prejemnikov pomoči (68). Dalje so navedli, da se je predmetni ukrep od 26. novembra 2003 naprej opiral na dodeljeno državno pomoč N 200/2003 (glej točko 68). Tako ocena predmetnega ukrepa zajema le obdobje od 1. januarja 2002 do 26. novembra 2003. |
| --- | --- |

(243)

Nemški organi so zatrdili, da v letu 2001 (v obdobju, upoštevanem za postopek preiskave v glavni stvari) niso bile prevzete pravno zavezujoče obveznosti do prejemnikov pomoči (68). Dalje so navedli, da se je predmetni ukrep od 26. novembra 2003 naprej opiral na dodeljeno državno pomoč N 200/2003 (glej točko 68). Tako ocena predmetnega ukrepa zajema le obdobje od 1. januarja 2002 do 26. novembra 2003.

68

| (244) | Subvencionirani stroški (točka 68) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s četrto alineo točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(244)

Subvencionirani stroški (točka 68) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s četrto alineo točke 14.1 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (245) | Nemški organi so zagotovili, da je bil ukrep NI 6 na voljo vsem podjetjem na področju predelave in trženja mlečnih proizvodov in da je bil dodeljen po objektivnih merilih. Poleg tega ukrep ni bil vezan na članstvo v organizaciji proizvajalcev ali drugi kmetijski organizaciji (glej točko 70). S tem so izpolnjeni pogoji iz točke 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(245)

Nemški organi so zagotovili, da je bil ukrep NI 6 na voljo vsem podjetjem na področju predelave in trženja mlečnih proizvodov in da je bil dodeljen po objektivnih merilih. Poleg tega ukrep ni bil vezan na članstvo v organizaciji proizvajalcev ali drugi kmetijski organizaciji (glej točko 70). S tem so izpolnjeni pogoji iz točke 14.2 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (246) | Najvišja intenzivnost pomoči pri predmetnem ukrepu je v zadevnem obdobju znašala 48 % (glej točko (71)). Po navedbah nemških organov je zgolj eno podjetje (Nordmilch eG) prejelo skupni znesek državne pomoči, ki je presegal 100 000 EUR. Po navedbah teh organov subjekta Nordmilch eG ni mogoče opredeliti kot MSP. Pogoji iz točke 14.3 so torej z izjemo pomoči, dodeljene subjektu Nordmilch eG, izpolnjeni. |
| --- | --- |

(246)

Najvišja intenzivnost pomoči pri predmetnem ukrepu je v zadevnem obdobju znašala 48 % (glej točko (71)). Po navedbah nemških organov je zgolj eno podjetje (Nordmilch eG) prejelo skupni znesek državne pomoči, ki je presegal 100 000 EUR. Po navedbah teh organov subjekta Nordmilch eG ni mogoče opredeliti kot MSP. Pogoji iz točke 14.3 so torej z izjemo pomoči, dodeljene subjektu Nordmilch eG, izpolnjeni.

| (247) | Subjekt Nordmilch eG je bil s približno 2 500 zaposlenimi in prometom okoli 1,9 milijarde EUR eno izmed največjih podjetij v sektorju mleka v Nemčiji (69). Glede na te podatki o podjetju subjekt ni spadal v opredelitev Komisije iz točke 14.3 za mala in srednja podjetja (70). V skladu s točko 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006 bi tako podjetje smelo prejeti skupni skupni znesek pomoči 100 000 EUR za obdobje treh let. Pogoji iz točke 14.3 za pomoč, dodeljeno subjektu Nordmilch eG, torej niso izpolnjeni (71). |
| --- | --- |

(247)

Subjekt Nordmilch eG je bil s približno 2 500 zaposlenimi in prometom okoli 1,9 milijarde EUR eno izmed največjih podjetij v sektorju mleka v Nemčiji (69). Glede na te podatki o podjetju subjekt ni spadal v opredelitev Komisije iz točke 14.3 za mala in srednja podjetja (70). V skladu s točko 14.3 smernic Skupnosti 2000–2006 bi tako podjetje smelo prejeti skupni skupni znesek pomoči 100 000 EUR za obdobje treh let. Pogoji iz točke 14.3 za pomoč, dodeljeno subjektu Nordmilch eG, torej niso izpolnjeni (71).

69

70

71

| (248) | Ukrep NI 6 torej načeloma izpolnjuje pogoje iz točke 14 smernic Skupnosti. |
| --- | --- |

(248)

Ukrep NI 6 torej načeloma izpolnjuje pogoje iz točke 14 smernic Skupnosti.

| (249) | Ukrep NI 6 v primeru pomoči, dodeljene subjektu Nordmilch eG v obdobju 2002–2003, ne izpolnjuje pogojev iz točke 14 smernic Skupnosti. |
| --- | --- |

(249)

Ukrep NI 6 v primeru pomoči, dodeljene subjektu Nordmilch eG v obdobju 2002–2003, ne izpolnjuje pogojev iz točke 14 smernic Skupnosti.

NI 7

NI 7

| (250) | Spodnja Saška je finančno podporo odobrila za splošne informacijske ukrepe za potrošnike, ki jih je združenje LVMN izvajalo v zvezi z mlekom kot živilom. Splošni ukrepi informiranja o mleku pomenijo pomoč, ki koristi celotnemu sektorju mleka (v zvezi s tem glej točko 173). Uporabljajo se določbe za zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(250)

Spodnja Saška je finančno podporo odobrila za splošne informacijske ukrepe za potrošnike, ki jih je združenje LVMN izvajalo v zvezi z mlekom kot živilom. Splošni ukrepi informiranja o mleku pomenijo pomoč, ki koristi celotnemu sektorju mleka (v zvezi s tem glej točko 173). Uporabljajo se določbe za zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (251) | Subvencionirani stroški (točka 72) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1. |
| --- | --- |

(251)

Subvencionirani stroški (točka 72) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1.

| (252) | Ukrep ni bil omejen na določeno skupino, temveč je na splošno podpiral celotni sektor mleka (točka 75). Ukrep je torej ustrezal določbam iz točke 14.2. |
| --- | --- |

(252)

Ukrep ni bil omejen na določeno skupino, temveč je na splošno podpiral celotni sektor mleka (točka 75). Ukrep je torej ustrezal določbam iz točke 14.2.

| (253) | Po navedbah nemških organov je v okviru ukrepa NI 7 v celotnem obdobju v povprečju na upravičenca pripadel znesek v višini 395 EUR (glej točko 76). Vrednost subvencije je bila torej daleč pod mejno vrednostjo, določeno v točki 14.3. |
| --- | --- |

(253)

Po navedbah nemških organov je v okviru ukrepa NI 7 v celotnem obdobju v povprečju na upravičenca pripadel znesek v višini 395 EUR (glej točko 76). Vrednost subvencije je bila torej daleč pod mejno vrednostjo, določeno v točki 14.3.

| (254) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za ukrep NI 7 izpolnjeni. |
| --- | --- |

(254)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za ukrep NI 7 izpolnjeni.

NW 4 in NW 5

NW 4 in NW 5

| (255) | Dežela Severno Porenje – Vestfalija je združenju Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) ter kmetijskima združenjema Porenje in Westfalen-Lippe odobrila finančno podporo za informativne prireditve in akcije splošnega ozaveščanja potrošnikov ter akcije v zvezi z uporabo mleka in mlečnih proizvodov in njihovimi splošnimi lastnostmi (podukrep NW 4). Dežela Severno Porenje – Vestfalija je poleg tega odobrila finančno podporo za prireditve za izmenjavo znanja med proizvajalci mleka v zvezi z vprašanji s področja mlekarstva (podukrep NW 5). |
| --- | --- |

(255)

Dežela Severno Porenje – Vestfalija je združenju Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e.V. (LVMNRW) ter kmetijskima združenjema Porenje in Westfalen-Lippe odobrila finančno podporo za informativne prireditve in akcije splošnega ozaveščanja potrošnikov ter akcije v zvezi z uporabo mleka in mlečnih proizvodov in njihovimi splošnimi lastnostmi (podukrep NW 4). Dežela Severno Porenje – Vestfalija je poleg tega odobrila finančno podporo za prireditve za izmenjavo znanja med proizvajalci mleka v zvezi z vprašanji s področja mlekarstva (podukrep NW 5).

| (256) | Informativne prireditve in akcije splošnega ozaveščanja potrošnikov (NW 4) ter prireditve za izmenjavo znanja med proizvajalci (NW 5) so pomoč, ki koristi celotnemu sektorju mleka (v zvezi s tem glej točko 173). Poleg tega se štejejo za selektivne, saj koristijo zgolj enemu gospodarskemu sektorju (sektorju mleka) (v zvezi s tem glej točko 175). Predmetni ukrepi se štejejo za strokovno podporo. |
| --- | --- |

(256)

Informativne prireditve in akcije splošnega ozaveščanja potrošnikov (NW 4) ter prireditve za izmenjavo znanja med proizvajalci (NW 5) so pomoč, ki koristi celotnemu sektorju mleka (v zvezi s tem glej točko 173). Poleg tega se štejejo za selektivne, saj koristijo zgolj enemu gospodarskemu sektorju (sektorju mleka) (v zvezi s tem glej točko 175). Predmetni ukrepi se štejejo za strokovno podporo.

| (257) | Subvencionirani stroški za organizacijo in izvedbo prireditev, svetovanje in ozaveščanje ter usposabljanja v zvezi z vprašanji s področja mlekarstva (glej točko 79) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1. |
| --- | --- |

(257)

Subvencionirani stroški za organizacijo in izvedbo prireditev, svetovanje in ozaveščanje ter usposabljanja v zvezi z vprašanji s področja mlekarstva (glej točko 79) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1.

| (258) | Ukrepi so bili namenjeni vsem obratom mlečne živinoreje (glej točko 81), zato je pogoj iz točke 14.2 izpolnjen. |
| --- | --- |

(258)

Ukrepi so bili namenjeni vsem obratom mlečne živinoreje (glej točko 81), zato je pogoj iz točke 14.2 izpolnjen.

| (259) | Če izhajamo iz skupnih izdatkov za oba ukrepa v obdobju preiskave in iz povprečnega števila obratov mlečne živinoreje v Severnem Porenju – Vestfaliji, so bili zneski pomoči na upravičenca daleč pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 (glej točko 81). |
| --- | --- |

(259)

Če izhajamo iz skupnih izdatkov za oba ukrepa v obdobju preiskave in iz povprečnega števila obratov mlečne živinoreje v Severnem Porenju – Vestfaliji, so bili zneski pomoči na upravičenca daleč pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 (glej točko 81).

| (260) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za ukrepa NW 4 in NW 5 izpolnjeni. |
| --- | --- |

(260)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za ukrepa NW 4 in NW 5 izpolnjeni.

NW 6

NW 6

| (261) | Dežela Severno Porenje – Vestfalija je združenju mlečne industrije LVMNRW odobrila finančno podporo za zbiranje, ovrednotenje in objavo (v obliki sporočil in tržnih poročil) ustreznih podatkov o trgu mleka. |
| --- | --- |

(261)

Dežela Severno Porenje – Vestfalija je združenju mlečne industrije LVMNRW odobrila finančno podporo za zbiranje, ovrednotenje in objavo (v obliki sporočil in tržnih poročil) ustreznih podatkov o trgu mleka.

| (262) | Objava objektivnih in znanstvenih informacij v obliki sporočil in tržnih poročil se šteje za strokovno podporo, zato se uporabi točka 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(262)

Objava objektivnih in znanstvenih informacij v obliki sporočil in tržnih poročil se šteje za strokovno podporo, zato se uporabi točka 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (263) | Subvencionirani stroški (točka 82) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1. |
| --- | --- |

(263)

Subvencionirani stroški (točka 82) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1.

| (264) | Objave so bile vsakomur brezplačno na voljo, zato je bila izpolnjena tudi točka 14.2. |
| --- | --- |

(264)

Objave so bile vsakomur brezplačno na voljo, zato je bila izpolnjena tudi točka 14.2.

| (265) | Če izhajamo iz skupnih izdatkov za ukrep NW 6 v obdobju preiskave in iz povprečnega števila obratov mlečne živinoreje v Severnem Porenju – Vestfaliji, so bili zneski pomoči na upravičenca daleč pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 (glej točko 85). |
| --- | --- |

(265)

Če izhajamo iz skupnih izdatkov za ukrep NW 6 v obdobju preiskave in iz povprečnega števila obratov mlečne živinoreje v Severnem Porenju – Vestfaliji, so bili zneski pomoči na upravičenca daleč pod mejno vrednostjo iz točke 14.3 (glej točko 85).

| (266) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za ukrep NW 6 izpolnjeni. |
| --- | --- |

(266)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za ukrep NW 6 izpolnjeni.

RP 1 in SL 2

RP 1 in SL 2

| (267) | Deželi Porenje – Pfalška in Posarje sta združenjema Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) oz. Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS) odobrili finančno podporo za obveščanje potrošnikov, vključno z razširjanjem znanstvenih dognanj, za splošne objektivne informacije o proizvodih, njihovih hranilnih vrednostih in priporočeni uporabi. |
| --- | --- |

(267)

Deželi Porenje – Pfalška in Posarje sta združenjema Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e.V. (MILAG) oz. Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e.V. (LVMS) odobrili finančno podporo za obveščanje potrošnikov, vključno z razširjanjem znanstvenih dognanj, za splošne objektivne informacije o proizvodih, njihovih hranilnih vrednostih in priporočeni uporabi.

| (268) | Splošni ukrepi informiranja o mleku pomenijo pomoč, ki koristi celotnemu sektorju mleka (v zvezi s tem glej točko 173). Uporabljajo se določbe v zvezi z zagotavljanjem strokovne podpore v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(268)

Splošni ukrepi informiranja o mleku pomenijo pomoč, ki koristi celotnemu sektorju mleka (v zvezi s tem glej točko 173). Uporabljajo se določbe v zvezi z zagotavljanjem strokovne podpore v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (269) | Subvencionirani stroški v okviru teh podukrepov (glej točko 86) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1. |
| --- | --- |

(269)

Subvencionirani stroški v okviru teh podukrepov (glej točko 86) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1.

| (270) | Po navedbah nemških organov ukrepi niso bili omejeni na določeno skupino, temveč so na splošno podpirali celotni sektor mleka (glej točko 90). To potrjuje tudi združenje MILAG v svojem mnenju z dne 10. februarja 2014 (glej točko 153). Pogoji iz točke 14.2 so torej izpolnjeni. |
| --- | --- |

(270)

Po navedbah nemških organov ukrepi niso bili omejeni na določeno skupino, temveč so na splošno podpirali celotni sektor mleka (glej točko 90). To potrjuje tudi združenje MILAG v svojem mnenju z dne 10. februarja 2014 (glej točko 153). Pogoji iz točke 14.2 so torej izpolnjeni.

| (271) | Poleg tega je Nemčija trdila, da je bil odobreni skupni znesek pomoči za obdobje treh let daleč pod zgornjo mejo 100 000 EUR na upravičenca (glej točko 91), s čimer so izpolnjeni pogoji, določeni v točki 14.3. |
| --- | --- |

(271)

Poleg tega je Nemčija trdila, da je bil odobreni skupni znesek pomoči za obdobje treh let daleč pod zgornjo mejo 100 000 EUR na upravičenca (glej točko 91), s čimer so izpolnjeni pogoji, določeni v točki 14.3.

| (272) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni. |
| --- | --- |

(272)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej izpolnjeni.

RP 5 in SL 5

RP 5 in SL 5

| (273) | Deželi Porenje – Pfalška in Posarje sta združenjema Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) oz. LVMS odobrili finančno podporo za strokovno svetovanje ter programe usposabljanja za proizvajalce mleka za izboljšanje higiene tehnike molže in kakovosti dobavljenega mleka. Stalne storitve svetovanja so bile iz financiranja izključene (glej točko 92). Svetovanje in usposabljanje za proizvajalce mleka spadata pod zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(273)

Deželi Porenje – Pfalška in Posarje sta združenjema Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e.V. (LKVRP) oz. LVMS odobrili finančno podporo za strokovno svetovanje ter programe usposabljanja za proizvajalce mleka za izboljšanje higiene tehnike molže in kakovosti dobavljenega mleka. Stalne storitve svetovanja so bile iz financiranja izključene (glej točko 92). Svetovanje in usposabljanje za proizvajalce mleka spadata pod zagotavljanje strokovne podpore v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (274) | Subvencionirani stroški (glej točki 92 in 94) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1. |
| --- | --- |

(274)

Subvencionirani stroški (glej točki 92 in 94) ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 14.1.

| (275) | Po navedbah nemških organov so lahko vsi proizvajalci mleka v deželah Porenje – Pfalška oz. Posarje koristili ponudbo svetovanja/izobraževanja, pri čemer članstvo v združenju LKVRP oz. LVMS ni bilo potrebno (glej točko 94) (72). Določbe točke 14.2 so torej prav tako upoštevane. |
| --- | --- |

(275)

Po navedbah nemških organov so lahko vsi proizvajalci mleka v deželah Porenje – Pfalška oz. Posarje koristili ponudbo svetovanja/izobraževanja, pri čemer članstvo v združenju LKVRP oz. LVMS ni bilo potrebno (glej točko 94) (72). Določbe točke 14.2 so torej prav tako upoštevane.

72

| (276) | Povprečni zneski financiranja so v deželi Porenje – Pfalška znašali približno 197 EUR na leto (73), v Posarju pa približno 130 EUR na leto (glej točko 98). Zgornja meja, določena v točki 14.3, tako ni bila prekoračena. |
| --- | --- |

(276)

Povprečni zneski financiranja so v deželi Porenje – Pfalška znašali približno 197 EUR na leto (73), v Posarju pa približno 130 EUR na leto (glej točko 98). Zgornja meja, določena v točki 14.3, tako ni bila prekoračena.

73

| (277) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za predmetni ukrep izpolnjeni. |
| --- | --- |

(277)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za predmetni ukrep izpolnjeni.

TH 3 in TH 4

TH 3 in TH 4

| (278) | Turingija je združenju Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. (LVTM) odobrila finančno podporo za udeležbo na strokovnih in potrošniških razstavah ter izvedbo strokovnih kongresov za razširjanje znanstvenih informacij (podukrep TH 3, glej točko 100). Poleg tega je bila financirana objava objektivnih informacij o proizvajalcih iz regije (podukrep TH 4, glej točko 101). Udeležba na razstavah, prirejanje strokovnih kongresov in objava objektivnih informacij se štejejo za strokovno podporo v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(278)

Turingija je združenju Landesvereinigung Thüringer Milch e.V. (LVTM) odobrila finančno podporo za udeležbo na strokovnih in potrošniških razstavah ter izvedbo strokovnih kongresov za razširjanje znanstvenih informacij (podukrep TH 3, glej točko 100). Poleg tega je bila financirana objava objektivnih informacij o proizvajalcih iz regije (podukrep TH 4, glej točko 101). Udeležba na razstavah, prirejanje strokovnih kongresov in objava objektivnih informacij se štejejo za strokovno podporo v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (279) | Subvencionirani stroški (glej točki 100 in 101) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1. |
| --- | --- |

(279)

Subvencionirani stroški (glej točki 100 in 101) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 14.1.

| (280) | Po navedbah Nemčije podukrepa nista bila omejena na določeno skupino, temveč sta na splošno podpirala celotni sektor mleka (glej točki 105 in 108). Določbe točke 14.2 so torej prav tako upoštevane. |
| --- | --- |

(280)

Po navedbah Nemčije podukrepa nista bila omejena na določeno skupino, temveč sta na splošno podpirala celotni sektor mleka (glej točki 105 in 108). Določbe točke 14.2 so torej prav tako upoštevane.

| (281) | Poleg tega so nemški organi potrdili, da so bili zneski pomoči pod zgornjo mejo, navedeno v točki 14.3 (glej točki 105 in 109). |
| --- | --- |

(281)

Poleg tega so nemški organi potrdili, da so bili zneski pomoči pod zgornjo mejo, navedeno v točki 14.3 (glej točki 105 in 109).

| (282) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za predmetni ukrep izpolnjeni. |
| --- | --- |

(282)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za predmetni ukrep izpolnjeni.

TH 9 in TH 10

TH 9 in TH 10

| (283) | Turingija je združenju Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT) odobrila finančno podporo za usposabljanje zaposlenih v mlekarskih obratih (podukrep TH 9). Turingija je poleg tega združenjema Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV) in Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG) odobrila finančno podporo za spodbujanje poklicnih tekmovanj (podukrep TH 10) (glej točko 110). |
| --- | --- |

(283)

Turingija je združenju Verein Landvolksbildung Thüringen (VLT) odobrila finančno podporo za usposabljanje zaposlenih v mlekarskih obratih (podukrep TH 9). Turingija je poleg tega združenjema Thüringer Landjugendverband e.V. (TLJV) in Thüringer Melkergemeinschaft e.V. (TMG) odobrila finančno podporo za spodbujanje poklicnih tekmovanj (podukrep TH 10) (glej točko 110).

| (284) | Nemčija je najprej navedla, da pri teh dveh podukrepih ni šlo za državno pomoč, saj je mogoče plačila združenjem VLT (TH 9) oz. TLJV in TMG (TH 10) šteti za plačila storitev, ki ustrezajo enakovrednim stroškom, tako da ni šlo za dajanje prednosti (glej točki 114 in 117). Vendar Komisija meni, da tudi v primeru, ko na ravni ponudnikov storitev ne gre za dajanje prednosti, ukrepi usposabljanja v mlekarskih obratih in prirejanje poklicnih tekmovanj koristijo obratom mlečne živinoreje in da jih je treba šteti za strokovno podporo v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(284)

Nemčija je najprej navedla, da pri teh dveh podukrepih ni šlo za državno pomoč, saj je mogoče plačila združenjem VLT (TH 9) oz. TLJV in TMG (TH 10) šteti za plačila storitev, ki ustrezajo enakovrednim stroškom, tako da ni šlo za dajanje prednosti (glej točki 114 in 117). Vendar Komisija meni, da tudi v primeru, ko na ravni ponudnikov storitev ne gre za dajanje prednosti, ukrepi usposabljanja v mlekarskih obratih in prirejanje poklicnih tekmovanj koristijo obratom mlečne živinoreje in da jih je treba šteti za strokovno podporo v skladu s točko 14 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (285) | Subvencionirani stroški (glej točki 111 in 112) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu z določbami točke 14.1. |
| --- | --- |

(285)

Subvencionirani stroški (glej točki 111 in 112) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu z določbami točke 14.1.

| (286) | Po navedbah Nemčije je bila udeležba pri ukrepih usposabljanja oz. na poklicnih tekmovanjih na podlagi objektivno določenih meril omogočena vsem zadevnim osebam, aktivnim na ustreznem območju (glej točki 115 in 118). Pogoji iz točke 14.2 so torej prav tako izpolnjeni. |
| --- | --- |

(286)

Po navedbah Nemčije je bila udeležba pri ukrepih usposabljanja oz. na poklicnih tekmovanjih na podlagi objektivno določenih meril omogočena vsem zadevnim osebam, aktivnim na ustreznem območju (glej točki 115 in 118). Pogoji iz točke 14.2 so torej prav tako izpolnjeni.

| (287) | Nemčija je navedla, da skupna vrednost pomoči v okviru obeh podukrepov ni presegla 100 000 EUR v treh letih (glej točko 118). Zgornja meja, navedena v točki 14.3, tako ni bila presežena. |
| --- | --- |

(287)

Nemčija je navedla, da skupna vrednost pomoči v okviru obeh podukrepov ni presegla 100 000 EUR v treh letih (glej točko 118). Zgornja meja, navedena v točki 14.3, tako ni bila presežena.

| (288) | Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za predmetni ukrep izpolnjeni. |
| --- | --- |

(288)

Pogoji iz točke 14 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za predmetni ukrep izpolnjeni.

| (289) | Komisija ugotavlja, da so pomoči BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 in TH 10, z izjemo pomoči, odobrene v okviru ukrepa NI 6 za subjekt Nordmilch e.G. (glej točko 290), izpolnjevale ustrezne pogoje smernic Skupnosti 2000–2006 in so bile posledično v obdobju 2001–2006 združljive z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(289)

Komisija ugotavlja, da so pomoči BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 in TH 10, z izjemo pomoči, odobrene v okviru ukrepa NI 6 za subjekt Nordmilch e.G. (glej točko 290), izpolnjevale ustrezne pogoje smernic Skupnosti 2000–2006 in so bile posledično v obdobju 2001–2006 združljive z notranjim trgom.

| (290) | Dalje Komisija ugotavlja, da ukrep NI 6 v primeru pomoči, dodeljene subjektu Nordmilch eG v obdobju 2002–2003, ni izpolnjeval ustreznih pogojev smernic Skupnosti 2000–2006 in da je bil zato v obdobju 2001–2006 nezdružljiv z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(290)

Dalje Komisija ugotavlja, da ukrep NI 6 v primeru pomoči, dodeljene subjektu Nordmilch eG v obdobju 2002–2003, ni izpolnjeval ustreznih pogojev smernic Skupnosti 2000–2006 in da je bil zato v obdobju 2001–2006 nezdružljiv z notranjim trgom.

6.3.2   Zagotavljanje tehnične podpore v kmetijskem sektorju v obdobju od leta 2007 naprej

Zagotavljanje tehnične podpore v kmetijskem sektorju v obdobju od leta 2007 naprej

| (291) | Za obdobje od leta 2007 naprej so se določbe o združljivosti zagotavljanja tehnične podpore z notranjim trgom spremenile. |
| --- | --- |

(291)

Za obdobje od leta 2007 naprej so se določbe o združljivosti zagotavljanja tehnične podpore z notranjim trgom spremenile.

| (292) | Zagotavljanje tehnične podpore je urejeno v poglavju IV.K smernic 2007–2013. |
| --- | --- |

(292)

Zagotavljanje tehnične podpore je urejeno v poglavju IV.K smernic 2007–2013.

| (293) | V skladu s točko 105 smernic 2007–2013 Komisija izjavlja, da so državne pomoči za zagotavljanje tehnične podpore v korist podjetij, dejavnih na področjih predelave in trženja kmetijskih proizvodov, združljive s členom 87(3)(c) Pogodbe (74), če so pogoji iz člena 5 Uredbe (ES) št. 70/2001 v celoti izpolnjeni. Pri tem se v skladu s točko 106 istih smernic državna pomoč ne odobri velikim podjetjem. |
| --- | --- |

(293)

V skladu s točko 105 smernic 2007–2013 Komisija izjavlja, da so državne pomoči za zagotavljanje tehnične podpore v korist podjetij, dejavnih na področjih predelave in trženja kmetijskih proizvodov, združljive s členom 87(3)(c) Pogodbe (74), če so pogoji iz člena 5 Uredbe (ES) št. 70/2001 v celoti izpolnjeni. Pri tem se v skladu s točko 106 istih smernic državna pomoč ne odobri velikim podjetjem.

74

| (294) | Člen 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 določa, da bruto pomoč za udeležbo na sejmih in razstavah ne sme presegati 50 % dodatnih stroškov, ki nastanejo z najemom, postavitvijo in upravljanjem stojnice. Izjema se uporablja samo za prvo udeležbo nekega podjetja na določenem sejmu ali razstavi. |
| --- | --- |

(294)

Člen 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 določa, da bruto pomoč za udeležbo na sejmih in razstavah ne sme presegati 50 % dodatnih stroškov, ki nastanejo z najemom, postavitvijo in upravljanjem stojnice. Izjema se uporablja samo za prvo udeležbo nekega podjetja na določenem sejmu ali razstavi.

| (295) | Uredbo (ES) št. 70/2001 je dne 29. avgusta 2008 nadomestila Uredba (ES) št. 800/2008 (75). Pri tem člen 27 Uredbe (ES) št. 800/2008 določa, da je pomoč MSP za udeležbo na sejmih združljiva s skupnim trgom, če intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov in če so upravičeni stroški omejeni na najem, postavljanje in upravljanje stojnice, ko se podjetje prvič udeleži določenega sejma ali razstave. |
| --- | --- |

(295)

Uredbo (ES) št. 70/2001 je dne 29. avgusta 2008 nadomestila Uredba (ES) št. 800/2008 (75). Pri tem člen 27 Uredbe (ES) št. 800/2008 določa, da je pomoč MSP za udeležbo na sejmih združljiva s skupnim trgom, če intenzivnost pomoči ne presega 50 % upravičenih stroškov in če so upravičeni stroški omejeni na najem, postavljanje in upravljanje stojnice, ko se podjetje prvič udeleži določenega sejma ali razstave.

75

| (296) | V skladu s točko 106 smernic 2007–2013 se v okviru tehnične podpore državna pomoč ne odobri velikim podjetjem. |
| --- | --- |

(296)

V skladu s točko 106 smernic 2007–2013 se v okviru tehnične podpore državna pomoč ne odobri velikim podjetjem.

| (297) | V sklepu o začetku postopka je Komisija izrazila dvom o združljivosti enega ukrepa (RP 2) z notranjim trgom v spornem obdobju (76). |
| --- | --- |

(297)

V sklepu o začetku postopka je Komisija izrazila dvom o združljivosti enega ukrepa (RP 2) z notranjim trgom v spornem obdobju (76).

76

Ukrep RP 2

Ukrep RP 2

| (298) | Dežela Porenje – Pfalška je v okviru ukrepa RP 2 podjetjem za predelavo in trženje odobrila finančno podporo za udeležbo na prireditvah za izmenjavo znanja med podjetji, tekmovanjih, razstavah in sejmih. Upravičeni so bili stroški za postavitev sejemske stojnice (glej točko 125). Financiranje ni bilo omejeno na prvo udeležbo podjetja na določenem sejmu ali razstavi. Intenzivnost pomoči je bila omejena na 10 % dokazanih stroškov, toda največ 5 200 EUR na podjetje in prireditev (glej točko 119). |
| --- | --- |

(298)

Dežela Porenje – Pfalška je v okviru ukrepa RP 2 podjetjem za predelavo in trženje odobrila finančno podporo za udeležbo na prireditvah za izmenjavo znanja med podjetji, tekmovanjih, razstavah in sejmih. Upravičeni so bili stroški za postavitev sejemske stojnice (glej točko 125). Financiranje ni bilo omejeno na prvo udeležbo podjetja na določenem sejmu ali razstavi. Intenzivnost pomoči je bila omejena na 10 % dokazanih stroškov, toda največ 5 200 EUR na podjetje in prireditev (glej točko 119).

| (299) | Intenzivnost pomoči v višini 10 % v okviru ukrepa RP 2 je pod maksimalno intenzivnostjo pomoči v višini 50 %, ki je določena v členu 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členu 27 Uredbe (ES) št. 800/2008. |
| --- | --- |

(299)

Intenzivnost pomoči v višini 10 % v okviru ukrepa RP 2 je pod maksimalno intenzivnostjo pomoči v višini 50 %, ki je določena v členu 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členu 27 Uredbe (ES) št. 800/2008.

| (300) | Subvencionirani stroški (stroški v povezavi s postavitvijo sejemske stojnice) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s členom 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členom 27 Uredbe (ES) št. 800/2008, po katerem so najem, postavitev in upravljanje stojnice upravičeni do financiranja (v zvezi s tem glej točki 294 in 295). Vendar je v skladu s temi določbami do financiranja upravičena samo prva udeležba podjetja na določenem sejmu ali razstavi. |
| --- | --- |

(300)

Subvencionirani stroški (stroški v povezavi s postavitvijo sejemske stojnice) ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s členom 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členom 27 Uredbe (ES) št. 800/2008, po katerem so najem, postavitev in upravljanje stojnice upravičeni do financiranja (v zvezi s tem glej točki 294 in 295). Vendar je v skladu s temi določbami do financiranja upravičena samo prva udeležba podjetja na določenem sejmu ali razstavi.

| (301) | Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 predložila tabelo s številom podjetij, ki so v obdobju 2003–2012 prejela pomoč za ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi, in z vsakokratnimi zneski financiranja (glej točko 123). Iz tega za obdobje 2007–2012 izhajajo povprečni zneski financiranja za ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi na posamezno subvencionirano podjetje in leto v višini od 294 EUR do 5 113 EUR. |
| --- | --- |

(301)

Nemčija je v svojem mnenju z dne 20. septembra 2013 predložila tabelo s številom podjetij, ki so v obdobju 2003–2012 prejela pomoč za ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi, in z vsakokratnimi zneski financiranja (glej točko 123). Iz tega za obdobje 2007–2012 izhajajo povprečni zneski financiranja za ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi na posamezno subvencionirano podjetje in leto v višini od 294 EUR do 5 113 EUR.

| (302) | Dalje je Nemčija v svojem mnenju z dne 13. januarja 2017 navedla, da sta v okviru tega podukrepa pomoč prejeli tudi podjetji Hochwald Foods GmbH in MUH Arla eG (glej točko 124). |
| --- | --- |

(302)

Dalje je Nemčija v svojem mnenju z dne 13. januarja 2017 navedla, da sta v okviru tega podukrepa pomoč prejeli tudi podjetji Hochwald Foods GmbH in MUH Arla eG (glej točko 124).

| (303) | Podjetje MUH Arla je nastalo leta 2012 z združitvijo podjetja Milch-Union Hocheifel (MUH) in skandinavskega mlekarskega koncerna Arla Foods. Leta 2011 je podjetje MUH zaposlovalo približno 800 delavcev in doseglo promet v višini približno 693 mio. EUR (77). |
| --- | --- |

(303)

Podjetje MUH Arla je nastalo leta 2012 z združitvijo podjetja Milch-Union Hocheifel (MUH) in skandinavskega mlekarskega koncerna Arla Foods. Leta 2011 je podjetje MUH zaposlovalo približno 800 delavcev in doseglo promet v višini približno 693 mio. EUR (77).

77

| (304) | Skupina Hochwald zaposluje več kot 1 900 delavcev, leta 2015 pa je dosegla promet v višini približno 1,44 milijarde EUR (78). |
| --- | --- |

(304)

Skupina Hochwald zaposluje več kot 1 900 delavcev, leta 2015 pa je dosegla promet v višini približno 1,44 milijarde EUR (78).

78

| (305) | Glede na te podatke o podjetju ni mogoče niti podjetja MUH Arla eG niti podjetja Hochwald Foods GmbH uvrstiti med mala ali srednja podjetja (MSP) v skladu s točko 9 poglavja II smernic 2007–2013 (79). V skladu s točko 106 smernic 2007–2013 pomoči torej ne bi smela prejeti (v zvezi s tem glej točko 296). |
| --- | --- |

(305)

Glede na te podatke o podjetju ni mogoče niti podjetja MUH Arla eG niti podjetja Hochwald Foods GmbH uvrstiti med mala ali srednja podjetja (MSP) v skladu s točko 9 poglavja II smernic 2007–2013 (79). V skladu s točko 106 smernic 2007–2013 pomoči torej ne bi smela prejeti (v zvezi s tem glej točko 296).

79

| (306) | Pogoji iz poglavja IV.K smernic 2007–2013 v povezavi s členom 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členom 27 Uredbe (ES) št. 800/2008 so torej izpolnjeni le v tistih primerih, v katerih so v okviru ukrepa RP 2 podjetja za predelavo in trženje, ki jih je mogoče opredeliti kot MSP, prejela pomoč za prvo udeležbo na določenem sejmu ali razstavi. |
| --- | --- |

(306)

Pogoji iz poglavja IV.K smernic 2007–2013 v povezavi s členom 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členom 27 Uredbe (ES) št. 800/2008 so torej izpolnjeni le v tistih primerih, v katerih so v okviru ukrepa RP 2 podjetja za predelavo in trženje, ki jih je mogoče opredeliti kot MSP, prejela pomoč za prvo udeležbo na določenem sejmu ali razstavi.

| (307) | Pogoji iz poglavja IV.K smernic 2007–2013 v povezavi s členom 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členom 27 Uredbe (ES) št. 800/2008 niso izpolnjeni za tiste pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene podjetjem, ki jih ni mogoče uvrstiti med MSP, zlasti podjetjema MUH Arla eG in Hochwald Foods GmbH (glej točko 305). |
| --- | --- |

(307)

Pogoji iz poglavja IV.K smernic 2007–2013 v povezavi s členom 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členom 27 Uredbe (ES) št. 800/2008 niso izpolnjeni za tiste pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene podjetjem, ki jih ni mogoče uvrstiti med MSP, zlasti podjetjema MUH Arla eG in Hochwald Foods GmbH (glej točko 305).

| (308) | Dalje pogoji iz poglavja IV.K smernic 2007–2013 v povezavi s členom 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členom 27 Uredbe (ES) št. 800/2008 niso izpolnjeni tudi za tiste pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene v povezavi s ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi (glej točko 301). |
| --- | --- |

(308)

Dalje pogoji iz poglavja IV.K smernic 2007–2013 v povezavi s členom 5(b) Uredbe (ES) št. 70/2001 oz. členom 27 Uredbe (ES) št. 800/2008 niso izpolnjeni tudi za tiste pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene v povezavi s ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi (glej točko 301).

| (309) | Komisija ugotavlja, da je pomoč RP 2 le v primerih, navedenih v točki 306, izpolnjevala ustrezne pogoje smernic 2007–2013 in je bila zato v obdobju od leta 2007 naprej združljiva z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(309)

Komisija ugotavlja, da je pomoč RP 2 le v primerih, navedenih v točki 306, izpolnjevala ustrezne pogoje smernic 2007–2013 in je bila zato v obdobju od leta 2007 naprej združljiva z notranjim trgom.

| (310) | V primerih, navedenih v točkah 307 in 308, pomoč RP 2 ni izpolnjevala ustreznih pogojev smernic 2007–2013, zato v obdobju od leta 2007 naprej ni bila združljiva z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(310)

V primerih, navedenih v točkah 307 in 308, pomoč RP 2 ni izpolnjevala ustreznih pogojev smernic 2007–2013, zato v obdobju od leta 2007 naprej ni bila združljiva z notranjim trgom.

6.3.3   Pomoči za kakovostne proizvode v obdobju 2001–2006

Pomoči za kakovostne proizvode v obdobju 2001–2006

| (311) | Ukrepi za spodbujanje proizvodnje in trženja visokokakovostnih kmetijskih proizvodov, ki so bili izvedeni med letoma 2001 in 2006, morajo izpolnjevati pogoje, določene v točki 13 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(311)

Ukrepi za spodbujanje proizvodnje in trženja visokokakovostnih kmetijskih proizvodov, ki so bili izvedeni med letoma 2001 in 2006, morajo izpolnjevati pogoje, določene v točki 13 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (312) | Točka 13.2 vsebuje neizčrpen seznam upravičenih dejavnosti na tem področju. Komisija odobri pomoči za storitve svetovanja in podobne podporne storitve, vključno s tehničnimi študijami, študijami izvedljivosti in konceptov ter tržnimi raziskavami, v korist dejavnosti, ki so povezane s spodbujanjem visokokakovostnih kmetijskih proizvodov; mednje med drugim spadajo pomoči za






  — | uvedbo sistemov za zagotavljanje kakovosti, kot so standarda ISO 9000 in 14000 ali postopki na podlagi analize nevarnosti in določitve kritičnih kontrolnih točk (HACCP), ali za preizkuse glede skladnosti z okoljem; |
| --- | --- | --- |

(312)

Točka 13.2 vsebuje neizčrpen seznam upravičenih dejavnosti na tem področju. Komisija odobri pomoči za storitve svetovanja in podobne podporne storitve, vključno s tehničnimi študijami, študijami izvedljivosti in konceptov ter tržnimi raziskavami, v korist dejavnosti, ki so povezane s spodbujanjem visokokakovostnih kmetijskih proizvodov; mednje med drugim spadajo pomoči za

—

uvedbo sistemov za zagotavljanje kakovosti, kot so standarda ISO 9000 in 14000 ali postopki na podlagi analize nevarnosti in določitve kritičnih kontrolnih točk (HACCP), ali za preizkuse glede skladnosti z okoljem;

| — | kritje stroškov za izobraževanje in usposabljanje zaposlenih v zvezi z uporabo sistemov zagotavljanja kakovosti in postopkov HACCP. |
| --- | --- |

—

kritje stroškov za izobraževanje in usposabljanje zaposlenih v zvezi z uporabo sistemov zagotavljanja kakovosti in postopkov HACCP.

Dalje se lahko pomoči odobrijo za kritje stroškov, ki jih priznani certifikacijski organi zaračunajo za prvo certificiranje v okviru sistemov zagotavljanja kakovosti in podobnih sistemov.

| (313) | V točkah 3, 4 in 5 v razdelku 13 smernic Skupnosti 2000–2006 so določeni posebni pogoji in omejitve. Komisija meni, da se pomoč ne bi smela odobravati za preverjanja kakovosti in proizvodov, ki jih rutinsko izvajajo proizvajalci med postopkom proizvodnje, ne glede na to, ali se ta preverjanja izvajajo prostovoljno ali pa so predpisana v okviru postopka HACCP ali podobnega postopka. Pomoči se smejo odobriti le za preverjanja, ki jih izvajajo tretje osebe ali se izvajajo v imenu tretjih oseb, kot so na primer pristojni varuhi javnega reda oz. uradi, ki so jih ti pooblastili, ali pa neodvisne ustanove, ki so pristojne za preverjanje in nadzor uporabe označb porekla, oznak ekološkega poljedelstva ali znakov kakovosti. |
| --- | --- |

(313)

V točkah 3, 4 in 5 v razdelku 13 smernic Skupnosti 2000–2006 so določeni posebni pogoji in omejitve. Komisija meni, da se pomoč ne bi smela odobravati za preverjanja kakovosti in proizvodov, ki jih rutinsko izvajajo proizvajalci med postopkom proizvodnje, ne glede na to, ali se ta preverjanja izvajajo prostovoljno ali pa so predpisana v okviru postopka HACCP ali podobnega postopka. Pomoči se smejo odobriti le za preverjanja, ki jih izvajajo tretje osebe ali se izvajajo v imenu tretjih oseb, kot so na primer pristojni varuhi javnega reda oz. uradi, ki so jih ti pooblastili, ali pa neodvisne ustanove, ki so pristojne za preverjanje in nadzor uporabe označb porekla, oznak ekološkega poljedelstva ali znakov kakovosti.

| (314) | Skupni znesek pomoči, ki se lahko dodeli v okviru tega oddelka, v primeru pomoči za MSP ne sme prekoračiti 50 % upravičenih stroškov ali 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, odvisno od tega, kateri znesek je višji (točka 13.2). |
| --- | --- |

(314)

Skupni znesek pomoči, ki se lahko dodeli v okviru tega oddelka, v primeru pomoči za MSP ne sme prekoračiti 50 % upravičenih stroškov ali 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let, odvisno od tega, kateri znesek je višji (točka 13.2).

| (315) | Dežele Baden-Württemberg, Spodnja Saška in Turingija (podukrepi BW 10, BW 11, NI 1 in TH 5) so finančno podporo odobrile za izboljšanje kakovosti dobavljenega mleka s svetovanjem in izobraževanjem proizvajalcev mleka, oblikovanje in posodabljanje podatkovnih baz ter preverjanje proizvajalcev mleka v povezavi z uvedbo sistemov zagotavljanja kakovosti QM-Milch (glej točko 126). |
| --- | --- |

(315)

Dežele Baden-Württemberg, Spodnja Saška in Turingija (podukrepi BW 10, BW 11, NI 1 in TH 5) so finančno podporo odobrile za izboljšanje kakovosti dobavljenega mleka s svetovanjem in izobraževanjem proizvajalcev mleka, oblikovanje in posodabljanje podatkovnih baz ter preverjanje proizvajalcev mleka v povezavi z uvedbo sistemov zagotavljanja kakovosti QM-Milch (glej točko 126).

| (316) | Po navedbah nemških organov je intenzivnost pomoči znašala največ 100 % upravičenih stroškov (glej točko 129). |
| --- | --- |

(316)

Po navedbah nemških organov je intenzivnost pomoči znašala največ 100 % upravičenih stroškov (glej točko 129).

| (317) | V sklepu o začetku postopka je Komisija izrazila dvom o združljivosti navedenih podukrepov z notranjim trgom v spornem obdobju (80). |
| --- | --- |

(317)

V sklepu o začetku postopka je Komisija izrazila dvom o združljivosti navedenih podukrepov z notranjim trgom v spornem obdobju (80).

80

BW 10 in BW 11

BW 10 in BW 11

| (318) | Oba ukrepa sta združenji Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) oz. Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11) izvedli v korist kmetijskih obratov za pridelavo mleka, ki so se vključili v sistem zagotavljanja kakovosti QM-Milch (glej točki 131 in 132). |
| --- | --- |

(318)

Oba ukrepa sta združenji Milchprüfring Baden-Württemberg (BW 10) oz. Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg (BW 11) izvedli v korist kmetijskih obratov za pridelavo mleka, ki so se vključili v sistem zagotavljanja kakovosti QM-Milch (glej točki 131 in 132).

| (319) | Financirani so bili izvedba pregledov pri obratih za pridelavo mleka in stroški prvega certificiranja s strani priznanega certifikacijskega organa (BW 10) oz. naloge svetovanja v povezavi z uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti (BW 11) (glej točki 133 in 134). Subvencionirani stroški torej ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(319)

Financirani so bili izvedba pregledov pri obratih za pridelavo mleka in stroški prvega certificiranja s strani priznanega certifikacijskega organa (BW 10) oz. naloge svetovanja v povezavi z uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti (BW 11) (glej točki 133 in 134). Subvencionirani stroški torej ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (320) | Pri tem niso bila financirana preverjanja kakovosti in proizvodov, ki jih rutinsko izvajajo proizvajalci med postopkom proizvodnje in ki so tudi v skladu s točko 13.3 izključena iz financiranja. |
| --- | --- |

(320)

Pri tem niso bila financirana preverjanja kakovosti in proizvodov, ki jih rutinsko izvajajo proizvajalci med postopkom proizvodnje in ki so tudi v skladu s točko 13.3 izključena iz financiranja.

| (321) | Po navedbah nemških organov so povprečni stroški na upravičenca znašali 106 EUR (glej točko 135) in so bili torej daleč pod najvišjim zneskom, dovoljenim v skladu s točko 13.2, v višini 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let. |
| --- | --- |

(321)

Po navedbah nemških organov so povprečni stroški na upravičenca znašali 106 EUR (glej točko 135) in so bili torej daleč pod najvišjim zneskom, dovoljenim v skladu s točko 13.2, v višini 100 000 EUR na upravičenca v obdobju treh let.

| (322) | Pogoji iz oddelka 13 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za podukrepa BW 10 in BW 11 izpolnjeni. |
| --- | --- |

(322)

Pogoji iz oddelka 13 smernic Skupnosti 2000–2006 so torej za podukrepa BW 10 in BW 11 izpolnjeni.

NI 1

NI 1

| (323) | Spodnja Saška je združenju LVMN odobrila finančno podporo za uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti za proizvajalce mleka (QM-Milch). Iz tega izhaja, da se uporabi oddelek 13 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(323)

Spodnja Saška je združenju LVMN odobrila finančno podporo za uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti za proizvajalce mleka (QM-Milch). Iz tega izhaja, da se uporabi oddelek 13 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (324) | Financirani so bili pripravljalni ukrepi za uvedbo sistema QM-Milch (storitve svetovanja) ter stroški za koordinacijo sistema QM-Milch in vzpostavitev podatkovne baze (glej točko 137). Subvencionirani stroški torej ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(324)

Financirani so bili pripravljalni ukrepi za uvedbo sistema QM-Milch (storitve svetovanja) ter stroški za koordinacijo sistema QM-Milch in vzpostavitev podatkovne baze (glej točko 137). Subvencionirani stroški torej ustrezajo upravičenim stroškom iz točke 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (325) | Zneski financiranja so znašali 12,78 EUR na subvencionirani primer za storitve svetovanja in 35 EUR na posameznega kmeta v obdobju treh let za preglede kmetij (glej točko 138), tako da so bili daleč pod zgornjo mejo, določeno v točki 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(325)

Zneski financiranja so znašali 12,78 EUR na subvencionirani primer za storitve svetovanja in 35 EUR na posameznega kmeta v obdobju treh let za preglede kmetij (glej točko 138), tako da so bili daleč pod zgornjo mejo, določeno v točki 13.2 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (326) | Nemčija je potrdila, da so kontrole v okviru pregledov kmetij izvajale tretje osebe oziroma so bile izvedene v imenu tretjih oseb, pri čemer je združenje Landeskontrollverband Niedersachsen nastopalo kot neodvisna kontrolna institucija ((139)). To ustreza določbam točke 13.3. |
| --- | --- |

(326)

Nemčija je potrdila, da so kontrole v okviru pregledov kmetij izvajale tretje osebe oziroma so bile izvedene v imenu tretjih oseb, pri čemer je združenje Landeskontrollverband Niedersachsen nastopalo kot neodvisna kontrolna institucija ((139)). To ustreza določbam točke 13.3.

| (327) | Predmetni ukrep torej izpolnjuje pogoje iz oddelka 13 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(327)

Predmetni ukrep torej izpolnjuje pogoje iz oddelka 13 smernic Skupnosti 2000–2006.

TH 5

TH 5

| (328) | Turingija je združenju Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV) odobrila finančno podporo za uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti pri proizvajalcih mleka (glej točko 140). Iz tega izhaja, da se uporabi oddelek 13 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(328)

Turingija je združenju Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht (TVLEV) odobrila finančno podporo za uvedbo sistema zagotavljanja kakovosti pri proizvajalcih mleka (glej točko 140). Iz tega izhaja, da se uporabi oddelek 13 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (329) | Po navedbah nemških organov je bil ukrep uveden v letu 2004 (glej točko 140). |
| --- | --- |

(329)

Po navedbah nemških organov je bil ukrep uveden v letu 2004 (glej točko 140).

| (330) | Po navedbah Nemčije so bili v obdobju 2004–2006 proizvajalci subvencionirani zgolj v zvezi s prvim certificiranjem. Povprečna državna pomoč, odobrena na posameznega proizvajalca, je pri tem znašala približno 83 EUR (glej točko 141). |
| --- | --- |

(330)

Po navedbah Nemčije so bili v obdobju 2004–2006 proizvajalci subvencionirani zgolj v zvezi s prvim certificiranjem. Povprečna državna pomoč, odobrena na posameznega proizvajalca, je pri tem znašala približno 83 EUR (glej točko 141).

| (331) | Subvencionirani stroški ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 13.2, zneski pomoči pa so daleč pod zgornjo mejo, določeno v tej točki. |
| --- | --- |

(331)

Subvencionirani stroški ustrezajo upravičenim stroškom v skladu s točko 13.2, zneski pomoči pa so daleč pod zgornjo mejo, določeno v tej točki.

| (332) | Ukrep TH 5 torej izpolnjuje pogoje iz oddelka 13 smernic Skupnosti 2000–2006. |
| --- | --- |

(332)

Ukrep TH 5 torej izpolnjuje pogoje iz oddelka 13 smernic Skupnosti 2000–2006.

| (333) | Komisija ugotavlja, da so pomoči BW 10, BW 11, NI 1 in TH 5 izpolnjevale ustrezne pogoje smernic Skupnosti 2000–2006 in so bile zato v obdobju 2001–2006 združljive z notranjim trgom. |
| --- | --- |

(333)

Komisija ugotavlja, da so pomoči BW 10, BW 11, NI 1 in TH 5 izpolnjevale ustrezne pogoje smernic Skupnosti 2000–2006 in so bile zato v obdobju 2001–2006 združljive z notranjim trgom.

6.4   Vračilo

Vračilo

| (334) | V skladu s členom 17(1) Uredbe (EU) 2015/1589 imajo pooblastila Komisije zahtevati vračilo pomoči desetletni zastaralni rok. V skladu s členom 17(2) te uredbe vsak ukrep glede nezakonite pomoči, ki ga sprejme Komisija, prekine zastaralni rok. |
| --- | --- |

(334)

V skladu s členom 17(1) Uredbe (EU) 2015/1589 imajo pooblastila Komisije zahtevati vračilo pomoči desetletni zastaralni rok. V skladu s členom 17(2) te uredbe vsak ukrep glede nezakonite pomoči, ki ga sprejme Komisija, prekine zastaralni rok.

| (335) | Ko je Nemčija predložila letno poročilo o državnih pomočeh v kmetijskem sektorju za leto 2010, jo je Komisija z dopisom z dne 28. novembra 2011 zaprosila za dodatne podatke o shemi. S tem ukrepom Komisije je bil zastaralni rok prekinjen. Zato se ta sklep glede na desetletni zastaralni rok iz točke 334 nanaša na obdobje od 28. novembra 2001 naprej. |
| --- | --- |

(335)

Ko je Nemčija predložila letno poročilo o državnih pomočeh v kmetijskem sektorju za leto 2010, jo je Komisija z dopisom z dne 28. novembra 2011 zaprosila za dodatne podatke o shemi. S tem ukrepom Komisije je bil zastaralni rok prekinjen. Zato se ta sklep glede na desetletni zastaralni rok iz točke 334 nanaša na obdobje od 28. novembra 2001 naprej.

| (336) | Komisija ugotavlja, da pomoč, ki je bila v okviru ukrepa NI 6 dodeljena subjektu Nordmilch eG v obdobju 2002–2003 (glej točko 289), ni združljiva z notranjim trgom. Za to državno pomoč je treba zahtevati vračilo. |
| --- | --- |

(336)

Komisija ugotavlja, da pomoč, ki je bila v okviru ukrepa NI 6 dodeljena subjektu Nordmilch eG v obdobju 2002–2003 (glej točko 289), ni združljiva z notranjim trgom. Za to državno pomoč je treba zahtevati vračilo.

| (337) | Dalje Komisija ugotavlja, da pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene podjetjem, ki jih ni mogoče uvrstiti med MSP, in zlasti podjetjema MUH Arla eG in Hochwald Foods GmbH (glej točko 307), ter tiste pomoči, ki so bile odobrene v zvezi s ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi (glej točko 308), niso združljive z notranjim trgom. Za te državne pomoči je treba zahtevati vračilo. |
| --- | --- |

(337)

Dalje Komisija ugotavlja, da pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene podjetjem, ki jih ni mogoče uvrstiti med MSP, in zlasti podjetjema MUH Arla eG in Hochwald Foods GmbH (glej točko 307), ter tiste pomoči, ki so bile odobrene v zvezi s ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi (glej točko 308), niso združljive z notranjim trgom. Za te državne pomoči je treba zahtevati vračilo.

| (338) | Na osnovi odložilnega učinka postopka preiskave v glavni stvari v skladu s členom 108(3) PDEU Komisija preverja ukrep RP 2 od 1. januarja 2007 do 17. julija 2013, dneva, ko je Komisija Nemčiji sporočila svoj sklep, da bo začela postopek v skladu s členom 108(2) PDEU. |
| --- | --- |

(338)

Na osnovi odložilnega učinka postopka preiskave v glavni stvari v skladu s členom 108(3) PDEU Komisija preverja ukrep RP 2 od 1. januarja 2007 do 17. julija 2013, dneva, ko je Komisija Nemčiji sporočila svoj sklep, da bo začela postopek v skladu s členom 108(2) PDEU.

7.   SKLEPNA UGOTOVITEV

SKLEPNA UGOTOVITEV

| (339) | Komisija ugotavlja, da je Nemčija pri dodelitvi predmetnih pomoči kršila člen 108(3) PDEU. Te pomoči so, z izjemo primerov pomoči, navedenih v naslednji uvodni izjavi, združljive z notranjim trgom (v zvezi s tem glej točke 289, 309 in 333). |
| --- | --- |

(339)

Komisija ugotavlja, da je Nemčija pri dodelitvi predmetnih pomoči kršila člen 108(3) PDEU. Te pomoči so, z izjemo primerov pomoči, navedenih v naslednji uvodni izjavi, združljive z notranjim trgom (v zvezi s tem glej točke 289, 309 in 333).

| (340) | Komisija ugotavlja, da pomoč, ki je bila v okviru ukrepa NI 6 dodeljena subjektu Nordmilch eG, ter pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene podjetjema MUH Arla eG in Hochwald Foods GmbH, oziroma tiste pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene v povezavi s ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi, niso združljive z notranjim trgom (glej točki 290 in 310). Za te državne pomoči je treba zahtevati vračilo. |
| --- | --- |

(340)

Komisija ugotavlja, da pomoč, ki je bila v okviru ukrepa NI 6 dodeljena subjektu Nordmilch eG, ter pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene podjetjema MUH Arla eG in Hochwald Foods GmbH, oziroma tiste pomoči, ki so bile v okviru ukrepa RP 2 dodeljene v povezavi s ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi, niso združljive z notranjim trgom (glej točki 290 in 310). Za te državne pomoči je treba zahtevati vračilo.

SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

Člen 1

Pomoči, ki jih je Nemčija dodelila med 28. novembrom 2001 in 31. decembrom 2006 (ukrepi BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10, BW 10, BW 11, NI 1 in TH 5) oz. med 1. januarjem 2007 in 17. julijem 2013 (ukrep RP 2) ob kršitvi člena 108(3) PDEU, so, z izjemo primerov pomoči, navedenih v členu 2, združljive z notranjim trgom.

Člen 2

Pomoči, ki jih je Nemčija v letih 2002 in 2003 v okviru ukrepa NI 6 ob kršitvi člena 108(3) PDEU dodelila subjektu Nordmilch eG, so nezdružljive z notranjim trgom.

Pomoči, ki jih je Nemčija med 1. januarjem 2007 in 17. julijem 2013 v okviru ukrepa RP 2 ob kršitvi člena 108(3) PDEU dodelila podjetjem, ki jih ni mogoče uvrstiti med MSP, zlasti podjetjema MUH Arla eG in Hochwald Foods GmbH, so nezdružljive z notranjim trgom.

Pomoči, ki jih je Nemčija med 1. januarjem 2007 in 17. julijem 2013 v okviru ukrepa RP 2 ob kršitvi člena 108(3) PDEU dodelila v povezavi s ponovno udeležbo na določenem sejmu ali razstavi, so nezdružljive z notranjim trgom.

Člen 3

Posamezne pomoči, odobrene na podlagi sheme iz člena 2, niso pomoč, če so ob odobritvi izpolnjevale pogoje iz uredbe, ki je bila sprejeta v skladu s členom 2 Uredbe Sveta (ES) 2015/1588 (81) in je veljala ob odobritvi pomoči.

Člen 4

Posamezne pomoči, ki so bile dodeljene na podlagi sheme iz člena 2 in so ob dodelitvi izpolnjevale pogoje iz uredbe, sprejete v skladu s členom 1 Uredbe (EU) 2015/1588, ali iz kakšne druge odobrene sheme pomoči, so združljive z notranjim trgom do največjih intenzivnosti pomoči, ki se uporabljajo za to vrsto pomoči.

Člen 5

(1)   Nemčija od upravičencev izterja pomoči, nezdružljive z notranjim trgom, ki so bile dodeljene na podlagi shem pomoči iz člena 2.

(2)   Znesek, ki ga je treba vrniti, vključuje obresti od dne, na katerega so bile pomoči upravičencem na razpolago, do njihovega dejanskega vračila.

(3)   Obresti se v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 794/2004 in v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 271/2008 (82) o spremembi Uredbe (ES) št. 794/2004 izračunajo z obrestno obrestnim računom.

(4)   Nemčija z dnem sprejetja tega sklepa ustavi vsa neizvedena izplačila na podlagi shem pomoči iz člena 2.

Člen 6

(1)   Pomoči, dodeljene na podlagi shem iz člena 2, se takoj in dejansko izterjajo.

(2)   Nemčija zagotovi, da se ta sklep izvede v štirih mesecih od razglasitve tega sklepa.

Člen 7

(1)   Nemčija v dveh mesecih od razglasitve tega sklepa Komisiji predloži naslednje informacije:

| a) | seznam upravičencev, ki so prejeli pomoč v skladu s shemami pomoči iz člena 2, in skupni znesek pomoči, ki ga je vsak od njih prejel v skladu s temi shemami; |
| --- | --- |

a)

seznam upravičencev, ki so prejeli pomoč v skladu s shemami pomoči iz člena 2, in skupni znesek pomoči, ki ga je vsak od njih prejel v skladu s temi shemami;

| b) | skupni znesek (glavnica in obresti), ki ga je treba izterjati od vsakega upravičenca; |
| --- | --- |

b)

skupni znesek (glavnica in obresti), ki ga je treba izterjati od vsakega upravičenca;

| c) | podroben opis že sprejetih in načrtovanih ukrepov za izpolnitev tega sklepa; |
| --- | --- |

c)

podroben opis že sprejetih in načrtovanih ukrepov za izpolnitev tega sklepa;

| d) | dokumente, ki dokazujejo, da je bilo od upravičencev zahtevano vračilo pomoči. |
| --- | --- |

d)

dokumente, ki dokazujejo, da je bilo od upravičencev zahtevano vračilo pomoči.

(2)   Nemčija Komisijo obvešča o napredku svojih ukrepov, sprejetih za izvajanje tega sklepa, dokler niso pomoči, dodeljene na podlagi shem iz člena 2, v celoti vrnjene. Nemčija na zahtevo Komisije takoj predloži podatke o ukrepih, ki so bili sprejeti oz. so nameravani za izpolnitev tega sklepa. Prav tako predloži podrobne informacije o zneskih pomoči in obrestih, ki so jih upravičenci že vrnili.

Člen 8

Ta sklep je naslovljen na Zvezno republiko Nemčijo.

Nemčija je pozvana, da kopijo tega sklepa takoj pošlje upravičencem.

V Bruslju, 29. maja 2017

Za Komisijo

Phil HOGAN

Član Komisije

---

(1)  Člena 87 in 88 Pogodbe ES sta s 1. decembrom 2009 člena 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU). Člena 87 in 88 Pogodbe ES ter člena 107 in 108 PDEU sta vsebinsko enaka. V tem sklepu je treba sklicevanje na člena 107 in 108 PDEU razumeti kot sklicevanje na člena 87 in 88 Pogodbe ES, kadar je to primerno.

1

(2)  Uredba Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 83, 27.3.1999, str. 1).

2

(3)  Uredba Sveta (EU) 2015/1589 z dne 13. julija 2015 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 248, 24.9.2015, str. 9). Z učinkom od 14. novembra 2015 ta uredba razveljavlja Uredbo (ES) št. 659/1999 in jo nadomešča. V skladu s členom 35 Uredbe (EU) 2015/1589 se sklici na razveljavljeno uredbo štejejo za sklice na Uredbo (EU) 2015/1589 in jih je treba brati v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II k tej uredbi.

3

(4)  Glej opombo 3.

4

(5)  Nazadnje s členom 397 Uredbe z dne 31. avgusta 2015 (BGBl. I, str. 1474).

5

(6)  Str. 34–36.

6

(7)  Uredba Komisije (ES) št. 1857/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri državni pomoči za majhna in srednje velika podjetja, ki se ukvarjajo s proizvodnjo kmetijskih proizvodov, in o spremembi Uredbe (ES) št. 70/2001 (UL L 358, 16.12.2006, str. 3).

7

(8)  Smernice Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju 2007–2013 (UL C 319, 27.12.2006, str. 1).

8

(9)  Str. 37–39.

9

(10)  Str. 38.

10

(11)  Str. 43.

11

(12)  Str. 47.

12

(13)  
  UL C 28, 1.2.2000, str. 2.

13

(14)  Str. 39–40.

14

(15)  Str. 40–41.

15

(16)  Sporočilo z dne 27. februarja 2015, str. 47.

16

(17)  Sporočilo v septembru 2013, str. 41–42.

17

(18)  Str. 43–47.

18

(19)  Str. 43–47.

19

(20)  Str. 55.

20

(21)  Str. 56.

21

(22)  Nemški organi so v zvezi s tem zagotovili, da v letu 2001 (v obdobju, upoštevanem za postopek preiskave v glavni stvari) niso bile prevzete nobene pravno zavezujoče obveznosti do prejemnikov pomoči.

22

(23)  Str. 43.

23

(24)  Str. 58–59.

24

(25)  Str. 70–74.

25

(26)  Str. 76.

26

(27)  Sporočilo v februarju 2013.

27

(28)  Pravna podlaga za oglaševalske ukrepe v deželi Porenje – Pfalška je določena v odločbi o državni pomoči N 381/2009 „ukrepi kmetijske promocije v deželi Porenje – Pfalška“.

28

(29)  Str. 43.

29

(30)  Sporočilo z dne 27. februarja 2015, str. 48.

30

(31)  Str. 80.

31

(32)  Str. 82.

32

(33)  Str. 83.

33

(34)  Str. 84.

34

(35)  Str. 85.

35

(36)  
  UL C 319, 27.12.2006, str. 1.

36

(37)  Uredba Komisije (ES) št. 70/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe Evropske skupnosti pri pomoči za majhna in srednje velika podjetja (UL L 10, 13.1.2001, str. 33).

37

(38)  Uredba Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) (UL L 214, 9.8.2008, str. 3) je bila s 1. julijem 2014 razveljavljena z Uredbo Komisije (EU) št. 651/2014 z dne 17. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive z notranjim trgom pri uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 187, 26.6.2014, str. 1).

38

(39)  Točka 244 sklepa o začetku postopka.

39

(40)  Str. 77.

40

(41)  Ta uredba je bila s 1. julijem 2014 razveljavljena z Uredbo (EU) št. 702/2014 z dne 25. junija 2014 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju ter na podeželju za združljive z notranjim trgom z uporabo členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 193, 1.7.2014, str. 1).

41

(42)  QM-Milch je enoten zvezni medpodjetniški standard za pridelavo mleka, ki velja med proizvajalci mleka in mlekarnami in je bil priznan kot podlaga certificiranja za kontrolne organe.

42

(43)  Točka 66 v sklepu o začetku postopka.

43

(44)  Točka 253 v sklepu o začetku postopka.

44

(45)  Str. 11.

45

(46)  Mnenje z dne 20. septembra 2013, str. 12.

46

(47)  Mnenje z dne 20. septembra 2013, str. 12.

47

(48)  Mnenje z dne 20. septembra 2013, str. 50.

48

(49)  Str. 50.

49

(50)  Mnenje z dne 20. septembra 2013, str. 83–84.

50

(51)  Oddelek 3.3.

51

(52)  Komisija je prejela mnenje združenja Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e. V., ki se nanaša na vse ukrepe, financirane iz sredstev dajatve na mleko, na splošno in ne le na tu obravnavane podukrepe. Deželno združenje je trdilo, da ne gre za državno pomoč. Izčrpen opis mnenj je mogoče najti v Sklepu Komisije (EU) 2015/2432 z dne 18. septembra 2015 o državni pomoči za preskuse kakovosti mleka v okviru Zakona o mleku in maščobah, ki jo je dodelila Nemčija – SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)) (UL L 334, 22.12.2015, str. 23).

52

(53)  Sodba Sodišča z dne 20. novembra 2003, Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie / GEMO, C-126/01, EU:C:2003:622, točka 23.

53

(54)  Sodba Sodišča z dne 20. novembra 2003 v zadevi Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie / GEMO, C-126/01, EU:C:2003:622, ZOdl. 2003, I-13769, točka 24.

54

(55)  Npr. za Spodnjo Saško: Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft (Uredba o pobiranju dajatve v sektorju mleka) z dne 26. novembra 2004 (Nds.GVBl., št. 36/2004, str. 519), kakor je bila spremenjena s členom 6 Uredbe z dne 22. decembra 2005 (Nds. GVBl., št. 31/2005, str. 475).

55

(56)  Sodba Sodišča z dne 30. maja 2013, Doux Élevage SNC in Coopérative agricole UKL-ARREE / Ministère de l'Agriculture, C-677/11, EU:C:2013:348, točke 32, 35 in 38.

56

(57)  Sodba Sodišča z dne 17. septembra 1980 v zadevi Philip Morris Holland BV proti Komisiji, 730/79, EU:C:1980:209, točki 11 in 12.

57

(58)  Glej zlasti sodbo Sodišča z dne 13. julija 1988 v zadevi Francoska republika proti Komisiji, ECLI:EU:C:1988:391, točka 19.

58

(59)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 927/2012 z dne 9. oktobra 2012 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 304, 31.10.2012, str. 1).

59

(60)

60

Vir: Eurostat.

Vir:

(61)  Uredba Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (EU) 2015/1589 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (UL L 140, 30.4.2004, str. 1).

61

(62)  Sodba Splošnega sodišča z dne 30. aprila 2002 v združenih zadevah T-195/01 in T-207/01, Gibraltar/Komisija, EU:T:2002:111, točka 111.

62

(63)  Glej uvodno izjavo 17

63

(64)  Bavarska: Verordnung über eine Umlage für Milch (Uredba o dajatvi na mleko) z dne 30. junija 1983 (GVBL, str. 547); Baden-Württemberg: Verordnung über die Erhebung von milchwirtschaftlichen Umlagen (Uredba o uvedbi dajatev v sektorju mleka) z dne 18. maja 2004 (UL str. 350, 355); Severno Porenje – Vestfalija: Verordnung über Umlagen zur Förderung der Milchwirtschaft (Uredba o dajatvah za spodbujanje sektorja mleka) z dne 30. novembra 1965 (GV. NW. 1965, str. 349); Porenje – Pfalška: Landesverordnung zur Durchführung des Milch- und Fettgesetzes (Deželna uredba o izvajanju Zakona o mleku in maščobah) z dne 16. avgusta 1960 (GVBl., str. 218, BS 7842-2); Brandenburg – Verordnung zur Übertragung der Ermächtigungen zum Erlass von Rechtsverordnungen nach dem Milch- und Fettgesetz (Uredba o prenosu pooblastil za sprejetje pravnih predpisov v skladu z Zakonom o mleku in maščobah, ÜErmVO) z dne 5. decembra 1992 (GVBl.II/92, [št. 72], str. 764); Hessen – Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft (Uredba o pobiranju dajatve za spodbujanje sektorja mleka) z dne 1. decembra 1981 (GVBl. I 1981, str. 427); Posarje: Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft (Uredba o pobiranju dajatve v sektorju mleka) z dne 9. decembra 1982 (Uradni list 1982, str. 1007); Turingija:Thüringer Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft (Uredba zvezne dežele Turingije o pobiranju dajatve za spodbujanje sektorja mleka) z dne 29. decembra 1999 v različici z dne 27. novembra 2001 (GVBl. 2000, 20). V Spodnji Saški je bila dajatev na mleko uvedena z Odredbo o pobiranju dajatve v sektorju mleka in maščob z dne 6. julija 1951 v različici Odredbe z dne 25. marca 1952 (Nds. GVBl. Sb. I, str. 689). Pobiranje dajatve je v obdobju, upoštevnem z vidika državne pomoči, temeljilo na Uredbi o pobiranju dajatve v sektorju mleka z dne 22. maja 1973 (Nds. GVBl. str. 179), uporaba sredstev iz dajatve pa je bila določena z Deželnimi smernicami za dodelitvi pomoči za spodbujanje sektorja mleka v Spodnji Saški v skladu s členom 22(2) MFG z dne 8. novembra 1985 (Nds. MBl. 43/1985).

64

(65)  
  UL C 119, 22.5.2002, str. 22.

65

(66)  Nemška jezikovna različica smernic Skupnosti 2000–2006 vsebuje izčrpen seznam upravičenih stroškov. Angleška jezikovna različica, v kateri so bile smernice Skupnosti prvotno napisane, pa te upravičene stroške navaja primeroma in ne izčrpno. To velja tudi za francosko jezikovno različico.

66

(67)  Sklep o začetku postopka, točki 235 in 236. Pri tem se je Komisija v točki 236 sklepa o začetku postopka oprla na nemško jezikovno različico smernic Skupnosti 2000–2006 in zastopala mnenje, da se lahko pod točko 14.1 odobri le pomoč za razširjanje novih metod (v zvezi s tem glej opombo72).

67

(68)  Glej opombo 24 v tem sklepu.

68

(69)  Podatki: 2009; vir: http://www.nordmilch.de/unternehmen/geschichte/. Aprila 2011 sta se družbi Nordmilch GmbH in Humana Milchindustrie GmbH združili v družbo DMK Deutsches Milchkontor GmbH.

69

(70)  
  UL L 107, 30.4.1996, str. 4.

70

(71)  Nemčija je v sporočilu z dne 27. februarja 2015 navedla, da že poteka preverjanje zahteve o vračilu te pomoči (glej točko 68).

71

(72)  To v zvezi z ukrepom RP 5 potrjuje tudi združenje MILAG v svojem mnenju z dne 10. februarja (glej točko 153).

72

(73)  Glej opombo79.

73

(74)  Zdaj člen 107(3)(c) PDEU.

74

(75)  Uredba (ES) št. 800/2008 je bila z dnem 1. julija 2014 razveljavljena z Uredbo (EU) št. 651/2014.

75

(76)  Sklep o začetku postopka, točka 244.

76

(77)

77

Vir: http://www.arlafoods.de/ubersicht/presse/2012/pressrelease/eu-genehmigt-fusion-der-milch-union-hocheifel-und-arla-836614/

Vir:

(78)

78

Vir: https://www.hochwald.de/de/unternehmen/zahlen-fakten.html

Vir:

(79)  Pri tem se točka 9 smernic 2007–2013 sklicuje na Prilogo I k Uredbi (ES) št. 70/2001, ki jo je dne 29. avgusta 2008 nadomestila Priloga I k Uredbi (ES) št. 800/2008.

79

(80)  Sklep o začetku postopka, točka 253.

80

(81)  Uredba Sveta (EU) 2015/1588 z dne 13. julija 2015 o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije za določene vrste horizontalne državne pomoči (UL L 248, 24.9.2015, str. 1).

81

(82)  Uredba Komisije (ES) št. 271/2008 z dne 30. januarja 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 794/2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (UL L 82, 25.3.2008, str. 1).

82

---

PRIPOROČILA

| 19.12.2017 | SL | Uradni list Evropske unije | L 339/83 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2017

SL

Uradni list Evropske unije

L 339/83

---

PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2017/2338

z dne 16. novembra 2017

o skupnem „Priročniku o vračanju“, ki ga uporabljajo pristojni organi držav članic pri izvajanju nalog v zvezi z vračanjem

EVROPSKA KOMISIJA JE –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) določa skupne standarde in postopke v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav. |
| --- | --- |

(1)

Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) določa skupne standarde in postopke v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav.

| (2) | Zagotoviti je treba, da se ti skupni standardi in postopki izvajajo enotno v vseh državah članicah, zato je bil s Priporočilom Komisije C(2015) 6250 z dne 1. oktobra 2015 (2) uveden „Priročnik o vračanju“, ki vsebuje skupne smernice, dobre prakse in priporočila ter ki ga uporabljajo pristojni organi držav članic pri izvajanju nalog v zvezi z vračanjem. Zaradi novosti na področju vračanja nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba Priročnik o vračanju posodobiti. |
| --- | --- |

(2)

Zagotoviti je treba, da se ti skupni standardi in postopki izvajajo enotno v vseh državah članicah, zato je bil s Priporočilom Komisije C(2015) 6250 z dne 1. oktobra 2015 (2) uveden „Priročnik o vračanju“, ki vsebuje skupne smernice, dobre prakse in priporočila ter ki ga uporabljajo pristojni organi držav članic pri izvajanju nalog v zvezi z vračanjem. Zaradi novosti na področju vračanja nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav je treba Priročnik o vračanju posodobiti.

| (3) | Priporočilo Komisije C(2017) 1600 z dne 7. marca 2017 (3) zagotavlja smernice o načinu uporabe določb Direktive 2008/115/ES za povečanje učinkovitosti postopkov vračanja ter poziva države članice, naj sprejmejo potrebne ukrepe za odpravo pravnih in praktičnih ovir za vračanje. Priročnik o vračanju bi moral zato upoštevati navedeno priporočilo. |
| --- | --- |

(3)

Priporočilo Komisije C(2017) 1600 z dne 7. marca 2017 (3) zagotavlja smernice o načinu uporabe določb Direktive 2008/115/ES za povečanje učinkovitosti postopkov vračanja ter poziva države članice, naj sprejmejo potrebne ukrepe za odpravo pravnih in praktičnih ovir za vračanje. Priročnik o vračanju bi moral zato upoštevati navedeno priporočilo.

| (4) | Priročnik o vračanju bi moral odražati novejšo sodno prakso Sodišča Evropske unije v zvezi z Direktivo 2008/115/ES. |
| --- | --- |

(4)

Priročnik o vračanju bi moral odražati novejšo sodno prakso Sodišča Evropske unije v zvezi z Direktivo 2008/115/ES.

| (5) | Priročnik o vračanju bi moral biti naslovljen na vse države članice, ki jih zavezuje Direktiva 2008/115/ES. |
| --- | --- |

(5)

Priročnik o vračanju bi moral biti naslovljen na vse države članice, ki jih zavezuje Direktiva 2008/115/ES.

| (6) | Za okrepitev enotnega izvajanja skupnih standardov Unije glede vračanja bi bilo treba Priročnik o vračanju uporabljati kot glavno orodje pri opravljanju nalog v zvezi z vračanjem in za namene usposabljanja – |
| --- | --- |

(6)

Za okrepitev enotnega izvajanja skupnih standardov Unije glede vračanja bi bilo treba Priročnik o vračanju uporabljati kot glavno orodje pri opravljanju nalog v zvezi z vračanjem in za namene usposabljanja –

SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

| 1. | Priročnik o vračanju iz Priloge bi moral nadomestiti Priročnik o vračanju iz Priloge k Priporočilu Komisije C(2015) 6250. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Države članice bi morale Priročnik o vračanju posredovati svojim nacionalnim organom, pristojnim za izvajanje nalog v zvezi z vračanjem, in navedenim organom naročiti, naj ga uporabljajo kot glavno orodje pri opravljanju teh nalog. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Priročnik o vračanju bi bilo treba uporabljati za usposabljanje osebja, ki je vključeno v naloge v zvezi z vračanjem, in strokovnjakov, ki sodelujejo pri ocenjevalnem in spremljevalnem mehanizmu, vzpostavljenem z Uredbo Sveta (EU) št. 1053/2013 (4) za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda v državah članicah. |
| --- | --- |

3.

V Bruslju, 16. novembra 2017

Za Komisijo

Dimitris AVRAMOPULOS

Član Komisije

---

(1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, 24.12.2008, str. 98).

1

(2)  Priporočilo Komisije C(2015) 6250 z dne 1. oktobra 2015 o skupnem „Priročniku o vračanju“, ki ga uporabljajo pristojni organi držav članic pri izvajanju nalog v zvezi z vračanjem.

2

(3)  Priporočilo Komisije C(2017) 1600 z dne 7. marca 2017 o povečanju učinkovitosti vrnitev pri izvajanju Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta.

3

(4)  Uredba Sveta (EU) št. 1053/2013 z dne 7. oktobra 2013 o vzpostavitvi ocenjevalnega in spremljevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda in razveljavitvi Sklepa Izvršnega odbora z dne 16. septembra 1998 o ustanovitvi stalnega odbora o ocenjevanju in izvajanju Schengenskega sporazuma (UL L 295, 6.11.2013, str. 27).

4

---

PRILOGA

PRIROČNIK O VRAČANJU

| 1. | OPREDELITEV POJMOV | 87 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1 | Državljan tretje države | 87 |
| --- | --- | --- |

1.1

| 1.2 | Nezakonito prebivanje | 88 |
| --- | --- | --- |

1.2

| 1.3 | Vrnitev | 90 |
| --- | --- | --- |

1.3

| 1.4 | Odločba o vrnitvi | 90 |
| --- | --- | --- |

1.4

| 1.5 | Ukrep za prostovoljno vrnitev ali odstranitev | 91 |
| --- | --- | --- |

1.5

| 1.6 | Nevarnost pobega | 91 |
| --- | --- | --- |

1.6

| 1.7 | Prostovoljni odhod | 93 |
| --- | --- | --- |

1.7

| 1.8 | Ranljive osebe | 94 |
| --- | --- | --- |

1.8

| 2. | PODROČJE UPORABE | 94 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1 | Primeri v zvezi s prestopom meje – člen 2(2)(a) | 95 |
| --- | --- | --- |

2.1

| 2.2 | Posebni varovalni ukrepi za „primere v zvezi s prestopom meje“ | 96 |
| --- | --- | --- |

2.2

| 2.3 | Primeri kazenskih sankcij in izročitve | 97 |
| --- | --- | --- |

2.3

| 3. | UGODNEJŠE DOLOČBE | 98 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | SANKCIJE ZA KRŠITVE PRAVIL O MIGRACIJAH | 98 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | PRIJETJE IN OBVEZNOST IZDAJE ODLOČBE O VRNITVI | 100 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1 | Prijetje med izstopno kontrolo | 102 |
| --- | --- | --- |

5.1

| 5.2 | Imetniki odločbe o vrnitvi, ki jo je izdala druga država članica | 102 |
| --- | --- | --- |

5.2

| 5.3 | Povezava z dublinskimi pravili | 103 |
| --- | --- | --- |

5.3

| 5.4 | Nezakonito prebivajoči državljan tretje države, ki ima pravico do prebivanja v drugi državi članici | 104 |
| --- | --- | --- |

5.4

| 5.5 | Nezakonito prebivajoči državljan tretje države, ki je zajet v obstoječe dvostranske sporazume med državami članicami | 106 |
| --- | --- | --- |

5.5

| 5.6 | Nezakonito prebivajoči državljan tretje države, ki koristi humanitarno (ali drugo) dovoljenje/pooblastilo | 107 |
| --- | --- | --- |

5.6

| 5.7 | Nezakonito prebivajoči državljan tretje države, ki je vključen v še nedokončan postopek podaljšanja dovoljenja/pooblastila | 107 |
| --- | --- | --- |

5.7

| 5.8 | Posebna pravila v direktivah o zakonitih migracijah glede ponovnega sprejema med državami članicami v primerih mobilnosti znotraj Unije | 108 |
| --- | --- | --- |

5.8

| 6. | PROSTOVOLJNI ODHOD | 108 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1 | Podaljšano obdobje za prostovoljni odhod | 109 |
| --- | --- | --- |

6.1

| 6.2 | Obveznosti pred prostovoljnim odhodom | 110 |
| --- | --- | --- |

6.2

| 6.3 | Nasprotni dokazi | 110 |
| --- | --- | --- |

6.3

| 6.4 | Skladnost v praksi – tranzit po kopnem | 111 |
| --- | --- | --- |

6.4

| 6.5 | Skladnost v praksi – tranzit po zračni poti | 112 |
| --- | --- | --- |

6.5

| 6.6 | Evidentiranje prostovoljnega odhoda | 113 |
| --- | --- | --- |

6.6

| 7. | ODSTRANITEV | 113 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1 | Odstranitev po zračni poti | 115 |
| --- | --- | --- |

7.1

| 7.2 | Tranzit po zračni poti | 118 |
| --- | --- | --- |

7.2

| 7.3 | Skupne odstranitve po zračni poti | 118 |
| --- | --- | --- |

7.3

| 7.4 | Operacije vračanja, ki jih usklajuje Evropska agencija za mejno in obalno stražo | 119 |
| --- | --- | --- |

7.4

| 8. | SPREMLJANJE PRISILNEGA VRAČANJA | 119 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | ODLOG ODSTRANITVE | 120 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | VRAČANJE MLADOLETNIKOV BREZ SPREMSTVA | 121 |
| --- | --- | --- |

10.

| 10.1 | Pomoč ustreznih organov | 122 |
| --- | --- | --- |

10.1

| 10.2 | Vrnitev članu družine, izbranemu skrbniku ali ustreznim sprejemnim centrom | 123 |
| --- | --- | --- |

10.2

| 11. | PREPOVEDI VSTOPA | 123 |
| --- | --- | --- |

11.

| 11.1 | Vseevropski učinek | 124 |
| --- | --- | --- |

11.1

| 11.2 | Uporaba sistema SIS II | 125 |
| --- | --- | --- |

11.2

| 11.3 | Postopkovna vprašanja | 125 |
| --- | --- | --- |

11.3

| 11.4 | Razlogi za izdajo prepovedi vstopa | 125 |
| --- | --- | --- |

11.4

| 11.5 | Trajanje prepovedi vstopa | 126 |
| --- | --- | --- |

11.5

| 11.6 | Preklic, skrajšanje in začasen odlog prepovedi vstopa | 127 |
| --- | --- | --- |

11.6

| 11.7 | Sankcije za neizpolnjevanje prepovedi vstopa | 128 |
| --- | --- | --- |

11.7

| 11.8 | Posvetovanje med državami članicami | 128 |
| --- | --- | --- |

11.8

| 11.9 | „Pretekle“ prepovedi vstopa | 129 |
| --- | --- | --- |

11.9

| 12. | POSTOPKOVNI VAROVALNI UKREPI | 130 |
| --- | --- | --- |

12.

| 12.1 | Pravica do dobrega upravljanja in pravica osebe, da se izjasni | 130 |
| --- | --- | --- |

12.1

| 12.2 | Odločbe, povezane z vrnitvijo | 131 |
| --- | --- | --- |

12.2

| 12.3 | Oblika odločb in prevod | 133 |
| --- | --- | --- |

12.3

| 12.4 | Pravna sredstva | 134 |
| --- | --- | --- |

12.4

| 12.5 | Prevajalska pomoč in brezplačna pravna pomoč | 135 |
| --- | --- | --- |

12.5

| 13. | VAROVALNI UKREPI PRED VRNITVIJO | 137 |
| --- | --- | --- |

13.

| 13.1 | Pisno potrdilo | 138 |
| --- | --- | --- |

13.1

| 13.2 | Dolgotrajno nezakonito prebivanje | 138 |
| --- | --- | --- |

13.2

| 14. | PRIDRŽANJE | 139 |
| --- | --- | --- |

14.

| 14.1 | Okoliščine, ki upravičujejo pridržanje | 139 |
| --- | --- | --- |

14.1

| 14.2 | Oblika in začetni pregled zakonitosti pridržanja | 142 |
| --- | --- | --- |

14.2

| 14.3 | Redni pregledi pridržanja | 142 |
| --- | --- | --- |

14.3

| 14.4 | Konec pridržanja | 143 |
| --- | --- | --- |

14.4

| 14.4.1 | Odstranitve ni več upravičeno pričakovati | 144 |
| --- | --- | --- |

14.4.1

| 14.4.2 | Iztek najdaljšega mogočega obdobja pridržanja | 144 |
| --- | --- | --- |

14.4.2

| 14.5 | Ponovno pridržanje oseb v postopku vračanja | 146 |
| --- | --- | --- |

14.5

| 14.6 | Uporaba milejših prisilnih ukrepov po koncu pridržanja | 146 |
| --- | --- | --- |

14.6

| 15. | POGOJI PRIDRŽANJA | 146 |
| --- | --- | --- |

15.

| 15.1 | Prvi policijski pripor | 146 |
| --- | --- | --- |

15.1

| 15.2 | Uporaba posebnih centrov kot splošno pravilo | 147 |
| --- | --- | --- |

15.2

| 15.3 | Ločitev od navadnih zapornikov | 148 |
| --- | --- | --- |

15.3

| 15.4 | Materialni pogoji pridržanja | 148 |
| --- | --- | --- |

15.4

| 16. | PRIDRŽANJE MLADOLETNIKOV IN DRUŽIN | 153 |
| --- | --- | --- |

16.

| 17. | NUJNE RAZMERE | 155 |
| --- | --- | --- |

17.

| 18. | PRENOS, RAZLAGA IN PREHODNE UREDITVE | 156 |
| --- | --- | --- |

18.

| 19. | VIRI IN REFERENČNI DOKUMENTI | 157 |
| --- | --- | --- |

19.

| 20. | OKRAJŠAVE | 159 |
| --- | --- | --- |

20.

PREDGOVOR

Priročnik o vračanju zagotavlja smernice nacionalnim organom, ki so pristojni za izvajanje nalog v zvezi z vračanjem, vključno s policijo, mejno stražo, organi za migracije, osebjem centrov za pridržanje in organi za spremljanje.

Zajema standarde in postopke v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, temelji pa na pravnih instrumentih Unije, ki urejajo to področje, zlasti na Direktivi 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljnjem besedilu: direktiva o vračanju). Postopki vračanja so v praksi pogosto povezani z drugimi vrstami postopkov (azilni postopki, postopki mejnega nadzora, postopki v zvezi s pravico do vstopa, bivanja ali prebivanja), ki jih urejata ustrezna zakonodaja Unije in nacionalna zakonodaja. V takih primerih bi morale države članice zagotoviti tesno sodelovanje med različnimi organi, ki so vključeni v te postopke.

Prva različica priročnika je bila sprejeta oktobra 2015 (2). Sedanja različica, ki je bila revidirana leta 2017, temelji na Priporočilu Komisije z dne 7. marca 2017
   (3) in vsebuje dodatne smernice za nacionalne organe o tem, kako je treba uporabljati pravila direktive o vračanju, da se izboljša učinkovitost sistemov vračanja ob polnem spoštovanju temeljnih pravic.

Poleg ustreznih standardov in postopkov je za učinkovit sistem vračanja potrebna usklajena in celovita organizacija pristojnosti na nacionalni ravni. To pomeni, da mora biti mogoče mobilizirati vse akterje, ki so vključeni v postopke v zvezi z vračanjem (na primer organi kazenskega pregona in organi za priseljevanje, pa tudi sodstvo, organi za zaščito otrok, zdravstvene in socialne službe, osebje centrov za pridržanje), in v skladu z njihovo vlogo in pristojnostmi usklajevati njihove dejavnosti, da se v posameznih zadevah na področju vračanja zagotovijo hitri in ustrezni večdisciplinarni odzivi. Nacionalni sistemi vračanja se morajo zanesti na podporo zadostnega števila izobraženega in usposobljenega osebja, ki se lahko hitro mobilizira – po potrebi 24 ur na dan in 7 dni v tednu – zlasti v primeru vse večjega bremena pri izvajanju vrnitev, in ki ga je mogoče poslati, če je to potrebno, na zunanje meje Unije, da bi se v odziv na migracijski pritisk sprejeli takojšnji ukrepi. V ta namen bi bilo treba zagotoviti stalno izmenjavo operativnih informacij z Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo ter drugimi državami članicami, pri čemer se je mogoče opreti na tehnično in operativno podporo, ki jo lahko nudi Agencija.

Da bi se sistemi vračanja lahko odzvali na izzive, bi morale države članice čim bolje izkoristiti prožnost, ki jo omogoča direktiva o vračanju, ter redno pregledovati in prilagajati svoje strukture in zmogljivosti za vračanje, da bi se še naprej učinkovito odzivale na dejanske potrebe.

Ta priročnik ne uvaja nobenih pravno zavezujočih obveznosti za države članice ter ne vzpostavlja novih pravic in dolžnosti. V veliki meri temelji na delu, ki so ga v letih 2009–2017 izvedle države članice in Komisija v okviru „kontaktnega odbora za direktivo o vračanju 2008/115/ES“, ter na novo sistematično razporeja in povzema razprave, ki so potekale v okviru tega foruma, vendar ne izkazujejo nujno soglasja med državami članicami glede razlage pravnih aktov.

Razlagalni del priročnika je dopolnjen s smernicami o novih vprašanjih (npr. nove sodbe Sodišča Evropske unije, mednarodni standardi). Samo pravni akti, na katerih temelji ta priročnik ali se nanje sklicuje, so pravno zavezujoči in se je nanje mogoče sklicevati pred nacionalnimi sodišči. Samo Sodišče Evropske unije lahko pravno zavezujoče razlaga pravo Unije.

1.   OPREDELITEV POJMOV

1.1   Državljan tretje države

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 3(1); Zakonik o schengenskih mejah (4) – člen 2(5)

Katera koli oseba, ki ni državljan Unije v smislu člena 17(1) Pogodbe in ne uživa pravice do prostega gibanja v skladu s pravom Unije, kakor je opredeljena v členu 2(5) Zakonika o schengenskih mejah.

Naslednje kategorije oseb se ne štejejo za „državljane tretjih držav“:

| — | osebe, ki so državljani Unije v smislu člena 20(1) PDEU (prej člen 17(1) Pogodbe), tj. osebe z državljanstvom ene od držav članic EU (5); |
| --- | --- |

—

osebe, ki so državljani Unije v smislu člena 20(1) PDEU (prej člen 17(1) Pogodbe), tj. osebe z državljanstvom ene od držav članic EU (5);

| — | osebe z državljanstvom EGP/CH; |
| --- | --- |

—

osebe z državljanstvom EGP/CH;

| — | družinski člani državljanov Unije, ki uresničujejo svojo pravico do prostega gibanja v skladu s členom 21 PDEU ali Direktivo 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6); |
| --- | --- |

—

družinski člani državljanov Unije, ki uresničujejo svojo pravico do prostega gibanja v skladu s členom 21 PDEU ali Direktivo 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6);

| — | družinski člani državljanov EGP/CH, ki imajo pravico do prostega gibanja, ki je enakovredna pravici državljanov Unije. |
| --- | --- |

—

družinski člani državljanov EGP/CH, ki imajo pravico do prostega gibanja, ki je enakovredna pravici državljanov Unije.

Vse druge osebe, vključno z osebami brez državljanstva (7), se štejejo za „državljane tretjih držav“.

Dodatno pojasnilo:

| — | Družinski člani državljanov EU/EGP/CH, ki imajo zato pravico do vstopa in prebivanja z državljanom Unije v državi članici gostiteljici ne glede na njihovo državljanstvo, so:






  (a) | zakonec in, če je bilo partnerstvo sklenjeno na podlagi zakonodaje države članice in če ga zakonodaja države članice gostiteljice priznava kot enakovredno zakonski zvezi, partner, s katerim je državljan EU/EGP/CH sklenil registrirano partnersko skupnost; |
| --- | --- | --- |

—

Družinski člani državljanov EU/EGP/CH, ki imajo zato pravico do vstopa in prebivanja z državljanom Unije v državi članici gostiteljici ne glede na njihovo državljanstvo, so:

(a)

zakonec in, če je bilo partnerstvo sklenjeno na podlagi zakonodaje države članice in če ga zakonodaja države članice gostiteljice priznava kot enakovredno zakonski zvezi, partner, s katerim je državljan EU/EGP/CH sklenil registrirano partnersko skupnost;

| (b) | potomci v ravni črti, ki so mlajši od 21 let ali so vzdrževane osebe, vključno s potomci zakonca ali registriranega partnerja; |
| --- | --- |

(b)

potomci v ravni črti, ki so mlajši od 21 let ali so vzdrževane osebe, vključno s potomci zakonca ali registriranega partnerja;

| (c) | vzdrževani predniki v ravni črti, vključno s predniki zakonca ali registriranega partnerja. |
| --- | --- |

(c)

vzdrževani predniki v ravni črti, vključno s predniki zakonca ali registriranega partnerja.

Poleg kategorij iz točk (a) do (c) lahko v določenih okoliščinah tudi drugi družinski člani uživajo pravico do prostega gibanja v skladu s pravom Unije, zlasti kadar jim je bila podeljena pravica do vstopa in prebivanja v skladu z nacionalno zakonodajo, s katero se izvaja člen 3(2) Direktive 2004/38/ES.

| — | Državljani tretjih držav, katerih zahtevek za ugotovitev, da so družinski člani državljana Unije, ki ima pravico Unije do prostega gibanja v skladu s členom 21 PDEU ali Direktivo 2004/38/ES, je država članica zavrnila, se lahko štejejo za državljane tretjih držav. Take osebe torej lahko spadajo na področje uporabe direktive o vračanju in morali se bodo uporabiti minimalni standardi, postopki in pravice, predvideni v tej direktivi. Kar pa zadeva morebitno pritožbo zoper odločbo, s katero je bilo zavrnjeno, da se za to osebo uporablja Direktiva 2004/38/ES, Komisija meni, da se bo oseba lahko še naprej – v skladu z ugodnejšimi določbami iz člena 4 direktive o vračanju – zanašala na postopkovne varovalne ukrepe iz poglavja VI Direktive 2004/38/ES (na primer kar zadeva obveščanje o odločbi in njeno utemeljevanje, obdobje za prostovoljno zapustitev ozemlja, postopke sodnega varstva). |
| --- | --- |

—

Državljani tretjih držav, katerih zahtevek za ugotovitev, da so družinski člani državljana Unije, ki ima pravico Unije do prostega gibanja v skladu s členom 21 PDEU ali Direktivo 2004/38/ES, je država članica zavrnila, se lahko štejejo za državljane tretjih držav. Take osebe torej lahko spadajo na področje uporabe direktive o vračanju in morali se bodo uporabiti minimalni standardi, postopki in pravice, predvideni v tej direktivi. Kar pa zadeva morebitno pritožbo zoper odločbo, s katero je bilo zavrnjeno, da se za to osebo uporablja Direktiva 2004/38/ES, Komisija meni, da se bo oseba lahko še naprej – v skladu z ugodnejšimi določbami iz člena 4 direktive o vračanju – zanašala na postopkovne varovalne ukrepe iz poglavja VI Direktive 2004/38/ES (na primer kar zadeva obveščanje o odločbi in njeno utemeljevanje, obdobje za prostovoljno zapustitev ozemlja, postopke sodnega varstva).

1.2   Nezakonito prebivanje

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 3(2); Zakonik o schengenskih mejah – člen 6

Prisotnost državljana tretje države na ozemlju države članice, ki ne izpolnjuje ali ne izpolnjuje več pogojev za vstop iz člena 5 Zakonika o schengenskih mejah ali drugih pogojev za vstop, bivanje ali stalno prebivališče v tej državi članici.

Ta zelo široka opredelitev zajema vse državljane tretjih držav, ki nimajo zakonite pravice do prebivanja v državi članici. Vsak državljan tretje države, ki je fizično prisoten na ozemlju države članice EU, tam prebiva zakonito ali nezakonito. Tretje možnosti ni.

Pravne domneve v skladu z nacionalno zakonodajo, ki obravnavajo osebe, ki fizično prebivajo v posebej določenih delih ozemlja države članice (na primer tranzitna območja ali določena obmejna območja), kot da ne „prebivajo na ozemlju“, se v tem smislu ne upoštevajo, saj bi to onemogočalo usklajeno uporabo pravnega reda EU na področju vračanja. Države članice pa se lahko odločijo, da za to kategorijo oseb ne bodo uporabile določenih določb pravnega reda na področju vračanja (glej oddelek 2 v nadaljevanju).

Po kodifikaciji Zakonika o schengenskih mejah iz leta 2016 se sklicevanje na člen 5 Zakonika o schengenskih mejah v členu 3(2) direktive o vračanju šteje kot sklicevanje na sedanji člen 6 Zakonika o schengenskih mejah.

Naslednje kategorije državljanov tretjih držav se na primer štejejo za osebe, ki nezakonito prebivajo v zadevni državi članici:

| — | imetniki dovoljenja za prebivanje ali vizuma, ki mu je potekla veljavnost; |
| --- | --- |

—

imetniki dovoljenja za prebivanje ali vizuma, ki mu je potekla veljavnost;

| — | imetniki odvzetega dovoljenja ali vizuma; |
| --- | --- |

—

imetniki odvzetega dovoljenja ali vizuma;

| — | zavrnjeni prosilci za azil; |
| --- | --- |

—

zavrnjeni prosilci za azil;

| — | prosilci za azil, ki so prejeli odločbo o prenehanju njihove pravice do bivanja kot prosilci za azil; |
| --- | --- |

—

prosilci za azil, ki so prejeli odločbo o prenehanju njihove pravice do bivanja kot prosilci za azil;

| — | osebe, ki jim je bil zavrnjen vstop na meji; |
| --- | --- |

—

osebe, ki jim je bil zavrnjen vstop na meji;

| — | osebe, ki so bile prestrežene pri nezakonitem prestopu meje; |
| --- | --- |

—

osebe, ki so bile prestrežene pri nezakonitem prestopu meje;

| — | migranti brez urejenega statusa, prijeti na ozemlju države članice; |
| --- | --- |

—

migranti brez urejenega statusa, prijeti na ozemlju države članice;

| — | osebe, ki so bile prestrežene pri tranzitu čez ozemlje države članice, da bi prišle v drugo državo članico brez zakonite pravice; |
| --- | --- |

—

osebe, ki so bile prestrežene pri tranzitu čez ozemlje države članice, da bi prišle v drugo državo članico brez zakonite pravice;

| — | osebe, ki nimajo pravice do prebivanja v državi članici prijetja (čeprav imajo pravico do prebivanja v drugi državi članici); |
| --- | --- |

—

osebe, ki nimajo pravice do prebivanja v državi članici prijetja (čeprav imajo pravico do prebivanja v drugi državi članici);

| — | osebe, prisotne na ozemlju države članice med obdobjem za prostovoljni odhod; |
| --- | --- |

—

osebe, prisotne na ozemlju države članice med obdobjem za prostovoljni odhod;

| — | osebe, za katere se je vrnitev odložila. |
| --- | --- |

—

osebe, za katere se je vrnitev odložila.

Naslednje kategorije oseb se ne štejejo za osebe, ki nezakonito prebivajo, saj uživajo zakonito pravico do prebivanja (ki je lahko samo začasna) v zadevni državi članici:

| — | prosilci za azil, ki prebivajo v državi članici, v kateri uživajo pravico do prebivanja med nedokončanim azilnim postopkom; |
| --- | --- |

—

prosilci za azil, ki prebivajo v državi članici, v kateri uživajo pravico do prebivanja med nedokončanim azilnim postopkom;

| — | osebe brez državljanstva, ki prebivajo v državi članici, v kateri v skladu z nacionalno zakonodajo uživajo pravico do prebivanja med postopkom za ugotavljanje apatridnosti; |
| --- | --- |

—

osebe brez državljanstva, ki prebivajo v državi članici, v kateri v skladu z nacionalno zakonodajo uživajo pravico do prebivanja med postopkom za ugotavljanje apatridnosti;

| — | osebe, ki prebivajo v državi članici, v kateri jim je uradno dovoljeno zadrževanje (če nacionalna zakonodaja obravnava tak status kot „zakonito prebivanje“); |
| --- | --- |

—

osebe, ki prebivajo v državi članici, v kateri jim je uradno dovoljeno zadrževanje (če nacionalna zakonodaja obravnava tak status kot „zakonito prebivanje“);

| — | imetniki dovoljenja, ki je bilo pridobljeno na nepošten način, dokler to ni preklicano ali odvzeto in se še naprej šteje za veljavno dovoljenje. |
| --- | --- |

—

imetniki dovoljenja, ki je bilo pridobljeno na nepošten način, dokler to ni preklicano ali odvzeto in se še naprej šteje za veljavno dovoljenje.

Dodatno pojasnilo:

| — | Osebe, ki čakajo na rešitev prošnje za dovoljenje za prebivanje, lahko prebivajo zakonito ali nezakonito glede na to, ali imajo veljaven vizum ali uživajo drugo pravico do prebivanja ali ne. |
| --- | --- |

—

Osebe, ki čakajo na rešitev prošnje za dovoljenje za prebivanje, lahko prebivajo zakonito ali nezakonito glede na to, ali imajo veljaven vizum ali uživajo drugo pravico do prebivanja ali ne.

| — | Položaj nezakonitega prebivanja ne zahteva minimalnega trajanja prebivanja ali namena državljana tretje države nezakonito prebivati na ozemlju države članice – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15 (8), točka 48. |
| --- | --- |

—

Položaj nezakonitega prebivanja ne zahteva minimalnega trajanja prebivanja ali namena državljana tretje države nezakonito prebivati na ozemlju države članice – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15 (8), točka 48.

| — | Prosilci za podaljšanje dovoljenja, ki je že poteklo, prebivajo nezakonito, razen če ni drugače določeno z nacionalno zakonodajo države članice (glej tudi oddelek 5.7). |
| --- | --- |

—

Prosilci za podaljšanje dovoljenja, ki je že poteklo, prebivajo nezakonito, razen če ni drugače določeno z nacionalno zakonodajo države članice (glej tudi oddelek 5.7).

| — | Državljani tretje države, za katere se je uporabil postopek vrnitve, določen v direktivi o vračanju, in ki nezakonito prebivajo na ozemlju države članice, pri čemer ni nobenega utemeljenega razloga za nevračanje (primer iz točke 48 sodbe Sodišča v zadevi Achughbabian, C-329/11 (9)), na tem ozemlju prebivajo nezakonito. Posebna navedba Sodišča v zadevi Achughbabian se nanaša samo na združljivost nacionalnih kazenskopravnih ukrepov z direktivo o vračanju. Ta sodba ne obravnava področja uporabe in same uporabe direktive o vračanju, zato še vedno velja splošno pravilo iz člena 2(1): „A ali B“, kar pomeni, da oseba prebiva nezakonito in se zanjo direktiva o vračanju uporablja, ali pa ima oseba pravico do prebivanja in se zanjo ta direktiva ne uporablja. |
| --- | --- |

—

Državljani tretje države, za katere se je uporabil postopek vrnitve, določen v direktivi o vračanju, in ki nezakonito prebivajo na ozemlju države članice, pri čemer ni nobenega utemeljenega razloga za nevračanje (primer iz točke 48 sodbe Sodišča v zadevi Achughbabian, C-329/11 (9)), na tem ozemlju prebivajo nezakonito. Posebna navedba Sodišča v zadevi Achughbabian se nanaša samo na združljivost nacionalnih kazenskopravnih ukrepov z direktivo o vračanju. Ta sodba ne obravnava področja uporabe in same uporabe direktive o vračanju, zato še vedno velja splošno pravilo iz člena 2(1): „A ali B“, kar pomeni, da oseba prebiva nezakonito in se zanjo direktiva o vračanju uporablja, ali pa ima oseba pravico do prebivanja in se zanjo ta direktiva ne uporablja.

1.3   Vrnitev

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 3(3)

Pomeni proces vračanja državljana tretje države – bodisi prostovoljno izpolnitev obveznosti vrnitve ali prisilno vrnitev – v:

| (1) | državo izvora, ali |
| --- | --- |

(1)

državo izvora, ali

| (2) | državo tranzita, v skladu s sporazumi Skupnosti ali dvostranskimi sporazumi o ponovnem sprejemu ali drugimi sporazumi, ali |
| --- | --- |

(2)

državo tranzita, v skladu s sporazumi Skupnosti ali dvostranskimi sporazumi o ponovnem sprejemu ali drugimi sporazumi, ali

| (3) | drugo tretjo državo, v katero se zadevni državljan tretje države vrne prostovoljno, pod pogojem, da ga ta država sprejme. |
| --- | --- |

(3)

drugo tretjo državo, v katero se zadevni državljan tretje države vrne prostovoljno, pod pogojem, da ga ta država sprejme.

Ta opredelitev vsebuje omejitve v zvezi s tem, kaj je za namene izvajanja direktive o vračanju mogoče sprejeti kot „vrnitev“ in česa ne. Vrnitve nezakonito prebivajočega državljana tretje države v drugo državo članico po pravu Unije ni mogoče šteti za „vrnitev“. Tak ukrep pa je lahko izjemoma mogoč v skladu z dvostranskimi sporazumi o ponovnem sprejemu ali dublinskimi pravili; zato je priporočeno, da se ne imenuje „vrnitev“, ampak „vrnitev v drugo državo članico“ ali „predaja“.

Opredelitev tudi pomeni, da morajo države članice izvesti vrnitev v tretjo državo samo v primerih, ki so izčrpno navedeni v eni od treh alinej tega člena. Zato osebe v postopku vračanja na primer brez njenega soglasja ni mogoče odstraniti v tretjo državo, ki ni država izvora ali država tranzita.

Dodatno pojasnilo:

| — | „Država izvora“ iz prve alinee se nanaša na državo državljanstva državljana tretje države; pri osebah brez državljanstva se običajno lahko šteje, da je to država prejšnjega običajnega prebivališča. |
| --- | --- |

—

„Država izvora“ iz prve alinee se nanaša na državo državljanstva državljana tretje države; pri osebah brez državljanstva se običajno lahko šteje, da je to država prejšnjega običajnega prebivališča.

| — | „Država tranzita“ iz druge alinee zajema samo tretje države, ne pa tudi držav članic EU. |
| --- | --- |

—

„Država tranzita“ iz druge alinee zajema samo tretje države, ne pa tudi držav članic EU.

| — | „Sporazumi Skupnosti ali dvostranski sporazumi o ponovnem sprejemu ali drugi sporazumi“ iz druge alinee se nanašajo samo na sporazume s tretjimi državami. Dvostranski sporazumi o ponovnem sprejemu med državami članicami se v tem okviru ne upoštevajo. Taki sporazumi med državami članicami pa lahko v določenih primerih dovoljujejo vrnitev migrantov brez urejenega statusa v druge države članice v skladu s členom 6(3) direktive o vračanju (glej oddelek 5.5 v nadaljevanju). |
| --- | --- |

—

„Sporazumi Skupnosti ali dvostranski sporazumi o ponovnem sprejemu ali drugi sporazumi“ iz druge alinee se nanašajo samo na sporazume s tretjimi državami. Dvostranski sporazumi o ponovnem sprejemu med državami članicami se v tem okviru ne upoštevajo. Taki sporazumi med državami članicami pa lahko v določenih primerih dovoljujejo vrnitev migrantov brez urejenega statusa v druge države članice v skladu s členom 6(3) direktive o vračanju (glej oddelek 5.5 v nadaljevanju).

| — | Izraz „vrne prostovoljno“ iz tretje alinee ni enakovreden prostovoljnemu odhodu. „Prostovoljno“ v tem smislu se nanaša na to, da oseba v postopku vračanja izbere namembno državo. Namembna država se lahko prostovoljno izbere tudi med pripravami na postopek odstranitve: oseba v postopku vračanja bo v nekaterih primerih morda raje izbrala odstranitev v drugo tretjo državo kot pa v državo tranzita ali izvora. |
| --- | --- |

—

Izraz „vrne prostovoljno“ iz tretje alinee ni enakovreden prostovoljnemu odhodu. „Prostovoljno“ v tem smislu se nanaša na to, da oseba v postopku vračanja izbere namembno državo. Namembna država se lahko prostovoljno izbere tudi med pripravami na postopek odstranitve: oseba v postopku vračanja bo v nekaterih primerih morda raje izbrala odstranitev v drugo tretjo državo kot pa v državo tranzita ali izvora.

| — | Opredelitev države vrnitve v primeru odstranitve: če je bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod, je odgovornost osebe v postopku vračanja zagotoviti, da izpolni obveznost vrnitve v določenem roku, države vrnitve pa načeloma ni treba opredeliti. V katero tretjo državo bo oseba odstranjena, je treba opredeliti samo, če morajo države članice uporabiti prisilne ukrepe (odstranitev) (glej oddelek 1.5). |
| --- | --- |

—

Opredelitev države vrnitve v primeru odstranitve: če je bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod, je odgovornost osebe v postopku vračanja zagotoviti, da izpolni obveznost vrnitve v določenem roku, države vrnitve pa načeloma ni treba opredeliti. V katero tretjo državo bo oseba odstranjena, je treba opredeliti samo, če morajo države članice uporabiti prisilne ukrepe (odstranitev) (glej oddelek 1.5).

1.4   Odločba o vrnitvi

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člena 3(4) in 6(6)

Upravna ali sodna odločba ali akt, ki navaja ali opredeljuje, da je prebivanje državljana tretje države nezakonito, ter nalaga ali navaja obveznost vrnitve.

Opredelitev pojma „odločbe o vrnitvi“ se osredotoča na dva bistvena elementa. Odločba o vrnitvi mora zajemati:

| (1) | navedbo glede nezakonitosti prebivanja in |
| --- | --- |

(1)

navedbo glede nezakonitosti prebivanja in

| (2) | uvedbo obveznosti vrnitve. |
| --- | --- |

(2)

uvedbo obveznosti vrnitve.

Odločba o vrnitvi lahko zajema tudi dodatne elemente, na primer prepoved vstopa, obdobje za prostovoljni odhod in opredelitev države vrnitve; kadar država vrnitve ni navedena, morajo države članice zagotoviti, da se v skladu s členom 5 direktive o vračanju spoštuje načelo nevračanja.

Države članice imajo veliko svobode pri določanju oblike, s katero se lahko sprejme odločba o vrnitvi (sodna ali upravna odločba ali akt).

Odločbe o vrnitvi se lahko izdajo v obliki samostojnega akta ali odločbe ali skupaj z drugimi odločbami, na primer ukrepom za prostovoljno vrnitev ali odstranitev ali odločbo o prenehanju zakonitega prebivanja (glej oddelek 12.1 v nadaljevanju).

Odločba o vrnitvi določa, da je prebivanje nezakonito v tisti državi članici, ki izda odločbo, obenem pa navaja obveznost zapustitve ozemlja držav članic EU in pridruženih schengenskih držav. Treba je poudariti, da so v skladu s členom 11 odločbam o vrnitvi lahko priložene prepovedi vstopa z vseevropskim učinkom (ki so zavezujoče za vse države, ki jih zavezuje direktiva o vračanju).

Dodatno pojasnilo:

| — | Prilagodljiva opredelitev pojma „odločbe o vrnitvi“ ne nasprotuje temu, da je odločba, s katero je naložena obveznost vrnitve, sprejeta v obliki kazenskopravne sodne odločbe in v okviru kazenskega postopka – glej sodbo Sodišča v zadevi Sagor, C-430/11 (10), točka 39. |
| --- | --- |

—

Prilagodljiva opredelitev pojma „odločbe o vrnitvi“ ne nasprotuje temu, da je odločba, s katero je naložena obveznost vrnitve, sprejeta v obliki kazenskopravne sodne odločbe in v okviru kazenskega postopka – glej sodbo Sodišča v zadevi Sagor, C-430/11 (10), točka 39.

1.5   Ukrep za prostovoljno vrnitev ali odstranitev

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člena 3(5) in 8(3)

Upravna ali sodna odločba ali akt, ki nalaga izvršitev obveznosti vrnitve, in sicer fizični prevoz iz države članice.

Ukrep za prostovoljno vrnitev ali odstranitev je mogoče izdati skupaj z odločbo o vrnitvi (enostopenjski postopek) ali ločeno od nje (dvostopenjski postopek). Kadar sta odločba o vrnitvi in ukrep za prostovoljno vrnitev ali odstranitev izdana skupaj v enostopenjskem postopku in če je bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod, je treba jasno navesti, da se bo odstranitev izvedla samo, če obveznost vrnitve ni bila izpolnjena v obdobju za prostovoljni odhod.

Glede na to, da morajo države članice vedno spoštovati načelo nevračanja, osebe ni mogoče odstraniti (fizični prevoz iz države članice) v neopredeljeno namembno državo, ampak samo v opredeljeno državo vrnitve. Osebo v postopku vračanja je treba vnaprej obvestiti o namembni državi v okviru postopka odstranitve, da lahko izrazi kakršne koli razloge, zakaj bi lahko odstranitev v predlagano namembno državo pomenila kršitev načela nevračanja, in koristi pravico do pritožbe. Komisija priporoča, da se država vrnitve navede v ločeni odločbi o odstranitvi (dvostopenjski postopek) ali da se v združeni odločbi o vrnitvi in odstranitvi (enostopenjski postopek) navede država, v katero bo oseba odstranjena, če ne bo izpolnila obveznosti vrnitve, ali da se državljan tretje države obvesti z drugo odločbo ali aktom.

1.6   Nevarnost pobega

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 3(7), uvodna izjava 6

V posameznem primeru obstajajo razlogi na podlagi objektivnih meril, opredeljenih z zakonom, zaradi katerih se domneva, da bi državljan tretje države, ki je v postopku vrnitve, lahko pobegnil.

To, ali „nevarnost pobega“ obstaja (ali ne), je odločilno pri določanju, ali bo obdobje za prostovoljni odhod odobreno ali ne, in odločanju, ali je potrebno pridržanje.

Države članice morajo svojo oceno o tem, ali obstaja nevarnost pobega, utemeljiti na objektivnih merilih iz nacionalne zakonodaje. To posredno potrjuje sodba Sodišča v zadevi Al Chodor in drugi, C-528/15 (11), v zvezi z opredelitvijo „nevarnosti pobega“ iz člena 2(n) (12) dublinske uredbe, katerega besedilo je v bistvu enako opredelitvi iz člena 3(7) direktive o vračanju. V tej sodbi je Sodišče razsodilo, da morajo biti taka objektivna merila jasno določena v splošnih zavezujočih določbah in da ustaljena nacionalna sodna praksa, s katero je potrjena ustaljena upravna praksa, ne zadostuje. Sodišče je tudi ugotovilo, da je, če taka merila niso navedena v splošnih pravno zavezujočih določbah, pridržanje treba razglasiti za nezakonito.

Države članice imajo sicer veliko svobode pri določanju teh meril, vendar bi morale kot pokazatelj, da bi nezakonito prebivajoči državljan tretje države lahko pobegnil, ustrezno upoštevati naslednja merila:

| — | pomanjkanje dokumentacije; |
| --- | --- |

—

pomanjkanje dokumentacije;

| — | neobstoj prebivališča, stalnega prebivališča ali zanesljivega naslova; |
| --- | --- |

—

neobstoj prebivališča, stalnega prebivališča ali zanesljivega naslova;

| — | izogibanje javljanju ustreznim organom; |
| --- | --- |

—

izogibanje javljanju ustreznim organom;

| — | izrecno izjavo o nameri neizpolnitve ukrepov v zvezi z vrnitvijo (na primer odločbe o vrnitvi, ukrepov za preprečevanje pobega); |
| --- | --- |

—

izrecno izjavo o nameri neizpolnitve ukrepov v zvezi z vrnitvijo (na primer odločbe o vrnitvi, ukrepov za preprečevanje pobega);

| — | obstoj obsodbe za kaznivo dejanje, tudi za hudo kaznivo dejanje v drugi državi članici (13); |
| --- | --- |

—

obstoj obsodbe za kaznivo dejanje, tudi za hudo kaznivo dejanje v drugi državi članici (13);

| — | tekoče kazenske preiskave in kazenski postopki; |
| --- | --- |

—

tekoče kazenske preiskave in kazenski postopki;

| — | nespoštovanje odločbe o vrnitvi, vključno z neizpolnjevanjem obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod; |
| --- | --- |

—

nespoštovanje odločbe o vrnitvi, vključno z neizpolnjevanjem obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod;

| — | predhodno vedenje (npr. pobeg); |
| --- | --- |

—

predhodno vedenje (npr. pobeg);

| — | pomanjkanje finančnih virov; |
| --- | --- |

—

pomanjkanje finančnih virov;

| — | odločba o vrnitvi, ki jo je izdala druga država članica za določeno osebo; |
| --- | --- |

—

odločba o vrnitvi, ki jo je izdala druga država članica za določeno osebo;

| — | nespoštovanje zahteve za odhod na ozemlje druge države članice, ki je izdala veljavno dovoljenje za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki daje pravico do prebivanja; |
| --- | --- |

—

nespoštovanje zahteve za odhod na ozemlje druge države članice, ki je izdala veljavno dovoljenje za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki daje pravico do prebivanja;

| — | nedovoljen vstop na ozemlje držav članic EU in pridruženih schengenskih držav. |
| --- | --- |

—

nedovoljen vstop na ozemlje držav članic EU in pridruženih schengenskih držav.

V nacionalni zakonodaji se lahko določijo druga objektivna merila za ugotavljanje nevarnosti pobega.

V skladu s splošnimi načeli prava Unije, zlasti z načelom sorazmernosti, je treba vse odločbe, izdane v skladu z direktivo o vračanju, sprejeti na podlagi posamezne ocene vsakega primera. Navedeni seznam meril bi se moral upoštevati v vseh fazah postopka vračanja kot sestavni del celovite ocene vsakega posameznega primera, ne more pa biti edina podlaga za to, da se samodejno domneva nevarnost pobega, saj je podlaga za sklepanje o obstoju take nevarnosti pogosto kombinacija več zgoraj navedenih meril. Samodejnim sklepom, na primer da nedovoljen vstop ali pomanjkanje dokumentov pomeni nevarnost pobega, se je treba izogibati. Taka posamezna ocena mora upoštevati vse pomembne dejavnike, vključno s starostjo ter zdravstvenim in socialnim stanjem zadevnih oseb, ki lahko neposredno vplivajo na nevarnost pobega državljana tretje države, na njeni podlagi pa se lahko v določenih primerih ugotovi, da nevarnosti pobega ni, čeprav so izpolnjeni nekateri pogoji iz nacionalne zakonodaje.

Poleg zgoraj navedenih meril, ki lahko kažejo na obstoj nevarnosti pobega, in brez poseganja v pravico zadevnih državljanov tretjih držav, da se izjasnijo, in pravico do učinkovitega pravnega sredstva se lahko v nacionalni zakonodaji opredelijo tudi določene objektivne okoliščine, ki predstavljajo izpodbojno domnevo, da obstaja nevarnost pobega (tj. državljan tretje države bi moral izpodbiti domnevo in dokazati, da ne glede na obstoj spodaj navedenih okoliščin taka nevarnost ne obstaja), na primer:

| — | zavrnitev sodelovanja v postopku identifikacije, uporaba lažnih ali ponarejenih osebnih dokumentov, uničenje ali kakršna koli drugačna odstranitev obstoječih dokumentov ter zavrnitev odvzema prstnih odtisov; |
| --- | --- |

—

zavrnitev sodelovanja v postopku identifikacije, uporaba lažnih ali ponarejenih osebnih dokumentov, uničenje ali kakršna koli drugačna odstranitev obstoječih dokumentov ter zavrnitev odvzema prstnih odtisov;

| — | nasilno ali goljufivo nasprotovanje operaciji vračanja; |
| --- | --- |

—

nasilno ali goljufivo nasprotovanje operaciji vračanja;

| — | nespoštovanje ukrepa za preprečevanje pobega (glej oddelek 6.2); |
| --- | --- |

—

nespoštovanje ukrepa za preprečevanje pobega (glej oddelek 6.2);

| — | nespoštovanje veljavne prepovedi vstopa; |
| --- | --- |

—

nespoštovanje veljavne prepovedi vstopa;

| — | nedovoljeno sekundarno gibanje v drugo državo članico. |
| --- | --- |

—

nedovoljeno sekundarno gibanje v drugo državo članico.

Komisija priporoča, da se take izpodbojne domneve določijo v nacionalni zakonodaji.

1.7   Prostovoljni odhod

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 3(8)

Izpolnitev obveznosti vrnitve v roku, ki je bil za to določen v odločbi o vrnitvi.

Prostovoljni odhod v okviru pravnega reda Unije na področju vračanja se nanaša na prostovoljno izpolnitev obveznosti vrnitve v tretjo državo. Izraz „prostovoljni odhod“ ne zajema primerov, v katerih se zakonito prebivajoči državljani tretjih držav sami odločijo vrniti v domačo državo. Taka „resnično“ prostovoljna vrnitev (primer 1 na spodnji sliki) ne sodi na področje uporabe direktive o vračanju, saj se uporablja za zakonito prebivajoče državljane tretjih držav. Odhod nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, ki še niso bili odkriti ali prijeti (na primer osebe, ki prekoračijo dovoljeni čas bivanja), je mogoče obravnavati, kot da je zajet v opredelitev pojma „prostovoljni odhod“. Za te osebe že velja „abstraktna“ obveznost vrnitve v skladu z direktivo o vračanju in lahko prejmejo odločbo o vrnitvi ter prepoved vstopa, ko bodo organi izvedeli za njihovo nezakonito prebivanje (najpozneje ob izstopni kontroli – glej oddelka 5.1 in 11.3).

Direktiva o vračanju zato zajema samo primera 2 in 3 spodaj:

3. ODSTRANITEV: prisilna izpolnitev obveznosti vrnitve nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav

2 + 3 = „Vrnitev“ (v smislu člena 3(3) direktive o vračanju)

2. PROSTOVOLJNI ODHOD: prostovoljna izpolnitev obveznosti vrnitve nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav

1. PROSTOVOLJNA VRNITEV: prostovoljna vrnitev zakonito prebivajočih državljanov tretjih držav

Odhoda z nacionalnega ozemlja ene države članice na ozemlje druge države članice v skladu s členom 6(2) (glej oddelek 5.4 v nadaljevanju) ni mogoče obravnavati kot prostovoljni odhod. Pri opredelitvi pojma prostovoljnega odhoda ta vedno pomeni odhod v tretjo državo. Posebna pravila o tranzitu po kopnem po ozemljih drugih držav članic v okviru prostovoljnega odhoda so opredeljena v oddelku 6.4 v nadaljevanju.

1.8   Ranljive osebe

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 3(9)

Mladoletniki, mladoletniki brez spremstva, invalidi, starejši ljudje, nosečnice, starši samohranilci z mladoletnimi otroki in osebe, ki so bile izpostavljene mučenju, posilstvu ali drugim resnim oblikam psihološkega, fizičnega ali spolnega nasilja.

V nasprotju z opredelitvijo pojma ranljivih oseb, ki se uporablja v pravnem redu na področju azila (glej na primer člen 21 Direktive 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta (14) ali člen 20(3) Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta (15) (direktiva o pogojih za priznanje statusa), je opredelitev v direktivi o vračanju navedena v obliki izčrpnega seznama.

Vendar to, da je treba posebno pozornost nameniti položaju ranljivih oseb in njihovim posebnim potrebam v okviru vračanja, ni omejeno na v členu 3(9) izrecno naštete kategorije ranljivih oseb. Komisija državam članicam priporoča, naj namenijo pozornost tudi drugim razmeram v zvezi s posebno ranljivostjo, na primer tistim, ki so omenjene v pravnem redu na področju azila: osebe, ki so žrtve trgovine z ljudmi ali pohabljanja ženskih spolnih organov, in osebe s hudo boleznijo ali motnjo v duševnem razvoju.

Potreba po tem, da se posebna pozornost nameni položaju ranljivih oseb, ne bi smela biti omejena na primere, ki so izrecno navedeni v direktivi o vračanju (med obdobjem za prostovoljni odhod, med odloženo vrnitvijo in med pridržanjem). Komisija torej priporoča, naj države članice namenijo pozornost potrebam ranljivih oseb v vseh fazah postopka vrnitve, in sicer v okviru ocene okoliščin posameznega primera.

2.   PODROČJE UPORABE

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 2 in člen 4(4)

Področje uporabe direktive o vračanju je široko in zajema vsakega državljana tretje države, ki na ozemlju države članice prebiva nezakonito. Direktiva o vračanju trenutno zavezuje naslednje države članice:

| — | vse države članice EU, razen Združenega kraljestva in Irske, |
| --- | --- |

—

vse države članice EU, razen Združenega kraljestva in Irske,

| — | Švico, Norveško, Islandijo in Lihtenštajn. |
| --- | --- |

—

Švico, Norveško, Islandijo in Lihtenštajn.

Države članice se lahko odločijo, da te direktive ne bodo uporabljale za naslednje kategorije državljanov tretjih držav:

| — | „primeri v zvezi s prestopom meje“ v skladu s členom 2(2)(a) direktive o vračanju (glej oddelek 2.1) in |
| --- | --- |

—

„primeri v zvezi s prestopom meje“ v skladu s členom 2(2)(a) direktive o vračanju (glej oddelek 2.1) in

| — | „primeri kazenskih sankcij“ v skladu s členom 2(2)(b) direktive o vračanju (glej oddelek 2.2). |
| --- | --- |

—

„primeri kazenskih sankcij“ v skladu s členom 2(2)(b) direktive o vračanju (glej oddelek 2.2).

Odločitev države članice, da bo uporabila odstopanje in da ne bo uporabila direktive za „primere v zvezi s prestopom meje“ in „primere kazenskih sankcij“, je treba jasno opredeliti v nacionalni izvedbeni zakonodaji (16) vnaprej, drugače ne more imeti pravnih učinkov. Za obveščanje o taki odločitvi ni posebnih formalnih zahtev. Je pa pomembno, da je iz nacionalne zakonodaje – eksplicitno ali implicitno – jasno razvidno, ali država članica uporablja odstopanje in v kolikšnem obsegu.

Če država članica svoje odločitve o uporabi odstopanj v skladu s členom 2(2)(a) ali (b) direktive o vračanju ni objavila vnaprej, teh določb ne more uporabiti kot utemeljitev, da direktive o vračanju pozneje ne uporabi v posameznih primerih.

Državam članicam nič ne preprečuje, da bi omejile uporabo odstopanja iz člena 2(2)(a) ali (b) direktive o vračanju na določene kategorije oseb (na primer samo zavrnitve vstopa na zračnih ali morskih mejah), če je to jasno navedeno v nacionalni izvedbeni zakonodaji.

Države članice se lahko za uporabo odstopanja odločijo pozneje, po začetnem prenosu direktive o vračanju v nacionalno zakonodajo. To pa ne sme imeti neugodnih posledic za tiste osebe, za katere so učinki direktive o vračanju že veljali (glej sodbo Sodišča v zadevi Filev in Osmani, C-297/12 (17): „
  Če [...] država članica te možnosti [...] še ni uporabila [...], se ne more sklicevati na pravico do omejitve osebnega področja uporabe te direktive na podlagi njenega člena 2(2)(b) glede oseb, za katere so učinki te direktive že veljali.
  “).

2.1   Primeri v zvezi s prestopom meje – člen 2(2)(a)

Za osebe, ki jim je bil zavrnjen vstop in so prisotne na tranzitnem ali mejnem območju države članice, v državah članicah pogosto veljajo posebna pravila: na podlagi „pravne domneve“ se te osebe včasih ne obravnavajo, kot da „prebivajo na ozemlju zadevne države članice“, in se uporabijo posebna pravila. Direktiva o vračanju ne uporablja tega pristopa in njeno področje uporabe zajema vsakega državljana tretje države, ki fizično prebiva na ozemlju države članice.

Države članice pa se lahko odločijo, da direktive ne bodo uporabile za „primere v zvezi s prestopom meje“, opredeljene kot državljane tretjih držav, ki:

| — | jim je bil zavrnjen vstop v skladu s členom 13 Zakonika o schengenskih mejah
   (18)
  ali |
| --- | --- |

—

jim je bil zavrnjen vstop v skladu s členom 13 Zakonika o schengenskih mejah
   (18)
  ali

| — | so jih pristojni organi prijeli ali prestregli pri nezakonitem prestopu kopenske, morske ali zračne zunanje meje države članice in po tem niso pridobili dovoljenja ali pravice do prebivanja v tej državi članici. |
| --- | --- |

—

so jih pristojni organi prijeli ali prestregli pri nezakonitem prestopu kopenske, morske ali zračne zunanje meje države članice in po tem niso pridobili dovoljenja ali pravice do prebivanja v tej državi članici.

Uporaba tega odstopanja je lahko na primer koristna za države članice na prvi črti, ki se soočajo z velikim migracijskim pritiskom, kadar se lahko tako zagotovijo učinkovitejši postopki. Komisija v takih primerih priporoča uporabo takega odstopanja.

Nacionalni postopki za „primere v zvezi s prestopom meje“ morajo spoštovati splošna načela mednarodnega prava in temeljne pravice zadevnih državljanov tretjih držav ter upoštevati varovalne ukrepe iz člena 4(4) direktive o vračanju (glej oddelek 2.2).

Dodatno pojasnilo:

| — | Člen 2(2)(a) pomeni neposredno časovno in prostorsko povezavo s prestopom zunanje meje. Zato zadeva tudi državljane tretjih držav, ki so jih pristojni organi prijeli ali prestregli v samem trenutku nezakonitega prestopa zunanje meje ali po tem prestopu v bližini te meje – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15, točka 72. |
| --- | --- |

—

Člen 2(2)(a) pomeni neposredno časovno in prostorsko povezavo s prestopom zunanje meje. Zato zadeva tudi državljane tretjih držav, ki so jih pristojni organi prijeli ali prestregli v samem trenutku nezakonitega prestopa zunanje meje ali po tem prestopu v bližini te meje – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15, točka 72.

| — | Opredelitev oseb, ki „so jih pristojni organi prijeli ali prestregli pri nezakonitem prestopu [...] zunanje meje“, ker še vedno obstaja NEPOSREDNA povezava z dejanjem nezakonitega prestopa meje, zajema na primer naslednje kategorije:






  — | osebe, ki so prispele nezakonito s čolnom in so prijete ob prihodu ali kmalu po tem, |
| --- | --- | --- |

—

Opredelitev oseb, ki „so jih pristojni organi prijeli ali prestregli pri nezakonitem prestopu [...] zunanje meje“, ker še vedno obstaja NEPOSREDNA povezava z dejanjem nezakonitega prestopa meje, zajema na primer naslednje kategorije:

—

osebe, ki so prispele nezakonito s čolnom in so prijete ob prihodu ali kmalu po tem,

| — | osebe, ki jih pridrži policija po tem, ko so preplezale ograjo na meji, |
| --- | --- |

—

osebe, ki jih pridrži policija po tem, ko so preplezale ograjo na meji,

| — | osebe, ki nezakonito vstopijo na ozemlje države članice in zapuščajo vlak/avtobus, ki jih je pripeljal neposredno na ozemlje države članice (brez predhodnega postanka na ozemlju države članice). |
| --- | --- |

—

osebe, ki nezakonito vstopijo na ozemlje države članice in zapuščajo vlak/avtobus, ki jih je pripeljal neposredno na ozemlje države članice (brez predhodnega postanka na ozemlju države članice).

| — | Opredelitev oseb, ki „so jih pristojni organi prijeli ali prestregli pri nezakonitem prestopu [...] zunanje meje“, ker NEPOSREDNE povezave z dejanjem nezakonitega prestopa meje ni več, ne zajema naslednjih kategorij:






  — | osebe, ki nezakonito vstopijo na ozemlje države članice in so na tem ozemlju prijete v določenem obdobju po nezakonitem vstopu, |
| --- | --- | --- |

—

Opredelitev oseb, ki „so jih pristojni organi prijeli ali prestregli pri nezakonitem prestopu [...] zunanje meje“, ker NEPOSREDNE povezave z dejanjem nezakonitega prestopa meje ni več, ne zajema naslednjih kategorij:

—

osebe, ki nezakonito vstopijo na ozemlje države članice in so na tem ozemlju prijete v določenem obdobju po nezakonitem vstopu,

| — | migranti brez urejenega statusa, ki so prijeti v obmejni regiji, razen če še vedno obstaja neposredna povezava z dejanjem nezakonitega prestopa meje, |
| --- | --- |

—

migranti brez urejenega statusa, ki so prijeti v obmejni regiji, razen če še vedno obstaja neposredna povezava z dejanjem nezakonitega prestopa meje,

| — | migrant brez urejenega statusa, ki zapušča avtobus iz tretje države, če se je avtobus že večkrat ustavil na ozemlju EU, |
| --- | --- |

—

migrant brez urejenega statusa, ki zapušča avtobus iz tretje države, če se je avtobus že večkrat ustavil na ozemlju EU,

| — | migranti brez urejenega statusa, ki so že bili izgnani in kršijo še vedno veljavno prepoved vstopa (razen če niso bili prijeti v neposredni povezavi z nezakonitim prestopom meje), |
| --- | --- |

—

migranti brez urejenega statusa, ki so že bili izgnani in kršijo še vedno veljavno prepoved vstopa (razen če niso bili prijeti v neposredni povezavi z nezakonitim prestopom meje),

| — | migranti brez urejenega statusa, ki prestopajo notranjo mejo –glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15, točka 69, člen 2(2) direktive, ki se nanaša na zunanje meje, in člen 14 Zakonika o schengenskih mejah, ki se uporablja na zunanjih mejah, |
| --- | --- |

—

migranti brez urejenega statusa, ki prestopajo notranjo mejo –glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15, točka 69, člen 2(2) direktive, ki se nanaša na zunanje meje, in člen 14 Zakonika o schengenskih mejah, ki se uporablja na zunanjih mejah,

| — | nezakonito prebivajoči državljani tretjih držav, ki zapuščajo ozemlje držav članic in pridruženih schengenskih držav – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15, točka 71. |
| --- | --- |

—

nezakonito prebivajoči državljani tretjih držav, ki zapuščajo ozemlje držav članic in pridruženih schengenskih držav – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15, točka 71.

| — | Praktični primeri oseb, ki so zajeti v določbo „in po tem niso pridobili dovoljenja ali pravice do prebivanja v tej državi članici“ in za katere se odstopanje ne uporablja:






  — | osebe, ki so nezakonito vstopile na ozemlje države članice, bile prijete na zunanji meji in nato pridobile pravico ostati na ozemlju države članice na podlagi statusa prosilca za azil. Tudi če te osebe – po dokončni zavrnitvi prošnje za azil – znova začnejo „prebivati nezakonito“, se ne smejo izključiti s področja uporabe direktive v okviru „primera v zvezi s prestopom meje“, |
| --- | --- | --- |

—

Praktični primeri oseb, ki so zajeti v določbo „in po tem niso pridobili dovoljenja ali pravice do prebivanja v tej državi članici“ in za katere se odstopanje ne uporablja:

—

osebe, ki so nezakonito vstopile na ozemlje države članice, bile prijete na zunanji meji in nato pridobile pravico ostati na ozemlju države članice na podlagi statusa prosilca za azil. Tudi če te osebe – po dokončni zavrnitvi prošnje za azil – znova začnejo „prebivati nezakonito“, se ne smejo izključiti s področja uporabe direktive v okviru „primera v zvezi s prestopom meje“,

| — | državljan tretje države, ki mu je bil zavrnjen vstop in se je zadrževal na tranzitnem območju na letališču (in se torej lahko izključi s področja uporabe direktive) ter je bil iz zdravstvenih razlogov premeščen v bolnišnico, zanj pa je bilo zagotovljeno kratkoročno nacionalno dovoljenje (in ne samo odlog odstranitve v skladu s členom 9(2)(a) za čas bivanja v bolnišnici). |
| --- | --- |

—

državljan tretje države, ki mu je bil zavrnjen vstop in se je zadrževal na tranzitnem območju na letališču (in se torej lahko izključi s področja uporabe direktive) ter je bil iz zdravstvenih razlogov premeščen v bolnišnico, zanj pa je bilo zagotovljeno kratkoročno nacionalno dovoljenje (in ne samo odlog odstranitve v skladu s členom 9(2)(a) za čas bivanja v bolnišnici).

| — | Oblika, vsebina in pravna sredstva odločb, izdanih za državljane tretjih držav, ki so izključeni s področja uporabe direktive o vračanju na podlagi člena 2(2)(a), so zajeti v nacionalno zakonodajo. |
| --- | --- |

—

Oblika, vsebina in pravna sredstva odločb, izdanih za državljane tretjih držav, ki so izključeni s področja uporabe direktive o vračanju na podlagi člena 2(2)(a), so zajeti v nacionalno zakonodajo.

| — | Zavrnitve vstopa v skladu s členom 14 Zakonika o schengenskih mejah zajemajo vse osebe, ki ne izpolnjujejo pogojev za vstop v skladu s členom 6(1) tega zakonika. |
| --- | --- |

—

Zavrnitve vstopa v skladu s členom 14 Zakonika o schengenskih mejah zajemajo vse osebe, ki ne izpolnjujejo pogojev za vstop v skladu s členom 6(1) tega zakonika.

| — | Osebe, ki jim je zavrnjen vstop v tranzitnem območju na letališču ali na mejnem prehodu na ozemlju države članice, sodijo na področje uporabe direktive o vračanju (saj so že fizično prisotne na ozemlju). Vendar lahko države članice uporabijo odstopanje iz člena 2(2)(a), ki določa, da se države članice lahko odločijo, da v teh primerih ne bodo uporabile navedene direktive. |
| --- | --- |

—

Osebe, ki jim je zavrnjen vstop v tranzitnem območju na letališču ali na mejnem prehodu na ozemlju države članice, sodijo na področje uporabe direktive o vračanju (saj so že fizično prisotne na ozemlju). Vendar lahko države članice uporabijo odstopanje iz člena 2(2)(a), ki določa, da se države članice lahko odločijo, da v teh primerih ne bodo uporabile navedene direktive.

| — | Izjeme za primere v zvezi s prestopom meje v skladu s členom 2(2)(a) se uporabljajo samo za primere prijetja na zunanjih mejah, ne pa tudi na notranjih mejah – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15. |
| --- | --- |

—

Izjeme za primere v zvezi s prestopom meje v skladu s členom 2(2)(a) se uporabljajo samo za primere prijetja na zunanjih mejah, ne pa tudi na notranjih mejah – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15.

| — | Začasna ponovna uvedba kontrole na notranji meji notranjih mej ne spremeni ponovno v zunanje meje. To torej ne vpliva na področje uporabe direktive o vračanju. |
| --- | --- |

—

Začasna ponovna uvedba kontrole na notranji meji notranjih mej ne spremeni ponovno v zunanje meje. To torej ne vpliva na področje uporabe direktive o vračanju.

| — | Primeri v zvezi s prestopom meje in podobni primeri, ki jih je mogoče izključiti s področja uporabe navedene direktive v skladu z njenim členom 2(2)(a), niso enaki primerom iz člena 12(3) iste direktive (poenostavljeni postopek v primeru nezakonitega vstopa): nezakoniti vstop (izraz iz člena 12(3)) ni enak primerom v zvezi s prestopom meje in podobnim primerom, ki so opisani v členu 2(2)(a) direktive o vračanju. Primer: državljan tretje države, ki prebiva nezakonito in je prijet na ozemlju države članice tri mesece po svojem nezakonitem vstopu, ni zajet s členom 2(2)(a) direktive o vračanju, lahko pa je zajet s členom 12(3) iste direktive. |
| --- | --- |

—

Primeri v zvezi s prestopom meje in podobni primeri, ki jih je mogoče izključiti s področja uporabe navedene direktive v skladu z njenim členom 2(2)(a), niso enaki primerom iz člena 12(3) iste direktive (poenostavljeni postopek v primeru nezakonitega vstopa): nezakoniti vstop (izraz iz člena 12(3)) ni enak primerom v zvezi s prestopom meje in podobnim primerom, ki so opisani v členu 2(2)(a) direktive o vračanju. Primer: državljan tretje države, ki prebiva nezakonito in je prijet na ozemlju države članice tri mesece po svojem nezakonitem vstopu, ni zajet s členom 2(2)(a) direktive o vračanju, lahko pa je zajet s členom 12(3) iste direktive.

2.2   Posebni varovalni ukrepi za „primere v zvezi s prestopom meje“

Če se države članice odločijo, da navedene direktive ne bodo uporabljale za primere v zvezi s prestopom meje, morajo kljub temu spoštovati načelo nevračanja in v skladu s členom 4(4) direktive o vračanju zagotoviti, da raven varstva za prizadete osebe ni manj ugodna kot ta, ki je opredeljena v členih direktive o vračanju, ki obravnavajo:

| — | omejitve glede uporabe prisilnih ukrepov, |
| --- | --- |

—

omejitve glede uporabe prisilnih ukrepov,

| — | odlog odstranitve, |
| --- | --- |

—

odlog odstranitve,

| — | nujno zdravstveno oskrbo in potrebno zdravljenje ob upoštevanju potreb ranljivih oseb ter |
| --- | --- |

—

nujno zdravstveno oskrbo in potrebno zdravljenje ob upoštevanju potreb ranljivih oseb ter

| — | pogoje pridržanja. |
| --- | --- |

—

pogoje pridržanja.

Poleg tega je treba poudariti, da se države članice z odločitvijo, da ne bodo uporabile direktive o vračanju za primere v zvezi s prestopom meje, nikakor ne odpovejo varovalnim ukrepom v skladu s pravnim redom Unije na področju azila (na primer zlasti glede dostopa do azilnega postopka). Obveznosti v skladu s pravnim redom Unije na področju azila zajemajo predvsem obveznost držav članic, da:

| — | obvestijo državljane tretjih držav, ki želijo vložiti prošnjo za mednarodno zaščito, o možnosti, da to lahko storijo, |
| --- | --- |

—

obvestijo državljane tretjih držav, ki želijo vložiti prošnjo za mednarodno zaščito, o možnosti, da to lahko storijo,

| — | zagotovijo, da so mejni straži in drugim pristojnim organom na voljo pomembne informacije ter da njihovo osebje prejme ustrezno raven usposabljanja o tem, kako prepoznati prosilce, in navodila za obveščanje prosilcev, kje in kako lahko vložijo prošnje za mednarodno zaščito, |
| --- | --- |

—

zagotovijo, da so mejni straži in drugim pristojnim organom na voljo pomembne informacije ter da njihovo osebje prejme ustrezno raven usposabljanja o tem, kako prepoznati prosilce, in navodila za obveščanje prosilcev, kje in kako lahko vložijo prošnje za mednarodno zaščito,

| — | sprejmejo dogovore glede razlage v takem obsegu, da olajšajo dostop do postopka, |
| --- | --- |

—

sprejmejo dogovore glede razlage v takem obsegu, da olajšajo dostop do postopka,

| — | omogočijo učinkovit dostop organizacijam in osebam, ki zagotavljajo nasvete in svetovanje za prosilce, prisotne na mejnih prehodih, vključno s tranzitnimi območji, na zunanjih mejah. |
| --- | --- |

—

omogočijo učinkovit dostop organizacijam in osebam, ki zagotavljajo nasvete in svetovanje za prosilce, prisotne na mejnih prehodih, vključno s tranzitnimi območji, na zunanjih mejah.

Dodatno pojasnilo:

| — | Uporaba te določbe v praksi v primeru zavrnitve vstopa na meji, pri čemer obstajata dve možnosti: oseba je fizično prisotna na ozemlju države članice po zavrnitvi vstopa na meji (na primer na tranzitnem območju na letališču) ali pa oseba ni fizično prisotna na ozemlju države članice (na primer oseba, ki ji je bil zavrnjen vstop na kopenski meji in še vedno fizično prebiva na ozemlju tretje države). V prvem primeru se uporabijo varovalni ukrepi iz člena 4(4) direktive o vračanju, v drugem primeru pa se člen 4(4) ne uporablja. |
| --- | --- |

—

Uporaba te določbe v praksi v primeru zavrnitve vstopa na meji, pri čemer obstajata dve možnosti: oseba je fizično prisotna na ozemlju države članice po zavrnitvi vstopa na meji (na primer na tranzitnem območju na letališču) ali pa oseba ni fizično prisotna na ozemlju države članice (na primer oseba, ki ji je bil zavrnjen vstop na kopenski meji in še vedno fizično prebiva na ozemlju tretje države). V prvem primeru se uporabijo varovalni ukrepi iz člena 4(4) direktive o vračanju, v drugem primeru pa se člen 4(4) ne uporablja.

| — | Spoštovanje načela nevračanja, ki ga priznava člen 4(4)(b) direktive o vračanju – in kakor je določeno v členu 19(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina) in členu 3 Evropske konvencije o človekovih pravicah (v nadaljnjem besedilu: EKČP) –, je absolutno in se ga pod nobenimi pogoji ne sme omejevati, tudi če tujci ogrožajo javni red ali so storili zelo hudo kaznivo dejanje. Takim osebam se lahko odvzame status begunca ali subsidiarne zaščite, še vedno pa se jih ne sme vrniti v državo, kjer bi jih lahko mučili ali ubili. |
| --- | --- |

—

Spoštovanje načela nevračanja, ki ga priznava člen 4(4)(b) direktive o vračanju – in kakor je določeno v členu 19(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljnjem besedilu: Listina) in členu 3 Evropske konvencije o človekovih pravicah (v nadaljnjem besedilu: EKČP) –, je absolutno in se ga pod nobenimi pogoji ne sme omejevati, tudi če tujci ogrožajo javni red ali so storili zelo hudo kaznivo dejanje. Takim osebam se lahko odvzame status begunca ali subsidiarne zaščite, še vedno pa se jih ne sme vrniti v državo, kjer bi jih lahko mučili ali ubili.

2.3   Primeri kazenskih sankcij in izročitve

Države članice se lahko odločijo, da direktive ne bodo uporabile za državljane tretjih držav, ki:

| — | se morajo v skladu z nacionalno zakonodajo vrniti zaradi kazenske sankcije, |
| --- | --- |

—

se morajo v skladu z nacionalno zakonodajo vrniti zaradi kazenske sankcije,

| — | se morajo v skladu z nacionalno zakonodajo vrniti zaradi posledice kazenske sankcije ali |
| --- | --- |

—

se morajo v skladu z nacionalno zakonodajo vrniti zaradi posledice kazenske sankcije ali

| — | so v postopku izročitve. |
| --- | --- |

—

so v postopku izročitve.

Dodatno pojasnilo:

| — | Primeri kazenskih sankcij, predvideni v tej določbi, se v nacionalnem pravnem redu držav članic običajno obravnavajo kot kaznivo dejanje.






  — | V zadevi Filev in Osmani, C-297/12, je Sodišče izrecno pojasnilo, da so kršitve določb nacionalne zakonodaje o prepovedanih drogah ali obsodbe za nedovoljen promet s prepovedanimi drogami lahko primeri, za katere se uporablja odstopanje. |
| --- | --- | --- |

—

Primeri kazenskih sankcij, predvideni v tej določbi, se v nacionalnem pravnem redu držav članic običajno obravnavajo kot kaznivo dejanje.

—

V zadevi Filev in Osmani, C-297/12, je Sodišče izrecno pojasnilo, da so kršitve določb nacionalne zakonodaje o prepovedanih drogah ali obsodbe za nedovoljen promet s prepovedanimi drogami lahko primeri, za katere se uporablja odstopanje.

| — | V zadevi Achughbabian, C-329/11, je Sodišče potrdilo, da tega odstopanja ni mogoče uporabiti za državljane tretjih držav, ki so storili zgolj kršitev nezakonitega prebivanja, ne da bi se direktivi o vračanju odvzela cilj in zavezujoči učinek. |
| --- | --- |

—

V zadevi Achughbabian, C-329/11, je Sodišče potrdilo, da tega odstopanja ni mogoče uporabiti za državljane tretjih držav, ki so storili zgolj kršitev nezakonitega prebivanja, ne da bi se direktivi o vračanju odvzela cilj in zavezujoči učinek.

| — | Manjše kršitve v zvezi z migracijami, na primer samo nezakonit vstop ali prebivanje, ne utemeljujejo uporabe tega odstopanja. |
| --- | --- |

—

Manjše kršitve v zvezi z migracijami, na primer samo nezakonit vstop ali prebivanje, ne utemeljujejo uporabe tega odstopanja.

| — | Postopki izročitve niso nujno povezani s postopki vrnitve. Evropska konvencija o izročitvi iz leta 1957 (19) omejuje opis izročitve na predajo „oseb, ki jih pristojni organi vložnika zahteve obravnavajo zaradi kršitve ali za katere ti organi zahtevajo prijetje zaradi izvršitve kazni ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti“. Vendar so mogoča prekrivanja in cilj tega odstopanja je pojasniti, da se države članice lahko odločijo, da za izvajanje vračanja v okviru postopkov izročitve ne bodo uporabile postopkovnih varovalnih ukrepov iz direktive o vračanju. |
| --- | --- |

—

Postopki izročitve niso nujno povezani s postopki vrnitve. Evropska konvencija o izročitvi iz leta 1957 (19) omejuje opis izročitve na predajo „oseb, ki jih pristojni organi vložnika zahteve obravnavajo zaradi kršitve ali za katere ti organi zahtevajo prijetje zaradi izvršitve kazni ali ukrepa, vezanega na odvzem prostosti“. Vendar so mogoča prekrivanja in cilj tega odstopanja je pojasniti, da se države članice lahko odločijo, da za izvajanje vračanja v okviru postopkov izročitve ne bodo uporabile postopkovnih varovalnih ukrepov iz direktive o vračanju.

3.   UGODNEJŠE DOLOČBE

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 4

Čeprav je cilj direktive o vračanju uskladiti postopke vrnitve v državah članicah, izrecno ne posega v ugodnejše določbe iz dvostranskih ali večstranskih mednarodnih sporazumov (člen 4(1)).

Direktiva o vračanju prav tako ne posega v „določbe, ki bi lahko bile ugodnejše za državljana tretje države, določene v pravnem redu Skupnosti v zvezi s priseljevanjem in azilom“ (člen 4(2)), in „pravico držav članic, da sprejmejo ali ohranijo določbe, ki so ugodnejše za osebe, za katere se uporabljajo, če so takšne določbe združljive s to direktivo“ (člen 4(3)).

Dodatno pojasnilo:

| — | Ker je cilj direktive o vračanju zagotoviti skupne minimalne standarde glede spoštovanja temeljnih pravic posameznikov v postopkih vrnitve, je treba „ugodnejše“ vedno razlagati kot „ugodnejše za osebo v postopku vračanja“, ne pa za državo, ki to osebo izganja/odstranjuje. |
| --- | --- |

—

Ker je cilj direktive o vračanju zagotoviti skupne minimalne standarde glede spoštovanja temeljnih pravic posameznikov v postopkih vrnitve, je treba „ugodnejše“ vedno razlagati kot „ugodnejše za osebo v postopku vračanja“, ne pa za državo, ki to osebo izganja/odstranjuje.

| — | Države članice ne morejo uporabiti strožjih določb na področjih, ki jih ureja direktiva o vračanju: glej sodbo Sodišča v zadevi El Dridi, C-61/11 (20), točka 33: „[...] Direktive 2008/115/ES [...] ta direktiva tem državam ne dovoljuje uporabe strožjih določb na področju, ki ga ureja Direktiva.“ |
| --- | --- |

—

Države članice ne morejo uporabiti strožjih določb na področjih, ki jih ureja direktiva o vračanju: glej sodbo Sodišča v zadevi El Dridi, C-61/11 (20), točka 33: „[...] Direktive 2008/115/ES [...] ta direktiva tem državam ne dovoljuje uporabe strožjih določb na področju, ki ga ureja Direktiva.“

| — | Naložitev globe namesto izdaje odločbe o vrnitvi: direktiva o vračanju ne dovoljuje vzpostavitve mehanizma, ki v primeru nezakonitega prebivanja državljanov tretjih držav na ozemlju države članice določa, da se glede na okoliščine naloži bodisi globa bodisi odstranitev, pri čemer se ukrepa medsebojno izključujeta (glej sodbo Sodišča v zadevi Zaizoune, C-38/14 (21)). |
| --- | --- |

—

Naložitev globe namesto izdaje odločbe o vrnitvi: direktiva o vračanju ne dovoljuje vzpostavitve mehanizma, ki v primeru nezakonitega prebivanja državljanov tretjih držav na ozemlju države članice določa, da se glede na okoliščine naloži bodisi globa bodisi odstranitev, pri čemer se ukrepa medsebojno izključujeta (glej sodbo Sodišča v zadevi Zaizoune, C-38/14 (21)).

| — | Uporaba delov direktive o vračanju za osebe, ki so izvzete iz njenega področja uporabe v skladu s členom 2(2)(a) in (b), je združljiva z direktivo in se lahko obravnava tako, kot da je zajeta v člen 4(3), ker bi bila taka praksa ugodnejša za zadevnega državljana tretje države. |
| --- | --- |

—

Uporaba delov direktive o vračanju za osebe, ki so izvzete iz njenega področja uporabe v skladu s členom 2(2)(a) in (b), je združljiva z direktivo in se lahko obravnava tako, kot da je zajeta v člen 4(3), ker bi bila taka praksa ugodnejša za zadevnega državljana tretje države.

4.   SANKCIJE ZA KRŠITVE PRAVIL O MIGRACIJAH

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – kot jo razlaga Sodišče v zadevah El Dridi, C-61/11, Achughbabian, C-329/11, Sagor, C-430/11, Filev in Osmani, C-297/12, Zaizoune, C-38/14, Celaj, C-290/14, Affum, C-47/15.

Države članice lahko za kršitve pravil o migracijah določijo učinkovite, sorazmerne in odvračilne sankcije, vključno z zaporno kaznijo kot kazensko sankcijo, če taki ukrepi ne posegajo v uporabo direktive o vračanju in zagotavljajo polno spoštovanje temeljnih pravic, zlasti tistih, ki so zagotovljene z Listino in se razlagajo v skladu z ustreznimi določbami EKČP. Z nacionalno zakonodajo določijo, katere vrste kršitev pravil o migracijah se sankcionirajo.

Državam članicam nič ne preprečuje, da bi v svojem nacionalnem kazenskem pravu obravnavale in upoštevale tudi kršitve pravil o migracijah, ki so storjene v drugih državah članicah.

Neupoštevanje prepovedi vstopa: države članice lahko sprejmejo kazenskopravne sankcije za nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav, ki so bili vrnjeni in ki ponovno vstopijo na ozemlje države članice v nasprotju s prepovedjo vstopa. Taka kazenska sankcija je dopustna le, če je prepoved vstopa, ki je bila izdana zoper državljana tretje države, skladna z določbami direktive. Take kazenske sankcije se naložijo ob polnem spoštovanju temeljnih pravic in Ženevske konvencije iz leta 1951 (22), zlasti člena 31(1) (23) (glej sodbo Sodišča v zadevi Celaj, C-290/14 (24)).

| — | Direktiva o vračanju ne nasprotuje temu, da se v skladu z nacionalnimi predpisi o kazenskem postopku naložijo kazenske sankcije državljanom tretjih držav, za katere se je neuspešno uporabil postopek vračanja, določen z direktivo, in ki brez upravičenega razloga za nevrnitev nezakonito prebivajo na ozemlju države članice. Kazenske sankcije, katerih cilj je take osebe v postopku vračanja odvračati od nadaljnjega nezakonitega prebivanja, se morajo naložiti ob polnem spoštovanju temeljnih pravic, zlasti tistih, ki so zagotovljene z EKČP (glej sodbo Sodišča v zadevi Achughbabian, C-329/11, točki 48 in 49), in morajo biti v skladu z načelom sorazmernosti. |
| --- | --- |

—

Direktiva o vračanju ne nasprotuje temu, da se v skladu z nacionalnimi predpisi o kazenskem postopku naložijo kazenske sankcije državljanom tretjih držav, za katere se je neuspešno uporabil postopek vračanja, določen z direktivo, in ki brez upravičenega razloga za nevrnitev nezakonito prebivajo na ozemlju države članice. Kazenske sankcije, katerih cilj je take osebe v postopku vračanja odvračati od nadaljnjega nezakonitega prebivanja, se morajo naložiti ob polnem spoštovanju temeljnih pravic, zlasti tistih, ki so zagotovljene z EKČP (glej sodbo Sodišča v zadevi Achughbabian, C-329/11, točki 48 in 49), in morajo biti v skladu z načelom sorazmernosti.

| — | Komisija državam članicam priporoča, naj v nacionalni zakonodaji predvidijo učinkovite, sorazmerne in odvračilne sankcije (na primer globe, zaseg dokumentov, zmanjšanje/zavrnitev ugodnosti/nadomestil, zavrnitev izdaje delovnega dovoljenja) v zvezi z državljani tretjih držav, ki namerno ovirajo postopek vračanja (na primer z odstranitvijo potovalnega dokumenta, uporabo lažne identitete, preprečevanjem identifikacije, ponavljajočimi se zavrnitvami vkrcanja), pod pogojem, da te sankcije ne ogrožajo doseganja cilja direktive o vračanju in zagotavljajo polno spoštovanje temeljnih pravic. |
| --- | --- |

—

Komisija državam članicam priporoča, naj v nacionalni zakonodaji predvidijo učinkovite, sorazmerne in odvračilne sankcije (na primer globe, zaseg dokumentov, zmanjšanje/zavrnitev ugodnosti/nadomestil, zavrnitev izdaje delovnega dovoljenja) v zvezi z državljani tretjih držav, ki namerno ovirajo postopek vračanja (na primer z odstranitvijo potovalnega dokumenta, uporabo lažne identitete, preprečevanjem identifikacije, ponavljajočimi se zavrnitvami vkrcanja), pod pogojem, da te sankcije ne ogrožajo doseganja cilja direktive o vračanju in zagotavljajo polno spoštovanje temeljnih pravic.

| — | Inkriminacija samega nezakonitega prebivanja: Države članice ne morejo naložiti zaporne kazni v skladu z nacionalnim kazenskim pravom zgolj zaradi nezakonitega prebivanja pred ali med izvajanjem postopkov vrnitve, saj bi to odložilo vrnitev (glej sodbo Sodišča v zadevi El Dridi, C-61/11). Vendar direktiva o vračanju državam članicam ne preprečuje, da z zaporno kaznijo kaznujejo storitev drugih kaznivih dejanj, ki niso tista, ki se navezujejo zgolj na okoliščino nezakonitega prebivanja, in sicer tudi v primerih, v katerih postopek vrnitve še ni bil končan (glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15, točka 65). |
| --- | --- |

—

Inkriminacija samega nezakonitega prebivanja: Države članice ne morejo naložiti zaporne kazni v skladu z nacionalnim kazenskim pravom zgolj zaradi nezakonitega prebivanja pred ali med izvajanjem postopkov vrnitve, saj bi to odložilo vrnitev (glej sodbo Sodišča v zadevi El Dridi, C-61/11). Vendar direktiva o vračanju državam članicam ne preprečuje, da z zaporno kaznijo kaznujejo storitev drugih kaznivih dejanj, ki niso tista, ki se navezujejo zgolj na okoliščino nezakonitega prebivanja, in sicer tudi v primerih, v katerih postopek vrnitve še ni bil končan (glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15, točka 65).

| — | Denarne kazni: naložitev (sorazmerne) denarne kazni za nezakonito prebivanje v skladu z nacionalnim kazenskim pravom sama po sebi ni nezdružljiva s cilji direktive o vračanju, saj ne preprečuje izdaje in izvršitve odločbe o vrnitvi ob popolnem spoštovanju pogojev iz direktive (glej sodbo Sodišča v zadevi Sagor, C-430/11). Nacionalna zakonodaja, ki v primeru nezakonitega prebivanja predvideva bodisi globo bodisi odstranitev, je nezdružljiva z direktivo o vračanju, saj se ukrepa medsebojno izključujeta in se tako posega v učinkovitost direktive (glej sodbo Sodišča v zadevi Zaizoune, C-38/14). |
| --- | --- |

—

Denarne kazni: naložitev (sorazmerne) denarne kazni za nezakonito prebivanje v skladu z nacionalnim kazenskim pravom sama po sebi ni nezdružljiva s cilji direktive o vračanju, saj ne preprečuje izdaje in izvršitve odločbe o vrnitvi ob popolnem spoštovanju pogojev iz direktive (glej sodbo Sodišča v zadevi Sagor, C-430/11). Nacionalna zakonodaja, ki v primeru nezakonitega prebivanja predvideva bodisi globo bodisi odstranitev, je nezdružljiva z direktivo o vračanju, saj se ukrepa medsebojno izključujeta in se tako posega v učinkovitost direktive (glej sodbo Sodišča v zadevi Zaizoune, C-38/14).

| — | V skladu s členom 5 Direktive 2009/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta (25) (direktiva o sankcijah zoper delodajalce) morajo delodajalci, ki zaposlujejo nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav brez dovoljenja, plačati denarne sankcije, ki vključujejo stroške za vrnitev v primerih, kadar se izvedejo postopki vrnitve. Države članice se lahko odločijo, da denarne sankcije odražajo vsaj povprečni strošek vrnitve. |
| --- | --- |

—

V skladu s členom 5 Direktive 2009/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta (25) (direktiva o sankcijah zoper delodajalce) morajo delodajalci, ki zaposlujejo nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav brez dovoljenja, plačati denarne sankcije, ki vključujejo stroške za vrnitev v primerih, kadar se izvedejo postopki vrnitve. Države članice se lahko odločijo, da denarne sankcije odražajo vsaj povprečni strošek vrnitve.

| — | Takojšnja izvršitev izgona v skladu z nacionalnim kazenskim pravom (v primerih, ki niso izvzeti s področja uporabe direktive o vračanju v skladu s členom 2(2)(b) – glej oddelek 2.3): to je dovoljeno samo, če je sodba, s katero je bila izrečena ta kazen, skladna z vsemi varovalnimi ukrepi direktive o vračanju (vključno z obliko odločb o vrnitvi, ukrepi pravnega varstva in vnaprejšnjo obravnavo možnosti prostovoljnega odhoda) (glej sodbo Sodišča v zadevi Sagor, C-430/11). |
| --- | --- |

—

Takojšnja izvršitev izgona v skladu z nacionalnim kazenskim pravom (v primerih, ki niso izvzeti s področja uporabe direktive o vračanju v skladu s členom 2(2)(b) – glej oddelek 2.3): to je dovoljeno samo, če je sodba, s katero je bila izrečena ta kazen, skladna z vsemi varovalnimi ukrepi direktive o vračanju (vključno z obliko odločb o vrnitvi, ukrepi pravnega varstva in vnaprejšnjo obravnavo možnosti prostovoljnega odhoda) (glej sodbo Sodišča v zadevi Sagor, C-430/11).

| — | Hišni pripor v skladu z nacionalnim kazenskim pravom: to je dovoljeno samo, če je zagotovljeno, da hišni pripor ne ovira vrnitve in da se konča takoj, ko se lahko izvede fizični prevoz zadevnega posameznika iz te države članice (glej sodbo Sodišča v zadevi Sagor, C-430/11). |
| --- | --- |

—

Hišni pripor v skladu z nacionalnim kazenskim pravom: to je dovoljeno samo, če je zagotovljeno, da hišni pripor ne ovira vrnitve in da se konča takoj, ko se lahko izvede fizični prevoz zadevnega posameznika iz te države članice (glej sodbo Sodišča v zadevi Sagor, C-430/11).

Dodatno pojasnilo:

| — | „Utemeljeni razlogi za nevračanje“ so lahko:






  — | razlogi, na katere oseba v postopku vračanja ne more vplivati (na primer zamude pri pridobivanju potrebne dokumentacije iz tretje države zaradi slabega sodelovanja organov tretje države; krizne razmere v državi vrnitve, zaradi katerih je varna vrnitev nemogoča; odobritev uradnega odloga vrnitve za določene kategorije oseb v postopku vračanja), ali |
| --- | --- | --- |

—

„Utemeljeni razlogi za nevračanje“ so lahko:

—

razlogi, na katere oseba v postopku vračanja ne more vplivati (na primer zamude pri pridobivanju potrebne dokumentacije iz tretje države zaradi slabega sodelovanja organov tretje države; krizne razmere v državi vrnitve, zaradi katerih je varna vrnitev nemogoča; odobritev uradnega odloga vrnitve za določene kategorije oseb v postopku vračanja), ali

| — | razlogi, na katere oseba v postopku vračanja lahko vpliva in ki jih zakonodaja Unije ali nacionalna zakonodaja priznava kot legitimne ali utemeljene (na primer zdravstvene težave ali družinski razlogi, zaradi katerih se odloži odstranitev; postopek pritožbe, ki teče pred sodiščem, s suspenzivnim učinkom; odločitev, da bo oseba v postopku vračanja sodelovala z organi kot priča). Zgolj subjektivna želja osebe v postopku vračanja, da bi prebivala v EU, se kot takšna nikoli ne more šteti za „utemeljeni razlog“. |
| --- | --- |

—

razlogi, na katere oseba v postopku vračanja lahko vpliva in ki jih zakonodaja Unije ali nacionalna zakonodaja priznava kot legitimne ali utemeljene (na primer zdravstvene težave ali družinski razlogi, zaradi katerih se odloži odstranitev; postopek pritožbe, ki teče pred sodiščem, s suspenzivnim učinkom; odločitev, da bo oseba v postopku vračanja sodelovala z organi kot priča). Zgolj subjektivna želja osebe v postopku vračanja, da bi prebivala v EU, se kot takšna nikoli ne more šteti za „utemeljeni razlog“.

| — | „Neutemeljeni razlogi za nevračanje“ so lahko razlogi, na katere oseba v postopku vračanja lahko vpliva, vendar jih zakonodaja Unije ali nacionalna zakonodaja ne priznava kot legitimne ali utemeljene (na primer pomanjkanje sodelovanja pri pridobivanju potovalnih dokumentov; pomanjkanje sodelovanja pri razkrivanju istovetnosti osebe; uničenje dokumentov; pobeg; oviranje prizadevanj za odstranitev). |
| --- | --- |

—

„Neutemeljeni razlogi za nevračanje“ so lahko razlogi, na katere oseba v postopku vračanja lahko vpliva, vendar jih zakonodaja Unije ali nacionalna zakonodaja ne priznava kot legitimne ali utemeljene (na primer pomanjkanje sodelovanja pri pridobivanju potovalnih dokumentov; pomanjkanje sodelovanja pri razkrivanju istovetnosti osebe; uničenje dokumentov; pobeg; oviranje prizadevanj za odstranitev).

5.   PRIJETJE IN OBVEZNOST IZDAJE ODLOČBE O VRNITVI

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 6(1)

Države članice izdajo odločbo o vrnitvi vsakemu državljanu tretje države, ki nezakonito prebiva na njihovem ozemlju.

Države članice morajo izdati odločbo o vrnitvi vsakemu državljanu tretje države, ki na njihovem ozemlju prebiva nezakonito, razen če zakonodaja Unije predvideva izrecno odstopanje (glej seznam izjem, opisan v nadaljevanju). Države članice v praksi ne smejo dopuščati prisotnosti nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav na svojem ozemlju, ne da bi začele postopek vrnitve ali odobrile pravico do prebivanja. Cilj te obveznosti držav članic, da začnejo postopek vrnitve ali odobrijo pravico do prebivanja, je odpraviti pomanjkljivosti, da se prepreči izkoriščanje nezakonito prebivajočih oseb in izboljša pravna varnost za vse udeležene strani.

Države članice morajo izdati odločbo o vrnitvi ne glede na to, ali zadevni državljan tretje države poseduje veljavni osebni dokument ali potovalni dokument, in ne glede na to, ali je ponovni sprejem v tretjo državo mogoč.

Veljavnost odločb o vrnitvi ne bi smela biti časovno omejena. Pristojni nacionalni organi bi morali imeti možnost za izvršitev odločb o vrnitvi, ne da bi bilo treba po določenem obdobju (na primer po enem letu) ponovno začeti postopek, pod pogojem, da se individualni položaj zadevnega državljana tretje države ni bistveno spremenil z dejanskega ali pravnega vidika (na primer sprememba pravnega statusa, tveganje zavrnitve vstopa in vrnitve) ter brez poseganja v pravico osebe, da se izjasni, in pravico do učinkovitega pravnega sredstva.

Splošno pravilo je, da je kraj prijetja ustrezno merilo za določanje države članice, ki je odgovorna za izvedbo postopka vrnitve. Primer: Če je migrant brez urejenega statusa vstopil v EU prek države članice A (neopažen), nato potoval čez državi članici B in C (neopažen) ter bil končno prijet v državi članici D, je za izvedbo postopka vrnitve odgovorna država članica D. Začasna ponovna uvedba kontrole na notranji meji med schengenskimi državami ne posega v to načelo. Izjeme od tega splošnega pravila so opredeljene v oddelkih 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 in 5.8 v nadaljevanju.

Dodatno pojasnilo:

| — | Ob sprejetju odločbe o vrnitvi se lahko hkrati naloži upravna kazen za nezakonito prebivanje v skladu z nacionalno zakonodajo. Takšna upravna kazen pa ne more nadomestiti obveznosti držav članic, da izdajo odločbo o vrnitvi in izvedejo odstranitev (glej sodbo Sodišča v zadevi Zaizoune, C-38/14). |
| --- | --- |

—

Ob sprejetju odločbe o vrnitvi se lahko hkrati naloži upravna kazen za nezakonito prebivanje v skladu z nacionalno zakonodajo. Takšna upravna kazen pa ne more nadomestiti obveznosti držav članic, da izdajo odločbo o vrnitvi in izvedejo odstranitev (glej sodbo Sodišča v zadevi Zaizoune, C-38/14).

| — | V odločbah o vrnitvi je treba navesti, da mora zadevni državljan tretje države v skladu z opredelitvijo izraza „vrnitev“ (glej oddelek 1.3) zapustiti ozemlje države članice, ki je izdala odločbo, in odpotovati v tretjo državo ali, z drugimi besedami, da mora državljan tretje države zapustiti ozemlja držav članic EU in pridruženih schengenskih držav. Premajhna jasnost glede te obveznosti državljana tretje države lahko nehote ustvari tveganje nedovoljenega sekundarnega gibanja. |
| --- | --- |

—

V odločbah o vrnitvi je treba navesti, da mora zadevni državljan tretje države v skladu z opredelitvijo izraza „vrnitev“ (glej oddelek 1.3) zapustiti ozemlje države članice, ki je izdala odločbo, in odpotovati v tretjo državo ali, z drugimi besedami, da mora državljan tretje države zapustiti ozemlja držav članic EU in pridruženih schengenskih držav. Premajhna jasnost glede te obveznosti državljana tretje države lahko nehote ustvari tveganje nedovoljenega sekundarnega gibanja.

| — | Odločbe o vrnitvi v skladu z direktivo o vračanju je treba sprejeti tudi takrat, kadar se postopek vrnitve izvede s sporazumom o ponovnem sprejemu oseb: uporaba sporazumov o ponovnem sprejemu oseb s tretjo državo (ki zajemajo odnose med državami članicami EU in tretjimi državami) ne posega v celovito in vključujočo uporabo direktive o vračanju (ki zajema odnose med državo odstranitve in osebo v postopku vračanja) v vsakem posameznem primeru vrnitve. Uporaba sporazuma o ponovnem sprejemu oseb pravzaprav zahteva, da se najprej izda odločba o vrnitvi. |
| --- | --- |

—

Odločbe o vrnitvi v skladu z direktivo o vračanju je treba sprejeti tudi takrat, kadar se postopek vrnitve izvede s sporazumom o ponovnem sprejemu oseb: uporaba sporazumov o ponovnem sprejemu oseb s tretjo državo (ki zajemajo odnose med državami članicami EU in tretjimi državami) ne posega v celovito in vključujočo uporabo direktive o vračanju (ki zajema odnose med državo odstranitve in osebo v postopku vračanja) v vsakem posameznem primeru vrnitve. Uporaba sporazuma o ponovnem sprejemu oseb pravzaprav zahteva, da se najprej izda odločba o vrnitvi.

| — | Nacionalna zakonodaja morda predvideva, da mora državljan tretje države zapustiti ozemlje EU, če tam prebiva nezakonito. Takšna abstraktna pravna obveznost ne pomeni odločbe o vrnitvi. V vsakem primeru jo je treba utemeljiti z odločbo odločba o vrnitvi, ki je prilagojena posamezniku. |
| --- | --- |

—

Nacionalna zakonodaja morda predvideva, da mora državljan tretje države zapustiti ozemlje EU, če tam prebiva nezakonito. Takšna abstraktna pravna obveznost ne pomeni odločbe o vrnitvi. V vsakem primeru jo je treba utemeljiti z odločbo odločba o vrnitvi, ki je prilagojena posamezniku.

| — | Pristojni nacionalni organi bi morali v celoti uporabljati ustrezne informacijske sisteme Unije, kot so schengenski informacijski sistem II (SIS II), Eurodac in vizumski informacijski sistem (VIS), da se podpreta identifikacija in ocena posameznega primera ter olajša in podpre sodelovanje med državami članicami v postopkih vračanja in ponovnega sprejema. |
| --- | --- |

—

Pristojni nacionalni organi bi morali v celoti uporabljati ustrezne informacijske sisteme Unije, kot so schengenski informacijski sistem II (SIS II), Eurodac in vizumski informacijski sistem (VIS), da se podpreta identifikacija in ocena posameznega primera ter olajša in podpre sodelovanje med državami članicami v postopkih vračanja in ponovnega sprejema.

| — | Zaradi izpolnjevanja obveznosti izdaje odločb o vrnitvi bi morale države članice uvesti učinkovite in sorazmerne ukrepe za iskanje, odkrivanje in prijetje državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo na njihovem ozemlju. V zvezi s tem je treba opozoriti, da morajo države članice v skladu s členom 13(1) Zakonika o schengenskih mejah državljane tretjih držav, ki so nezakonito prečkali zunanje meje in nimajo pravice do prebivanja v EU, prijeti ter proti njim uvesti postopek vračanja. Člen 14 direktive o sankcijah zoper delodajalce pa določa, da države članice zagotovijo, da se na njihovem ozemlju izvajajo učinkoviti in ustrezni inšpekcijski pregledi zaposlovanja nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav. |
| --- | --- |

—

Zaradi izpolnjevanja obveznosti izdaje odločb o vrnitvi bi morale države članice uvesti učinkovite in sorazmerne ukrepe za iskanje, odkrivanje in prijetje državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo na njihovem ozemlju. V zvezi s tem je treba opozoriti, da morajo države članice v skladu s členom 13(1) Zakonika o schengenskih mejah državljane tretjih držav, ki so nezakonito prečkali zunanje meje in nimajo pravice do prebivanja v EU, prijeti ter proti njim uvesti postopek vračanja. Člen 14 direktive o sankcijah zoper delodajalce pa določa, da države članice zagotovijo, da se na njihovem ozemlju izvajajo učinkoviti in ustrezni inšpekcijski pregledi zaposlovanja nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav.

Prakse v zvezi s prijetjem – spoštovanje temeljnih pravic

Pri obveznosti držav članic, da izdajo odločbo o vrnitvi vsakemu državljanu tretje države, ki na njihovem ozemlju prebiva nezakonito, je treba spoštovati temeljne pravice, vključno z načelom sorazmernosti (uvodna izjava 24). Zakoniti cilj boja proti nedovoljenim migracijam je mogoče tehtati glede na druge zakonite interese držav, na primer splošna vprašanja javnega zdravja, interes države za boj proti kriminalu, interes za celovit vpis rojstev, spoštovanje največjih koristi otroka (izrecno poudarjeno v uvodni izjavi 22), Ženevsko konvencijo (poudarjeno v uvodni izjavi 23) in druge zadevne temeljne pravice, ki jih priznava Listina.

Komisija se sklicuje na ugotovitve, navedene v dokumentu Agencije za temeljne pravice iz leta 2012 z naslovom Apprehension of migrants in an irregular situation – fundamental rights considerations (Prijetje migrantov, ki nimajo urejenega statusa – obravnavanje temeljnih pravic) (dokument Sveta št. 13847/12), ki naj bi služile kot smernice o tem, kako se lahko izvajajo prakse v zvezi s prijetjem ob spoštovanju temeljnih pravic državljanov tretjih držav in hkrati zagotavlja učinkovitost postopkov vračanja. Za prakse v državah članicah, ki spoštujejo te smernice, se lahko šteje, da ne vplivajo na obveznost držav, da izdajo odločbo o vrnitvi državljanom tretjih držav, ki nezakonito prebivajo na njihovem ozemlju, v skladu s členom 6(1) direktive o vračanju.

Dostop do zdravja:

Migranti, ki nimajo urejenega statusa in iščejo zdravstveno pomoč, ne smejo biti prijeti v zdravstvenem objektu ali blizu njega.

Od zdravstvenih ustanov se ne sme zahtevati, da organom kazenskega pregona za priseljevanje zagotovijo osebne podatke migrantov za namene morebitne vrnitve.

Dostop do izobraževanja:

Migranti, ki nimajo urejenega statusa, ne smejo biti prijeti v šoli, ki jo obiskujejo njihovi otroci, ali blizu nje.

Od šol se ne sme zahtevati, da organom kazenskega pregona za priseljevanje zagotovijo osebne podatke migrantov za namene morebitne vrnitve.

Verska svoboda:

Migranti, ki nimajo urejenega statusa, ne smejo biti prijeti v priznani verski ustanovi ali blizu nje med prakticiranjem svoje veroizpovedi.

Vpis rojstva:

Migranti, ki nimajo urejenega statusa, bi morali imeti možnost vpisati rojstvo in pridobiti rojstni list za svoje otroke, ne da bi tvegali prijetje.

Od registrov prebivalstva, ki izdajajo rojstne liste, se ne sme zahtevati, da organom kazenskega pregona za priseljevanje zagotovijo osebne podatke migrantov za namene morebitne vrnitve.

Dostop do sodnega varstva:

Da bi se države članice borile proti kriminalu, lahko obravnavajo uvedbo možnosti, da žrtve in priče prijavijo kazniva dejanja, ne da bi tvegale prijetje. V ta namen se lahko obravnavajo naslednje dobre prakse:

| — | uvedba možnosti za anonimne, polanonimne ali druge učinkovite prostore za prijavo kaznivih dejanj, |
| --- | --- |

—

uvedba možnosti za anonimne, polanonimne ali druge učinkovite prostore za prijavo kaznivih dejanj,

| — | zagotavljanje možnosti, da žrtve in priče hudih kaznivih dejanj navežejo stik s policijo prek tretjih oseb (na primer varuh migrantov, posebej imenovani uradniki ali subjekti, ki zagotavljajo humanitarno in pravno pomoč), |
| --- | --- |

—

zagotavljanje možnosti, da žrtve in priče hudih kaznivih dejanj navežejo stik s policijo prek tretjih oseb (na primer varuh migrantov, posebej imenovani uradniki ali subjekti, ki zagotavljajo humanitarno in pravno pomoč),

| — | opredelitev pogojev, v skladu s katerimi bi se za žrtve ali priče kaznivih dejanj, vključno z nasiljem v družini, lahko odobrila dovoljenja za prebivanje, ki bi temeljila na standardih iz Direktive Sveta 2004/81/ES (26) in Direktive 2009/52/ES, |
| --- | --- |

—

opredelitev pogojev, v skladu s katerimi bi se za žrtve ali priče kaznivih dejanj, vključno z nasiljem v družini, lahko odobrila dovoljenja za prebivanje, ki bi temeljila na standardih iz Direktive Sveta 2004/81/ES (26) in Direktive 2009/52/ES,

| — | obravnavanje potrebe po tem, da se status priseljenca, ki ga imajo žrtve nasilja, loči od glavnega imetnika dovoljenja, ki je hkrati storilec, |
| --- | --- |

—

obravnavanje potrebe po tem, da se status priseljenca, ki ga imajo žrtve nasilja, loči od glavnega imetnika dovoljenja, ki je hkrati storilec,

| — | oblikovanje zloženk v sodelovanju z inšpektorati za delo ali drugimi ustreznimi subjekti, da se migranti, ki so bili prijeti na svojih delovnih mestih, sistematično in nepristransko obvestijo o obstoječih možnostih glede vložitve pritožbe proti delodajalcu, ki temeljijo na Direktivi 2009/52/ES, in v tem okviru ukrepati, da se zaščitijo pomembni dokazi. |
| --- | --- |

—

oblikovanje zloženk v sodelovanju z inšpektorati za delo ali drugimi ustreznimi subjekti, da se migranti, ki so bili prijeti na svojih delovnih mestih, sistematično in nepristransko obvestijo o obstoječih možnostih glede vložitve pritožbe proti delodajalcu, ki temeljijo na Direktivi 2009/52/ES, in v tem okviru ukrepati, da se zaščitijo pomembni dokazi.

Migranti, ki nimajo urejenega statusa in iščejo pravno pomoč, ne smejo biti prijeti v sindikatih ali drugih subjektih, ki zagotavljajo takšno podporo, ali blizu njih.

Poleg tega Komisija priporoča, da državljani tretjih držav, ki nimajo urejenega statusa in želijo obiskati prostore javnih služb, ki vpisujejo prošnje za mednarodno zaščito ali prošnje za status oseb brez državljanstva, ne smejo biti prijeti v takih prostorih ali blizu njih.

Posebni primeri:

5.1   Prijetje med izstopno kontrolo

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 6

Odločbo o vrnitvi je mogoče v nekaterih okoliščinah sprejeti tudi, če je nezakonito prebivajoči državljan tretje države prijet na zunanji meji EU, ko zapušča ozemlje EU, pri čemer je treba analizirati posamezne primere in upoštevati načelo sorazmernosti. To bi bilo lahko upravičeno v primerih, v katerih je izrazita prekoračitev obdobja dovoljenega bivanja ali nezakonito prebivanje odkrito pri izstopni kontroli. V takih primerih bi lahko države članice začele postopek vrnitve med pridobivanjem informacij o nezakonitem prebivanju in nadaljevale postopek, ki vodi k izdaji odločbe o vrnitvi, skupaj s prepovedjo vstopa, v postopku „v odsotnosti“, pri čemer se upoštevajo procesni zaščitni ukrepi, navedeni v oddelkih 11.3 in 12 v nadaljevanju.

Čeprav je v takih posebnih položajih oseba v vsakem primeru tik pred tem, da zapusti EU, je izdaja odločbe o vrnitvi smiselna, saj državam članicam omogoča tudi izdajo prepovedi vstopa, s tem pa preprečuje nadaljnji vstop in morebitno tveganje za nezakonito prebivanje.

Komisija poziva države članice, naj določijo postopke, ki v takih posebnih primerih omogočajo izdajo odločb o vrnitvi in, kadar je to ustrezno, prepovedi vstopa neposredno na letališču, na drugih mejnih prehodih na zunanjih mejah, ali, za prepoved vstopa, v odsotnosti (glej oddelek 11.3).

Če je državljan tretje države prekoračil obdobje dovoljenega bivanja svojega vizuma ali dovoljenja v prvi državi članici in zapusti Unijo v drugi/tranzitni državi članici, bo morala odločbo o vrnitvi in prepoved vstopa izdati druga država članica („oseba, ki je prekoračila obdobje dovoljenega bivanja“ bo v smislu direktive o vračanju „nezakonito prebivala“ tudi v drugi državi članici).

5.2   Imetniki odločbe o vrnitvi, ki jo je izdala druga država članica

Pravna podlaga: Direktiva Sveta 2001/40/ES (27)

Opozorilo/razlaga: Učinek odločbe o vrnitvi, ki jo izda ena država članica, v drugi državi članici je bil obravnavan v ločenem poglavju V predloga Komisije za direktivo o vračanju iz leta 2005 („Prijetje v drugih državah članicah“). To poglavje in tudi člen 20 predloga Komisije, ki je predvidel izbris Direktive 2001/40/ES, pa sta bila med pogajanji odstranjena in Direktiva 2001/40/ES še vedno velja. Direktiva 2001/40/ES izrecno omogoča priznavanje odločbe o vrnitvi, ki jo je izdal pristojni organ v eni državi članici za državljana tretje države, ki je prisoten na ozemlju druge države članice. Člen 6 direktive o vračanju ne omenja izrecno primera, ko druga država članica prizna odločbo o vrnitvi, ki jo je izdala prva država članica, v skladu z Direktivo 2001/40/ES. Dobesedna razlaga člena 6, ki bi v takem primeru zahtevala od druge države članice, ki priznava odločbo prve države članice, da tudi izda drugo celotno odločbo o vrnitvi v skladu z Direktivo 2008/115/ES, bi Direktivi 2001/40/ES odvzela kakršno koli dodano vrednost. Da bi se zagotovil „polni učinek“ nadaljnjega obstoja Direktive 2001/40/ES, je bilo treba poiskati razlago, ki utemeljuje nadaljnji soobstoj obeh direktiv.

Če država članica A prime osebo, za katero že velja odločba o vrnitvi, ki jo je izdala država članica B, lahko država članica A:

| (a) | izda novo odločbo o vrnitvi v skladu s členom 6(1) direktive o vračanju, ali |
| --- | --- |

(a)

izda novo odločbo o vrnitvi v skladu s členom 6(1) direktive o vračanju, ali

| (b) | vrne osebo v državo članico B na podlagi obstoječega dvostranskega sporazuma v skladu s členom 6(3) direktive o vračanju, ali |
| --- | --- |

(b)

vrne osebo v državo članico B na podlagi obstoječega dvostranskega sporazuma v skladu s členom 6(3) direktive o vračanju, ali

| (c) | prizna odločbo o vrnitvi, ki jo je izdala država članica B, v skladu z Direktivo 2001/40/ES. |
| --- | --- |

(c)

prizna odločbo o vrnitvi, ki jo je izdala država članica B, v skladu z Direktivo 2001/40/ES.

Če država članica A prizna odločbo o vrnitvi, ki jo je izdala država članica B, v skladu z Direktivo 2001/40/ES, mora še vedno uporabiti varovalne ukrepe, povezane z izvršitvijo vrnitve (odstranitev), ki je predvidena v direktivi o vračanju v primeru izvrševanja priznane odločbe o vrnitvi.

Vzajemno priznavanje odločb o vrnitvi lahko v določenih okoliščinah pomeni precejšnjo dodano vrednost, zlasti v okviru tranzita oseb v postopku vračanja po kopnem (glej oddelek 6.4 v nadaljevanju). Komisija spodbuja države članice, da uporabijo možnost vzajemnega priznavanja, kadar koli ta pospeši postopke vrnitve in zmanjša upravno breme.

5.3   Povezava z dublinskimi pravili

Pravna podlaga: Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (28) (dublinska uredba) – člena 19 in 24

Člen 6 direktive o vračanju ne navaja izrecno primera, v katerem druga država članica uporabi možnost, ki ji je na voljo v skladu z dublinsko uredbo, in prosi prvo državo članico, naj ponovno sprejme nezakonito prebivajočega državljana tretje države. Dobesedna razlaga člena 6, ki bi v takem primeru zahtevala od (druge) države članice, ki prosi za predajo, da tudi izda celotno odločbo o vrnitvi v skladu z Direktivo 2008/115/ES, bi zadevnim dublinskim pravilom odvzela dodano vrednost. Besedilo dublinske uredbe izrecno obravnava to vprašanje in zagotavlja jasna pravila, ki urejajo uporabo direktive o vračanju in dublinske uredbe.

Primeri, v katerih je državljan tretje države zaprosil za azil in pridobil pravico do prebivanja kot prosilec za azil v drugi državi članici, ne sodijo na področje uporabe direktive o vračanju, saj ima državljan tretje države pravico do prebivanja kot prosilec za azil in se torej ne more obravnavati kot nezakonito prebivajoči v drugi državi članici.

Po drugi strani primeri, v katerih državljan tretje države ni zaprosil za azil in ni pridobil pravice do prebivanja kot prosilec za azil v drugi državi članici, sodijo na področje uporabe direktive o vračanju. Predvideti je mogoče naslednje razmere (29):

| (a) | Državljan tretje države ima status prosilca za azil v prvi državi članici (postopek še ni končan, odločba ni dokončna): na podlagi temeljnega načela, da mora ena država članica celovito oceniti potrebe po mednarodni zaščiti vsakega državljana tretje države, ki vlaga prošnjo za azil v eni od držav članic, se uporablja dublinska uredba. Država članica ne more vrniti tega državljana tretje države v tretjo državo, ampak ga lahko pošlje v državo članico, ki je v skladu z dublinsko uredbo odgovorna za proučitev njegove prošnje. |
| --- | --- |

(a)

Državljan tretje države ima status prosilca za azil v prvi državi članici (postopek še ni končan, odločba ni dokončna): na podlagi temeljnega načela, da mora ena država članica celovito oceniti potrebe po mednarodni zaščiti vsakega državljana tretje države, ki vlaga prošnjo za azil v eni od držav članic, se uporablja dublinska uredba. Država članica ne more vrniti tega državljana tretje države v tretjo državo, ampak ga lahko pošlje v državo članico, ki je v skladu z dublinsko uredbo odgovorna za proučitev njegove prošnje.

| (b) | Državljan tretje države je umaknil svojo prošnjo za azil v prvi državi članici: če je bila posledica umika prošnje zavrnitev prošnje (na podlagi člena 27 ali 28 prenovljene direktive o azilnih postopkih), se lahko uporabijo pravila, opisana v točki (c) v nadaljevanju (izbira med uporabo dublinskih pravil ali direktive o vračanju). Če posledica umika prošnje ni bila zavrnitev prošnje, se uporablja dublinska uredba (kot lex specialis), in sicer na podlagi temeljnega načela, da mora ena država članica celovito oceniti potrebe po mednarodni zaščiti vsakega državljana tretje države, ki vlaga prošnjo za azil v eni od držav članic. |
| --- | --- |

(b)

Državljan tretje države je umaknil svojo prošnjo za azil v prvi državi članici: če je bila posledica umika prošnje zavrnitev prošnje (na podlagi člena 27 ali 28 prenovljene direktive o azilnih postopkih), se lahko uporabijo pravila, opisana v točki (c) v nadaljevanju (izbira med uporabo dublinskih pravil ali direktive o vračanju). Če posledica umika prošnje ni bila zavrnitev prošnje, se uporablja dublinska uredba (kot lex specialis), in sicer na podlagi temeljnega načela, da mora ena država članica celovito oceniti potrebe po mednarodni zaščiti vsakega državljana tretje države, ki vlaga prošnjo za azil v eni od držav članic.

| (c) | Državljan tretje države prejme v prvi državi članici dokončno odločbo, s katero je bila zavrnjena njegova prošnja za azil: odločiti se je mogoče za uporabo dublinske uredbe ali direktive o vračanju. V dublinski uredbi je ta izbira jasno opredeljena v členu 24(4) in dodano je pojasnilo, da se od trenutka, ko se organi odločijo izvesti zahtevo v skladu z dublinskimi pravili, direktiva o vračanju in postopki vrnitve ne uporabljajo več, ampak se uporabljajo samo dublinska pravila (to posega tudi v pravila o pridržanju in pravnih sredstvih). |
| --- | --- |

(c)

Državljan tretje države prejme v prvi državi članici dokončno odločbo, s katero je bila zavrnjena njegova prošnja za azil: odločiti se je mogoče za uporabo dublinske uredbe ali direktive o vračanju. V dublinski uredbi je ta izbira jasno opredeljena v členu 24(4) in dodano je pojasnilo, da se od trenutka, ko se organi odločijo izvesti zahtevo v skladu z dublinskimi pravili, direktiva o vračanju in postopki vrnitve ne uporabljajo več, ampak se uporabljajo samo dublinska pravila (to posega tudi v pravila o pridržanju in pravnih sredstvih).

| (d) | Državljan tretje države je že bil uspešno vrnjen/odstranjen (po zavrnitvi ali umiku prošnje za azil) iz prve države članice v tretjo državo: če bi državljan tretje države znova vstopil na ozemlje EU, dublinska uredba v členu 19(3) opredeljuje, da prva država članica ne more biti več odgovorna za državljana tretje države, zato ni mogoče predvideti predaje v to državo članico. Zato se uporablja direktiva o vračanju. |
| --- | --- |

(d)

Državljan tretje države je že bil uspešno vrnjen/odstranjen (po zavrnitvi ali umiku prošnje za azil) iz prve države članice v tretjo državo: če bi državljan tretje države znova vstopil na ozemlje EU, dublinska uredba v členu 19(3) opredeljuje, da prva država članica ne more biti več odgovorna za državljana tretje države, zato ni mogoče predvideti predaje v to državo članico. Zato se uporablja direktiva o vračanju.

Praktični primeri:

| — | Prosilec za mednarodno zaščito v državi članici A je brez pravice odpotoval v sosednjo državo članico B (prestopil je notranjo mejo), kjer ga je prijela policija. Ker zanj velja dublinska uredba, je iz države članice B predan državi članici A. Ali bi v tem primeru morala država članica B tej osebi izdati odločbo o vrnitvi zaradi nezakonitega prebivanja na njenem ozemlju?






  — | Prevladajo dublinska pravila. Država članica B ne more izdati odločbe o vrnitvi. |
| --- | --- | --- |

—

Prosilec za mednarodno zaščito v državi članici A je brez pravice odpotoval v sosednjo državo članico B (prestopil je notranjo mejo), kjer ga je prijela policija. Ker zanj velja dublinska uredba, je iz države članice B predan državi članici A. Ali bi v tem primeru morala država članica B tej osebi izdati odločbo o vrnitvi zaradi nezakonitega prebivanja na njenem ozemlju?

—

Prevladajo dublinska pravila. Država članica B ne more izdati odločbe o vrnitvi.

| — | Ali lahko država članica A (v zgoraj opisanem primeru) izda odločbo o vrnitvi (skupaj s prepovedjo vstopa, ki bo odložena do zaključka azilnega postopka)?






  — | Ne. Dokler ima oseba pravico do prebivanja kot prosilec za azil v državi članici A, njeno prebivanje v tej državi ni nezakonito v smislu direktive o vračanju, zato država članica A ne more izdati odločbe o vrnitvi. |
| --- | --- | --- |

—

Ali lahko država članica A (v zgoraj opisanem primeru) izda odločbo o vrnitvi (skupaj s prepovedjo vstopa, ki bo odložena do zaključka azilnega postopka)?

—

Ne. Dokler ima oseba pravico do prebivanja kot prosilec za azil v državi članici A, njeno prebivanje v tej državi ni nezakonito v smislu direktive o vračanju, zato država članica A ne more izdati odločbe o vrnitvi.

| — | Državljan tretje države, za katerega je država članica A odobrila mednarodno zaščito, nezakonito prebiva v državi članici B (na primer prekorači obdobje dovoljenega bivanja za 90 dni). Ali se v takih primerih uporablja direktiva o vračanju? Kakšni bodo postopki, če se oseba ne bo želela prostovoljno vrniti v prvo državo članico, ki je odobrila zaščito?






  — | Dublinska uredba ne zajema pravil o ponovnem sprejemu upravičencev do mednarodne zaščite. Zato se uporablja „splošna ureditev“ iz člena 6(2) direktive o vračanju. To pomeni, da bo morala država članica B prositi to osebo, da se vrne v državo članico A, če pa oseba tega ne bo izpolnila prostovoljno, bo morala država članica B obravnavati izdajo odločbe o vrnitvi, pri tem pa upoštevati vse varovalne ukrepe, ki jih zagotavlja direktiva o vračanju, vključno predvsem z načelom nevračanja. V določenih primerih, ko vrnitev/odstranitev v tretjo državo ni mogoča, „vrnitev“ v drugo državo članico pa je mogoče opredeliti kot ugodnejši ukrep (glej oddelek 3), lahko država članica B prisilno „vrne“ osebo v državo članico A. Postopke v zvezi z „vrnitvijo“ nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v drugo državo članico ureja nacionalna zakonodaja. |
| --- | --- | --- |

—

Državljan tretje države, za katerega je država članica A odobrila mednarodno zaščito, nezakonito prebiva v državi članici B (na primer prekorači obdobje dovoljenega bivanja za 90 dni). Ali se v takih primerih uporablja direktiva o vračanju? Kakšni bodo postopki, če se oseba ne bo želela prostovoljno vrniti v prvo državo članico, ki je odobrila zaščito?

—

Dublinska uredba ne zajema pravil o ponovnem sprejemu upravičencev do mednarodne zaščite. Zato se uporablja „splošna ureditev“ iz člena 6(2) direktive o vračanju. To pomeni, da bo morala država članica B prositi to osebo, da se vrne v državo članico A, če pa oseba tega ne bo izpolnila prostovoljno, bo morala država članica B obravnavati izdajo odločbe o vrnitvi, pri tem pa upoštevati vse varovalne ukrepe, ki jih zagotavlja direktiva o vračanju, vključno predvsem z načelom nevračanja. V določenih primerih, ko vrnitev/odstranitev v tretjo državo ni mogoča, „vrnitev“ v drugo državo članico pa je mogoče opredeliti kot ugodnejši ukrep (glej oddelek 3), lahko država članica B prisilno „vrne“ osebo v državo članico A. Postopke v zvezi z „vrnitvijo“ nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v drugo državo članico ureja nacionalna zakonodaja.

| — | Državljan tretje države, ki so mu bili odvzeti prstni odtisi po nezakonitem vstopu v državo članico A in ki v tej državi ni zaprosil za azil, je nato prijet v državi članici B. Ali lahko država članica B v skladu z dublinskimi pravili preda to osebo nazaj državi članici A?






  — | Ne. Ker ni nobene povezave z azilnim postopkom, se dublinska uredba ne uporablja. |
| --- | --- | --- |

—

Državljan tretje države, ki so mu bili odvzeti prstni odtisi po nezakonitem vstopu v državo članico A in ki v tej državi ni zaprosil za azil, je nato prijet v državi članici B. Ali lahko država članica B v skladu z dublinskimi pravili preda to osebo nazaj državi članici A?

—

Ne. Ker ni nobene povezave z azilnim postopkom, se dublinska uredba ne uporablja.

5.4   Nezakonito prebivajoči državljan tretje države, ki ima pravico do prebivanja v drugi državi članici

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 6(2)

Državljani tretje države, ki nezakonito prebivajo na ozemlju države članice in imajo veljavno dovoljenje za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki jim daje pravico do prebivanja, ki ga je izdala druga država članica, morajo takoj oditi na ozemlje te druge države članice. Če zadevni državljan tretje države ne izpolni te zahteve ali če se njegov takojšnji odhod zahteva zaradi javnega reda ali državne varnosti, se uporabi odstavek 1.

Ta določba, ki nadomešča podobno pravilo iz člena 23(2) in (3) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (30), predvideva, da za nezakonito prebivajočega državljana tretje države, ki ima veljavno dovoljenje za prebivanje v drugi državi članici, ni treba izdati odločbe o vrnitvi. V takih primerih se mora državljan tretje države najprej takoj vrniti v državo članico, v kateri ima pravico do prebivanja. Odločba o vrnitvi se sprejme samo, če oseba te zahteve ne izpolni ali v primerih ogrožanja javnega reda ali nacionalne varnosti.

Dodatno pojasnilo:

| — | Oblika izdaje zahteve „takoj oditi na ozemlje te druge države članice“ bi morala biti določena v skladu z nacionalno zakonodajo. Priporočeno je, da se odločbe izdajajo v pisni obliki in z utemeljitvami. Zaradi jasnosti naj odločba ne bo označena z „odločba o vrnitvi“. |
| --- | --- |

—

Oblika izdaje zahteve „takoj oditi na ozemlje te druge države članice“ bi morala biti določena v skladu z nacionalno zakonodajo. Priporočeno je, da se odločbe izdajajo v pisni obliki in z utemeljitvami. Zaradi jasnosti naj odločba ne bo označena z „odločba o vrnitvi“.

| — | Obdobje za vrnitev v drugo državo članico: v zvezi z obdobjem, ki bi moralo miniti od zahteve za odhod na ozemlje druge države članice do izdaje odločbe o vrnitvi v skladu s členom 6(1), ni mogoče zagotoviti nobene splošne navedbe. Izbrati je treba ustrezni časovni okvir v skladu z nacionalno zakonodajo, pri tem pa upoštevati posamezne okoliščine, načelo sorazmernosti in dejstvo, da je v pravni določbi uporabljen izraz „takoj“. Obdobje od zahteve za odhod v drugo državo članico do izdaje odločbe o vrnitvi v skladu s členom 6(1) se ne sme šteti za del končnega obdobja za prostovoljni odhod, saj je to obdobje del odločbe o vrnitvi in začne teči šele z izdajo te odločbe. |
| --- | --- |

—

Obdobje za vrnitev v drugo državo članico: v zvezi z obdobjem, ki bi moralo miniti od zahteve za odhod na ozemlje druge države članice do izdaje odločbe o vrnitvi v skladu s členom 6(1), ni mogoče zagotoviti nobene splošne navedbe. Izbrati je treba ustrezni časovni okvir v skladu z nacionalno zakonodajo, pri tem pa upoštevati posamezne okoliščine, načelo sorazmernosti in dejstvo, da je v pravni določbi uporabljen izraz „takoj“. Obdobje od zahteve za odhod v drugo državo članico do izdaje odločbe o vrnitvi v skladu s členom 6(1) se ne sme šteti za del končnega obdobja za prostovoljni odhod, saj je to obdobje del odločbe o vrnitvi in začne teči šele z izdajo te odločbe.

| — | Nadzor odhoda v drugo državo članico: pravo Unije ne opredeljuje, kako je treba nadzirati izpolnjevanje obveznosti glede vrnitve v drugo državo članico. Države članice bi morale v skladu z nacionalno zakonodajo zagotoviti, da se njihove odločbe ustrezno spremljajo. |
| --- | --- |

—

Nadzor odhoda v drugo državo članico: pravo Unije ne opredeljuje, kako je treba nadzirati izpolnjevanje obveznosti glede vrnitve v drugo državo članico. Države članice bi morale v skladu z nacionalno zakonodajo zagotoviti, da se njihove odločbe ustrezno spremljajo.

| — | Preverjanje veljavnosti dovoljenj/pooblastil, ki jih izdajo druge države članice: trenutno ni osrednjega sistema za izmenjavo informacij o tem vprašanju med državami članicami. Države članice se spodbujajo, da sodelujejo dvostransko in si brez odlašanja izmenjujejo pomembne informacije v skladu z nacionalno zakonodajo in dvostranskim dogovorom o sodelovanju. V ta namen se lahko uporabijo tudi obstoječe nacionalne kontaktne točke (na primer tiste, ki so navedene v Prilogi 2 k Schengenskemu priročniku (31)). |
| --- | --- |

—

Preverjanje veljavnosti dovoljenj/pooblastil, ki jih izdajo druge države članice: trenutno ni osrednjega sistema za izmenjavo informacij o tem vprašanju med državami članicami. Države članice se spodbujajo, da sodelujejo dvostransko in si brez odlašanja izmenjujejo pomembne informacije v skladu z nacionalno zakonodajo in dvostranskim dogovorom o sodelovanju. V ta namen se lahko uporabijo tudi obstoječe nacionalne kontaktne točke (na primer tiste, ki so navedene v Prilogi 2 k Schengenskemu priročniku (31)).

| — | Pojem „dovoljenje za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki jim daje pravico do prebivanja“
   (32) je zelo širok in zajema vsak status ali dovoljenje, ki ga država članica odobri ali izda in ki zagotavlja pravico do zakonitega prebivanja, ne pa samo dopušča začasni odlog vrnitve/odstranitve.
  Ta pojem zajema naslednje primere:






  — | vizum za dolgoročno bivanje (nedvomno zagotavlja pravico do prebivanja), |
| --- | --- | --- |

—

Pojem „dovoljenje za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki jim daje pravico do prebivanja“
   (32) je zelo širok in zajema vsak status ali dovoljenje, ki ga država članica odobri ali izda in ki zagotavlja pravico do zakonitega prebivanja, ne pa samo dopušča začasni odlog vrnitve/odstranitve.

Ta pojem zajema naslednje primere:

—

vizum za dolgoročno bivanje (nedvomno zagotavlja pravico do prebivanja),

| — | začasno humanitarno dovoljenje (če tako dovoljenje zagotavlja pravico do prebivanja, ne pa samo odlog vrnitve), |
| --- | --- |

—

začasno humanitarno dovoljenje (če tako dovoljenje zagotavlja pravico do prebivanja, ne pa samo odlog vrnitve),

| — | dovoljenje za prebivanje, ki mu je potekla veljavnost in temelji na še vedno veljavnem statusu mednarodne zaščite (status mednarodne zaščite ni odvisen od veljavnosti papirja, ki ga dokazuje), |
| --- | --- |

—

dovoljenje za prebivanje, ki mu je potekla veljavnost in temelji na še vedno veljavnem statusu mednarodne zaščite (status mednarodne zaščite ni odvisen od veljavnosti papirja, ki ga dokazuje),

| — | veljavni vizum v neveljavnem potovalnem dokumentu (ki mu je potekla veljavnost) – v skladu z zadevno zakonodajo Unije se ne smejo izdajati vizumi z veljavnostjo, ki presega veljavnost potnega lista. Primer veljavnega vizuma v potnem listu, ki mu je potekla veljavnost, se torej nikoli ne bi smel pojaviti v praksi. Če pa se, se zadevnega državljana tretje države ne sme neupravičeno kaznovati. Za podrobne smernice o pomembnih pravilih glede vizumov glej posodobljeni priročnik o vizumih – del II, točki 4.1.1 in 4.1.2 (33). |
| --- | --- |

—

veljavni vizum v neveljavnem potovalnem dokumentu (ki mu je potekla veljavnost) – v skladu z zadevno zakonodajo Unije se ne smejo izdajati vizumi z veljavnostjo, ki presega veljavnost potnega lista. Primer veljavnega vizuma v potnem listu, ki mu je potekla veljavnost, se torej nikoli ne bi smel pojaviti v praksi. Če pa se, se zadevnega državljana tretje države ne sme neupravičeno kaznovati. Za podrobne smernice o pomembnih pravilih glede vizumov glej posodobljeni priročnik o vizumih – del II, točki 4.1.1 in 4.1.2 (33).

Ne zajema pa naslednjih primerov:

| — | dovoljenje za prebivanje, ki mu je potekla veljavnost in temelji na statusu za prebivanje, ki mu je tudi potekla veljavnost; |
| --- | --- |

—

dovoljenje za prebivanje, ki mu je potekla veljavnost in temelji na statusu za prebivanje, ki mu je tudi potekla veljavnost;

| — | ponarejeni ali lažni potni listi ali dovoljenja za prebivanje; |
| --- | --- |

—

ponarejeni ali lažni potni listi ali dovoljenja za prebivanje;

| — | papir, ki dokazuje začasni odlog odstranitve; |
| --- | --- |

—

papir, ki dokazuje začasni odlog odstranitve;

| — | tolerantnost (če tolerantnost ne pomeni zakonite pravice do prebivanja). |
| --- | --- |

—

tolerantnost (če tolerantnost ne pomeni zakonite pravice do prebivanja).

| — | Splošno pravilo je, da se ne izvaja odstranitev v druge države članice: če se državljan tretje države ne strinja s prostovoljno vrnitvijo v skladu s členom 6(2) v državo članico, za katero ima dovoljenje, se uporabi člen 6(1) in treba je sprejeti odločbo o vrnitvi, ki zagotavlja neposredno vrnitev v tretjo državo. Osebe ni mogoče prisilno vrniti v drugo državo članico, razen če obstaja dvostranski sporazum med državama članicama, ki je že veljal13. januarja 2009 (glej oddelek 5.5) in ki izrecno določa to možnost, ali pa v določenih primerih, ko vrnitev/odstranitev v tretjo državo ni mogoča, država članica, ki je dovoljenje izdala, pa se strinja s ponovnim sprejemom. |
| --- | --- |

—

Splošno pravilo je, da se ne izvaja odstranitev v druge države članice: če se državljan tretje države ne strinja s prostovoljno vrnitvijo v skladu s členom 6(2) v državo članico, za katero ima dovoljenje, se uporabi člen 6(1) in treba je sprejeti odločbo o vrnitvi, ki zagotavlja neposredno vrnitev v tretjo državo. Osebe ni mogoče prisilno vrniti v drugo državo članico, razen če obstaja dvostranski sporazum med državama članicama, ki je že veljal13. januarja 2009 (glej oddelek 5.5) in ki izrecno določa to možnost, ali pa v določenih primerih, ko vrnitev/odstranitev v tretjo državo ni mogoča, država članica, ki je dovoljenje izdala, pa se strinja s ponovnim sprejemom.

| — | Ob uporabi člena 6(2) se prepoved vstopa v EU ne izdaja: kadar se nezakonito prebivajočega državljana tretje države vrača v drugo državo članico v skladu s členom 6(2), ni mogoče izdati prepovedi vstopa v EU v skladu s členom 11, saj se ta člen uporablja samo v zvezi z izdajo odločbe o vrnitvi, ne pa za primere „vrnitve“ v drugo državo članico. Poleg tega s praktičnega vidika ni smiselno izdati prepovedi vstopa v EU, kadar bo oseba še naprej zakonito prebivala v drugi državi članici. |
| --- | --- |

—

Ob uporabi člena 6(2) se prepoved vstopa v EU ne izdaja: kadar se nezakonito prebivajočega državljana tretje države vrača v drugo državo članico v skladu s členom 6(2), ni mogoče izdati prepovedi vstopa v EU v skladu s členom 11, saj se ta člen uporablja samo v zvezi z izdajo odločbe o vrnitvi, ne pa za primere „vrnitve“ v drugo državo članico. Poleg tega s praktičnega vidika ni smiselno izdati prepovedi vstopa v EU, kadar bo oseba še naprej zakonito prebivala v drugi državi članici.

| — | Takojšnji odhod, ki se zahteva zaradi ogrožanja javnega reda ali nacionalne varnosti: v izjemnih okoliščinah, ki se obravnavajo v členu 6(2)(druga poved) (drugi primer), se osebi takoj izda odločba o vrnitvi in se jo odstrani v tretjo državo. Državo članico, v kateri ima ta oseba pravico do prebivanja, je treba o tem obvestiti. |
| --- | --- |

—

Takojšnji odhod, ki se zahteva zaradi ogrožanja javnega reda ali nacionalne varnosti: v izjemnih okoliščinah, ki se obravnavajo v členu 6(2)(druga poved) (drugi primer), se osebi takoj izda odločba o vrnitvi in se jo odstrani v tretjo državo. Državo članico, v kateri ima ta oseba pravico do prebivanja, je treba o tem obvestiti.

Praktični primer:

| — | Katere določbe direktive o vračanju je treba uporabiti za državljane tretjih držav, ki so odkriti v državi članici A in imajo veljavno dovoljenje za prebivanje, ki ga je izdala država članica B, hkrati pa zanje velja razpis ukrepa v schengenskem informacijskem sistemu (v nadaljnjem besedilu: SIS) (prepoved vstopa), ki ga je začela država članica C?






  — | Država članica A bi morala uporabiti člen 6(2) direktive in osebo pozvati, naj se vrne v državo članico B. Kar zadeva soobstoj prepovedi vstopa, ki jo je izdala država članica C, in dovoljenja za prebivanje, ki ga je izdala država članica B, ga je treba rešiti dvostransko med državo članico, ki je razpisala ukrep (C), in državo članico, ki je izdala dovoljenje (B) v skladu s členom 25(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma. |
| --- | --- | --- |

—

Katere določbe direktive o vračanju je treba uporabiti za državljane tretjih držav, ki so odkriti v državi članici A in imajo veljavno dovoljenje za prebivanje, ki ga je izdala država članica B, hkrati pa zanje velja razpis ukrepa v schengenskem informacijskem sistemu (v nadaljnjem besedilu: SIS) (prepoved vstopa), ki ga je začela država članica C?

—

Država članica A bi morala uporabiti člen 6(2) direktive in osebo pozvati, naj se vrne v državo članico B. Kar zadeva soobstoj prepovedi vstopa, ki jo je izdala država članica C, in dovoljenja za prebivanje, ki ga je izdala država članica B, ga je treba rešiti dvostransko med državo članico, ki je razpisala ukrep (C), in državo članico, ki je izdala dovoljenje (B) v skladu s členom 25(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma.

5.5   Nezakonito prebivajoči državljan tretje države, ki je zajet v obstoječe dvostranske sporazume med državami članicami

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 6(3)

| — | Okvirni seznam obstoječih dvostranskih sporazumov o ponovnem sprejemu oseb med državami članicami je na voljo na: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/. |
| --- | --- |

—

Okvirni seznam obstoječih dvostranskih sporazumov o ponovnem sprejemu oseb med državami članicami je na voljo na: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/.

Države članice se lahko vzdržijo izdaje odločbe o vrnitvi državljanu tretje države, ki nezakonito prebiva na njihovem ozemlju, če zadevnega državljana tretje države na podlagi dvostranskih sporazumov ali ureditev, ki veljajo na dan začetka veljavnosti te direktive (tj. 13. januar 2009), sprejme druga država članica. V tem primeru država članica, ki je sprejela zadevnega državljana tretje države, uporabi odstavek 1.

Ta določba predvideva – kot izjemo in v obliki klavzule o mirovanju – možnost, da države članice vrnejo migrante brez urejenega statusa v druge države članice v skladu z dvostranskimi sporazumi ali dogovori, ki obstajajo na dan 13. januarja 2009.

Pretekla razhajanja/razlaga: ta določba je bila vključena v besedilo direktive o vračanju v poznejši fazi pogajanj po odločni zahtevi nekaterih držav članic, ki so vztrajale, da jih direktiva ne bi smela obvezovati k spremembi ustaljenih praks sprejemanja/vračanja nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v druge države članice na podlagi dvostranskih sporazumov.

Direktiva o vračanju temelji na načelu neposrednega vračanja nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav iz EU v tretje države. Člen 6(3) direktive torej določa izjemo, ki se nanaša zgolj na obveznost države članice, na ozemlju katere je državljan tretje države, da izda odločbo o vrnitvi, ta obveznost pa je naložena državi članici, ki je zadevnega državljana ponovno sprejela. Ne določa izjeme od področja uporabe direktive o vračanju poleg tistih iz člena 2(2) – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15 (točke 82–85).

Dodatno pojasnilo:

| — | Poznejša uporaba dvostranskih sporazumov med državami članicami A-B in B-C: direktiva o vračanju, zlasti člen 6(3) te direktive, „verižne“ vrnitve v skladu z obstoječimi dvostranskimi sporazumi izrecno ne prepoveduje. Pomembno pa je, da na koncu ena država članica izvede celotni postopek vrnitve v skladu z direktivo. Ker ta vrsta poznejših postopkov zajema visoke stroške za uprave in dodatne neprijetnosti za osebo v postopku vračanja, se države članice spodbujajo, da se vzdržijo uporabe te prakse. |
| --- | --- |

—

Poznejša uporaba dvostranskih sporazumov med državami članicami A-B in B-C: direktiva o vračanju, zlasti člen 6(3) te direktive, „verižne“ vrnitve v skladu z obstoječimi dvostranskimi sporazumi izrecno ne prepoveduje. Pomembno pa je, da na koncu ena država članica izvede celotni postopek vrnitve v skladu z direktivo. Ker ta vrsta poznejših postopkov zajema visoke stroške za uprave in dodatne neprijetnosti za osebo v postopku vračanja, se države članice spodbujajo, da se vzdržijo uporabe te prakse.

| — | Ob uporabi člena 6(3) se prepoved vstopa v EU ne izdaja: kadar se nezakonito prebivajočega državljana tretje države vrača v drugo državo članico v skladu s členom 6(3), ni mogoče izdati prepovedi vstopa v EU v skladu s členom 11, saj se ta člen uporablja samo v povezavi z izdajo odločbe o vrnitvi, ne pa za primere „vrnitve“ v drugo državo članico. Poleg tega s praktičnega vidika ni smiselno izdati prepoved vstopa v EU, če oseba še ni zapustila EU. Kar zadeva možnost izdaje zgolj nacionalne prepovedi vstopa v izjemnih primerih v skladu s členom 25(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, glej oddelek 11.8. |
| --- | --- |

—

Ob uporabi člena 6(3) se prepoved vstopa v EU ne izdaja: kadar se nezakonito prebivajočega državljana tretje države vrača v drugo državo članico v skladu s členom 6(3), ni mogoče izdati prepovedi vstopa v EU v skladu s členom 11, saj se ta člen uporablja samo v povezavi z izdajo odločbe o vrnitvi, ne pa za primere „vrnitve“ v drugo državo članico. Poleg tega s praktičnega vidika ni smiselno izdati prepoved vstopa v EU, če oseba še ni zapustila EU. Kar zadeva možnost izdaje zgolj nacionalne prepovedi vstopa v izjemnih primerih v skladu s členom 25(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, glej oddelek 11.8.

| — | Odločba o predaji državljana tretje države v drugo državo članico: ta odločba je eden od ukrepov, ki jih direktiva o vračanju določa za končanje nezakonitega prebivanja državljana tretje države, in pripravljalna faza za njegovo odstranitev z ozemlja Unije. Države članice morajo zato tako odločbo sprejeti skrbno in nemudoma, da bi bil ta državljan čim hitreje premeščen v državo članico, odgovorno za postopek vrnitve – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15 (točka 87). |
| --- | --- |

—

Odločba o predaji državljana tretje države v drugo državo članico: ta odločba je eden od ukrepov, ki jih direktiva o vračanju določa za končanje nezakonitega prebivanja državljana tretje države, in pripravljalna faza za njegovo odstranitev z ozemlja Unije. Države članice morajo zato tako odločbo sprejeti skrbno in nemudoma, da bi bil ta državljan čim hitreje premeščen v državo članico, odgovorno za postopek vrnitve – glej sodbo Sodišča v zadevi Affum, C-47/15 (točka 87).

| — | Ker pojem „vrnitev“ v skladu z direktivo o vračanju vedno pomeni vrnitev v tretjo državo, je priporočeno, da se ta vrsta nacionalnih odločb ne imenuje „odločba o vrnitvi“, temveč „odločba o predaji“ ali „odločba o vrnitvi v drugo državo članico“. |
| --- | --- |

—

Ker pojem „vrnitev“ v skladu z direktivo o vračanju vedno pomeni vrnitev v tretjo državo, je priporočeno, da se ta vrsta nacionalnih odločb ne imenuje „odločba o vrnitvi“, temveč „odločba o predaji“ ali „odločba o vrnitvi v drugo državo članico“.

| — | Klavzula o mirovanju: Člen 6(3) je izrecna klavzula o mirovanju. Države članice lahko možnost, ki jo zagotavlja člen 6(3), uporabijo samo v zvezi z dvostranskimi sporazumi o ponovnem sprejemu, ki so začeli veljati pred 13. januarjem 2009. Obstoječi sporazumi, ki so bili sprejeti na podlagi ponovnih pogajanj ali so bili prenovljeni po 13. januarju 2009, so lahko še naprej zajeti v člen 6(3), če taki sporazumi zgolj spreminjajo obstoječe sporazume in so jasno označeni kot taki. Če so sporazumi, ki so bili sprejeti na podlagi ponovnih pogajanj ali so bili prenovljeni, zgolj aliud (povsem nov sporazum z drugo vsebino), pa niso več zajeti v člen 6(3). |
| --- | --- |

—

Klavzula o mirovanju: Člen 6(3) je izrecna klavzula o mirovanju. Države članice lahko možnost, ki jo zagotavlja člen 6(3), uporabijo samo v zvezi z dvostranskimi sporazumi o ponovnem sprejemu, ki so začeli veljati pred 13. januarjem 2009. Obstoječi sporazumi, ki so bili sprejeti na podlagi ponovnih pogajanj ali so bili prenovljeni po 13. januarju 2009, so lahko še naprej zajeti v člen 6(3), če taki sporazumi zgolj spreminjajo obstoječe sporazume in so jasno označeni kot taki. Če so sporazumi, ki so bili sprejeti na podlagi ponovnih pogajanj ali so bili prenovljeni, zgolj aliud (povsem nov sporazum z drugo vsebino), pa niso več zajeti v člen 6(3).

| — | Sporazumi o ponovnem sprejemu med schengenskimi državami članicami in Združenim kraljestvom: za namene razlage člena 6(3) se Združeno kraljestvo obravnava kot država članica. |
| --- | --- |

—

Sporazumi o ponovnem sprejemu med schengenskimi državami članicami in Združenim kraljestvom: za namene razlage člena 6(3) se Združeno kraljestvo obravnava kot država članica.

5.6   Nezakonito prebivajoči državljan tretje države, ki koristi humanitarno (ali drugo) dovoljenje/pooblastilo

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 6(4)

Države članice se lahko kadar koli odločijo za izdajo nevezanega dovoljenja za prebivanje ali drugega dovoljenja, ki iz sočutja, humanitarnih razlogov ali drugih razlogov zagotavlja pravico do prebivanja državljanu tretje države, ki nezakonito prebiva na njihovem ozemlju. V tem primeru se odločba o vrnitvi ne izda. Če je bila odločba o vrnitvi že izdana, se prekliče ali začasno razveljavi za čas trajanja veljavnosti dovoljenja za prebivanje ali drugega dovoljenja, ki daje pravico do prebivanja.

Države članice lahko nezakonito prebivajočemu državljanu tretje države kadar koli odobrijo dovoljenje ali pravico do prebivanja. V tem primeru se zaključijo vsi nedokončani postopki vrnitve, že izdano odločbo o vrnitvi ali ukrep za prostovoljno vrnitev ali odstranitev pa je treba preklicati ali začasno razveljaviti, odvisno od narave dovoljenja. Enako velja za primere, ko morajo države članice odobriti pravico do prebivanja, na primer po vložitvi prošnje za azil.

Države članice se lahko odločijo, kateri pristop bi bilo treba uporabiti (preklic ali začasna razveljavitev odločbe o vrnitvi), pri tem pa morajo upoštevati naravo in najverjetnejši čas trajanja odobrenega dovoljenja ali pravice do prebivanja ter potrebo po zagotovitvi učinkovitih postopkov vračanja. V skladu s sodbo Sodišča v zadevi J. N., C-601/15 (34). (točke 75 do 80) bi morale države članice, kadar država članica državljanu tretje države, ki je zaprosil za mednarodno zaščito in proti kateremu je bila pred vložitvijo prošnje za mednarodno zaščito izdana odločba o vrnitvi, podeli pravico ostati na njenem ozemlju, odložiti izvršitev odločbe o vrnitvi (in ne preklicati odločbe) do sprejetja odločitve o prošnji za mednarodno zaščito (glej tudi oddelek 7).

5.7   Nezakonito prebivajoči državljan tretje države, ki je vključen v še nedokončan postopek podaljšanja dovoljenja/pooblastila

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 6(5)

Če je državljan tretje države, ki nezakonito prebiva na ozemlju države članice, vključen v še nedokončan postopek za izdajo njegovega dovoljenja za prebivanje ali drugega dovoljenja, ki daje pravico do bivanja, ta država članica preuči možnost, da odločbe o vrnitvi ne izda, dokler se postopek ne zaključi, brez poseganja v odstavek 6.

Države članice se lahko odločijo, da odločbe o vrnitvi ne bodo izdale nezakonito prebivajočim državljanom tretjih držav, ki čakajo na odločbo o podaljšanju njihovega dovoljenja. Namen te določbe je zaščititi državljane tretjih držav, ki so določen čas v državi članici prebivali zakonito, zaradi zamud pri postopku za podaljšanje njihovega dovoljenja pa so začeli začasno prebivati nezakonito. Ta določba se nanaša na še nedokončani postopek za podaljšanje dovoljenja zaprebivanje zgolj v državi članici prijetja („ta država članica“). Države članice se spodbujajo, da to določbo uporabijo tudi v primerih, v katerih bo prošnja za podaljšanje najverjetneje uspešna, in da za zadevne osebe zagotovijo vsaj takšno obravnavo, kot jo zagotavljajo za osebe v postopku vračanja med obdobjem za prostovoljni odhod ali odloženo vrnitvijo.

Ta določba ne zajema še nedokončanih postopkov za podaljšanje dovoljenja za prebivanje v drugi državi članici. Če je oseba vključena v še nedokončan postopek za podaljšanje dovoljenja za prebivanje v drugi državi članici, pa lahko to v določenih primerih utemeljuje odlog vrnitve v skladu s členom 9(2) ali uporabo ugodnejših ukrepov v skladu s členom 4(3).

5.8   Posebna pravila v direktivah o zakonitih migracijah glede ponovnega sprejema med državami članicami v primerih mobilnosti znotraj Unije

Pravna podlaga: Direktiva 2014/66/EU Evropskega parlamenta in Sveta (35) (direktiva o premestitvah znotraj podjetja) – člen 23; Direktiva Sveta 2003/109/ES (36) (direktiva o rezidentih za daljši čas) (spremenjena z Direktivo Sveta 2011/51/EU (37)) – člena 12 in 22; Direktiva Sveta 2009/50/ES (38) (direktiva o modri karti) – člen 18

Navedene direktive zajemajo posebna pravila o ponovnem sprejemu med državami članicami v primerih mobilnosti določenih kategorij državljanov tretjih držav znotraj EU (premestitve znotraj podjetja, imetniki modre karte EU, rezidenti za daljši čas). Te določbe se morajo obravnavati kot leges speciales (bolj specifična pravila), ki se morajo najprej izpolniti v tistih primerih, ki so izrecno zajeti v navedenih direktivah.

6.   PROSTOVOLJNI ODHOD

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 7(1)

V odločbi o vrnitvi se določi ustrezno obdobje za prostovoljni odhod, in sicer od sedem do trideset dni, brez poseganja v izjeme iz odstavkov 2 in 4. Države članice lahko v svoji nacionalni zakonodaji navedejo, da je tako obdobje zagotovljeno le, če zadevni državljan tretje države za to zaprosi. V tem primeru države članice obvestijo zadevne državljane tretjih držav o možnosti vložitve takšne vloge.

Spodbujanje prostovoljnega odhoda je eden od ključnih ciljev direktive o vračanju. Če ni razlogov za sklepanje, da bi to ogrozilo namen vračanja, je prostovoljni odhod z izpolnitvijo obveznosti vrnitve iz treh razlogov bolj zaželen kot odstranitev, saj je bolj dostojanstvena, varnejša in pogosto stroškovno učinkovitejša možnost vrnitve.

V obdobju za prostovoljni odhod za zadevnega državljana tretje države velja obveznost vrnitve, čeprav jo je mogoče izvršiti šele po izteku tega obdobja ali če obstaja nevarnost pobega ali če zadevna oseba ogroža javni red, javno varnost ali nacionalno varnost ali če je bila vloga za zakonito prebivanje zavrnjena kot očitno neutemeljena ali lažna (glej oddelek 6.3). Države članice se spodbujajo, da možnost prostovoljnega odhoda zagotovijo čim večjemu številu oseb v postopku vračanja in da se te možnosti vzdržijo v primerih, ko obstaja tveganje, da bi lahko ovirala namen postopka vrnitve.

V skladu z zadnjim stavkom člena 7(1) lahko države članice določijo, da se obdobje za prostovoljni odhod zagotovi le na podlagi prošnje državljanov tretjih držav. V takem primeru je treba zadevne državljane tretjih držav posamično obvestiti o možnosti vložitve prošnje za obdobje za prostovoljni odhod. Splošni informativni listi za javnost (na primer obvestilo o možnosti vložitve take prošnje na spletnem mestu uradov za priseljevanje ali natis in objava oglasov na oglasnih deskah v prostorih lokalnih organov za priseljevanje) so lahko v pomoč, vendar jih je treba dopolniti z individualiziranimi informacijami. Take informacije bi se morale mladoletnikom zagotoviti na njim prilagojen in starosti ter okoliščinam primeren način, pri čemer bi bilo treba posebno pozornost nameniti položaju mladoletnikov brez spremstva.

Države članice se lahko odločijo tudi, da obdobje za prostovoljni odhod na prošnjo odobrijo določenim kategorijam nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (na primer tistih, katerih vloga za zakonito prebivanje je bila zavrnjena kot očitno neutemeljena ali lažna) ali za pridobitev podpore (na primer v obliki pomoči pri ponovnem vključevanju), v drugih primerih pa brez predhodne prošnje.

Komisija priporoča, da se obdobje za prostovoljni odhod odobri na prošnjo zadevnih državljanov tretjih držav, ob zagotavljanju, da se potrebne informacije za vložitev prošnje državljanom tretjih držav zagotovijo ustrezno in sistematično.

Programi za pomoč pri prostovoljnem vračanju: direktiva o vračanju od držav članic sicer ne zahteva vzpostavitve programa za pomoč pri prostovoljnem vračanju, vendar je v njeni uvodni izjavi 10 navedeno: „Za spodbujanje prostovoljne vrnitve bi morale države članice zagotoviti večjo pomoč pri vračanju in svetovanje, pa tudi kar najbolje uporabiti ustrezne možnosti financiranja [...].“ Države članice se zato močno spodbujajo, da v okviru prizadevanj za spodbujanje bolj humanega in dostojanstvenega vračanja in na splošno za povečanje učinkovitosti vračanja zagotovijo, da so v postopkih na voljo programi za pomoč pri prostovoljnem vračanju. Da se olajša dostop do takih shem in zagotovi, da zadevni državljani tretjih držav sprejmejo informirane odločitve, bi morale države članice zagotoviti ustrezno razširjanje informacij o prostovoljnem vračanju in programih za pomoč pri prostovoljnem vračanju, tudi v sodelovanju z nacionalnimi organi, ki so lahko v neposrednem stiku z državljani tretjih držav (na primer izobraževalne, socialne in zdravstvene službe), nevladnimi organizacijami in drugimi organi. Mladoletnikom bi bilo treba te informacije zagotoviti na njim prilagojen in starosti ter okoliščinam primeren način. Države članice bi morale pri izvajanju nacionalnih programov za pomoč pri prostovoljnem vračanju (in ponovnem vključevanju) upoštevati nezavezujoče skupne standarde za te programe (39), ki jih je oblikovala Komisija v sodelovanju z državami članicami, Svet PNZ pa potrdil v svojih sklepih z dne 9. in 10. junija 2016
   (40).

Cilj strokovne skupine o vrnitvi (REG) Evropske migracijske mreže (v nadaljnjem besedilu: EMM) je olajšati okrepljeno sodelovanje v praksi med državami in deležniki na področju vračanja, pomoči pri prostovoljnem vračanju ter programov ponovnega vključevanja. Ta skupina bi morala biti ključno orodje za zbiranje in izmenjavo informacij, države članice pa se spodbujajo, da jo dejavno uporabljajo.

Dodatno pojasnilo:

| — | Splošno načelo je časovni okvir od 7 do 30 dni. Države članice morajo določiti obdobje v skladu s tem časovnim okvirom, razen če posebne okoliščine posameznega primera utemeljujejo podaljšanje v skladu s členom 7(2) direktive o vračanju (glej oddelek 6.1). |
| --- | --- |

—

Splošno načelo je časovni okvir od 7 do 30 dni. Države članice morajo določiti obdobje v skladu s tem časovnim okvirom, razen če posebne okoliščine posameznega primera utemeljujejo podaljšanje v skladu s členom 7(2) direktive o vračanju (glej oddelek 6.1).

| — | Odobritev 60 dni za splošno pravilo bi bila nezdružljiva z usklajevanjem in skupno disciplino, ki ju zagotavlja direktiva o vračanju s časovnim okvirom od sedem do trideset dni, zato je torej ni mogoče utemeljiti kot ugodnejšo določbo v skladu s členom 4(3). Obdobja od 30 do 60 dni (ki presegajo okvir, usklajen z odstavkom 1), ki se lahko odobrijo samo v primeru posebnih okoliščin (navedene v odstavku 2), pa so zajeta v člen 7(2) direktive o vračanju. |
| --- | --- |

—

Odobritev 60 dni za splošno pravilo bi bila nezdružljiva z usklajevanjem in skupno disciplino, ki ju zagotavlja direktiva o vračanju s časovnim okvirom od sedem do trideset dni, zato je torej ni mogoče utemeljiti kot ugodnejšo določbo v skladu s členom 4(3). Obdobja od 30 do 60 dni (ki presegajo okvir, usklajen z odstavkom 1), ki se lahko odobrijo samo v primeru posebnih okoliščin (navedene v odstavku 2), pa so zajeta v člen 7(2) direktive o vračanju.

| — | V skladu z zahtevami, ki izhajajo iz pravice osebe, da se izjasni, iz člena 41(2) Listine, bi morale države članice osebi v postopku vračanja zagotoviti možnost, da navede posamezne okoliščine in potrebe, ki jih je treba upoštevati pri določanju obdobja, ki se bo odobrilo, tako v primerih, ko se obdobje za prostovoljni odhod opredeli po uradni dolžnosti, kot tudi v primerih, ko se to obdobje določi na podlagi prošnje osebe v postopku vračanja. |
| --- | --- |

—

V skladu z zahtevami, ki izhajajo iz pravice osebe, da se izjasni, iz člena 41(2) Listine, bi morale države članice osebi v postopku vračanja zagotoviti možnost, da navede posamezne okoliščine in potrebe, ki jih je treba upoštevati pri določanju obdobja, ki se bo odobrilo, tako v primerih, ko se obdobje za prostovoljni odhod opredeli po uradni dolžnosti, kot tudi v primerih, ko se to obdobje določi na podlagi prošnje osebe v postopku vračanja.

| — | Čeprav direktiva o vračanju prepoveduje prisilno vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v obdobju za prostovoljni odhod, državam članicam ne preprečuje, da v tem obdobju začnejo potrebne upravne postopke glede na morebitno izvršitev odločbe o vrnitvi (na primer vzpostavitev stikov z organi tretjih držav za pridobitev potovalnih dokumentov, organiziranje logistike za operacijo odstranitve). |
| --- | --- |

—

Čeprav direktiva o vračanju prepoveduje prisilno vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v obdobju za prostovoljni odhod, državam članicam ne preprečuje, da v tem obdobju začnejo potrebne upravne postopke glede na morebitno izvršitev odločbe o vrnitvi (na primer vzpostavitev stikov z organi tretjih držav za pridobitev potovalnih dokumentov, organiziranje logistike za operacijo odstranitve).

Na podlagi posamezne ocene položaja državljana tretje države in zlasti ob upoštevanju možnosti vrnitve in pripravljenosti državljana tretje države za sodelovanje s pristojnimi organi Komisija državam članicam priporoča, naj odobrijo najkrajše obdobje za prostovoljni odhod, ki je potrebno za organizacijo in izvedbo vrnitve. Obdobje, ki je daljše od sedmih dni, bi bilo treba odobriti samo, kadar državljan tretje države dejavno sodeluje v postopku vračanja.

6.1   Podaljšano obdobje za prostovoljni odhod

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 7(2)

Države članice lahko, kadar je to potrebno, obdobje za prostovoljni odhod podaljšajo za ustrezno obdobje, ob upoštevanju posebnih okoliščin posameznega primera, kot so dolžina prebivanja, šoloobvezni otroci ter druge družinske in socialne vezi.

Ni vnaprej določenega najdaljšega roka za podaljšanje obdobja za prostovoljni odhod in treba je obravnavati vsak posamezni primer posebej v skladu z nacionalno izvedbeno zakonodajo in upravno prakso. Države članice imajo široko polje proste presoje pri odločanju, ali bi bilo podaljšanje obdobja za prostovoljni odhod „ustrezno“. Ob upoštevanju, da so v besedilu omenjeni šoloobvezni otroci, se podaljšanje obdobja za prostovoljni odhod lahko odobri do konca semestra ali šolskega leta ali za obdobje do enega šolskega leta, če je to v največjo korist otroka in če se ustrezno upoštevajo vse relevantne okoliščine primera.

Podaljšanje obdobja na več kot 30 dni je mogoče odobriti od začetka (od dneva izdaje odločbe o vrnitvi), če to upravičuje posamezna ocena okoliščin primera. Ni treba najprej odobriti obdobja 30 dni in ga pozneje podaljšati.

Izraz „kadar je to potrebno“ se nanaša tako na okoliščine osebe v postopku vračanja kot na okoliščine države, ki izvaja vrnitev. Države članice lahko same odločajo o vsebini in regulativnem obsegu svoje nacionalne izvedbene zakonodaje na tem področju.

V nacionalni izvedbeni zakonodaji in upravni praksi je treba izrecno upoštevati tri podprimere, omenjene v členu 7(2) (dolžina prebivanja, šoloobvezni otroci in družinske vezi). Upravni predpisi držav članic so lahko podrobnejši in opredeljujejo tudi druge razloge za podaljšanje, ne morejo pa biti manj podrobni, saj bi to nasprotovalo usklajevanju.

6.2   Obveznosti pred prostovoljnim odhodom

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 7(3)

V obdobju za prostovoljni odhod se lahko naložijo določene obveznosti, namenjene preprečevanju nevarnosti pobega, kot so redno javljanje organom, položitev ustrezne finančne garancije, predložitev dokumentov ali obveznost zadrževanja na določenem mestu.

Obveznosti, naštete v členu 7(3) direktive o vračanju, se lahko naložijo, kadar je treba preprečiti nevarnost pobega. Če je iz posamezne ocene primera razvidno, da posebnih okoliščin ni, te obveznosti niso utemeljene – glej sodbo Sodišča v zadevi El Dridi, C-61/11, točka 37: „Iz člena 7(3) in (4) te direktive je razvidno, da lahko države članice le v posebnih okoliščinah, kot je obstoj nevarnosti pobega, po eni strani naložijo naslovniku odločbe o vrnitvi obveznost rednega javljanja organom, položitev ustrezne finančne garancije, predložitev dokumentov ali obveznost zadrževanja na določenem mestu in po drugi strani določijo obdobje za prostovoljni odhod, krajše od sedmih dni, ali se vzdržijo odobritve takega obdobja.“ Komisija državam članicam priporoča, naj uporabijo to možnost, ko je treba med obdobjem za prostovoljni odhod preprečiti nevarnost pobega.

Treba je opozoriti na to, da lahko možnost držav članic, da naložijo določene obveznosti, pomeni prednost za osebo v postopku vračanja, saj lahko omogoči odobritev obdobja za prostovoljni odhod tudi v primerih, ki se sicer ne bi tako obravnavali.

Splošno uporabnega zneska, ki bi pomenil „ustrezno finančno garancijo“, ni mogoče opredeliti. V vsakem primeru pa je treba spoštovati načelo sorazmernosti, in sicer bi bilo pri določanju zneska treba upoštevati individualni položaj osebe v postopku vračanja. Trenutna praksa v državah članicah predvideva zneske od približno 200 do 5 000 evrov.

Če to zahteva posamezni primer, lahko države članice naložijo tudi več obveznosti iz člena 7(3) hkrati.

Pri nalaganju obveznosti v skladu s členom 7(3) bi morale države članice upoštevati individualni položaj osebe v postopku vračanja in zagotoviti popolno spoštovanje načela sorazmernosti. Države članice se izogibajo nalaganju obveznosti, ki jih dejansko ni mogoče izpolniti (na primer če oseba nima potnega lista, ga tudi ne bo mogla predložiti).

6.3   Nasprotni dokazi

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 7(4)

Če obstaja nevarnost pobega ali če je bila vloga za zakonito prebivanje zavrnjena kot očitno neutemeljena ali lažna ali če zadevna oseba ogroža javni red, javno varnost ali državno varnost, se države članice lahko vzdržijo odobritve obdobja za prostovoljni odhod ali odobrijo obdobje, krajše od sedmih dni.

Države članice se lahko v primerih, ki so izčrpno našteti v členu 7(4) direktive o vračanju in v katerih obstajajo „nasprotni dokazi“, na primer ko v zvezi z državljanom tretje države obstaja nevarnost pobega (glej oddelek 1.6) ali ogrožanje javnega reda, javne varnosti ali nacionalne varnosti (na primer predhodne obsodbe za huda kazniva dejanja, storjena tudi v drugih državah članicah) ali ko je bila vloga za zakonito prebivanje (na primer prošnja za azil, prošnja za izdajo ali podaljšanje dovoljenja) zavrnjena kot očitno neutemeljena ali lažna, vzdržijo odobritve obdobja za prostovoljni odhod.

Če je na podlagi posamezne ocene mogoče ugotoviti, da taki „nasprotni dokazi“ obstajajo v posameznem primeru, se obdobje za prostovoljni odhod ne bi smelo odobriti, obdobje, krajše od sedmih dni, pa bi se lahko odobrilo samo, če to nacionalnim organom ne preprečuje izvedbe odstranitve.

Države članice pa lahko svojo oceno okoliščin (oseba v postopku vračanja, ki prej ni sodelovala, lahko spremeni svoj pristop in sprejme ponudbo za pomoč pri prostovoljnem vračanju) kadar koli spremenijo ter odobrijo obdobje za prostovoljni odhod kljub začetni nevarnosti pobega.

Dodatno pojasnilo:

| — | Možnosti odobritve obdobja za prostovoljni odhod ni mogoče na splošno izključiti za vse osebe, ki nezakonito vstopijo na ozemlje države članice. Tako posplošujoče pravilo bi nasprotovalo opredelitvi pojma nevarnost pobega, načelu sorazmernosti in obveznosti, da se izvede ocena za vsak posamezni primer, ter bi ogrozilo polni učinek člena 7 (spodbujanje prostovoljnega odhoda). |
| --- | --- |

—

Možnosti odobritve obdobja za prostovoljni odhod ni mogoče na splošno izključiti za vse osebe, ki nezakonito vstopijo na ozemlje države članice. Tako posplošujoče pravilo bi nasprotovalo opredelitvi pojma nevarnost pobega, načelu sorazmernosti in obveznosti, da se izvede ocena za vsak posamezni primer, ter bi ogrozilo polni učinek člena 7 (spodbujanje prostovoljnega odhoda).

| — | Iz člena 7(4) pa se lahko izvzamejo državljani tretjih držav, ki so z vlogo zlorabili postopek. Člen 7(4) izrecno zajema očitno neutemeljene ali lažne vloge. Vloge, ki zlorabljajo postopek, običajno vključujejo višjo stopnjo nedopustnega vedenja kot pa očitno neutemeljene vloge, zato bi bilo treba člen 7(4) razlagati tako, kot da zajema tudi vloge, ki zlorabljajo postopek. |
| --- | --- |

—

Iz člena 7(4) pa se lahko izvzamejo državljani tretjih držav, ki so z vlogo zlorabili postopek. Člen 7(4) izrecno zajema očitno neutemeljene ali lažne vloge. Vloge, ki zlorabljajo postopek, običajno vključujejo višjo stopnjo nedopustnega vedenja kot pa očitno neutemeljene vloge, zato bi bilo treba člen 7(4) razlagati tako, kot da zajema tudi vloge, ki zlorabljajo postopek.

| — | Izvzamejo se lahko tudi osebe, ki ogrožajo javni red, javno varnost ali nacionalno varnost. Glede tega je Sodišče v zadevi Zh. in O., C-554/13 (41), pojasnilo, da so države članice pretežno proste, da v skladu s svojimi nacionalnimi potrebami opredelijo pojem javnega reda. Pojem „nevarnost pobega“ je različen od pojma „ogrožanje javnega reda“. Pojem „ogrožanje javnega reda“ predpostavlja – razen socialne motnje, ki jo pomeni vsaka pravna kršitev – resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki ogroža temeljni interes družbe. Država članica ne more šteti, da državljan tretje države ogroža javni red zgolj zato, ker je ta državljan osumljen, da je izvršil dejanje, ki je po nacionalnem pravu kaznivo, ali je bil za tako dejanje kazensko obsojen. Drugi dejavniki, kot so narava in teža dejanja, čas, ki je potekel od izvršitve tega dejanja, in vsaka okoliščina, ki se nanaša na utemeljenost suma kaznivega dejanja, ki se očita zadevnemu državljanu tretje države, so tudi pomembni pri oceni za vsak posamezni primer, ki jo je treba vedno izvesti. |
| --- | --- |

—

Izvzamejo se lahko tudi osebe, ki ogrožajo javni red, javno varnost ali nacionalno varnost. Glede tega je Sodišče v zadevi Zh. in O., C-554/13 (41), pojasnilo, da so države članice pretežno proste, da v skladu s svojimi nacionalnimi potrebami opredelijo pojem javnega reda. Pojem „nevarnost pobega“ je različen od pojma „ogrožanje javnega reda“. Pojem „ogrožanje javnega reda“ predpostavlja – razen socialne motnje, ki jo pomeni vsaka pravna kršitev – resnično, sedanjo in dovolj resno grožnjo, ki ogroža temeljni interes družbe. Država članica ne more šteti, da državljan tretje države ogroža javni red zgolj zato, ker je ta državljan osumljen, da je izvršil dejanje, ki je po nacionalnem pravu kaznivo, ali je bil za tako dejanje kazensko obsojen. Drugi dejavniki, kot so narava in teža dejanja, čas, ki je potekel od izvršitve tega dejanja, in vsaka okoliščina, ki se nanaša na utemeljenost suma kaznivega dejanja, ki se očita zadevnemu državljanu tretje države, so tudi pomembni pri oceni za vsak posamezni primer, ki jo je treba vedno izvesti.

6.4   Skladnost v praksi – tranzit po kopnem

Priloga 39 k Schengenskemu priročniku „Standardni obrazec za priznavanje odločbe o vrnitvi za namene tranzita po kopnem“

Zemljevid sodelujočih držav članic (na voljo na spletišču EMM, v razdelku Posebne raziskave EMM (EMN Ad-Hoc Queries), tema: vrnitev (Theme: Return), 2015)

Opozorilo/razlaga: Oseba v postopku vračanja, ki namerava zapustiti ozemlje EU po kopnem v obdobju za prostovoljni odhod, nima nobenega veljavnega vizuma ali drugega dovoljenja za tranzit čez druge države članice v svojo državo vrnitve, zato tvega, da jo bo na poti prijela/ustavila policija in da bo tranzitna država članica zanjo izdala drugo odločbo o vrnitvi. To nasprotuje cilju politike direktive o vračanju, in sicer zagotavljanju učinkovitega vračanja, tudi s prostovoljnimi odhodi.

Izdaja tranzitnega vizuma za osebo v postopku vračanja bi bila neustrezna in neprimerna rešitev, saj je odobritev vizuma državljanom tretjih držav, ki na ozemlju EU prebivajo nezakonito in ga morajo zapustiti, v nasprotju s pravili EU o vizumih. Poleg tega se zdi, da nimajo tranzitne države članice nobenega razloga za izdajo takega vizuma (nevarnost pobega takih oseb in/ali stroški odstranitve), zato bi v praksi pogosto zavrnile izdajo vizuma. Zagotovitev „evropske prepustnice“ za osebo v postopku vračanja tudi ni rešitev. Če pravna narava in pravni učinki take „prepustnice“ niso jasno opredeljeni, se oseba v postopku vračanja z izključno pravnega vidika še vedno lahko obravnava, kot da v tranzitni državi članici prebiva nezakonito, in se bo zanjo morda izdala nova odločba o vrnitvi v skladu s členom 6(1).

Ena rešitev te težave je spodbujanje neposredne vrnitve v tretje države po zračni poti. To pa je lahko za osebo v postopku vračanja drago in nepraktično.

Pristop, ki ga Komisija izrecno priporoča, je, da tranzitne države članice priznajo odločbe o vrnitvi, ki jih izda prva država članica v skladu s Prilogo 39 k Schengenskemu priročniku „Standardni obrazec za priznavanje odločbe o vrnitvi za namene tranzita po kopnem“ (ki jo je septembra 2011 izdala Komisija po posvetovanjih z zadevnimi državami članicami na tehnični ravni ter razpravah z delovno skupino Sveta Evropske unije za migracije in izgon).

V skladu s tem pristopom lahko tranzitna država članica prizna odločbo o vrnitvi, vključno z obdobjem za prostovoljni odhod, ki ga je odobrila prva država članica, in omogoči osebi v postopku vračanja tranzit na podlagi priznane odločbe in priznanega obdobja za prostovoljni odhod. Ta pristop ima to prednost, da tranzitni državi članici ni treba izdati nove odločbe o vrnitvi in lahko prosi prvo državo članico, da ji povrne vse stroške, povezane z odstranitvijo, če se pojavijo težave in je treba osebo v postopku vračanja odstraniti na stroške tranzitne države (pri čemer se uporabi Odločba Sveta 2004/191/ES (42)).

Tiste države članice, ki še vedno niso prepričane o uporabi te prostovoljne možnosti (kot države članice pošiljateljice ali prejemnice), se spodbujajo, da začnejo sodelovati ter o tem obvestijo Komisijo in druge države članice.

Dodatno pojasnilo:

| — | Oblika priznavanja: zelo široko in splošno besedilo Direktive 2001/40/ES dopušča, da se lahko države same odločajo o praktičnih načinih (podrobnostih o postopkih) medsebojnega priznavanja v skladu s potrebami v praksi in nacionalno zakonodajo. Obrazec, ki je predlagan v Prilogi 39 k Schengenskemu priročniku, je eden od možnih, ne pa edini način za izvedbo postopka. |
| --- | --- |

—

Oblika priznavanja: zelo široko in splošno besedilo Direktive 2001/40/ES dopušča, da se lahko države same odločajo o praktičnih načinih (podrobnostih o postopkih) medsebojnega priznavanja v skladu s potrebami v praksi in nacionalno zakonodajo. Obrazec, ki je predlagan v Prilogi 39 k Schengenskemu priročniku, je eden od možnih, ne pa edini način za izvedbo postopka.

| — | S pravnega vidika država članica B prizna vse pomembne elemente odločbe o vrnitvi, ki jo izda država članica A, vključno s priznavanjem izjave, da državljan tretje države prebiva nezakonito in da je zanj bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod, ki ima učinek tudi na ozemlju države članice B, ki priznava to odločbo. |
| --- | --- |

—

S pravnega vidika država članica B prizna vse pomembne elemente odločbe o vrnitvi, ki jo izda država članica A, vključno s priznavanjem izjave, da državljan tretje države prebiva nezakonito in da je zanj bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod, ki ima učinek tudi na ozemlju države članice B, ki priznava to odločbo.

| — | Država članica, ki priznava odločbo, ima na voljo tri različne „varovalne ukrepe“:






  (1) | uporaba standardnega obrazca iz Priloge 39 je zgolj prostovoljna, pri čemer se država članica vedno lahko odloči, da v posebnem posameznem primeru ne bo priznala odločbe o vrnitvi, ki jo je izdala druga država članica; |
| --- | --- | --- |

—

Država članica, ki priznava odločbo, ima na voljo tri različne „varovalne ukrepe“:

(1)

uporaba standardnega obrazca iz Priloge 39 je zgolj prostovoljna, pri čemer se država članica vedno lahko odloči, da v posebnem posameznem primeru ne bo priznala odločbe o vrnitvi, ki jo je izdala druga država članica;

| (2) | prva država članica lahko odobri samo obdobje za prostovoljni odhod v skladu s členom 7 direktive o vračanju, če ni „nasprotnih dokazov“, kot je nevarnost pobega. Ocena osebnih okoliščin oseb v postopku vračanja v skladu s členom 7, ki jo mora izvesti prva država članica, je lahko koristno zagotovilo za tranzitno državo članico, ki priznava odločbo; |
| --- | --- |

(2)

prva država članica lahko odobri samo obdobje za prostovoljni odhod v skladu s členom 7 direktive o vračanju, če ni „nasprotnih dokazov“, kot je nevarnost pobega. Ocena osebnih okoliščin oseb v postopku vračanja v skladu s členom 7, ki jo mora izvesti prva država članica, je lahko koristno zagotovilo za tranzitno državo članico, ki priznava odločbo;

| (3) | če se pojavijo težave in je treba osebo v postopku vračanja odstraniti na stroške tranzitne države, vse stroške, povezane z odstranitvijo, krije prva država članica, pri čemer se uporabi Odločba 2004/191/ES. |
| --- | --- |

(3)

če se pojavijo težave in je treba osebo v postopku vračanja odstraniti na stroške tranzitne države, vse stroške, povezane z odstranitvijo, krije prva država članica, pri čemer se uporabi Odločba 2004/191/ES.

6.5   Skladnost v praksi – tranzit po zračni poti

Direktiva Sveta 2003/110/ES (43) o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti zagotavlja pravni okvir za sodelovanje med pristojnimi organi na tranzitnih letališčih držav članic v zvezi z repatriacijo po zračni poti s spremstvom in brez spremstva. Izraz „repatriacija brez spremstva“ iz te direktive (ki je bila sprejeta pet let pred direktivo o vračanju) se lahko razlaga tako, kot da zajema tudi „prostovoljni odhod“ v smislu direktive o vračanju (44). Komisija priporoča sistematično uporabo Direktive 2003/110/ES pri organiziranju tranzita po zračni poti v okviru prostovoljnega odhoda (glej tudi oddelek 7.2).

6.6   Evidentiranje prostovoljnega odhoda

Trenutno ni osrednjega sistema EU za evidentiranje prostovoljnih odhodov. V primerih tranzita oseb v postopku vračanja po kopnem v skladu s priporočilom iz Priloge 39 k Schengenskemu priročniku mejni policist pošlje po faksu potrdilo državi članici, ki je izdala odločbo o vrnitvi. V drugih primerih osebe v postopku vračanja včasih pošljejo sporočilo prek konzulatov držav članic v tretjih državah. Včasih odhod zabeležijo tudi mejni policisti, ki izvajajo izstopne kontrole. Pomanjkanje osrednjega sistema Unije za evidentiranje prostovoljnih odhodov pomeni vrzel v smislu preverjanja izvrševanja in v smislu statističnih podatkov. Namen Komisijinega predloga uredbe o uporabi schengenskega informacijskega sistema za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (45) je obravnavanje tega položaja.

Kratkoročno bi morale države članice vzpostaviti način za preverjanje, ali je državljan tretje države zapustil Unijo, vključno s tem, ali se je to zgodilo v obdobju za prostovoljni odhod in brez pomoči, da se zagotovi učinkovito nadaljnje ukrepanje v primeru neizpolnitve. Države članice se spodbujajo, da čim bolj uporabljajo razpoložljive informacijske kanale in v ta namen:

| (1) | sistematično spodbujajo tiste osebe v postopku vračanja, ki jim je bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod, da o svojem uspešnem odhodu obvestijo organe, ki so izdali odločbo o vrnitvi (in prepoved vstopa). Oseba v postopku vračanja lahko o svojem odhodu obvesti mejnega policista ob odhodu, konzularno predstavništvo države članice v svoji izvorni državi po vrnitvi ali celo s pismom z zadostnim dokazilom v prilogi. Za okrepitev te prakse se lahko odločbi o vrnitvi ali potovalnemu dokumentu sistematično priloži informativni list, ki vsebuje ime in druge identifikatorje državljana tretje države ter navodila in kontaktne podatke organa izdajatelja, da lahko nanj mejni policist pri izstopu odtisne žig in ga kot dokazilo o odhodu pošlje nazaj organu izdajatelju. Tak informativni list bi lahko opredeljeval tudi koristi, ki jih ima oseba v postopku vračanja, če obvesti organe o uspešnem odhodu; |
| --- | --- |

(1)

sistematično spodbujajo tiste osebe v postopku vračanja, ki jim je bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod, da o svojem uspešnem odhodu obvestijo organe, ki so izdali odločbo o vrnitvi (in prepoved vstopa). Oseba v postopku vračanja lahko o svojem odhodu obvesti mejnega policista ob odhodu, konzularno predstavništvo države članice v svoji izvorni državi po vrnitvi ali celo s pismom z zadostnim dokazilom v prilogi. Za okrepitev te prakse se lahko odločbi o vrnitvi ali potovalnemu dokumentu sistematično priloži informativni list, ki vsebuje ime in druge identifikatorje državljana tretje države ter navodila in kontaktne podatke organa izdajatelja, da lahko nanj mejni policist pri izstopu odtisne žig in ga kot dokazilo o odhodu pošlje nazaj organu izdajatelju. Tak informativni list bi lahko opredeljeval tudi koristi, ki jih ima oseba v postopku vračanja, če obvesti organe o uspešnem odhodu;

| (2) | prosijo mejne policiste, ki izvajajo izstopne kontrole, da poizvejo, ko opazijo izstop migranta brez urejenega statusa, ali je bila za osebo v postopku vračanja izdana odločba o vrnitvi z odobrenim obdobjem za prostovoljni odhod, ter v tem primeru o odhodu sistematično obvestijo organe, ki so izdali odločbo o vrnitvi; |
| --- | --- |

(2)

prosijo mejne policiste, ki izvajajo izstopne kontrole, da poizvejo, ko opazijo izstop migranta brez urejenega statusa, ali je bila za osebo v postopku vračanja izdana odločba o vrnitvi z odobrenim obdobjem za prostovoljni odhod, ter v tem primeru o odhodu sistematično obvestijo organe, ki so izdali odločbo o vrnitvi;

| (3) | uporabljajo Prilogo 39 (glej oddelek 6.4) za potrditev odhoda nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v tranzitu po kopnem preko ozemlja druge države članice, kot je država članica, ki je izdala odločbo o vrnitvi. |
| --- | --- |

(3)

uporabljajo Prilogo 39 (glej oddelek 6.4) za potrditev odhoda nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav v tranzitu po kopnem preko ozemlja druge države članice, kot je država članica, ki je izdala odločbo o vrnitvi.

Države članice bi morale razmisliti tudi o vzpostavitvi stikov z letalskimi družbami, da pridobijo informacije o tem, ali so državljani tretjih držav, ki so bili vrnjeni brez spremstva, v trenutku pričakovanega odhoda na krovu letala.

7.   ODSTRANITEV

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 8(1)–(4)

| 1. | Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za izvršitev odločbe o vrnitvi, če v skladu s členom 7(4) ni bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod ali če obveznost vrnitve ni bila izpolnjena v obdobju za prostovoljni odhod, odobrenem v skladu s členom 7. |
| --- | --- |

1.

Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za izvršitev odločbe o vrnitvi, če v skladu s členom 7(4) ni bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod ali če obveznost vrnitve ni bila izpolnjena v obdobju za prostovoljni odhod, odobrenem v skladu s členom 7.

| 2. | Če je država članica v skladu s členom 7 odobrila obdobje za prostovoljni odhod, je mogoče odločbo o vrnitvi izvršiti le po izteku obdobja, razen če se v tem obdobju pojavi nevarnost oziroma ogrožanje iz člena 7(4). |
| --- | --- |

2.

Če je država članica v skladu s členom 7 odobrila obdobje za prostovoljni odhod, je mogoče odločbo o vrnitvi izvršiti le po izteku obdobja, razen če se v tem obdobju pojavi nevarnost oziroma ogrožanje iz člena 7(4).

| 3. | Države članice lahko sprejmejo ločeno upravno ali sodno odločbo ali akt, ki odreja odstranitev. |
| --- | --- |

3.

Države članice lahko sprejmejo ločeno upravno ali sodno odločbo ali akt, ki odreja odstranitev.

| 4. | V primerih, ko države članice – kot zadnjo možnost – uporabijo prisilne ukrepe za izvajanje odstranitve državljana tretje države, ki se upira odstranitvi, so takšni ukrepi sorazmerni in ne prekoračujejo razumne sile. Izvajajo se v skladu s temeljnimi pravicami in z ustreznim spoštovanjem dostojanstva in telesne integritete zadevnega državljana tretje države, kot je predvideno v nacionalni zakonodaji. |
| --- | --- |

4.

V primerih, ko države članice – kot zadnjo možnost – uporabijo prisilne ukrepe za izvajanje odstranitve državljana tretje države, ki se upira odstranitvi, so takšni ukrepi sorazmerni in ne prekoračujejo razumne sile. Izvajajo se v skladu s temeljnimi pravicami in z ustreznim spoštovanjem dostojanstva in telesne integritete zadevnega državljana tretje države, kot je predvideno v nacionalni zakonodaji.

Direktiva o vračanju opredeljuje cilj („izvršitev odločbe o vrnitvi“), ki ga je treba izpolniti učinkovito in sorazmerno z „vsemi potrebnimi ukrepi“, konkretne postopke („kako“) pa prepušča zakonodaji in upravni praksi držav članic – glej sodbo Sodišča v zadevi Achughbabian, C-329/11, točka 36: „[...] se v njem navedena izraza „ukrepi“ in „prisilni ukrepi“ nanašata na vsakršno ukrepanje, ki učinkovito in sorazmerno zagotovi vrnitev zadevne osebe.“

Ne glede na obveznosti državljanov tretjih držav, da sodelujejo pri njihovi identifikaciji in od svojih nacionalnih organov zahtevajo potrebne dokumente, obveznost držav članic, da sprejmejo „vse potrebne ukrepe“, vključuje tudi pravočasno zaprosilo tretji državi ponovnega sprejema, da predloži veljavni osebni ali potovalni dokument ali sprejme uporabo evropske potne listine za vrnitev (46), če je to predvideno v veljavnih sporazumih ali dogovorih s tretjo državo, da se omogoči fizični prevoz državljana tretje države iz države članice. Uporabo evropske potne listine za vrnitev bi bilo treba še dodatno spodbujati v pogajanjih ter pri uporabi dvostranskih sporazumov in sporazumov EU o ponovnem sprejemu in drugih dogovorov s tretjimi državami. Med obdobjem za prostovoljni odhod je mogoče v sodelovanju s tretjimi državami začeti upravne postopke za pripravo operacije odstranitve (na primer pridobivanje potrebnih potovalnih dokumentov in dovoljenj), ne da bi se s tem ogrozil zadevni državljan tretje države (glej tudi oddelek 6).

Za zmanjšanje vpliva morebitnih zlorab, zlasti v zvezi z neutemeljenimi, večkratnimi in „v zadnjem hipu“ vloženimi prošnjami za azil ter neutemeljenimi pritožbami zoper odločbe v zvezi z azilom ali vrnitvijo, katerih edini namen je zavlačevanje ali onemogočanje izvršitve odločb o vrnitvi, Komisija državam članicam priporoča, naj v skladu z Direktivo 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta (47) („direktiva o azilnih postopkih“) sprejmejo ukrepe za organizacijo postopka za obravnavo prošenj za mednarodno zaščito v pospešenem postopku ali, kadar je to primerno, v postopku na meji.

Ločevanje med prostovoljnim odhodom in odstranitvijo: Vrnitev je zelo širok pojem in zajema postopek vračanja v tretjo državo na podlagi (prostovoljne ali prisilne) izpolnitve obveznosti vrnitve. Odstranitev je veliko ožji pojem. Pomeni izvršitev obveznosti vrnitve, in sicer fizični prevoz iz države članice. Sodišče je v zadevah El Dridi, C-61/11 (točka 41), in Achughbabian, C-329/11, že poudarilo, da direktiva o vračanju predvideva „stopnjevanje ukrepov“, ki se začnejo s prostovoljnimi ukrepi, končajo pa s prisilnimi. V praksi se pogosto pojavijo primeri, ki zajemajo tako elemente prisilne vrnitve (pridržanje) in prostovoljnega odhoda (poznejše prostovoljno potovanje brez potrebe po uporabi fizične sile). Države članice se spodbujajo, da v vseh fazah postopka uporabijo ukrepe, ki čim manj posegajo v integriteto posameznika. Če osebe v postopku vračanja, ki so v postopku odstranitve/pridržanja, spremenijo svoj pristop in pokažejo pripravljenost za sodelovanje in prostovoljni odhod, se države članice spodbujajo k prilagodljivosti, do česar so tudi upravičene.

Izvršitev odločbe o vrnitvi po zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito: v sodbi v zadevi J. N., C-601/15 (točke 75, 76 in 80), je Sodišče razsodilo, da je treba po zavrnitvi prošnje za azil na prvi stopnji postopek izvršitve predhodno izdane odločbe o vrnitvi nadaljevati v fazi, v kateri je bil prekinjen, ne pa znova začeti postopka vračanja: „[...] se zaradi zagotovitve polnega učinka Direktive 2008/115/ES vsekakor zahteva, da se na podlagi te direktive začeti postopek, v katerem je bila izdana odločba o vrnitvi – ki ji je [...] priložena prepoved vstopa – lahko nadaljuje v fazi, v kateri je bil prekinjen zaradi vložitve prošnje za mednarodno zaščito, in to takoj, ko je bila ta prošnja na prvi stopnji zavrnjena. [...] V zvezi s tem iz dolžnosti lojalnosti držav članic, ki izhaja iz člena 4(3) PEU in je povzeta v točki 56 sodbe El Dridi [...], in iz zahtev po učinkovitosti [...] izhaja, da morajo države članice čim hitreje izpolniti obveznost iz člena 8 te direktive, da v primerih iz odstavka 1 tega člena izvedejo odstranitev [...]. Ta obveznost pa ne bi bila spoštovana, če bi se odstranitev odlagala zato, ker se po tem, ko je bila prošnja za mednarodno zaščito na prvi stopnji zavrnjena, postopek [...] ne bi nadaljeval v fazi, v kateri je bil prekinjen, temveč bi se moral začeti znova.“

Zaporna kazen kot kazenskopravni ukrep za nezakonito prebivanje ne more v smislu člena 8(1) direktive o vračanju nikoli biti „potreben ukrep“ (glej oddelek 4). V skladu s členom 6 Listine o pravici do svobode, kot se razlaga ob upoštevanju člena 5 EKČP, je odvzem prostosti v okviru vračanja dovoljen samo za namen odstranitve v skladu s členom 15 direktive o vračanju – glej sodbo Sodišča v zadevi Achughbabian, C-329/11 (točka 37): „Naložitev in izvršitev zaporne kazni med postopkom vračanja, določenim z Direktivo 2008/115/ES, očitno ne pripomoreta k odstranitvi, ki je cilj tega postopka, to je fizičnega prevoza zadevne osebe iz zadevne države članice. Taka kazen torej ni ‚ukrep‘ ali ‚prisilni ukrep‘ v smislu člena 8 Direktive 2008/115/ES.“

Države članice v skladu s členom 5(c) pri izvajanju direktive o vračanju ustrezno upoštevajo zdravstveno stanje državljanov tretjih držav; poleg tega pri izvrševanju odločb o vrnitvi v skladu s členom 8(1) direktive ustrezno spoštujejodostojanstvo in telesno celovitost državljanov tretjih držav. Ob polnem spoštovanju pravice do zdravja in ob upoštevanju, da direktiva ne nalaga obveznosti, da se v zvezi z vsemi državljani tretjih držav, ki bodo odstranjeni, opravi sistematski zdravniški pregled ali izda izjava, da lahko letijo („fit-to-fly“), Komisija državam članicam priporoča, naj sprejmejo ukrepe za preprečevanje morebitnih zlorab v zvezi z lažnimi navedbami državljanov tretjih držav glede zdravstvenega stanja, zaradi katerih bi prišlo do neupravičenega preprečevanja ali odložitve odstranitve iz zdravstvenih razlogov (glej tudi oddelek 12.4), na primer z zagotavljanjem, da usposobljeno zdravstveno osebje, ki ga imenuje pristojni nacionalni organ, poda neodvisno in nepristransko zdravniško mnenje o posameznem primeru.

7.1   Odstranitev po zračni poti

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 8(5); Skupne smernice o varnostnih določbah za skupne odstranitve po zračni poti, priložene Odločbi Sveta 2004/573/ES (48); Uredba (EU) 2016/1624 Evrospkega parlamenta in Sveta o evropski mejni in obalni straži (49) – člen 28(3)

Pri odstranjevanju po zračni poti države članice upoštevajo Skupne smernice o varnostnih določbah za skupne odstranitve po zračni poti, priložene Odločbi 2004/573/ES.

V skladu z direktivo o vračanju države članice upoštevajo Skupne smernice o varnostnih določbah za skupne odstranitve po zračni poti, priložene Odločbi 2004/573/ES, v okviru vseh odstranitev po zračni poti, ne pa samo pri skupnih odstranitvah, kot je bilo prvotno predvideno v navedeni odločbi.

Nekateri deli teh smernic so po naravi oblikovani tako, da jih je treba upoštevati samo pri skupnih letih, na primer pravila, povezana z vlogo in porazdelitvijo nalog držav članic, ki te lete organizirajo in pri njih sodelujejo, zato jih ni mogoče upoštevati v zgolj nacionalnem okviru. Vsi drugi deli smernic (glej najpomembnejše odlomke v okviru v nadaljevanju) pa bi se morali upoštevati tudi v zgolj nacionalnih postopkih odstranitve.

SKUPNE SMERNICE O VARNOSTNIH DOLOČBAH ZA SKUPNE ODSTRANITVE PO ZRAČNI POTI

(odlomki)

1.   PREDVRNITVENA FAZA

1.1.2   Zdravstveno stanje in zdravstvena kartoteka

Država članica organizatorka in vsaka država članica udeleženka zagotovita, da zdravstveno stanje povratnikov, za katere sta odgovorni, pravno in dejansko omogoča varno odstranitev po zračni poti. Za povratnike z ugotovljenim zdravstvenim stanjem ali v primeru, ko je potrebno zdravljenje, se zagotovijo zdravstvene kartoteke. Zdravstvene kartoteke vključujejo izvide zdravniških pregledov, diagnozo in podrobno navedbo morebitno potrebnih zdravil, da bi omogočili potrebne zdravstvene ukrepe. [...]

1.1.3   Dokumentacija

Država članica organizatorka in vsaka država članica udeleženka zagotovita, da so za vsakega povratnika na voljo veljavne potne listine in vsi drugi potrebni dodatni dokumenti, potrdila ali kartoteke. Pooblaščena oseba hrani dokumentacijo do prihoda v namembno državo. [...]

1.2.3   Uporaba spremstva iz zasebnega sektorja

Če uporabi država članica udeleženka spremstvo iz zasebnega sektorja, organi te države članice zagotovijo najmanj enega uradnega predstavnika na krovu letala.

1.2.4   Kvalifikacija in usposabljanje spremstva

Spremstva, dodeljena za naloge na krovu letal skupnih letov, bodo predhodno deležna posebnega usposabljanja za izvajanja takšnih misij; zagotoviti se jim mora potrebno zdravniško podporo, odvisno od vrste misije.

[...]

1.2.5   Pravila o ravnanju za spremstvo

Spremstvo ni oboroženo. Nosi lahko civilna oblačila z razpoznavnim znakom, ki je namenjen prepoznavanju. Drugo ustrezno pooblaščeno spremljevalno osebje prav tako nosi prepoznavni znak.

Člani spremstva se zaradi zagotovitve največje možne varnosti v letalu namestijo strateško. Poleg tega pa se namestijo na sedeže skupaj s povratniki, za katere odgovarjajo.

1.2.6   Dogovori glede števila spremstev

Število spremljevalcev se določi od primera do primera na podlagi analize o morebitnih tveganjih in po medsebojnem posvetovanju. V večini primerov se priporoča, da je njihovo število vsaj enako številu povratnikov na krovu. Po potrebi je za podporo na voljo rezervna enota (npr. pri zelo oddaljenih namembnih krajih).

2.   PREDODHODNA FAZA NA LETALIŠČIH ZA ODHOD ALI POSTANEK

2.1   Prevoz do letališča in zadrževanje na letališču

Glede prevoza do letališča in zadrževanja na letališču se uporablja naslednje:

| (a) | načelno morajo biti spremstvo in povratniki na letališču vsaj tri ure pred odhodom; |
| --- | --- |

(a)

načelno morajo biti spremstvo in povratniki na letališču vsaj tri ure pred odhodom;

| (b) | povratnike je treba na kratko seznaniti z izvršitvijo njihove odstranitve in jim svetovati, da je popolno sodelovanje s spremstvom v njihovem lastnem interesu. Pojasniti je treba, da se ne bo dopuščalo nikakršno moteče obnašanje in da ne bo povzročilo prekinitve operacije odstranitve; |
| --- | --- |

(b)

povratnike je treba na kratko seznaniti z izvršitvijo njihove odstranitve in jim svetovati, da je popolno sodelovanje s spremstvom v njihovem lastnem interesu. Pojasniti je treba, da se ne bo dopuščalo nikakršno moteče obnašanje in da ne bo povzročilo prekinitve operacije odstranitve;

[...]

2.2   Prijava, vkrcanje in varnostno preverjanje pred vzletom

Režim glede prijave, vkrcanja in varnostnega preverjanja pred vzletom je naslednji:

| (a) | spremstvo države članice trenutne lokacije je odgovorno za prijavo in pomoč pri prehodu območij kontrole; |
| --- | --- |

(a)

spremstvo države članice trenutne lokacije je odgovorno za prijavo in pomoč pri prehodu območij kontrole;

| (b) | pred vkrcanjem v letalo skupnega leta se vse povratnike podvrže podrobnemu varnostnemu pregledu. Vse predmete, ki bi lahko ogrožali varnost posameznikov in skupnega leta, se zaseže in shrani v prtljažni prostor; |
| --- | --- |

(b)

pred vkrcanjem v letalo skupnega leta se vse povratnike podvrže podrobnemu varnostnemu pregledu. Vse predmete, ki bi lahko ogrožali varnost posameznikov in skupnega leta, se zaseže in shrani v prtljažni prostor;

| (c) | prtljage povratnika se ne postavi v potniško kabino. Vso prtljago, postavljeno v prtljažni prostor, se podvrže varnostnemu pregledu in označi z lastnikovim imenom. Vse, kar se v skladu s pravili Mednarodne organizacije za civilni letalski promet (ICAO) obravnava kot nevarno, se odstrani iz prtljage; |
| --- | --- |

(c)

prtljage povratnika se ne postavi v potniško kabino. Vso prtljago, postavljeno v prtljažni prostor, se podvrže varnostnemu pregledu in označi z lastnikovim imenom. Vse, kar se v skladu s pravili Mednarodne organizacije za civilni letalski promet (ICAO) obravnava kot nevarno, se odstrani iz prtljage;

| (d) | denar in dragocene predmete se namesti v prozoren ovoj, označen z lastnikovim imenom. Povratnike se obvesti o postopku glede odstranjenih predmetov in denarja; |
| --- | --- |

(d)

denar in dragocene predmete se namesti v prozoren ovoj, označen z lastnikovim imenom. Povratnike se obvesti o postopku glede odstranjenih predmetov in denarja;

[...]

3.   POSTOPEK MED LETOM

[...]

3.2   Uporaba prisilnih ukrepov

Prisilni ukrepi se uporabljajo, kot sledi:

| (a) | prisilni ukrepi se izvajajo ob primernem spoštovanju osebnih pravic povratnikov; |
| --- | --- |

(a)

prisilni ukrepi se izvajajo ob primernem spoštovanju osebnih pravic povratnikov;

| (b) | prisilo se lahko uporabi pri posameznikih, ki zavračajo odstranitev ali se ji upirajo. Vsi prisilni ukrepi so sorazmerni in se uporabljajo le v mejah primerne sile. Ohrani se dostojanstvo in telesna nedotakljivost povratnika. Posledično se v primeru negotovosti operacija odstranitve, vključno z izvajanjem zakonite prisile, ki temelji na upiranju in nevarnosti povratnika, v skladu z načelom nobene odstranitve za vsako ceno, ustavi; |
| --- | --- |

(b)

prisilo se lahko uporabi pri posameznikih, ki zavračajo odstranitev ali se ji upirajo. Vsi prisilni ukrepi so sorazmerni in se uporabljajo le v mejah primerne sile. Ohrani se dostojanstvo in telesna nedotakljivost povratnika. Posledično se v primeru negotovosti operacija odstranitve, vključno z izvajanjem zakonite prisile, ki temelji na upiranju in nevarnosti povratnika, v skladu z načelom nobene odstranitve za vsako ceno, ustavi;

| (c) | noben prisilni ukrep ne sme ogroziti normalne sposobnosti dihanja povratnika. V primeru uporabe prisile je treba zagotoviti, da ostane prsni koš povratnika zaradi ohranjanja normalnega delovanja dihal v pokončnem položaju in da nič ne prizadene njegovega prsnega koša; |
| --- | --- |

(c)

noben prisilni ukrep ne sme ogroziti normalne sposobnosti dihanja povratnika. V primeru uporabe prisile je treba zagotoviti, da ostane prsni koš povratnika zaradi ohranjanja normalnega delovanja dihal v pokončnem položaju in da nič ne prizadene njegovega prsnega koša;

| (d) | imobilizacijo povratnikov, ki se upirajo, se lahko doseže z uporabo sredstev prisile, ki ne ogrožajo njihovega dostojanstva in telesne nedotakljivosti; |
| --- | --- |

(d)

imobilizacijo povratnikov, ki se upirajo, se lahko doseže z uporabo sredstev prisile, ki ne ogrožajo njihovega dostojanstva in telesne nedotakljivosti;

| (e) | država članica organizatorka in država članica udeleženka se pred operacijo odstranitve dogovorita o seznamu dovoljenih sredstev prisile. Brez poseganja v nujne ukrepe, ki zagotavljajo varnost letala, je uporaba pomirjevalnih sredstev zaradi lažje odstranitve prepovedana; |
| --- | --- |

(e)

država članica organizatorka in država članica udeleženka se pred operacijo odstranitve dogovorita o seznamu dovoljenih sredstev prisile. Brez poseganja v nujne ukrepe, ki zagotavljajo varnost letala, je uporaba pomirjevalnih sredstev zaradi lažje odstranitve prepovedana;

| (f) | spremstvo se obvesti in seznani z dovoljenimi in prepovedanimi sredstvi prisile; |
| --- | --- |

(f)

spremstvo se obvesti in seznani z dovoljenimi in prepovedanimi sredstvi prisile;

| (g) | povratniki, omejeni s sredstvi prisile, ostanejo pod stalnim nadzorom ves čas leta; |
| --- | --- |

(g)

povratniki, omejeni s sredstvi prisile, ostanejo pod stalnim nadzorom ves čas leta;

| (h) | odločitev o začasni odstranitvi sredstev prisile sprejme vodja operacije odstranitve ali njegov namestnik. |
| --- | --- |

(h)

odločitev o začasni odstranitvi sredstev prisile sprejme vodja operacije odstranitve ali njegov namestnik.

3.3   Zdravstveno osebje in tolmači

Režim glede zdravstvenega osebja in tolmačev je naslednji:

| (a) | na skupnem letu je prisoten vsaj en zdravnik; |
| --- | --- |

(a)

na skupnem letu je prisoten vsaj en zdravnik;

| (b) | zdravnik ima dostop do vseh zadevnih zdravstvenih kartotek povratnikov, pred odhodom pa se ga obvesti o povratnikih s posebnimi zdravstvenimi stanji. Predhodno neugotovljena zdravstvena stanja, ki se jih odkrije neposredno pred odhodom in ki lahko vplivajo na izvršitev odstranitve, je treba presoditi z odgovornimi organi; |
| --- | --- |

(b)

zdravnik ima dostop do vseh zadevnih zdravstvenih kartotek povratnikov, pred odhodom pa se ga obvesti o povratnikih s posebnimi zdravstvenimi stanji. Predhodno neugotovljena zdravstvena stanja, ki se jih odkrije neposredno pred odhodom in ki lahko vplivajo na izvršitev odstranitve, je treba presoditi z odgovornimi organi;

| (c) | le zdravnik lahko da zdravilo povratnikom po natančni zdravstveni diagnozi. Zdravilo, ki ga potrebuje povratnik med letom, je shranjeno na krovu; |
| --- | --- |

(c)

le zdravnik lahko da zdravilo povratnikom po natančni zdravstveni diagnozi. Zdravilo, ki ga potrebuje povratnik med letom, je shranjeno na krovu;

| (d) | vsak povratnik se lahko obrne na zdravnika ali spremstvo neposredno ali preko tolmača v jeziku, v katerem se lahko izraža; |
| --- | --- |

(d)

vsak povratnik se lahko obrne na zdravnika ali spremstvo neposredno ali preko tolmača v jeziku, v katerem se lahko izraža;

| (e) | države članice organizatorke zagotovijo, da je za operacijo odstranitve na voljo primerno zdravstveno in jezikovno osebje. |
| --- | --- |

(e)

države članice organizatorke zagotovijo, da je za operacijo odstranitve na voljo primerno zdravstveno in jezikovno osebje.

3.4   Dokumentiranje in spremljanje operacije odstranitve

3.4.1   Snemanje in opazovalci tretjih oseb

Kakršen koli slikovni ali zvočni zapis opazovalcev tretjih oseb na skupnih letih je predmet predhodnega dogovora med državo članico organizatorko in državami članicami udeleženkami.

[...]

5.   FAZA PRIHODA

Ob prihodu:

[...]

| (c) | država članica organizatorka in vsaka država članica udeleženka predata povratnike, za katere odgovarjata, organom namembne države skupaj s prtljago in kakršnim koli predmetom, ki je bil zasežen pred vkrcanjem. Vodilni predstavniki države članice organizatorke in držav članic udeleženk so odgovorni za predajo povratnikov lokalnim organom ob prihodu. Spremstvo običajno ne zapusti letala; |
| --- | --- |

(c)

država članica organizatorka in vsaka država članica udeleženka predata povratnike, za katere odgovarjata, organom namembne države skupaj s prtljago in kakršnim koli predmetom, ki je bil zasežen pred vkrcanjem. Vodilni predstavniki države članice organizatorke in držav članic udeleženk so odgovorni za predajo povratnikov lokalnim organom ob prihodu. Spremstvo običajno ne zapusti letala;

| (d) | če je primerno in izvedljivo, država članica organizatorka in države članice udeleženke povabijo konzularno osebje, imigracijske uradnike za zvezo ali predhodnice zadevnih držav članic, da bi olajšali predajo povratnikov lokalnim organom, kolikor je to skladno z nacionalnimi običaji in postopki; |
| --- | --- |

(d)

če je primerno in izvedljivo, država članica organizatorka in države članice udeleženke povabijo konzularno osebje, imigracijske uradnike za zvezo ali predhodnice zadevnih držav članic, da bi olajšali predajo povratnikov lokalnim organom, kolikor je to skladno z nacionalnimi običaji in postopki;

| (e) | so povratniki pri predaji lokalnim organom brez lisic ali drugih omejevalnih sredstev; |
| --- | --- |

(e)

so povratniki pri predaji lokalnim organom brez lisic ali drugih omejevalnih sredstev;

| (f) | se predaja povratnikov opravi zunaj letala (po presoji na koncu pomičnega mostu ali stopnic ali v ustreznih letaliških prostorih). Kolikor je to mogoče, se lokalnim organom ne dovoli vstopa na krov letala; |
| --- | --- |

(f)

se predaja povratnikov opravi zunaj letala (po presoji na koncu pomičnega mostu ali stopnic ali v ustreznih letaliških prostorih). Kolikor je to mogoče, se lokalnim organom ne dovoli vstopa na krov letala;

| (g) | se čas, porabljen na namembnem letališču, skrajša na minimum; |
| --- | --- |

(g)

se čas, porabljen na namembnem letališču, skrajša na minimum;

| (h) | je dolžnost države članice organizatorke in vsake države članice udeleženke, da imata za spremstvo in predstavnike (in povratnike, ki jim je bilo ponovno sprejetje zavrnjeno) pripravljene načrte za nepredvidljive primere, ko je odhod letala po izkrcanju povratnikov odložen. Po potrebi ti načrti vključujejo zagotovitev prenočišča. |
| --- | --- |

(h)

je dolžnost države članice organizatorke in vsake države članice udeleženke, da imata za spremstvo in predstavnike (in povratnike, ki jim je bilo ponovno sprejetje zavrnjeno) pripravljene načrte za nepredvidljive primere, ko je odhod letala po izkrcanju povratnikov odložen. Po potrebi ti načrti vključujejo zagotovitev prenočišča.

6.   NEUSPEH OPERACIJE ODSTRANITVE

Če organi namembne države zavrnejo vstop na ozemlje ali če je treba operacijo odstranitve ustaviti iz drugih razlogov, prevzameta država članica organizatorka in vsaka država članica udeleženka na lastne stroške odgovornost za vrnitev povratnikov, za katere sta pristojni, na njuni zadevni ozemlji.

Dodatno pojasnilo:

| — | Če osebe v postopku vračanja spremlja letališko varnostno osebje ali zunanje osebje, je to načeloma združljivo s členom 8 direktive o vračanju. Vendar so države članice v celoti odgovorne za izvedbo postopka odstranitve (izdaja ukrepa za prostovoljno vrnitev ali odstranitev in sorazmerna uporaba prisilnih ukrepov/spremstva). V oddelku 1.2.3 navedenih smernic je opredeljeno: „Če uporabi država članica udeleženka spremstvo iz zasebnega sektorja, organi te države članice zagotovijo najmanj enega uradnega predstavnika na krovu letala.“ Iz tega izhaja, da imajo države članice splošno obveznost ohraniti vlogo nadzora v vseh primerih, ko odstranitev izvajajo „zunanji izvajalci“, uporaba letališkega varnostnega osebja za spremstvo pa ni izključena, vendar jo mora odobriti in spremljati vsaj en uradni predstavnik države članice. |
| --- | --- |

—

Če osebe v postopku vračanja spremlja letališko varnostno osebje ali zunanje osebje, je to načeloma združljivo s členom 8 direktive o vračanju. Vendar so države članice v celoti odgovorne za izvedbo postopka odstranitve (izdaja ukrepa za prostovoljno vrnitev ali odstranitev in sorazmerna uporaba prisilnih ukrepov/spremstva). V oddelku 1.2.3 navedenih smernic je opredeljeno: „Če uporabi država članica udeleženka spremstvo iz zasebnega sektorja, organi te države članice zagotovijo najmanj enega uradnega predstavnika na krovu letala.“ Iz tega izhaja, da imajo države članice splošno obveznost ohraniti vlogo nadzora v vseh primerih, ko odstranitev izvajajo „zunanji izvajalci“, uporaba letališkega varnostnega osebja za spremstvo pa ni izključena, vendar jo mora odobriti in spremljati vsaj en uradni predstavnik države članice.

| — | Zbirne operacije vračanja (organi tretje države pošljejo letalo v EU za namene repatriacije svojih državljanov pod njihovim nadzorom): Države članice so na splošno odgovorne za izvedbo postopka odstranitve, dokler ni zaključena predaja organom namembne države in letalo ne zapusti ozemlja EU. Med celotnim postopkom odstranitve pa je treba zagotoviti spoštovanje temeljnih pravic in sorazmerno uporabo prisilnih sredstev v skladu z zgoraj opredeljenimi skupnimi standardi EU. Za namene nadzora predstavnik države članice opazuje fazo odstranitve, ki jo izvaja namembna država. V skladu s členom 28(3) Uredbe (EU) 2016/1624 o evropski mejni in obalni straži (uredba o evropski mejni in obalni straži) lahko Evropska agencija za mejno in obalno stražo zagotovi pomoč pri organizaciji zbirnih operacij vračanja. Sodelujoče države članice in Agencija med takimi operacijami zagotovijo spoštovanje temeljnih pravic in načela nevračanja ter sorazmerno uporabo prisilnih ukrepov. V ta namen morata biti med celotno operacijo do prihoda v namembno državo na krovu prisotna vsaj en predstavnik države članice, ki sodeluje pri operaciji, in en spremljevalec prisilnega vračanja (bodisi iz sodelujoče države članice bodisi iz nabora iz člena 29 Uredbe). |
| --- | --- |

—

Zbirne operacije vračanja (organi tretje države pošljejo letalo v EU za namene repatriacije svojih državljanov pod njihovim nadzorom): Države članice so na splošno odgovorne za izvedbo postopka odstranitve, dokler ni zaključena predaja organom namembne države in letalo ne zapusti ozemlja EU. Med celotnim postopkom odstranitve pa je treba zagotoviti spoštovanje temeljnih pravic in sorazmerno uporabo prisilnih sredstev v skladu z zgoraj opredeljenimi skupnimi standardi EU. Za namene nadzora predstavnik države članice opazuje fazo odstranitve, ki jo izvaja namembna država. V skladu s členom 28(3) Uredbe (EU) 2016/1624 o evropski mejni in obalni straži (uredba o evropski mejni in obalni straži) lahko Evropska agencija za mejno in obalno stražo zagotovi pomoč pri organizaciji zbirnih operacij vračanja. Sodelujoče države članice in Agencija med takimi operacijami zagotovijo spoštovanje temeljnih pravic in načela nevračanja ter sorazmerno uporabo prisilnih ukrepov. V ta namen morata biti med celotno operacijo do prihoda v namembno državo na krovu prisotna vsaj en predstavnik države članice, ki sodeluje pri operaciji, in en spremljevalec prisilnega vračanja (bodisi iz sodelujoče države članice bodisi iz nabora iz člena 29 Uredbe).

7.2   Tranzit po zračni poti

Pravna podlaga: Direktiva 2003/110/ES

| — | Zaprosilo za tranzit za namene repatriacije po zračni poti: Priloga k Direktivi 2003/110/ES |
| --- | --- |

—

Zaprosilo za tranzit za namene repatriacije po zračni poti: Priloga k Direktivi 2003/110/ES

| — | Seznam osrednjih organov v skladu s členom 4(5) Direktive 2003/110/ES, ki se jim pošiljajo zaprosila za tranzit (na voljo na spletišču EMM, v razdelku Posebne raziskave EMM (EMN Ad-Hoc Queries), tema: vrnitev (Theme: Return), 2015) |
| --- | --- |

—

Seznam osrednjih organov v skladu s členom 4(5) Direktive 2003/110/ES, ki se jim pošiljajo zaprosila za tranzit (na voljo na spletišču EMM, v razdelku Posebne raziskave EMM (EMN Ad-Hoc Queries), tema: vrnitev (Theme: Return), 2015)

Direktiva 2003/110/ES določa podrobne ukrepe pomoči med pristojnimi organi na tranzitnih letališčih držav članic glede repatriacije s spremstvom ali brez spremstva po zračni poti. Zagotavlja sklop pravil, katerih cilj je olajšanje tranzita oseb, ki so predmet sklepa o repatriaciji na letališču države članice, ki ni država članica, ki je sprejela in izvedla sklep o repatriaciji. V ta namen določa, pod katerimi pogoji se lahko izvedejo tranzitni postopki, in navaja, kakšne ukrepe pomoči bi morala zagotoviti zaprošena država članica. Zaprosila za pomoč se izvedejo s standardnim obrazcem, ki je priložen Direktivi 2003/110/ES. Ta zaprosila se pošljejo osrednjim organom držav članic, ki so imenovani za ta namen.

7.3   Skupne odstranitve po zračni poti

Pravna podlaga: Odločba 2004/573/ES

| — | Seznam nacionalnih organov, ki so odgovorni za organiziranje skupnih letov in/ali sodelovanje v njih v skladu s členom 3 Odločbe 2004/573/ES (na voljo na spletišču EMM, v razdelku Posebne raziskave EMM (EMN Ad-Hoc Queries), tema: vrnitev (Theme: Return), 2015). |
| --- | --- |

—

Seznam nacionalnih organov, ki so odgovorni za organiziranje skupnih letov in/ali sodelovanje v njih v skladu s členom 3 Odločbe 2004/573/ES (na voljo na spletišču EMM, v razdelku Posebne raziskave EMM (EMN Ad-Hoc Queries), tema: vrnitev (Theme: Return), 2015).

Odločba 2004/573/ES obravnava predvsem opredeljevanje skupnih in posebnih nalog organov, ki so odgovorni za organiziranje teh postopkov ali sodelovanje v njih. Tej odločbi Sveta so priložene Skupne smernice o varnostnih določbah za skupne odstranitve po zračni poti. Te smernice je treba v skladu s členom 8(5) direktive o vračanju upoštevati pri kakršni koli odstranitvi po zračni poti, tudi v zgolj nacionalnih postopkih (glej oddelek 7.1).

7.4   Operacije vračanja, ki jih usklajuje Evropska agencija za mejno in obalno stražo

Pravna podlaga: Uredba (EU) 2016/1624 – člen 28

Ena od nalog Evropske agencije za mejno in obalno stražo je zagotoviti pomoč pri organiziranju in izvajanju operacij vračanja držav članic v skladu s politiko Unije na področju vračanja in predvsem v skladu z direktivo o vračanju, ki je ključni del zakonodaje Unije na področju vračanja. Vloga Agencije pri vprašanjih na področju vračanja in njena usklajenost s temeljnimi pravicami je bila leta 2016 okrepljena z uredbo o evropski mejni in obalni straži.

Dodana vrednost izvajanja operacij vračanja, ki jih usklajuje Agencija, je očitna in države članice se spodbujajo, da jih čim bolj uporabljajo.

Za operacije vračanja, ki jih usklajuje Agencija, se uporablja spremljanje prisilnega vračanja (glej oddelek 8).

8.   SPREMLJANJE PRISILNEGA VRAČANJA

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 8(6)

| — | Seznam nacionalnih organov za spremljanje prisilnega vračanja: na voljo na spletišču EMM, v razdelku Posebne raziskave EMM (EMN Ad-Hoc Queries), tema: vrnitev (Theme: Return), 2015; pregled nacionalnih organov za spremljanje prisilnega vračanja, ki ga je pripravila Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA), je na voljo na naslovu: http://fra.europa.eu/en/theme/asylum-migration-borders/forced-return. |
| --- | --- |

—

Seznam nacionalnih organov za spremljanje prisilnega vračanja: na voljo na spletišču EMM, v razdelku Posebne raziskave EMM (EMN Ad-Hoc Queries), tema: vrnitev (Theme: Return), 2015; pregled nacionalnih organov za spremljanje prisilnega vračanja, ki ga je pripravila Agencija Evropske unije za temeljne pravice (FRA), je na voljo na naslovu: http://fra.europa.eu/en/theme/asylum-migration-borders/forced-return.

Države članice zagotovijo učinkovit sistem za spremljanje prisilnega vračanja.

Spremljanje prisilnega vračanja je pomembno orodje, ki je lahko v interesu osebe v postopku vračanja in organov, ki izvajajo prisilno vračanje, in sicer v obliki vgrajenega nadzornega mehanizma za vsakodnevno nacionalno prakso na področju vračanja. Učinkovito spremljanje lahko pomaga ublažiti napetosti. Omogoča hitro odkrivanje in odpravljanje morebitnih pomanjkljivosti. Z zagotavljanjem nepristranskega in nevtralnega poročanja tudi ščiti organe, ki izvajajo prisilno vračanje in so včasih lahko tarča neutemeljenih kritik medijev ali nevladnih organizacij.

Direktiva o vračanju ne obravnava podrobno tega, kako naj bi bili oblikovani nacionalni sistemi za spremljanje prisilnega vračanja. Države članice lahko o tem prosto presojajo. Glede na besedilo direktive in njen okvir pa je mogoče navesti nekaj smernic:

| (1) | spremljanje prisilnega vračanja je treba razumeti, kot da zajema vse dejavnosti, ki jih opravljajo države članice v zvezi z odstranitvijo – od priprave odhoda do sprejema v državi vrnitve ali, v primeru neuspešne vrnitve, do vrnitve na kraj odhoda. Ne zajema pa spremljanja po vrnitvi, tj. v obdobju po sprejemu osebe v postopku vračanja v tretjo državo; |
| --- | --- |

(1)

spremljanje prisilnega vračanja je treba razumeti, kot da zajema vse dejavnosti, ki jih opravljajo države članice v zvezi z odstranitvijo – od priprave odhoda do sprejema v državi vrnitve ali, v primeru neuspešne vrnitve, do vrnitve na kraj odhoda. Ne zajema pa spremljanja po vrnitvi, tj. v obdobju po sprejemu osebe v postopku vračanja v tretjo državo;

| (2) | sistemi spremljanja bi morali zajemati sodelovanje organizacij/organov, ki niso organi, ki izvajajo prisilno vračanje, in so od teh organov neodvisni (nemo monitor in res sua); |
| --- | --- |

(2)

sistemi spremljanja bi morali zajemati sodelovanje organizacij/organov, ki niso organi, ki izvajajo prisilno vračanje, in so od teh organov neodvisni (nemo monitor in res sua);

| (3) | spremljanje lahko izvajajo javni organi, na primer nacionalni varuh človekovih pravic ali neodvisni organ za splošni nadzor. Vlogo spremljanja pa se zdi neustrezno dodeliti pododdelku iste uprave, ki tudi izvaja vrnitve/odstranitve; |
| --- | --- |

(3)

spremljanje lahko izvajajo javni organi, na primer nacionalni varuh človekovih pravic ali neodvisni organ za splošni nadzor. Vlogo spremljanja pa se zdi neustrezno dodeliti pododdelku iste uprave, ki tudi izvaja vrnitve/odstranitve;

| (4) | zgolj obstoj pravnih sredstev v posameznih primerih ali nacionalni sistemi nadzora učinkovitosti nacionalne politike na področju vračanja se ne morejo šteti za veljavno izvajanje člena 8(6) direktive o vračanju; |
| --- | --- |

(4)

zgolj obstoj pravnih sredstev v posameznih primerih ali nacionalni sistemi nadzora učinkovitosti nacionalne politike na področju vračanja se ne morejo šteti za veljavno izvajanje člena 8(6) direktive o vračanju;

| (5) | državam članicam ni treba samodejno kriti vseh stroškov organa spremljanja (na primer stroškov osebja), morajo pa zagotoviti, da se sistem spremljanja prisilnega vračanja na splošno izvaja (polni učinek); |
| --- | --- |

(5)

državam članicam ni treba samodejno kriti vseh stroškov organa spremljanja (na primer stroškov osebja), morajo pa zagotoviti, da se sistem spremljanja prisilnega vračanja na splošno izvaja (polni učinek);

| (6) | člen 8(6) direktive o vračanju ne pomeni, da je treba spremljati vsako posamezno odstranitev. Sistem spremljanja, ki temelji na pregledih na kraju samem in spremljanju naključnih vzorcev, se lahko šteje za ustreznega, če je spremljanje dovolj intenzivno, da zagotavlja splošno učinkovitost spremljanja; |
| --- | --- |

(6)

člen 8(6) direktive o vračanju ne pomeni, da je treba spremljati vsako posamezno odstranitev. Sistem spremljanja, ki temelji na pregledih na kraju samem in spremljanju naključnih vzorcev, se lahko šteje za ustreznega, če je spremljanje dovolj intenzivno, da zagotavlja splošno učinkovitost spremljanja;

| (7) | člen 8(6) direktive o vračanju ne pomeni subjektivne pravice osebe v postopku vračanja do spremljanja. |
| --- | --- |

(7)

člen 8(6) direktive o vračanju ne pomeni subjektivne pravice osebe v postopku vračanja do spremljanja.

Spremljanje operacij vračanja, ki jih usklajuje Evropska agencija za mejno in obalno stražo:

| — | Člen 28(6) uredbe o evropski mejni in obalni straži določa: „Vsaka operacija vračanja se spremlja v skladu s členom 8(6) Direktive 2008/115/ES [...] na podlagi objektivnih in preglednih meril ter za celotno operacijo vračanja od faze pred odhodom do predaje oseb v postopku vračanja tretji državi vrnitve.“ To pomeni, da je treba vsako operacijo prisilnega vračanja, ki jo usklajuje Agencija ter ki vključuje tehnično in operativno okrepitev, ki jo zagotovi ena ali več držav članic, spremljati v skladu z nacionalnimi predpisi in načini prenosa člena 8(6) direktive o vračanju. |
| --- | --- |

—

Člen 28(6) uredbe o evropski mejni in obalni straži določa: „Vsaka operacija vračanja se spremlja v skladu s členom 8(6) Direktive 2008/115/ES [...] na podlagi objektivnih in preglednih meril ter za celotno operacijo vračanja od faze pred odhodom do predaje oseb v postopku vračanja tretji državi vrnitve.“ To pomeni, da je treba vsako operacijo prisilnega vračanja, ki jo usklajuje Agencija ter ki vključuje tehnično in operativno okrepitev, ki jo zagotovi ena ali več držav članic, spremljati v skladu z nacionalnimi predpisi in načini prenosa člena 8(6) direktive o vračanju.

| — | Brez poseganja v obveznosti poročanja, ki jih določa nacionalno pravo, morajo spremljevalci prisilnega vračanja po vsaki operaciji poročati izvršnemu direktorju Agencije, uradniku za temeljne pravice in pristojnim nacionalnim organom vseh držav članic, ki sodelujejo pri operaciji. |
| --- | --- |

—

Brez poseganja v obveznosti poročanja, ki jih določa nacionalno pravo, morajo spremljevalci prisilnega vračanja po vsaki operaciji poročati izvršnemu direktorju Agencije, uradniku za temeljne pravice in pristojnim nacionalnim organom vseh držav članic, ki sodelujejo pri operaciji.

9.   ODLOG ODSTRANITVE

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 9

| 1. | Države članice odložijo odstranitev:








  (a) | če bi odstranitev kršila načelo nevračanja ali |
| --- | --- | --- |

1.

Države članice odložijo odstranitev:

(a)

če bi odstranitev kršila načelo nevračanja ali

| (b) | toliko časa, za kolikor se v skladu s členom 13(2) zagotovi suspenzivni učinek. |
| --- | --- |

(b)

toliko časa, za kolikor se v skladu s členom 13(2) zagotovi suspenzivni učinek.

| 2. | Države članice lahko ob upoštevanju posebnih okoliščin posameznega primera odložijo odstranitev za ustrezno obdobje. Pri tem upoštevajo zlasti:








  (a) | fizično ali duševno stanje državljana tretje države; |
| --- | --- | --- |

2.

Države članice lahko ob upoštevanju posebnih okoliščin posameznega primera odložijo odstranitev za ustrezno obdobje. Pri tem upoštevajo zlasti:

(a)

fizično ali duševno stanje državljana tretje države;

| (b) | tehnične razloge, kot je pomanjkanje prevoznih zmogljivosti, ali neizvedljivost odstranitve zaradi pomanjkanja identifikacijskih podatkov. |
| --- | --- |

(b)

tehnične razloge, kot je pomanjkanje prevoznih zmogljivosti, ali neizvedljivost odstranitve zaradi pomanjkanja identifikacijskih podatkov.

| 3. | Če se odstranitev odloži, kot je določeno v odstavkih 1 in 2, se lahko zadevnemu državljanu tretje države naložijo obveznosti iz člena 7(3). |
| --- | --- |

3.

Če se odstranitev odloži, kot je določeno v odstavkih 1 in 2, se lahko zadevnemu državljanu tretje države naložijo obveznosti iz člena 7(3).

Direktiva o vračanju določa dve absolutni prepovedi: Države članice ne smejo odstraniti osebe, če bi odstranitev kršila načelo nevračanja, prav tako pa ne smejo izvesti odstranitve, če je bil za pritožbo, ki teče pred sodiščem, zagotovljen suspenzivni učinek.

V drugih primerih lahko države članice ob upoštevanju posebnih okoliščin posameznega primera odložijo odstranitev za ustrezno obdobje. Morebitnih razlogov je lahko več in države članice lahko svoj odziv prilagodijo kakršnim koli okoliščinam, ki se pojavijo ali odkrijejo na novo in utemeljujejo odlog odstranitve. Konkretni primeri, navedeni v direktivi o vračanju (fizično ali duševno stanje zadevne osebe, tehnični razlogi, kot je pomanjkanje ustreznih prevoznih zmogljivosti), so okvirni primeri. Države članice lahko v svoji nacionalni izvedbeni zakonodaji in/ali upravni praksi opredelijo tudi druge primere.

Dodatno pojasnilo:

| — | Razlika med obdobjem za prostovoljni odhod in odlogom odstranitve: člen 7 direktive o vračanju (prostovoljni odhod) zagotavlja „prehodno obdobje“, ki omogoča dobro organizacijo odhoda in pripravo nanj; nanaša se samo na tiste osebe v postopku vračanja, ki naj bi prostovoljno izpolnile odločbo o vrnitvi. Člen 9 navedene direktive (odlog odstranitve) je povezan s tistimi primeri, ko mora obveznost vrnitve prisilno izvršiti država, ker prostovoljni odhod ni mogoč ali ni bil odobren. |
| --- | --- |

—

Razlika med obdobjem za prostovoljni odhod in odlogom odstranitve: člen 7 direktive o vračanju (prostovoljni odhod) zagotavlja „prehodno obdobje“, ki omogoča dobro organizacijo odhoda in pripravo nanj; nanaša se samo na tiste osebe v postopku vračanja, ki naj bi prostovoljno izpolnile odločbo o vrnitvi. Člen 9 navedene direktive (odlog odstranitve) je povezan s tistimi primeri, ko mora obveznost vrnitve prisilno izvršiti država, ker prostovoljni odhod ni mogoč ali ni bil odobren.

| — | Pravni status pred odloženo odstranitvijo: pred odloženo odstranitvijo se morajo v zvezi z osebo v postopku vračanja upoštevati varovalni ukrepi, navedeni v členu 14 direktive o vračanju (pisno potrdilo o odloženi obveznosti vrnitve in nekateri osnovni varovalni ukrepi, kot sta dostop do nujne zdravstvene oskrbe in potrebnega zdravljenja ter enotnost družine – glej oddelek 13 tega priročnika). Prebivanje osebe v postopku vračanja v državi članici pa se ne šteje za zakonito, razen če se država članica ob uporabi člena 6(4) direktive o vračanju odloči, da za državljana tretje države odobri dovoljenje ali pravico do zakonitega prebivanja. |
| --- | --- |

—

Pravni status pred odloženo odstranitvijo: pred odloženo odstranitvijo se morajo v zvezi z osebo v postopku vračanja upoštevati varovalni ukrepi, navedeni v členu 14 direktive o vračanju (pisno potrdilo o odloženi obveznosti vrnitve in nekateri osnovni varovalni ukrepi, kot sta dostop do nujne zdravstvene oskrbe in potrebnega zdravljenja ter enotnost družine – glej oddelek 13 tega priročnika). Prebivanje osebe v postopku vračanja v državi članici pa se ne šteje za zakonito, razen če se država članica ob uporabi člena 6(4) direktive o vračanju odloči, da za državljana tretje države odobri dovoljenje ali pravico do zakonitega prebivanja.

| — | Opredelitev prebivanja na določenem mestu pred odloženo odstranitvijo: člen 9(3) se izrecno sklicuje na možnosti, navedene v členu 7(3), za preprečitev pobega (glej oddelek 6.2), vključno s tem, da se naloži obveznost zadrževanja na določenem mestu. |
| --- | --- |

—

Opredelitev prebivanja na določenem mestu pred odloženo odstranitvijo: člen 9(3) se izrecno sklicuje na možnosti, navedene v členu 7(3), za preprečitev pobega (glej oddelek 6.2), vključno s tem, da se naloži obveznost zadrževanja na določenem mestu.

10.   VRAČANJE MLADOLETNIKOV BREZ SPREMSTVA

Direktiva o vračanju se uporablja tudi za mladoletnike, vključno z mladoletniki brez spremstva, in določa posebne varovalne ukrepe, ki jih morajo upoštevati države članice. Taki varovalni ukrepi torej veljajo za vsakega posameznika, mlajšega od osemnajst let (tj. mladoletnika), ki prispe na ozemlje države članice brez spremstva odrasle osebe, ki je zanj odgovorna, in dokler taka oseba dejansko ne prevzame skrbi zanj (vključno z mladoletnikom, ki je ostal brez spremstva po vstopu na ozemlje države članice). V nekaterih državah članicah je mladostnikom, ki so mlajši od 18 let, dovoljeno, da se sami odločajo v postopkih vrnitve (in azilnih postopkih); varovalni ukrepi iz direktive o vračanju pa so zavezujoči za države članice glede na vse mladoletnike do starosti 18 let.

Trajne rešitve so ključnega pomena za dolgoročno vzpostavitev normalnih razmer in stabilnosti za vse mladoletnike. Vrnitev je ena možnost, ki jo je treba proučiti pri iskanju trajne rešitve za mladoletnike brez spremstva, in vsak ukrep države članice mora upoštevati ključni vidik največjih koristi otroka. Pred odločitvijo o vrnitvi mladoletnika brez spremstva je treba zadevnega mladoletnika v skladu s členom 12(2) Konvencije o otrokovih pravicah (50) zaslišati, bodisi neposredno bodisi prek zastopnika ali ustreznega organa, ter vedno izvesti oceno največjih koristi otroka za posamezni primer, pri tem pa upoštevati tudi posebne potrebe, trenutne okoliščine družine ter razmere in pogoje sprejema v državi vrnitve. Pri taki oceni bi bilo treba sistematično proučiti, ali je vrnitev v državo izvora, vključno s ponovno združitvijo družine, v mladoletnikovo korist.

Oceno bi morali izvesti pristojni organi na podlagi večdisciplinarnega pristopa, ki vključuje skrbnika mladoletnika in/ali pristojni organ za zaščito otrok. Države članice bi morale ob upoštevanju razvoja dogodkov v posameznem primeru prav tako izvesti redno ponovno oceno največjih koristi otroka.

Države članice se spodbujajo, da upoštevajo razlagalna in operativna navodila iz skupnih smernic UNHCR in Unicef o opredeljevanju največjih koristi otroka (51), splošno pripombo št. 14 Odbora ZN za pravice otroka v zvezi s pravico otroka, da morajo biti njegove največje koristi glavno vodilo (52), smernice UNHCR za določanje največjih koristi otroka (53) in terenski priročnik za izvajanje teh smernic (54).

Pravica mladoletnika, da se izjasni v postopku vračanja, v katerega je vključen ali ki ga zadeva, je sestavni del vsake ocene največjih koristi (člen 12 Konvencije o otrokovih pravicah) in jo je treba spoštovati kot temeljno pravico, ki je priznana kot splošno načelo prava EU in določena v Listini. Vključuje ustrezno upoštevanje mnenj mladoletnika, ob upoštevanju njegove starosti in zrelosti ter morebitnih komunikacijskih težav, da bi bilo to sodelovanje smiselno, in spoštovanje pravice mladoletnika, da svobodno izrazi svoje mnenje (za dodatne informacije glej oddelek 12.1).

Opredelitev pojma mladoletnik brez spremstva: direktiva o vračanju ne opredeljuje izraza mladoletnik brez spremstva. Glede na to, da so mladoletniki brez spremstva v številnih primerih prosilci za azil ali so to bili, je priporočeno uporabiti opredelitev iz najnovejših direktiv na področju azila, zlasti iz člena 2(e) prenovljene Direktive o pogojih za sprejem: „mladoletnik, ki prispe na ozemlje države članice brez spremstva odrasle osebe, ki je zanj odgovorna po zakonu ali v skladu s prakso zadevne države članice, dokler taka oseba dejansko ne prevzame skrbi zanj; vključuje tudi mladoletnika, ki ostane brez spremstva, potem ko je vstopil na ozemlje države članice.“

Neizdajanje odločb o vrnitvi mladoletnikom brez spremstva: Člen 6(4) direktive o vračanju izrecno dovoljuje državam članicam, da državljanom tretjih držav, ki na njihovem ozemlju prebivajo nezakonito, kadar koli odobrijo dovoljenje ali pravico do prebivanja v skladu z nacionalno zakonodajo. To splošno pravilo velja tudi za mladoletnike. Zato lahko države članice, ki ne vrnejo/odstranijo mladoletnikov iz tretjih držav, ki na njihovem ozemlju prebivajo nezakonito, ali ki jim je preprečena odstranitev mladoletnika brez spremstva na podlagi ocene največje koristi otroka, odobrijo dovoljenje ali pravico do prebivanja (na primer začasno dovoljenje za prebivanje do starosti 18 let).

Člen 6(1) direktive o vračanju pa države članice obvezuje, da se odločijo za možnost „A“ (odobritev dovoljenja ali zakonite pravice do prebivanja) ali „B“ (izvedba postopkov vrnitve) (glej oddelek 5). Države članice bi morale torej določiti jasna pravila o pravnem statusu mladoletnikov brez spremstva, ki omogočajo, da se jim izda odločba o vrnitvi in izvrši vrnitev ali da se jim odobri pravica do prebivanja v skladu z nacionalno zakonodajo. Države članice bi morale zagotoviti razpoložljivost postopkov za določitev statusa za tiste mladoletnike brez spremstva, ki ne bodo vrnjeni. Ta pristop je preprost, njegov cilj pa je odpraviti pomanjkljivosti in izboljšati pravno varnost za vse udeležene strani. Da bi bil položaj mladoletnikov brez spremstva v državah članicah, ki po oceni največjih koristi otroka mladoletnikov iz tretjih držav ne vrnejo ali odstranijo, združljiv z direktivo o vračanju, bi ga bilo treba pravno oblikovati tako, da pomeni bodisi odobritev (začasnega) dovoljenja ali pravice do prebivanja (na primer, dokler ne dopolnijo 18 let) na podlagi člena 6(4) direktive bodisi izdajo odločbe o vrnitvi in odlog odstranitve v skladu s členoma 6 in 9 direktive o vračanju.

10.1   Pomoč ustreznih organov

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 10(1)

Preden se izda odločba o vrnitvi mladoletnika brez spremstva, se zagotovi pomoč ustreznih organov, ki niso organi, ki izvajajo prisilno vračanje, pri tem pa se upošteva največja korist otroka.

Pretekla razhajanja/razlaga: Člen 10(1) ni bil zajet v predlog Komisije. V besedilo je bil vstavljen med pogajanji, temelji pa neposredno na smernici 2(5) Sveta Evrope iz „Dvajset smernic o prisilnem vračanju“
   (55), ki določa, da „preden se izda odločba o odstranitvi ločenega otroka, bi bilo treba zagotoviti pomoč, predvsem pravno, pri tem pa upoštevati največjo korist otroka“.

Narava „ustreznih organov“: „ustrezni organ“ bi moral biti ločen od organa, ki izvaja prisilno vračanje, lahko pa je vladni organ (po možnosti ločena služba na istem ministrstvu), nevladni organ ali kombinacija obeh, ki zagotavlja večdisciplinarno sodelovanje med sistemi skrbništva, ki jih podpira vlada, in takimi nevladnimi sistemi in/ali organi za zaščito otrok. Organi, ki so odgovorni za skrb in zaščito otrok, morajo upoštevati standarde na področju varnosti, zdravja, ustrezno usposobljenega osebja in nadzora pristojnih organov. Različne vloge in odgovornosti akterjev morajo biti jasne in pregledne, zlasti v zvezi z mladoletniki brez spremstva, da omogočijo dejavno vključevanje in učinkovito sodelovanje teh mladoletnikov v vseh zadevah, ki jih zadevajo.

Narava „pomoči“: pomoč bi morala zajeti tudi pravno pomoč, ne pa biti zgolj omejena nanjo. Obravnavati bi bilo treba tudi druge vidike, ki so izrecno omenjeni v direktivi o vračanju, na primer zagotavljanje potrebne zdravstvene oskrbe in zdravstvenega varstva, stik z družino, dostop do osnovnega izobraževanja, da se zagotovi uresničevanje pravic otrok, ki so opredeljene v Konvenciji ZN o otrokovih pravicah. Upoštevati bi bilo treba zlasti potrebo po tem, da se z mladoletniki vnaprej in med kakršnimi koli postopki pogovori o vseh odločitvah, ki jih zadevajo. Mladoletniki bi morali biti na njim prilagojen in starosti ter okoliščinam primeren način obveščeni o njihovih pravicah ter postopkih in storitvah, ki so na voljo za njihovo zaščito.

Kdaj zagotoviti „pomoč“: ustrezni organi bi morali začeti s pomočjo čim prej, vsekakor pa pred izdajo odločbe o vrnitvi. To pomeni pravočasno oceno starosti na podlagi ugodne razlage dvomljivih okoliščin. Pomoč bi morala biti redna in nespremenljiva, tudi med fazo vrnitve. Zajema lahko tudi fazo po vrnitvi, da se zagotovi ustrezno spremljanje vrnitve. Kadar je to potrebno, bi bilo treba prenesti skrbništvo iz države članice v državo vrnitve v skladu s členom 10(2) direktive o vračanju.

Ocena starosti: direktiva o vračanju ne zajema določb o oceni starosti. Komisija na podlagi sistematične razlage pravnega reda Unije na področju priseljevanja in azila priporoča sklicevanje na določbe člena 25(5) direktive o azilnih postopkih ter upoštevanje dokumentov, ki so s tem povezani in jih je pripravil na primer Evropski azilni podporni urad (56).

Stalna pomoč pri azilnih postopkih in postopkih vrnitve: Čeprav se pravna podlaga med skrbništvom, ki se zagotavlja za prosilce za azil, in „pomočjo“, ki se zahteva za mladoletnike/otroke brez spremstva v postopku vrnitve, razlikuje, so zahteve v pravnem redu na področju azila in direktivi o vračanju tesno povezane in prizadevati si je treba za stalno pomoč pri azilnih postopkih in postopkih vrnitve.

| — | Če se zagotovi samo skrbništvo, to ni dovolj za izpolnjevanje obveznosti glede zagotavljanja pomoči mladoletnikom, saj „pomoč ustreznih organov“ pomeni več kot zgolj skrbništvo. |
| --- | --- |

—

Če se zagotovi samo skrbništvo, to ni dovolj za izpolnjevanje obveznosti glede zagotavljanja pomoči mladoletnikom, saj „pomoč ustreznih organov“ pomeni več kot zgolj skrbništvo.

10.2   Vrnitev članu družine, izbranemu skrbniku ali ustreznim sprejemnim centrom

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 10(2)

Preden je mladoletnik brez spremstva odstranjen z ozemlja države članice, se organi te države članice prepričajo, da bo vrnjen

| — | članu družine, |
| --- | --- |

—

članu družine,

| — | izbranemu skrbniku ali |
| --- | --- |

—

izbranemu skrbniku ali

| — | ustreznim sprejemnim centrom v državi vrnitve. |
| --- | --- |

—

ustreznim sprejemnim centrom v državi vrnitve.

Med možnostmi, ki jih navaja člen 10(2) direktive o vračanju, je priporočeno, da ima prednost vrnitev članom družine, razen če to očitno ni v največjo korist otroka. Države članice bi si morale zato prizadevati, da ugotovijo identiteto in državljanstvo mladoletnika brez spremstva ter poiščejo družinske člane. Pod določenimi pogoji je sprejemljiva tudi možnost vrnitve skrbniku ali ustreznemu sprejemnemu centru.

Komisija državam članicam priporoča, naj uvedejo ustrezne ukrepe za ponovno vključevanje mladoletnikov brez spremstva, ki se vrnejo v svojo državo izvora, ter zagotovijo, da so taki ukrepi hitro na voljo tako pred odhodom kot po prihodu v tretjo državo vrnitve.

Dodatno pojasnilo:

| — | Iskanje družine: Države članice bi morale izvajati postopke za izsleditev staršev ali družinskih članov mladoletnikov brez spremstva v najkrajšem možnem času, in sicer z vključitvijo skrbnika in/ali osebe, odgovorne za zaščito otrok. Za lažje iskanje družine ter za določitev skrbnika ali ustrezne ustanove za namene vrnitve bi morali pristojni nacionalni organi sprejeti ukrepe za sodelovanje s konzularnimi službami, uradniki za zvezo, organi za zaščito otrok, mednarodnimi organizacijami in nevladnimi organizacijami v državi vrnitve, pri čemer bi bilo treba v celoti izkoristiti obstoječe kanale čezmejnega sodelovanja. |
| --- | --- |

—

Iskanje družine: Države članice bi morale izvajati postopke za izsleditev staršev ali družinskih članov mladoletnikov brez spremstva v najkrajšem možnem času, in sicer z vključitvijo skrbnika in/ali osebe, odgovorne za zaščito otrok. Za lažje iskanje družine ter za določitev skrbnika ali ustrezne ustanove za namene vrnitve bi morali pristojni nacionalni organi sprejeti ukrepe za sodelovanje s konzularnimi službami, uradniki za zvezo, organi za zaščito otrok, mednarodnimi organizacijami in nevladnimi organizacijami v državi vrnitve, pri čemer bi bilo treba v celoti izkoristiti obstoječe kanale čezmejnega sodelovanja.

| — | Prostovoljni odhod mladoletnikov: načeloma se člen 10(2) uporablja samo za primere, ko je mladoletnik odstranjen, ne pa za primere, ko mladoletnik prostovoljno zapušča državo članico. V primerih prostovoljnega odhoda je priporočeno, da se ob upoštevanju obveznosti držav članic, ki temelji na zahtevi, da se ustrezno upoštevajo največje koristi otroka, ocenijo tudi okoliščine družine ter razmere in pogoji sprejema v državi vrnitve. |
| --- | --- |

—

Prostovoljni odhod mladoletnikov: načeloma se člen 10(2) uporablja samo za primere, ko je mladoletnik odstranjen, ne pa za primere, ko mladoletnik prostovoljno zapušča državo članico. V primerih prostovoljnega odhoda je priporočeno, da se ob upoštevanju obveznosti držav članic, ki temelji na zahtevi, da se ustrezno upoštevajo največje koristi otroka, ocenijo tudi okoliščine družine ter razmere in pogoji sprejema v državi vrnitve.

| — | Ustreznost sprejemnih centrov v državi vrnitve je treba oceniti glede na posamezni primer, pri tem pa upoštevati posamezne okoliščine in starost mladoletnika, ki se vrača. Če takega mladoletnika zgolj sprejme mejni policist v državi vrnitve, ne da bi se izvedli kakršni koli zahtevani nadaljnji ali spremljajoči ukrepi, tega ni mogoče šteti za „ustrezni sprejem“. Države članice bi morale posebno pozornost nameniti dostopnosti ustreznih stanovanj, zdravstvenega varstva in izobraževanja v državi vrnitve. Države članice spoštujejo člen 20 Konvencije ZN o otrokovih pravicah in se spodbujajo k upoštevanju Smernic ZN za alternativno oskrbo otrok (57). |
| --- | --- |

—

Ustreznost sprejemnih centrov v državi vrnitve je treba oceniti glede na posamezni primer, pri tem pa upoštevati posamezne okoliščine in starost mladoletnika, ki se vrača. Če takega mladoletnika zgolj sprejme mejni policist v državi vrnitve, ne da bi se izvedli kakršni koli zahtevani nadaljnji ali spremljajoči ukrepi, tega ni mogoče šteti za „ustrezni sprejem“. Države članice bi morale posebno pozornost nameniti dostopnosti ustreznih stanovanj, zdravstvenega varstva in izobraževanja v državi vrnitve. Države članice spoštujejo člen 20 Konvencije ZN o otrokovih pravicah in se spodbujajo k upoštevanju Smernic ZN za alternativno oskrbo otrok (57).

11.   PREPOVEDI VSTOPA

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 3(6) in člen 11

„Prepoved vstopa“ pomeni upravno ali sodno odločbo ali akt, ki prepoveduje vstop in prebivanje na ozemlju držav članic za določeno obdobje, skupaj z odločbo o vrnitvi.

Odločbam o vrnitvi se priloži prepoved vstopa, če:

| (a) | obdobje za prostovoljni odhod ni bilo odobreno, ali |
| --- | --- |

(a)

obdobje za prostovoljni odhod ni bilo odobreno, ali

| (b) | obveznost vrnitve ni bila spoštovana. |
| --- | --- |

(b)

obveznost vrnitve ni bila spoštovana.

V drugih primerih se odločbam o vrnitvi lahko priloži prepoved vstopa.

Trajanje prepovedi vstopa se določi ob upoštevanju vseh ustreznih okoliščin posameznega primera in načeloma ne traja več kot pet let. Pet let se lahko prekorači, če državljan tretje države predstavlja resno grožnjo javnemu redu, javni varnosti ali državni varnosti.

Namen prepovedi vstopa, ki je povezana z vrnitvijo in predvidena v direktivi o vračanju, so preventivni učinki in spodbujanje verodostojnosti politike Unije na področju vračanja, saj se s tem pošlje jasno sporočilo, da osebe, ki ne upoštevajo pravil o migracijah v državah članicah EU, za določeno obdobje ne smejo ponovno vstopiti v katero koli državo članico EU.

Direktiva zavezuje države članice, da izdajo prepoved vstopa v dveh „utemeljenih“ primerih: (i) obdobje za prostovoljni odhod ni bilo odobreno in (ii) obveznost vrnitve ni bila spoštovana.

V vseh drugih primerih se odločbam o vrnitvi lahko priloži prepoved vstopa.

Trajanje prepovedi vstopa je treba določiti ob upoštevanju vseh ustreznih okoliščin posameznega primera. Načeloma ne bi smela presegati petih let. Samo v primerih resne grožnje javnemu redu, javni varnosti ali nacionalni varnosti se lahko izda prepoved vstopa za daljše obdobje.

Pravila o prepovedih vstopa, povezanih z vrnitvijo, v skladu z direktivo o vračanju ne posegajo v prepovedi vstopa, izdane za namene, ki niso povezani z migracijami, na primer prepovedi vstopa za državljane tretjih držav, ki so storili huda kazniva dejanja ali zoper katere obstajajo konkretni dokazi, da načrtujejo taka dejanja (glej člen 24(2) Uredbe (ES) št. 1987/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (58) (v nadaljnjem besedilu: uredba o SIS II), ali v prepovedi vstopa, ki pomenijo omejevalni ukrep, sprejet v skladu s poglavjem 2 naslova V PEU, vključno z ukrepi, ki izvajajo prepoved potovanja, ki jo je izdal Varnostni svet.

11.1   Vseevropski učinek

Prepoved vstopa prepoveduje vstop na ozemlje vseh držav članic: iz besedila uvodne izjave 14 direktive o vračanju in sistematične primerjave vseh jezikovnih različic direktive (zlasti angleškega in francoskega besedila) je jasno razvidno, da prepoved vstopa prepoveduje vstop na ozemlje vseh držav članic in prebivanje na njem. Danska različica, ki uporablja ednino („... ophold på en medlemsstats“), vsebuje očitno napako v prevodu. Vseevropski učinek prepovedi vstopa je ena od ključnih evropskih dodanih vrednosti direktive. Ta učinek je treba jasno navesti v odločbi o prepovedi vstopa, ki se izda državljanu tretje države.

Prepovedi vstopa so zavezujoče za vse države članice, ki jih zavezuje direktiva o vračanju, tj. vse države članice EU (razen Združenega kraljestva in Irske) ter pridružene schengenske države (Švica, Norveška, Islandija in Lihtenštajn).

Obveščanje drugih držav članic o izdanih prepovedih vstopa: ključnega pomena je obvestiti druge države članice o vseh prepovedih vstopa, ki so bile izdane. Vnos razpisa ukrepa za prepoved vstopa v sistem SIS ob uporabi člena 24(3) uredbe o SIS II je glavno, vendar ne edino sredstvo za obveščanje drugih držav članic o obstoju prepovedi vstopa in za zagotovitev njenega uspešnega izvajanja. Države članice bi morale zato zagotoviti, da se razpisi ukrepov za prepoved vstopa sistematično vnašajo v sistem SIS. Kar zadeva tiste države članice, ki nimajo dostopa do sistema SIS, je izmenjava informacij mogoča prek drugih kanalov (na primer dvostranskih stikov).

Zgolj nacionalne prepovedi vstopa: izdaja zgolj nacionalnih prepovedi vstopa, povezanih z migracijami, ni v skladu z direktivo o vračanju. V nacionalni zakonodaji mora biti predvideno, da prepovedi vstopa, izdane v povezavi z odločbo o vrnitvi, prepovedujejo vstop in prebivanje v vseh državah članicah, na primer z določanjem obveznosti, da se morajo vse take prepovedi vstopa sistematično vnesti v sistem SIS. Če pa ima državljan tretje države, za katerega velja prepoved vstopa, ki jo je izdala država članica A, dovoljenje za prebivanje, ki ga je izdala država članica B, pri čemer slednja ne želi preklicati tega dovoljenja, bo država članica A po posvetovanju v skladu s členom 25 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, ki je omenjeno v členu 11(4) direktive o vračanju, umaknila prepoved vstopa v EU, vendar lahko državljana tretje države uvrsti na svoj nacionalni seznam razpisanih ukrepov v skladu z zadnjim stavkom iz člena 25(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (lex specialis) (glej tudi oddelek 11.8).

11.2   Uporaba sistema SIS II

Vnos prepovedi vstopa v sistem SIS: v skladu s trenutno veljavno zakonodajo lahko države članice v sistem SIS vpišejo ukrep v zvezi s prepovedjo vstopa, ki je bila izdana v skladu z direktivo o vračanju, vendar k temu niso zavezane. Da bi se zagotovil polni učinek vseevropske razsežnosti prepovedi vstopa, ki so izdane v skladu z direktivo o vračanju, bi jih morale države članice sistematično vnašati v sistem SIS.

Razmerje med triletnim pregledom razpisov ukrepov, vnesenih v sistem SIS (v skladu s členom 112 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma in členom 29 uredbe o SIS II), ter trajanjem prepovedi vstopa, ki je določeno v skladu z direktivo o vračanju: pregled razpisov ukrepov, ki so vneseni v sistem SIS, je postopkovna zahteva, katere cilj je zagotoviti, da se razpisi ukrepov hranijo zgolj tako dolgo, kot je potrebno, da se izpolni namen njihovega vnosa. Ne vpliva na vsebinsko odločitev držav članic, da določijo trajanje prepovedi vstopa v skladu z določbami direktive o vračanju. Če je na dan triletnega pregleda prepoved vstopa, ki je bila izdana v skladu z direktivo o vračanju, še vedno veljavna (na primer: prepoved je bila naložena za petletno obdobje in v vmesnem času ni bila preklicana), lahko države članice ohranijo razpis ukrepa v sistemu SIS nadaljnji dve leti, če je še vedno potreben glede na veljavna ocenjevalna merila, zlasti člen 11 direktive o vračanju v povezavi s členom 112(4) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma ali členom 29(4) uredbe o SIS II.

11.3   Postopkovna vprašanja

Izdaja prepovedi vstopa ob odhodu na meji na podlagi postopka v odsotnosti (na primer v primerih oseb, ki nadaljujejo bivanje po izteku vizuma in se pred odhodom za krajši čas zglasijo na mejni kontroli na letališču): državam članicam nič ne preprečuje, da začnejo postopek vrnitve med pridobivanjem informacij o prekoračitvi obdobja dovoljenega bivanja in da izdajo odločbo o vrnitvi (glej oddelek 5.1), ki ji je priložena prepoved vstopa, na podlagi postopka v odsotnosti, če:

| (1) | nacionalno upravno pravo zagotavlja možnost postopkov v odsotnosti in |
| --- | --- |

(1)

nacionalno upravno pravo zagotavlja možnost postopkov v odsotnosti in

| (2) | so ti nacionalni postopki v skladu s splošnimi načeli prava Unije in temeljnimi pravicami, kot so določene v Listini, zlasti s pravico osebe, da se izjasni, ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča. |
| --- | --- |

(2)

so ti nacionalni postopki v skladu s splošnimi načeli prava Unije in temeljnimi pravicami, kot so določene v Listini, zlasti s pravico osebe, da se izjasni, ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča.

Izdaja prepovedi vstopa osebam v postopku vračanja, ki v trenutku odhoda niso izpolnile obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod: prepoved vstopa bo naložena pozneje (na primer ob odhodu) kot spremljevalni in naknadni element že izdane odločbe o vrnitvi, če oseba v postopku vračanja ni izpolnila obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod.

Prisotnost na ozemlju države članice: nezakonito prebivanje je osnovni predpogoj za izdajo odločbe o vrnitvi, ki ji je priložena prepoved vstopa. Država članica ne more izdati odločbe o vrnitvi, ki ji je priložena prepoved vstopa, osebam, ki ne prebivajo na njenem ozemlju. V primeru, ko je oseba pobegnila (na primer po zavrnitvi prošnje za azil), ampak se še vedno lahko domneva, da je prisotna na ozemlju zadevne države članice, se lahko sprejme odločba o vrnitvi (vključno s prepovedjo vstopa) na podlagi postopka v odsotnosti v skladu z nacionalno zakonodajo.

Nezakonito prebivanje v preteklih letih: Države članice v skladu z direktivo o vračanju ne morejo izdati odločbe o vrnitvi, ki ji je priložena prepoved vstopa, osebam, ki niso prisotne na njihovem ozemlju, vključno z državljani tretjih držav, ki so tam (v preteklih letih) že nezakonito prebivali, nato pa se vrnili v tretjo državo, preden je bilo odkrito njihovo nezakonito prebivanje. Če take osebe znova vstopijo v državo članico in so sprejeti ukrepi v skladu z direktivo o vračanju (odločba o vrnitvi, prepoved vstopa), se lahko predhodno nezakonito prebivanje pri določanju trajanja prepovedi vstopa upošteva kot obteževalna okoliščina. Kot obteževalna okoliščina pri določanju trajanja prepovedi vstopa se lahko upošteva tudi predhodno nezakonito prebivanje v drugih državah članicah.

11.4   Razlogi za izdajo prepovedi vstopa

Direktiva zavezuje države članice, da izdajo prepoved vstopa v dveh „utemeljenih“ primerih:

| (1) | obdobje za prostovoljni odhod ni bilo odobreno ali |
| --- | --- |

(1)

obdobje za prostovoljni odhod ni bilo odobreno ali

| (2) | obveznost vrnitve ni bila spoštovana. |
| --- | --- |

(2)

obveznost vrnitve ni bila spoštovana.

V vseh drugih primerih (vse odločbe o vrnitvi, sprejete v skladu z direktivo o vračanju, ki ne sodijo v enega od dveh „utemeljenih“ primerov) se odločbam o vrnitvi lahko priloži prepoved vstopa. To pomeni, da se lahko prepoved vstopa predvidi tudi v primerih prostovoljnega odhoda osebe. Države članice se lahko o tem odločajo same, spodbujajo pa se, da pri tem podpirajo prostovoljni odhod.

11.5   Trajanje prepovedi vstopa

Trajanje prepovedi vstopa se določi v skladu z nacionalno zakonodajo, s katero je bila prenesena direktiva o vračanju, pri čemer se upoštevajo vse pomembne okoliščine posameznega primera. Pri določanju trajanja prepovedi vstopa je treba zlasti upoštevati obteževalne ali olajševalne okoliščine, ki so znane organu, ki izdaja odločbo o vrnitvi, na primer če je:

| — | za državljana tretje države v preteklosti že bila izdana odločba o vrnitvi ali ukrep za prostovoljno vrnitev ali odstranitev, |
| --- | --- |

—

za državljana tretje države v preteklosti že bila izdana odločba o vrnitvi ali ukrep za prostovoljno vrnitev ali odstranitev,

| — | za državljana tretje države v preteklosti že bil odobren prostovoljni odhod in/ali je prejel pomoč pri ponovnem vključevanju, |
| --- | --- |

—

za državljana tretje države v preteklosti že bil odobren prostovoljni odhod in/ali je prejel pomoč pri ponovnem vključevanju,

| — | državljan tretje države brez dovoljenja vstopil na ozemlje države članice med veljavno prepovedjo vstopa, |
| --- | --- |

—

državljan tretje države brez dovoljenja vstopil na ozemlje države članice med veljavno prepovedjo vstopa,

| — | državljan tretje države sodeloval ali pokazal nepripravljenost za sodelovanje v postopku vrnitve, |
| --- | --- |

—

državljan tretje države sodeloval ali pokazal nepripravljenost za sodelovanje v postopku vrnitve,

| — | državljan tretje države pokazal pripravljenost za prostovoljni odhod. |
| --- | --- |

—

državljan tretje države pokazal pripravljenost za prostovoljni odhod.

Splošno pravilo je, da trajanje prepovedi vstopa ne sme presegati petih let. Pri določanju konkretnega trajanja prepovedi vstopa morajo države članice proučiti vse pomembne okoliščine posameznih primerov in spoštovati načelo sorazmernosti. Države članice lahko predvidevajo različne časovne okvire zaobičajne kategorije primerov, na primer tri leta kot splošno standardno pravilo, pet let v primeru obteževalnih okoliščin (na primer večkratne kršitve migracijskega prava) in eno leto v primeru olajševalnih okoliščin (na primer kršitve zgolj zaradi malomarnosti), in s tem opredelijo splošne smernice za svojo upravo, zagotoviti pa morajo, da bo ocenjen vsak primer posebej v skladu z načelom sorazmernosti. Države članice lahko v svojem nacionalnem pravu ali upravnih predpisih opredelijo splošna merila, ki jih je treba upoštevati pri posameznem določanju trajanja prepovedi vstopa v skladu s členom 11(2) direktive o vračanju.

Resna grožnja javnemu redu, javni varnosti ali nacionalni varnosti: v primerih resne grožnje javnemu redu, javni varnosti ali nacionalni varnosti se lahko izda prepoved vstopa za obdobje, daljše od petih let. Dejavniki, ki jih pri opredeljevanju take grožnje lahko upoštevajo države članice, so lahko kazniva dejanja in resni upravni prekrški (na primer večkratna uporaba lažnih osebnih dokumentov, večkratne in namerne kršitve migracijskega prava). Noben od teh dejavnikov pa se ne more obravnavati, kot da samodejno in sam po sebi pomeni grožnjo javnemu redu: države članice morajo vedno izvesti oceno vseh pomembnih okoliščin posameznega primera in spoštovati načelo sorazmernosti.

Direktiva o vračanju ne zagotavlja opredelitve točnega pomena tega izraza, sodna praksa Sodišča v zvezi z uporabo tega izraza v drugih direktivah o migracijah in na področju prostega gibanja pa se ne uporablja neposredno v zvezi z direktivo o vračanju, saj so zadevna vprašanja in okvir drugačni. Kljub temu pa lahko nekatere ugotovitve iz sodne prakse Sodišča (zlasti o horizontalnih pojmih, kot sta sorazmernost in polni učinek direktiv) zagotovijo določeno vodilo: Komisija je v oddelku 3 svojega sporočila o smernicah za boljši prenos Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ter njeno učinkovitejšo uporabo (59) zagotovila podrobne smernice o razlagi pojmov javnega reda in javne varnosti v okviru prostega gibanja. Poleg tega so primerjalne informacije o tem, kako ta izraza razlagajo države članice v okviru migracij, na voljo v rezultatih Posebne raziskave EMM (EMN ad-hoc query) (140) o razumevanju pojmov „javni red“ (public policy) in „javna varnost“ (public security). Sodišče je v točki 48 sodbe v zadevi Zh. in O., C-554/13, ki je obravnavala pojem „javni red“ v okviru direktive o vračanju (glej oddelek 6.3), izrecno potrdilo, da je mogoče potegniti vzporednice s sodno prakso v zvezi z Direktivo 2004/38/ES (sodba v zadevi Gaydarov, C-430/10 (60), točka 32).

Trajanje prepovedi vstopa zaradi ogrožanja javnega reda: trajanje prepovedi vstopa zaradi ogrožanja javnega reda mora torej biti določeno glede na posamezni primer, pri tem pa je treba upoštevati resnost kršitev, ki jih storijo državljani tretjih držav, s tem povezano ogrožanje javnega reda, javne varnosti ali nacionalne varnosti in posamezne okoliščine zadevnih oseb. V vsakem primeru pa je treba upoštevati načelo sorazmernosti. Sistematično izdajanje vseživljenjskih prepovedi vstopa v vseh primerih ogrožanja javnega reda, ne da bi se upoštevale okoliščine posameznega primera (na primer teža kršitev, grožnje), je v nasprotju z direktivo. Država članica lahko predvideva različne časovne okvire zaobičajne kategorije primerov, na primer 10 let kot splošno standardno pravilo za primere ogrožanja javnega reda in 20 let za zelo resne primere. Države članice bi morale določiti možnost ponovnega preverjanja odločbe o prepovedi vstopa, zlasti glede obstoja pogojev, ki jo upravičujejo, bodisi po uradni dolžnosti bodisi na zahtevo zadevne osebe.

Dodatno pojasnilo:

| | Ne izdajajo se neomejene prepovedi vstopa: trajanje prepovedi vstopa je ključni element odločbe o prepovedi vstopa. Določeno mora biti po uradni dolžnosti vnaprej za vsak posamezni primer. Sodišče je to izrecno potrdilo v zadevi Filev in Osmani, C-297/12 (točki 27 in 34): „Ugotoviti je treba, da je iz izrazov“ [t]rajanje prepovedi vstopa se določi „jasno razvidno, da za države članice obstaja obveznost, da učinke vsake prepovedi vstopa časovno omejijo, načeloma na največ pet let, in sicer ne glede na to, ali je zadevni državljan tretje države za to vložil prošnjo. [...] da je treba člen 11(2) Direktive 2008/115/ES razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, [...], ki omejitev trajanja prepovedi vstopa pogojuje s tem, da zadevni državljan tretje države vloži prošnjo za odobritev take omejitve.“ |
| --- | --- |

Ne izdajajo se neomejene prepovedi vstopa: trajanje prepovedi vstopa je ključni element odločbe o prepovedi vstopa. Določeno mora biti po uradni dolžnosti vnaprej za vsak posamezni primer. Sodišče je to izrecno potrdilo v zadevi Filev in Osmani, C-297/12 (točki 27 in 34): „Ugotoviti je treba, da je iz izrazov“ [t]rajanje prepovedi vstopa se določi „jasno razvidno, da za države članice obstaja obveznost, da učinke vsake prepovedi vstopa časovno omejijo, načeloma na največ pet let, in sicer ne glede na to, ali je zadevni državljan tretje države za to vložil prošnjo. [...] da je treba člen 11(2) Direktive 2008/115/ES razlagati tako, da nasprotuje nacionalni določbi, [...], ki omejitev trajanja prepovedi vstopa pogojuje s tem, da zadevni državljan tretje države vloži prošnjo za odobritev take omejitve.“

| | Trenutek, ko začne teči obdobje trajanja: direktiva o vračanju izrecno ne določa trenutka, od katerega je treba šteti trajanje prepovedi vstopa. Vendar pa je Sodišče v zadevi Ouhrami, C-225/16 (61) pojasnilo to vprašanje. |
| --- | --- |

Trenutek, ko začne teči obdobje trajanja: direktiva o vračanju izrecno ne določa trenutka, od katerega je treba šteti trajanje prepovedi vstopa. Vendar pa je Sodišče v zadevi Ouhrami, C-225/16 (61) pojasnilo to vprašanje.

| | Sodišče je pojasnilo, da določitev tega trenutka ni mogoče prepustiti v presojo vsaki državi članici, saj bi to ogrozilo cilj direktive o vračanju in namen prepovedi vstopa. Sodišče je zaključilo: „Iz besedila, sistematike in cilja Direktive 2008/115/ES tako izhaja, da obdobje prepovedi vstopa začne teči šele od datuma, ko je zadevna oseba dejansko zapustila ozemlje držav članic“ (točka 53). Če bi obdobje prepovedi vstopa začelo teči že pred dejanskim odhodom državljana tretje države, bi bilo njegovo trajanje neupravičeno skrajšano. |
| --- | --- |

Sodišče je pojasnilo, da določitev tega trenutka ni mogoče prepustiti v presojo vsaki državi članici, saj bi to ogrozilo cilj direktive o vračanju in namen prepovedi vstopa. Sodišče je zaključilo: „Iz besedila, sistematike in cilja Direktive 2008/115/ES tako izhaja, da obdobje prepovedi vstopa začne teči šele od datuma, ko je zadevna oseba dejansko zapustila ozemlje držav članic“ (točka 53). Če bi obdobje prepovedi vstopa začelo teči že pred dejanskim odhodom državljana tretje države, bi bilo njegovo trajanje neupravičeno skrajšano.

| | Sodišče je zato odločilo, da „se trajanje prepovedi vstopa [...] določi od trenutka, ko je zadevna oseba dejansko zapustila ozemlje držav članic“ (točka 58). |
| --- | --- |

Sodišče je zato odločilo, da „se trajanje prepovedi vstopa [...] določi od trenutka, ko je zadevna oseba dejansko zapustila ozemlje držav članic“ (točka 58).

| | Države članice bi morale vzpostaviti način za potrjevanje in preverjanje dejanskega datuma odhoda državljanov tretjih držav (glej oddelka 6.4 in 6.6), da se zagotovi, da prepovedi vstopa začnejo veljati v trenutku, ko ti državljani dejansko zapustijo ozemlje držav članic. |
| --- | --- |

Države članice bi morale vzpostaviti način za potrjevanje in preverjanje dejanskega datuma odhoda državljanov tretjih držav (glej oddelka 6.4 in 6.6), da se zagotovi, da prepovedi vstopa začnejo veljati v trenutku, ko ti državljani dejansko zapustijo ozemlje držav članic.

11.6   Preklic, skrajšanje in začasen odlog prepovedi vstopa

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 11(3)

Pododstavek 1: Države članice preučijo preklic ali začasen odlog prepovedi vstopa, če lahko državljan tretje države, za katerega je bila izdana prepoved vstopa v skladu z drugim pododstavkom odstavka 1, dokaže, da je zapustil ozemlje države članice v celoti v skladu z odločbo o vrnitvi.

Možnost začasnega odloga ali preklica prepovedi vstopa v tistih primerih, ko oseba v postopku vračanja zapusti ozemlje države članice v celoti v skladu z odločbo o vrnitvi (zlasti v odobrenem obdobju za prostovoljni odhod), bi se morala uporabljati kot spodbuda za prostovoljni odhod. Države članice v svoji nacionalni zakonodaji in upravni praksi zagotovijo možnost uporabe preklica ali začasnega odloga prepovedi vstopa v takih primerih. Prizadevati si morajo, da bodo taki postopki zlahka dostopni osebi v postopku vračanja in da bodo delovali v praksi. Oseba v postopku vračanja lahko zagotovi dokaze v zvezi s svojim odhodom z ozemlja EU na več načinov, na primer: izstopni žig v potnem listu osebe v postopku vračanja, podatki v nacionalnih podatkovnih sistemih mejne policije ali pošiljanje sporočila osebe v postopku vračanja prek konzularnega predstavništva v tretji državi v državo članico.

Skrajšanje prepovedi vstopa: države članice lahko tudi skrajšajo obstoječo prepoved vstopa v primerih, ki so obravnavani v členu 11(3) direktive o vračanju. Možnost, ki jo imajo države članice v zvezi s preklicem prepovedi vstopa v skladu s členom 11(3), se lahko razlaga tako, da zajema tudi delni preklic (tj. skrajšanje) prepovedi vstopa.

Pododstavek 2: Za žrtve nedovoljene trgovine z ljudmi, katerim je bilo odobreno dovoljenje za prebivanje po Direktivi 2004/81/ES ne velja prepoved vstopa, brez poseganja v točko (b) prvega pododstavka odstavka 1 in pod pogojem, da zadevni državljan tretje države ne predstavlja grožnje za javni red, javno varnost ali nacionalno varnost.

Žrtvam trgovine z ljudmi, ki jim je že bilo odobreno dovoljenje za prebivanje v skladu z Direktivo 2004/81/ES, se ne sme izdati prepoved vstopa, razen če zadevna oseba ni izpolnila obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod ali če predstavlja grožnjo za javni red. To pravilo se uporablja samo za obdobja nezakonitega prebivanja, ki takoj sledijo zakonitemu prebivanju, ki je zajeto v Direktivo 2004/81/ES, in ne pomeni vseživljenjske izjeme za osebe, ki so predhodno imele taka dovoljenja.

Pododstavek 3: Države članice se lahko v posameznih primerih vzdržijo izdaje prepovedi vstopa, jo prekličejo ali začasno odložijo iz humanitarnih razlogov.

Države članice se lahko v posameznih primerih, zlasti v obveznih primerih, ki jih predvideva člen 11(1)(a) in (b) direktive o vračanju, odločijo, da ne bodo izdale prepovedi vstopa zgolj iz humanitarnih razlogov; te razloge je treba določiti na nacionalni ravni. Države članice lahko tudi prekličejo ali začasno odložijo obstoječe prepovedi vstopa iz humanitarnih razlogov.

To neobvezno klavzulo lahko države članice uporabijo v skladu s svojo nacionalno zakonodajo in upravno prakso.

Pododstavek 4: Države članice lahko v posameznih primerih ali določenih vrstah primerov prekličejo ali začasno odložijo prepoved vstopa iz drugih razlogov.

Države članice lahko prekličejo ali začasno odložijo obstoječe prepovedi vstopa iz razlogov, ki niso humanitarni razlogi in ki se določijo na nacionalni ravni.

V primerih humanitarnih katastrof (na primer potresi, druge naravne nesreče in oboroženi spopadi) v tretjih državah, ki lahko povzročijo množično priseljevanje razseljenih oseb, lahko uradni postopki za preklic prepovedi vstopa za posamezne primere trajajo predolgo in morda niso izvedljivi. Zato torej obstaja možnost, da se zagotovi horizontalni začasni odlog ali preklic obstoječih prepovedi vstopa v zvezi z zadevno skupino oseb.

Do potrebe po preklicu prepovedi vstopa, veljavno izdanih v skladu z direktivo o vračanju, lahko pride tudi v zvezi z državljani tretjih držav, ki bi lahko pozneje dokazali, da uživajo pravico do prostega gibanja na podlagi prava Unije, na primer tako, da postanejo družinski člani državljanov EU/EGP/CH, ki spadajo na področje uporabe člena 21 PDEU ali Direktive 2004/38/ES.

11.7   Sankcije za neizpolnjevanje prepovedi vstopa

Države članice bi morale upoštevati neizpolnjevanje prepovedi vstopa, kadar obravnavajo trajanje nadaljnje prepovedi vstopa. V zvezi s tem uvodna izjava 14 direktive o vračanju izrecno opredeljuje: „Trajanje prepovedi vstopa bi bilo treba določiti ob upoštevanju vseh ustreznih okoliščin posameznega primera, običajno pa naj ne bi bila daljša od petih let. V tem okviru bi bilo treba posebej upoštevati dejstvo, da je bila za zadevnega državljana tretje države že izdana več kot ena odločba o vrnitvi ali odredba o odstranitvi ali da je ta državljan vstopil na ozemlje države članice med prepovedjo vstopa.“

Države članice lahko na podlagi direktive o vračanju izvedejo nadaljnje sankcije v skladu z nacionalnim upravnim pravom (na primer denarna kazen) – v skladu s polnim učinkom direktive in zadevno sodno prakso Sodišča. Pri tem države članice ne bi smele razlikovati med prepovedmi vstopa, ki so jih izdali njihovi nacionalni organi, in prepovedmi vstopa, ki so jih izdali organi drugih držav članic, saj bi to nasprotovalo usklajenosti prepovedi vstopa v EU, ki jo zagotavlja direktiva o vračanju.

Države članice lahko sprejmejo kazenskopravne sankcije za nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav, ki po vrnitvi niso spoštovali veljavne prepovedi vstopa (sodba Sodišča v zadevi Celaj, C-290/14, glej oddelek 4).

Člen 11(5) direktive o vračanju pojasnjuje, da se določbe o prepovedi vstopa v zvezi z vrnitvijo uporabljajo brez poseganja v pravico do mednarodne zaščite v skladu s pravnim redom EU na področju azila: to pomeni, da predhodno izdane prepovedi vstopa v skladu z direktivo o vračanju ne morejo utemeljiti vrnitve ali kaznovanja državljanov tretjih držav, ki imajo dovoljenja za vstop ali prebivanje v EU kot prosilci za azil ali upravičenci do mednarodne zaščite – glej sodbo Sodišča v zadevi Celaj, C-290/14 (točka 32). Take prepovedi vstopa je treba začasno odložiti (med nedokončanim azilnim postopkom) ali preklicati (ko je odobrena mednarodna zaščita).

11.8   Posvetovanje med državami članicami

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 11(4); Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma – člen 25

Kadar država članica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki zagotavlja pravico do prebivanja državljanu tretje države, za katerega je druga država članica izdala prepoved vstopa, se najprej posvetuje z državo članico, ki je prepoved vstopa izdala, in upošteva njene interese v skladu s členom 25 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma.

Člen 25 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma določa:

| 1. | Kadar država članica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje, sistematično opravi iskanje v schengenskem informacijskem sistemu. Kadar pogodbenica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje tujcu, za katerega je bil razpisan ukrep zavrnitve vstopa, se najprej posvetuje s pogodbenico, ki je ukrep razpisala, in upošteva njene interese; dovoljenje za prebivanje se izda samo iz utemeljenih razlogov, kakor so humanitarni razlogi ali mednarodne obveznosti.


  Če se dovoljenje za prebivanje izda, pogodbenica, ki je ukrep razpisala, ukrep prekliče, vendar pa lahko tujca uvrsti na svoj nacionalni seznam razpisanih ukrepov. |
| --- | --- |

1.

Kadar država članica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje, sistematično opravi iskanje v schengenskem informacijskem sistemu. Kadar pogodbenica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje tujcu, za katerega je bil razpisan ukrep zavrnitve vstopa, se najprej posvetuje s pogodbenico, ki je ukrep razpisala, in upošteva njene interese; dovoljenje za prebivanje se izda samo iz utemeljenih razlogov, kakor so humanitarni razlogi ali mednarodne obveznosti.

Če se dovoljenje za prebivanje izda, pogodbenica, ki je ukrep razpisala, ukrep prekliče, vendar pa lahko tujca uvrsti na svoj nacionalni seznam razpisanih ukrepov.

| 1a. | Pred razpisom ukrepa zavrnitve vstopa v skladu s členom 96 države članice preverijo svoje nacionalne evidence izdanih vizumov za dolgoročno prebivanje ali dovoljenj za prebivanje. |
| --- | --- |

1a.

Pred razpisom ukrepa zavrnitve vstopa v skladu s členom 96 države članice preverijo svoje nacionalne evidence izdanih vizumov za dolgoročno prebivanje ali dovoljenj za prebivanje.

| 2. | Če se izkaže, da je bil ukrep zavrnitve vstopa razpisan za tujca z veljavnim dovoljenjem za prebivanje, ki ga je izdala ena od pogodbenic, se pogodbenica, ki je ukrep razpisala, posvetuje s pogodbenico, ki je izdala dovoljenje za prebivanje, da bi ugotovili, ali obstajajo zadostni razlogi za razveljavitev dovoljenja za prebivanje.


  Če se dovoljenje za prebivanje ne razveljavi, pogodbenica, ki je ukrep razpisala, ta ukrep prekliče, vendar pa lahko tujca uvrsti na svoj nacionalni seznam razpisanih ukrepov. |
| --- | --- |

2.

Če se izkaže, da je bil ukrep zavrnitve vstopa razpisan za tujca z veljavnim dovoljenjem za prebivanje, ki ga je izdala ena od pogodbenic, se pogodbenica, ki je ukrep razpisala, posvetuje s pogodbenico, ki je izdala dovoljenje za prebivanje, da bi ugotovili, ali obstajajo zadostni razlogi za razveljavitev dovoljenja za prebivanje.

Če se dovoljenje za prebivanje ne razveljavi, pogodbenica, ki je ukrep razpisala, ta ukrep prekliče, vendar pa lahko tujca uvrsti na svoj nacionalni seznam razpisanih ukrepov.

| 3. | Odstavka 1 in 2 se uporabljata tudi za vizume za dolgoročno prebivanje. |
| --- | --- |

3.

Odstavka 1 in 2 se uporabljata tudi za vizume za dolgoročno prebivanje.

Člen 25 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma je določba, ki se uporablja neposredno, in države članice jo lahko uporabljajo brez prenosa v nacionalno zakonodajo.

Samo država članica, ki izda prepoved vstopa (država članica A), jo lahko tudi prekliče. Če se druga država članica (država članica B) odloči, da bo izdala dovoljenje za prebivanje isti osebi ali da ne bo preklicala obstoječega (po posvetovanju z državo članico, ki je izdala prepoved vstopa), mora država članica A preklicati ukrep (člen 25(2) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma), vendar lahko državljana tretje države uvrsti na svoj nacionalni seznam razpisanih ukrepov. Država članica B mora pred izdajo dovoljenja za prebivanje oziroma odločitvijo, da ga ne bo preklicala (na primer zaradi združitve družine), obravnavati in upoštevati razloge, na katerih temelji obstoječa prepoved vstopa, ki jo je izdala država članica A, ter interese te države članice. Da lahko država članica B ustrezno upošteva razloge, na katerih temelji prepoved vstopa, je ključnega pomena, da ji država članica A pravočasno zagotovi pomembne informacije.

Tiste države članice, ki schengenskih pravil še ne uporabljajo v celoti in zato (še) ne morejo neposredno uporabiti člena 25 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, bi morale kljub temu upoštevati bistvo člena 11(4) direktive o vračanju in navezati stik z organi, ki so izdali prepoved vstopa, če izvejo (na podlagi kakršnega koli vira informacij, vključno z informacijami od prosilca), da za osebo velja prepoved vstopa, ki jo je izdala druga država članica. Pred izdajo dovoljenja za prebivanje tej osebi bi morala država članica „upoštevati interese“ države članice, ki je izdala prepoved vstopa.

11.9   
  „Pretekle“ prepovedi vstopa

„Pretekle“ prepovedi vstopa, ki so bile izdane pred 24. decembrom 2010, je treba prilagoditi v skladu s standardi iz člena 11 direktive o vračanju – največ pet let, ocena posameznega primera, obveznost preklica/obravnave preklica v posebnih okoliščinah –, če imajo učinke za obdobje po 24. decembru 2010 in še niso usklajene z vsebinskimi varovalnimi ukrepi iz člena 11.

Prepovedi vstopa je treba prilagoditi kadar koli ob vložitvi prošnje zadevne osebe ali čim prej po uradni dolžnosti, v vsakem primeru pa ne pozneje kot ob rednem (triletnem) pregledu prepovedi vstopa, ki se predvideva za razpise ukrepov v sistemu SIS.

Sodišče je v zadevi Filev in Osmani, C-297/12 (točke 39–41 in točka 44) izrecno pojasnilo: „V zvezi s tem je treba najprej poudariti, da navedena direktiva ne vsebuje nobene določbe o prehodni ureditvi odločb o prepovedi vstopa, sprejetih pred začetkom njene veljavnosti. Vendar je iz ustaljene sodne prakse Sodišča razvidno, da se novo pravilo, razen izjem, takoj uporabi za prihodnje učinke položaja, ki je nastal med veljavnostjo starega pravila [...]. Iz tega izhaja, da se Direktiva 2008/115/ES uporablja za učinke – nastale po datumu začetka njene uporabe v zadevni državi članici – odločb o prepovedi vstopa, sprejetih v skladu z nacionalnimi pravili, ki so se uporabljala pred tem datumom. [...] To pomeni, da člen 11(2) Direktive 2008/115/ES nasprotuje ohranitvi učinkov prepovedi vstopa, katerih trajanje ni omejeno in ki so bile določene pred dnevom začetka uporabe Direktive 2008/115/ES [...], ki presegajo najdaljše mogoče trajanje, določeno v tej določbi, razen če so bile prepovedi vstopa izrečene državljanom tretjih držav, ki pomenijo resno grožnjo za javni red, javno varnost ali državno varnost.“

12.   POSTOPKOVNI VAROVALNI UKREPI

12.1   Pravica do dobrega upravljanja in pravica osebe, da se izjasni

Pravica do dobrega upravljanja je temeljna pravica, priznana kot splošno načelo prava EU in določena v Listini, ki je sestavni del pravnega reda EU. Ta pravica vključuje pravico vsake osebe, da se izjasni pred sprejetjem kakršnega koli posamičnega ukrepa, ki jo prizadene ali bistveno vpliva na njene interese, kar je tudi sestavni del pravice do obrambe, ki je še eno splošno načelo prava EU.

Sodišče je v sodbah G. in R., C-383/13 (62), in Boudjlida, C-249/13 (63), podalo pomembno pojasnilo glede pravice osebe, da se izjasni, v zvezi z vračanjem in odločbami o pridržanju. V skladu s tema sodbama morajo države članice pri izdaji odločb v zvezi z vrnitvijo (tj. odločba o vrnitvi, odločbe o prepovedi vstopa, odločbe o odstranitvi, odločba o pridržanju) vedno upoštevati varovalne ukrepe, navedene v nadaljevanju, čeprav to v zadevnih členih direktive o vračanju morda ni izrecno navedeno:

| (1) | pravica vsake osebe, da se izjasni pred sprejetjem kakršnega koli posameznega ukrepa, ki posega v pravni položaj te osebe; |
| --- | --- |

(1)

pravica vsake osebe, da se izjasni pred sprejetjem kakršnega koli posameznega ukrepa, ki posega v pravni položaj te osebe;

| (2) | pravica vsake osebe do vpogleda v svoj spis, da se analizirajo vsi dokazi, uporabljeni proti njej, ki upravičujejo odločitev pristojnega nacionalnega organa, ob spoštovanju legitimnih interesov zaupnosti ter poklicne in poslovne tajnosti; |
| --- | --- |

(2)

pravica vsake osebe do vpogleda v svoj spis, da se analizirajo vsi dokazi, uporabljeni proti njej, ki upravičujejo odločitev pristojnega nacionalnega organa, ob spoštovanju legitimnih interesov zaupnosti ter poklicne in poslovne tajnosti;

| (3) | pravica vsake osebe do dostopa do pravnega svetovalca pred sprejetjem odločbe o vrnitvi, če izvrševanje te pravice ne posega v pravilen potek postopka vračanja in ne spodkopava učinkovitega izvajanja direktive; to ne nalaga državam članicam obveznosti, da nosijo stroške navedene pomoči; |
| --- | --- |

(3)

pravica vsake osebe do dostopa do pravnega svetovalca pred sprejetjem odločbe o vrnitvi, če izvrševanje te pravice ne posega v pravilen potek postopka vračanja in ne spodkopava učinkovitega izvajanja direktive; to ne nalaga državam članicam obveznosti, da nosijo stroške navedene pomoči;

| (4) | obveznost organov, da ustrezno upoštevajo pripombe, ki jih je podala zadevna oseba, ter skrbno in nepristransko proučijo vse upoštevne vidike posameznega primera; |
| --- | --- |

(4)

obveznost organov, da ustrezno upoštevajo pripombe, ki jih je podala zadevna oseba, ter skrbno in nepristransko proučijo vse upoštevne vidike posameznega primera;

| (5) | obveznost organov, da obrazložijo svoje odločitve. |
| --- | --- |

(5)

obveznost organov, da obrazložijo svoje odločitve.

Države članice lahko precej prosto presojajo o tem, kako v praksi spoštovati pravico vsake osebe, da se izjasni: nespoštovanje te pravice pomeni razveljavitev odločbe le v primeru, da bi bil izid postopka drugačen, če bi se navedena pravica spoštovala (sodba Sodišča v zadevi G. in R., C-383/13, točka 38).

Organ države članice morda državljana tretje države ne zasliši izrecno v zvezi z odločbo o vrnitvi, kadar namerava tako odločbo zoper njega sprejeti po tem, ko na podlagi predhodnega azilnega postopka, v katerem je bila v celoti spoštovana pravica te osebe, da se izjasni, ugotovi, da je državljan tretje države nezakonito prebival na nacionalnem ozemlju (sodba Sodišča v zadevi Mukarubega, C-166/13 (64)). Logika iz zadeve Mukarubega: „pravice do izjave pred sprejetjem odločbe o vrnitvi [...] ni mogoče uporabiti kot instrument za obnavljanje upravnega postopka v nedogled, in sicer zato, da se ohrani ravnotežje med temeljno pravico zadevne osebe do izjave pred sprejetjem odločbe, ki posega v njen pravni položaj, in obveznostjo držav članic, da se borijo proti nezakonitemu priseljevanju.“

Ta logika se lahko uporabi tudi v različnih okoliščinah primera, na primer teh, ki so navedene v členu 6(6) direktive o vračanju (odločitev o prenehanju zakonitega prebivanja skupaj z odločbo o vrnitvi), in razume se, da ocene tveganja kršitve načela nevračanja ni treba ponoviti, če je bilo spoštovanje tega načela že ocenjeno v predhodnih postopkih, če je ocena dokončna in če se individualni položaj zadevnega državljana tretje države ni spremenil. Prav tako bi bilo treba odpraviti ponovitev ocene drugih elementov, na katere bi se bilo mogoče sklicevati za preprečitev vrnitve. Države članice bi morale sprejeti ukrepe za preprečevanje takih ponavljajočih se ocen, na primer z združitvijo upravnih zaslišanj s strani pristojnih nacionalnih organov za različne namene (na primer podaljšanje ali odobritev dovoljenja za prebivanje, določitev pravice do vstopa na ozemlje države članice, dokončna odločba o zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito) v en postopkovni korak, kolikor je to mogoče, pod pogojem, da se pravica osebe, da se izjasni, v celoti spoštuje. V tem okviru bi se v ta namen lahko razvila inovativna orodja, kot so na primer videokonference. Države članice morajo zagotoviti, da uporaba takih ukrepov ne posega v spoštovanje postopkovnih varovalnih ukrepov, in posebno pozornost nameniti osebam, ki potrebujejo posebna procesna jamstva, zlasti mladoletnikom (glej v nadaljevanju).

Pravica osebe, da se izjasni, zajema pravico osebe, da se izjasni o morebitni uporabi člena 5 in člena 6(2) do (5) direktive o vračanju in podrobnih ureditvah za vrnitev, kot sta obdobje za prostovoljni odhod in vprašanje, ali bo vrnitev prostovoljna ali prisilna. Organ pa državljana tretje države pred zaslišanjem ne sme obvestiti, da namerava zoper njega sprejeti odločbo o vrnitvi, predhodno posredovati dejstva, na katerih bo utemeljil to odločbo, ali mu dovoliti rok za razmislek, če je temu državljanu omogočeno, da ustrezno in učinkovito predstavi svoje mnenje o nezakonitosti svojega prebivanja in o razlogih, s katerimi bi bilo mogoče v skladu z nacionalnim pravom utemeljiti, naj ta organ ne sprejme odločbe o vrnitvi (glej sodbo v zadevi Boudjlida, C-249/13).

Postopkovne varovalne ukrepe iz členov 12 in 13 direktive o vračanju je treba uporabljati za vse odločbe o vrnitvi, pri čemer ne smejo biti omejeni na tri vrste odločb, navedenih v členu 12(1) direktive.

V postopkih vračanja, ki vključujejo ali zadevajo mladoletnike, je treba spoštovati pravico mladoletnika, da se izjasni. V skladu s členom 12 Konvencije o otrokovih pravicah in ob upoštevanju splošne pripombe št. 12 Odbora ZN za pravice otroka v zvezi s pravico otroka, da se izjasni (65), je treba zadevne mladoletnike zaslišati, bodisi neposredno bodisi prek zastopnika ali ustreznega organa; spoštovati je treba njihovo pravico, da svobodno izrazijo svoja mnenja, pri čemer mora biti tem mnenjem namenjena ustrezna teža, v skladu z njihovo starostjo in zrelostjo ter ob upoštevanju morebitnih komunikacijskih težav, da bi bilo njihovo sodelovanje smiselno.

Da se v praksi zagotovi spoštovanje pravice mladoletnika, da se izjasni, bi morali ukrepi, ki jih sprejmejo države članice, temeljiti na naslednjih ključnih načelih:

| — | izražanje mnenj je izbira in ne obveznost; |
| --- | --- |

—

izražanje mnenj je izbira in ne obveznost;

| — | za pravico mladoletnika, da se izjasni, ne bi smele veljati nobene starostne omejitve ali druge samovoljne omejitve, niti po zakonu niti v praksi; |
| --- | --- |

—

za pravico mladoletnika, da se izjasni, ne bi smele veljati nobene starostne omejitve ali druge samovoljne omejitve, niti po zakonu niti v praksi;

| — | mladoletnik bi moral biti zaslišan v okolju, ki ustreza njegovim potrebam; |
| --- | --- |

—

mladoletnik bi moral biti zaslišan v okolju, ki ustreza njegovim potrebam;

| — | sredstva, ki se uporabljajo za uveljavljanje pravice mladoletnika, da se izjasni, bi bilo treba prilagoditi ravni razumevanja in sposobnosti komuniciranja ter bi morala upoštevati okoliščine primera; |
| --- | --- |

—

sredstva, ki se uporabljajo za uveljavljanje pravice mladoletnika, da se izjasni, bi bilo treba prilagoditi ravni razumevanja in sposobnosti komuniciranja ter bi morala upoštevati okoliščine primera;

| — | ob upoštevanju potrebe po zaščiti mladoletnikov pred škodo mladoletnik ne bi smel biti zaslišan večkrat, kot je potrebno; |
| --- | --- |

—

ob upoštevanju potrebe po zaščiti mladoletnikov pred škodo mladoletnik ne bi smel biti zaslišan večkrat, kot je potrebno;

| — | za olajšanje izražanja mnenj so morda potrebni posebni ukrepi za mladoletnike v posebej ranljivem položaju, vključno z zagotavljanjem storitev tolmačenja in prevajanja. |
| --- | --- |

—

za olajšanje izražanja mnenj so morda potrebni posebni ukrepi za mladoletnike v posebej ranljivem položaju, vključno z zagotavljanjem storitev tolmačenja in prevajanja.

Zbiranje informacij o tihotapljenju: v skladu s prednostnimi nalogami iz Akcijskega načrta EU za boj proti tihotapljenju migrantov (2015–2020)
   (66) in predvsem s potrebo po zbiranju in izmenjavi informacij Komisija državam članicam priporoča, naj vzpostavijo ustrezne mehanizme, da zagotovijo sistematično zbiranje informacij od prijetih državljanov tretjih držav brez urejenega statusa, in sicer ob polnem spoštovanju temeljnih pravic in pravnega reda EU na področju azila. Pri zagotavljanju pravice, da se pred sprejetjem odločbe o vrnitvi oseba izjasni, se države članice spodbujajo, da osebe v postopku vračanja pozovejo k izmenjavi informacij, ki so morda povezane z načinom delovanja in potmi tihotapskih mrež, z njihovimi povezavami s trgovino z ljudmi in drugimi kaznivimi dejanji ter s finančnimi transferji. Informacije, pridobljene v zvezi s tem, bi se morale zbrati, ustrezni organi in agencije (za priseljevanje, mejni, policijski) pa bi si jih morali izmenjati na nacionalni ravni in ravni EU v skladu z nacionalno zakonodajo in dobro prakso, ki se izmenja na zadevnih forumih EU.

12.2   Odločbe, povezane z vrnitvijo

Direktiva o vračanju izrecno ureja več različnih odločb v zvezi z vrnitvijo, in sicer:

| (1) | odločbe o vrnitvi (člen 3(4) in člen 6(1)); |
| --- | --- |

(1)

odločbe o vrnitvi (člen 3(4) in člen 6(1));

| (2) | odločbe o obdobju za prostovoljni odhod in morebitnem podaljšanju takega obdobja (člen 7); |
| --- | --- |

(2)

odločbe o obdobju za prostovoljni odhod in morebitnem podaljšanju takega obdobja (člen 7);

| (3) | odločbe o odstranitvi (člen 8(3)); |
| --- | --- |

(3)

odločbe o odstranitvi (člen 8(3));

| (4) | odločbe o odlogu odstranitve (člen 9); |
| --- | --- |

(4)

odločbe o odlogu odstranitve (člen 9);

| (5) | odločbe o prepovedi vstopa in začasnem odlogu ali preklicu prepovedi vstopa (člen 11); |
| --- | --- |

(5)

odločbe o prepovedi vstopa in začasnem odlogu ali preklicu prepovedi vstopa (člen 11);

| (6) | odločbe o pridržanju in podaljšanju pridržanja (člen 15). |
| --- | --- |

(6)

odločbe o pridržanju in podaljšanju pridržanja (člen 15).

Večina navedenih odločb predstavlja spremljevalni element odločbe o vrnitvi in običajno jih je treba sprejeti skupaj z odločbo o vrnitvi v enem upravnem aktu: odločbe o vrnitvi lahko vključujejo obdobje za prostovoljni odhod (člen 7), prepoved vstopa (člen 11) in morda tudi, ni pa nujno, odločbo o odstranitvi (v primeru nespoštovanja obdobja za prostovoljni odhod).

V določenih primerih se lahko te spremljevalne odločbe pozneje spremenijo:

| — | prepoved vstopa je lahko naložena pozneje kot spremljevalni in naknadni element že izdane odločbe o vrnitvi, če oseba ni spoštovala obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod (člen 11(1)(b)), |
| --- | --- |

—

prepoved vstopa je lahko naložena pozneje kot spremljevalni in naknadni element že izdane odločbe o vrnitvi, če oseba ni spoštovala obveznosti vrnitve v obdobju za prostovoljni odhod (člen 11(1)(b)),

| — | že izdana prepoved vstopa se lahko prekliče ali začasno odloži (člen 11(3–5)), |
| --- | --- |

—

že izdana prepoved vstopa se lahko prekliče ali začasno odloži (člen 11(3–5)),

| — | že odobreno obdobje za prostovoljni odhod se lahko podaljša (člen 7(2)), |
| --- | --- |

—

že odobreno obdobje za prostovoljni odhod se lahko podaljša (člen 7(2)),

| — | odločba o vrnitvi (ali odstranitvi), ki je že bila izvršljiva, se lahko odloži (člen 9). |
| --- | --- |

—

odločba o vrnitvi (ali odstranitvi), ki je že bila izvršljiva, se lahko odloži (člen 9).

Člen 6(6) direktive o vračanju potrjuje splošno načelo, ki državam članicam omogoča, da sprejmejo več različnih odločb skupaj (vključno z odločbami, ki niso neposredno povezane z vrnitvijo) v enem upravnem ali sodnem aktu, če so upoštevani ustrezni varovalni ukrepi in določbe za vsako posamezno odločitev. Odločbe o prenehanju zakonitega prebivanja (na primer dokončna zavrnitev prošnje za azil, preklic vizuma ali zavrnitev podaljšanja dovoljenja za prebivanje) se torej lahko sprejmejo ločeno ali skupaj z odločbo o vrnitvi v enem upravnem ali sodnem aktu.

Države članice bi morale pri sprejemanju odločitev o pravnem statusu državljanov tretjih držav ravnati skrbno in brez zamud (glej sodbo Sodišča v zadevi Achughbabian, C-329/11 (točka 31): [...] morajo pristojni organi, da ne bi bil ogrožen cilj Direktive 2008/115/ES, [...] ravnati skrbno in se nemudoma opredeliti, ali je prebivanje zadevne osebe zakonito.“). Države članice se zato spodbujajo, da odločbe o vrnitvi sprejmejo skupaj z odločbami o prenehanju zakonitega prebivanja v enem upravnem ali sodnem aktu. Če to ni mogoče (na primer organ, pristojen za zavrnitev podaljšanja dovoljenja za prebivanje, ni pristojen za izdajo odločb o vrnitvi), bi morale države članice uvesti hitre in učinkovite postopke, v katere so vključeni pristojni organi, da se zagotovi hitra izmenjava informacij in izdaja odločb o vrnitvi nemudoma po sprejetju odločbe o prenehanju zakonitega prebivanja – brez poseganja v pravico do odobritve dovoljenja ali pravice do prebivanja v skladu s členom 6(4) direktive o vračanju.

Konkretni primeri:

| — | Če se država članica odloči, da bo preklicala vizum, in določi, da mora državljan tretje države najpozneje v sedmih dneh prostovoljno zapustiti ozemlje države članice, ali je ta odločitev odločba o vrnitvi v okviru direktive o vračanju? Ali je zajeta v druga pravila EU o vizumih?






  — | Taka odločba lahko zajema dva elementa: odločbo o preklicu vizuma in odločbo o vrnitvi v smislu direktive o vračanju. Če ima preklic vizuma takojšen učinek, bo državljan tretje države nezakonito prebival v smislu člena 3(2) direktive o vračanju, zato se uporablja člen 6 direktive (obveznost izdaje odločbe o vrnitvi). Preklic vizuma je lahko hkrati tudi predmet pritožbe v skladu s pravili glede vizumov iz Vizumskega zakonika (67) (ta možnost sprejetja več odločb skupaj z odločbo o vrnitvi je izrecno predvidena v členu 6(6) direktive o vračanju). |
| --- | --- | --- |

—

Če se država članica odloči, da bo preklicala vizum, in določi, da mora državljan tretje države najpozneje v sedmih dneh prostovoljno zapustiti ozemlje države članice, ali je ta odločitev odločba o vrnitvi v okviru direktive o vračanju? Ali je zajeta v druga pravila EU o vizumih?

—

Taka odločba lahko zajema dva elementa: odločbo o preklicu vizuma in odločbo o vrnitvi v smislu direktive o vračanju. Če ima preklic vizuma takojšen učinek, bo državljan tretje države nezakonito prebival v smislu člena 3(2) direktive o vračanju, zato se uporablja člen 6 direktive (obveznost izdaje odločbe o vrnitvi). Preklic vizuma je lahko hkrati tudi predmet pritožbe v skladu s pravili glede vizumov iz Vizumskega zakonika (67) (ta možnost sprejetja več odločb skupaj z odločbo o vrnitvi je izrecno predvidena v členu 6(6) direktive o vračanju).

| — | Če država članica na svojem ozemlju odkrije državljana tretje države, ki ima zahtevani vizum, ne izpolnjuje pa (več) pogojev za prebivanje (člen 6 Zakonika o schengenskih mejah), lahko ta država najverjetneje izda odločbo o vrnitvi. Ali bi ta odločba o vrnitvi (ki ji je morda priložena prepoved vstopa) samodejno pomenila, da navedeni vizum ni več veljaven?






  — | Člen 34(2) Vizumskega zakonika določa: „
  Vizum se prekliče, če je očitno, da pogoji za izdajo (tj. pogoji za vstop iz Zakonika o schengenskih mejah) niso več izpolnjeni.
  “ Organi, ki izdajo odločbo o vrnitvi, morajo tudi zagotoviti, da se ta vizum prekliče. Obe odločbi pa se lahko sprejmeta z enim upravnim aktom. Izogniti se je treba izdaji odločbe o vrnitvi in pri tem dopustiti, da oseba odide z veljavnim (enotnim) vizumom. |
| --- | --- | --- |

—

Če država članica na svojem ozemlju odkrije državljana tretje države, ki ima zahtevani vizum, ne izpolnjuje pa (več) pogojev za prebivanje (člen 6 Zakonika o schengenskih mejah), lahko ta država najverjetneje izda odločbo o vrnitvi. Ali bi ta odločba o vrnitvi (ki ji je morda priložena prepoved vstopa) samodejno pomenila, da navedeni vizum ni več veljaven?

—

Člen 34(2) Vizumskega zakonika določa: „
  Vizum se prekliče, če je očitno, da pogoji za izdajo (tj. pogoji za vstop iz Zakonika o schengenskih mejah) niso več izpolnjeni.
  “ Organi, ki izdajo odločbo o vrnitvi, morajo tudi zagotoviti, da se ta vizum prekliče. Obe odločbi pa se lahko sprejmeta z enim upravnim aktom. Izogniti se je treba izdaji odločbe o vrnitvi in pri tem dopustiti, da oseba odide z veljavnim (enotnim) vizumom.

| — | Ali lahko odločba, s katero je zavrnjena prošnja za azil, tudi določi obveznost vrnitve?






  — | Da. Dokončna zavrnitev prošnje za azil in odločba o vrnitvi se lahko izdata v enem aktu v skladu s členom 6(6) direktive o vračanju. Tak združeni akt je z izključno logičnega vidika sestavljen iz dveh naknadnih in med seboj povezanih odločb, ločuje pa ju „logični trenutek“. |
| --- | --- | --- |

—

Ali lahko odločba, s katero je zavrnjena prošnja za azil, tudi določi obveznost vrnitve?

—

Da. Dokončna zavrnitev prošnje za azil in odločba o vrnitvi se lahko izdata v enem aktu v skladu s členom 6(6) direktive o vračanju. Tak združeni akt je z izključno logičnega vidika sestavljen iz dveh naknadnih in med seboj povezanih odločb, ločuje pa ju „logični trenutek“.

12.3   Oblika odločb in prevod

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 12(1)–(3)

| 1. | Odločbe o vrnitvi in, če so bile izdane, odločbe o prepovedi vstopa in odločbe o odstranitvi se izdajo v pisni obliki ter navajajo dejanske in pravne razloge ter informacije o razpoložljivih pravnih sredstvih. Informacije o dejanskih razlogih so lahko omejene, če nacionalna zakonodaja dovoljuje omejitev pravice do obveščenosti, zlasti z namenom varovanja nacionalne varnosti, obrambe, javne varnosti ter preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja in pregona kaznivih dejanj. |
| --- | --- |

1.

Pisna odločba je osnova postopkovnih varovalnih ukrepov, ki so zajeti v direktivo o vračanju. Te zahteve ni mogoče opustiti. Informacije, ki se zagotovijo osebi v postopku vračanja, pa ne smejo zajemati samo navedb o razpoložljivih pravnih sredstvih: države članice se spodbujajo, da zagotovijo tudi druge informacije glede izpolnjevanja odločbe v praksi. Priporočeno je, da se osebo v postopku vračanja na primer obvesti o tem, ali lahko država članica prispeva k stroškom prevoza, ali lahko oseba v postopku vračanja koristi program za pomoč pri prostovoljnem vračanju in ali je mogoče podaljšati rok za izpolnitev odločbe o vrnitvi. Osebo v postopku vračanja je treba tudi obvestiti o obveznosti zapustitve ozemlja držav članic EU in pridruženih schengenskih držav ter o posledicah neizpolnjevanja obveznosti vrnitve, zato da se spodbudi k prostovoljnemu odhodu.

V skladu s členom 6(2)(drugi pododstavek) direktive o sankcijah zoper delodajalce se osebe v postopku vračanja obvesti o njihovi pravici v skladu z navedeno direktivo, da od svojega delodajalca izterjajo neporavnana plačila, ter o razpoložljivih pritožbenih mehanizmih. Te informacije so lahko zajete v odločbo o vrnitvi ali so tej odločbi priložene.

| 2. | Države članice na zahtevo v jeziku, ki ga državljan tretje države razume ali za katerega se lahko smiselno domneva, da ga razume, zagotovijo pisni ali ustni prevod glavnih elementov odločb v zvezi z vrnitvijo iz odstavka 1, vključno z informacijami o razpoložljivih pravnih sredstvih. |
| --- | --- |

2.

Zahtevo za prevod lahko pripravi oseba v postopku vračanja ali njen zakoniti zastopnik. Država članica se lahko odloči, ali bo zagotovila pisni ali ustni prevod, pri tem pa zagotovila, da državljan tretje države lahko razume okvir in vsebino. Za prevod ni mogoče zahtevati plačila, saj bi to nasprotovalo bistvu določbe o zagotavljanju potrebnih informacij osebi v postopku vračanja, da lahko v celoti razume svoj pravni položaj in sčasoma izpolni odločbo o vrnitvi.

Jezik, za katerega se lahko smiselno domneva, da ga državljan tretje države razume, se določi v skladu z nacionalno izvedbeno zakonodajo in upravno prakso. Ta ocena se lahko izvede na enak način in v skladu z enakimi merili kot v azilnih postopkih (člen 12 direktive o azilnih postopkih, člen 22 prenovljene direktive o pogojih za priznanje statusa in člen 5 direktive o pogojih za sprejem), pri čemer je treba upoštevati, da so lahko zaradi zapletenosti azilnih postopkov zahteve za prevode na tem področju višje kot na področju vračanja. V skladu s pravnim redom na področju azila si morajo države članice ustrezno prizadevati, da zagotovijo prevod v jezik, ki ga zadevna oseba dejansko razume, nerazpoložljivost tolmačev pa je lahko utemeljen razlog samo v primerih izredno redkih jezikov, za katere dejansko ni dovolj tolmačev. Če so prevajalci v zadevni jezik na voljo, vendar ne morejo opraviti prevoda zaradi upravnih razlogov, to ne utemeljuje tega, da se prevod ne zagotovi.

Možnost uporabe obrazcev, da se racionalizira delo uprave, ni omejena na področje uporabe člena 12(3) (glej v nadaljevanju). Če se lahko na podlagi obrazca zagotovijo posamezniku prilagojeni prevodi odločbe v jeziku, ki ga oseba razume ali za katerega se lahko smiselno domneva, da ga razume, je tak prevod v skladu s členom 12(2) direktive o vračanju, zato ni treba uporabiti odstopanja iz člena 12(3).

| 3. | Države članice se lahko odločijo, da ne uporabijo odstavka 2 za državljane tretjih držav, ki so nezakonito vstopili na ozemlje države članice in zato niso dobili dovoljenja ali pravice do prebivanja v tej državi članici. |
| --- | --- |

3.

V takšnem primeru se odločbe v zvezi z vrnitvijo iz odstavka 1 izdajo na standardnem obrazcu, ki je določen v nacionalni zakonodaji.

Države članice dajo na voljo splošne informacije z razlago glavnih elementov standardnega obrazca v vsaj petih jezikih, ki jih nezakoniti priseljenci, ki v zadevno državo članico vstopajo, najbolj pogosto uporabljajo ali razumejo.

Uporaba standardnega obrazca za vrnitev v skladu s členom 12(3) direktive o vračanju pomeni odstopanje od splošnega pravila, ki se lahko uporabi samo v tistih primerih, ko je državljan tretje države nezakonito vstopil na ozemlje države članice.

Države članice lahko v takih primerih uporabijo standardni obrazec, niso pa k temu zavezane. Treba je opozoriti na to, da primeri nezakonitega vstopa, ki so zajeti v člen 12(3) direktive o vračanju, niso vedno enaki „primerom v zvezi s prestopom meje“, ki so opisani v členu 2(2)(a) navedene direktive (glej oddelek 2.1). Za državljana tretje države, ki prebiva nezakonito in je prijet na ozemlju države članice tri mesece po nezakonitem vstopu, ne velja izjema iz člena 2(2)(a) direktive o vračanju, lahko pa zanj velja izjema iz člena 12(3).

Nezakonito prehajanje notranjih meja: odstavek 3 se nanaša na državljane tretjih držav, „ki so nezakonito vstopili na ozemlje države članice in zato niso dobili dovoljenja ali pravice do prebivanja v tej državi članici.“ V posebnem smislu te določbe direktive o vračanju lahko izraz „nezakoniti vstop“ zajema tudi primere, ko nezakonito prebivajoči državljan tretje države vstopi iz druge države članice, pri čemer ne izpolnjuje pogojev za vstop in prebivanje, ki veljajo v tej državi članici. Treba je opozoriti, da se v teh posebnih primerih (vstop iz druge države članice) lahko uporabi člen 6(2) ali (3) direktive o vračanju.

Člen 12(3) ne zajema nobenega odstopanja v zvezi z veljavnimi pravnimi sredstvi. Pravna sredstva iz člena 13(1) direktive o vračanju je torej treba zagotoviti tudi takrat, ko se uporabi standardni obrazec iz člena 12(3).

12.4   Pravna sredstva

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 13(1) in (2)

| 1. | Zadevnemu državljanu tretje države se zagotovi učinkovito pravno sredstvo, da se pritoži zoper odločbo v zvezi z vrnitvijo iz člena 12(1) ali zagotovi njen ponovni pregled pred pristojnim sodnim ali upravnim organom ali pred pristojnim telesom, katerega člani so nepristranski in neodvisni. |
| --- | --- |

1.

Učinkovita pravna sredstva je treba zagotoviti za vse odločbe v zvezi z vrnitvijo. Izraz „odločbe v zvezi z vrnitvijo“ je treba razumeti široko, saj zajema odločbe za vsa vprašanja, ki jih ureja direktiva o vračanju, vključno z odločbami o vrnitvi, odločbami za odobritev ali podaljšanje obdobja za prostovoljni odhod, odločbami o odstranitvi, odločbami o odlogu odstranitve, odločbami o prepovedi vstopa ter o začasnem odlogu ali preklicu prepovedi vstopa (glej oddelek 12.2). Pravna sredstva, ki se uporabljajo za odločbe o pridržanju in podaljšanju pridržanja, podrobneje ureja člen 15 direktive o vračanju, ki obravnava pridržanje (glej oddelek 14).

Narava organov, ki izvajajo pregled: v skladu s členoma 6 in 13 EKČP in členom 47 Listine mora organ za pritožbe v osnovi biti neodvisno in nepristransko sodišče. Člen 13(1) direktive o vračanju temelji na Smernici Sveta Evrope št. 5.1 in treba ga je razlagati v skladu z ustrezno sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice (v nadaljnjem besedilu: ESČP). V skladu s to sodno prakso je organ, ki opravi pregled, lahko tudi upravni organ, če ta organ sestavljajo nepristranski člani, katerih neodvisnost je zagotovljena, in nacionalne določbe omogočajo pregled s strani sodnih organov v skladu s standardi, ki jih določa člen 47 Listine v zvezi s pravico do učinkovitega pravnega sredstva.

Na voljo je več varovalnih ukrepov za preprečevanje tveganja glede morebitne zlorabe možnosti pritožbe: člen 13 ne zagotavlja samodejnega suspenzivnega učinka v vseh okoliščinah (odstavek 2), brezplačna pravna pomoč pa je lahko omejena, če pritožba najverjetneje ne bo ugodno rešena (odstavek 4). Treba je tudi opozoriti na splošno načelo pravnomočnosti prava Unije.

Roke za vložitev pritožb zoper odločbe v zvezi z vrnitvijo je treba določiti v nacionalnem pravu. Da bi se preprečile morebitne zlorabe pravic in postopkov, zlasti pritožbe, vložene tik pred načrtovanim datumom odstranitve, Komisija državam članicam priporoča, naj določijo najkrajši rok za vložitev pritožb zoper odločbe o vrnitvi, ki je določen z nacionalnim pravom v primerljivih položajih, če to ne pomeni nesorazmernega poseganja v pravico do učinkovitega pravnega sredstva. Sodne odločbe bi morale biti sprejete brez nepotrebnega odlašanja.

| 2. | Organ ali telo iz odstavka 1 je pristojno za pregled odločb v zvezi z vrnitvijo iz člena 12(1), vključno z možnostjo začasne odložitve njihove izvršitve, razen če se začasna odložitev že uporablja po nacionalni zakonodaji. |
| --- | --- |

2.

Suspenzivni učinek: organ za pritožbe mora biti pristojen za odlog izvršitve odločbe o vrnitvi v posameznih primerih. V nacionalni zakonodaji mora biti jasno opredeljeno, da je organ za pregled (organ, ki pregleduje odločbo v zvezi z vrnitvijo) pristojen za odlog izvršitve v okviru enega postopka.

Obveznost odobritve samodejnega suspenzivnega učinka v primeru tveganja zavrnitve vstopa in vrnitve: sodna praksa ESČP zahteva samodejni suspenzivni učinek v primerih, ko obstajajo utemeljeni razlogi za domnevo, da bo oseba v primeru vrnitve izpostavljena resničnemu tveganju za slabo ravnanje, ki je v nasprotju s členom 3 EKČP (nevarnost mučenja ali nečloveškega ali ponižujočega ravnanja ob povratku) (glej pravilo 39 poslovnika ESČP). Člen 13 direktive o vračanju, ki se razlaga skupaj s členoma 5 in 9 direktive o vračanju, torej od organa za pregled zahteva, da odobri ipso jure suspenzivni učinek v skladu s to zahtevo, kadar gre za načelo nevračanja.

Obveznost odobritve samodejnega suspenzivnega učinka v primerih, ko obstaja nevarnost hudega in nepopravljivega poslabšanja zdravstvenega stanja: Sodišče je v svoji sodbi v zadevi Abdida, C-562/13 (68) (točka 53) potrdilo: „Iz navedenega izhaja, da je treba člena 5 in 13 Direktive 2008/115/ES v povezavi s členoma 19(2) in 47 Listine razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, ki zoper odločbo o vrnitvi, zaradi izvršitve katere je lahko zadevni državljan tretje države izpostavljen resnemu tveganju za hudo in nepopravljivo poslabšanje zdravstvenega stanja, ne določa pravnega sredstva s suspenzivnim učinkom.“

Komisija priporoča, da se pritožbam zoper odločbe o vrnitvi odobri samodejni suspenzivni učinek samo v obveznih primerih, navedenih zgoraj, da bi se doseglo pravo ravnovesje med pravico do učinkovitega pravnega sredstva in potrebo po zagotovitvi učinkovitosti postopkov vračanja. Če se pritožba nanaša na druge razloge (na primer postopkovne pomanjkljivosti, spoštovanje enotnosti družine, zaščita drugih pravic ali interesov) in ni nepopravljive škode za življenje ali nevarnosti hudega in nepopravljivega poslabšanja zdravstvenega stanja, se lahko države članice odločijo, da pritožbam ne odobrijo samodejnega suspenzivnega učinka. Pristojni nacionalni organi pa morajo v vsakem primeru ohraniti pristojnost za odločanje o začasni odložitvi izvršitve odločbe v posameznih primerih, če je to potrebno iz drugih razlogov (na primer družinsko življenje, zdravstveno varstvo ali največje koristi otroka).

12.5   Prevajalska pomoč in brezplačna pravna pomoč

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 13(3) in (4); Direktiva 2013/32/EU (direktiva o azilnih postopkih) – člena 20 in 21, ki nadomeščata člen 15(3) do (6) Direktive Sveta 2005/85/ES (69)

| 3. | Zadevni državljan tretje države ima možnost dostopa do pravnega svetovanja, zastopanja in, kadar je potrebno, prevajalske pomoči. |
| --- | --- |

3.

Prevajalska pomoč ne pomeni samo obveznosti, da se zagotovi prevod odločbe (to je že zajeto v člen 12(2) direktive o vračanju), ampak tudi obveznost zagotavljanja pomoči tolmačev, da se državljanu tretje države omogoči uveljavljanje procesnih pravic, ki so mu zagotovljene s členom 13 direktive.

Opozoriti bi bilo treba, da je ESČP v zadevi Čonka proti Belgiji (70) opredelil razpoložljivost tolmačev kot enega od dejavnikov, ki vplivajo na dostopnost učinkovitega pravnega sredstva. Države članice bi morale državljanu tretje države zagotoviti uveljavljanje pravic do prevajalske pomoči na način, ki zadevni osebi konkretno in praktično omogoča, da jo uporabi (polni učinek določbe).

| 4. | Države članice zagotovijo, da se na zahtevo zagotovi potrebna pravna pomoč in/ali pravno zastopanje brezplačno v skladu z ustrezno nacionalno zakonodajo ali pravili glede pravne pomoči, ter lahko določijo, da za takšno brezplačno pravno pomoč in/ali pravno zastopstvo veljajo pogoji iz člena 15(3) do (6) Direktive 2005/85/ES. |
| --- | --- |

4.

Pravna pomoč in pravno zastopanje: odstavek 4 opredeljuje, v katerih primerih in pod katerimi pogoji morajo države članice kriti stroške pravnega svetovanja in zastopanja, pri tem pa se v bistvu sklicuje na pogoje, ki so navedeni v direktivi o azilnih postopkih. Države članice morajo zagotoviti brezplačno pravno pomoč in pravno zastopanje, če so izpolnjeni pogoji, predvideni v direktivi in nacionalni izvedbeni zakonodaji.

Zahtevo za brezplačno pravno pomoč in/ali pravno zastopanje lahko vloži oseba v postopku vračanja ali njen zastopnik v katerem koli ustreznem trenutku med postopkom.

Zagotavljanje pravnega svetovanja s strani upravnih organov: pravno svetovanje lahko načeloma zagotovijo tudi upravni organi, ki so odgovorni za izdajo odločb o vrnitvi, če so zagotovljene informacije nepristranske (polni učinek). Pomembno je, da informacije zagotovi oseba, ki je nepristranska/neodvisna, da se prepreči morebitno navzkrižje interesov. Informacij torej ne more zagotoviti oseba, ki recimo o primeru odloča ali ga pregleduje. Dobra praksa, ki se že uporablja v nekaterih državah članicah, je ločiti organe, ki odločajo, in organe, ki zagotavljajo pravno pomoč in postopkovne informacije. Če pa se država članica odloči, da bo odgovornost za slednje dodelila organom, ki odločajo, je treba jasno ločiti naloge zadevnega osebja, na primer z oblikovanjem ločenega in neodvisnega oddelka, ki je odgovoren zgolj za zagotavljanje pravne pomoči in postopkovnih informacij.

Pogoji za brezplačno pravno pomoč / zastopanje – sklicevanje na člen 15(3) do (6) Direktive 2005/85/ES: sklic na določene pogoje/omejitve, ki jih lahko države članice predvidijo v zvezi z brezplačno pravno pomočjo, je dinamični sklic, ki ga je treba obravnavati kot sklic na člena 20 in 21 direktive o azilnih postopkih, ki je trenutno v veljavi in je nadomestila Direktivo 2005/85/ES. V skladu z že navedenimi določbami lahko države članice opredelijo, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje zagotovita samo:

| — | kadar ima po mnenju sodišča ali drugega pristojnega organa pritožba dejanske možnosti za uspeh, |
| --- | --- |

—

kadar ima po mnenju sodišča ali drugega pristojnega organa pritožba dejanske možnosti za uspeh,

| — | tistim, ki nimajo zadosti sredstev, |
| --- | --- |

—

tistim, ki nimajo zadosti sredstev,

| — | s storitvami pravnih in drugih svetovalcev, ki so v skladu z nacionalnim pravom izrecno imenovani za pomoč in zastopanje prosilcev, |
| --- | --- |

—

s storitvami pravnih in drugih svetovalcev, ki so v skladu z nacionalnim pravom izrecno imenovani za pomoč in zastopanje prosilcev,

| — | v pritožbenih postopkih pred sodiščem prve stopnje in za nobene nadaljnje pritožbe ali preizkuse. |
| --- | --- |

—

v pritožbenih postopkih pred sodiščem prve stopnje in za nobene nadaljnje pritožbe ali preizkuse.

Poleg tega lahko države članice:

| — | določijo denarne in/ali časovne omejitve za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanja, pod pogojem, da take omejitve ne omejujejo samovoljno dostopa do te pravice, |
| --- | --- |

—

določijo denarne in/ali časovne omejitve za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanja, pod pogojem, da take omejitve ne omejujejo samovoljno dostopa do te pravice,

| — | določijo, da obravnava prosilcev v zvezi s honorarji in drugimi stroški ni ugodnejša od obravnave njihovih državljanov v zadevah, ki se nanašajo na pravno pomoč, |
| --- | --- |

—

določijo, da obravnava prosilcev v zvezi s honorarji in drugimi stroški ni ugodnejša od obravnave njihovih državljanov v zadevah, ki se nanašajo na pravno pomoč,

| — | zahtevajo, da se jim v celoti ali delno povrnejo vsi odobreni stroški, če in kadar se finančni položaj prosilca znatno izboljša ali če je bila odločitev o dodelitvi takih stroškov sprejeta na podlagi neresničnih informacij, ki jih je predložil prosilec. |
| --- | --- |

—

zahtevajo, da se jim v celoti ali delno povrnejo vsi odobreni stroški, če in kadar se finančni položaj prosilca znatno izboljša ali če je bila odločitev o dodelitvi takih stroškov sprejeta na podlagi neresničnih informacij, ki jih je predložil prosilec.

Učinkovito pravno sredstvo zoper zavrnitev odobritve brezplačne pravne pomoči: kadar odločitev, da se brezplačna pravna pomoč in zastopanje ne dodelita, sprejme organ, ki ni sodišče, države članice zagotovijo pravico prosilca do učinkovitega pravnega sredstva zoper to odločitev pred sodiščem. Pravica do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča je ena od temeljnih pravic, ki je sestavni del pravnega reda Evropske unije, te pravice pa je treba spoštovati tudi takrat, kadar veljavna zakonodaja izrecno ne opredeljuje take postopkovne zahteve.

13.   VAROVALNI UKREPI PRED VRNITVIJO

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 14(1)

Razen v primerih iz členov 16 in 17, države članice zagotovijo, da se za državljane tretjih držav v obdobju za prostovoljni odhod, odobrenem v skladu s členom 7, in v obdobjih, za katera je bila odstranitev odložena v skladu s členom 9, po možnosti upoštevajo naslednja načela:

| (a) | ohrani se enotnost družine z družinskimi člani, prisotnimi na njihovem ozemlju; |
| --- | --- |

(a)

ohrani se enotnost družine z družinskimi člani, prisotnimi na njihovem ozemlju;

| (b) | zagotovi se nujna zdravstvena oskrba in osnovno zdravljenje; |
| --- | --- |

(b)

zagotovi se nujna zdravstvena oskrba in osnovno zdravljenje;

| (c) | mladoletnikom se zagotovi dostop do osnovnega izobraževalnega sistema ob upoštevanju dolžine prebivanja; |
| --- | --- |

(c)

mladoletnikom se zagotovi dostop do osnovnega izobraževalnega sistema ob upoštevanju dolžine prebivanja;

| (d) | upoštevajo se posebne potrebe ranljivih oseb. |
| --- | --- |

(d)

upoštevajo se posebne potrebe ranljivih oseb.

Pretekla razhajanja/razlaga: direktiva o vračanju državam članicam prepušča odločitev, ali bodo nezakonito prebivajočim državljanom tretjih držav izdale odločbe o vrnitvi ali pa jim odobrile pravico do prebivanja. Ta pristop naj bi prispeval k odpravi pomanjkljivosti. Vendar lahko v praksi poveča absolutno število primerov, v katerih države članice izdajo odločbe o vrnitvi, ki jih ni mogoče izvršiti zaradi praktičnih ali pravnih ovir za odstranitev (na primer zamude pri pridobivanju potrebnih dokumentov iz tretjih držav in primeri, v katerih velja načelo nevračanja). Da bi se preprečila pravna praznina v zvezi s temi osebami, je Komisija predlagala, da se zagotovijo minimalni pogoji za bivanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, pri katerih je bila izvršitev odločbe o vrnitvi odložena ali ki jih ni mogoče odstraniti, s sklicevanjem na vsebino sklopa pogojev, ki so že določeni v členih 7 do 10, 15 in 17 do 20 Direktive Sveta 2003/9/ES (71) (direktiva o pogojih za sprejem 2013/33/EU), pri čemer bi ti minimalni pogoji v bistvu zajemali štiri temeljne pravice: (1) enotnost družine; (2) zdravstveno varstvo; (3) šolanje in izobraževanje mladoletnikov ter (4) upoštevanje posebnih potreb ranljivih oseb. Druge pomembne pravice iz direktive o pogojih za sprejem, kot so dostop do trga dela in materialni pogoji za sprejem, niso bile omenjene. Po pogajanjih, med katerimi je bila izražena zaskrbljenost, da bi se lahko sklici na direktivo o pogojih za sprejem dojemali kot „nadgradnja“ položaja migrantov brez urejenega statusa in bi tako poslali napačno politično sporočilo, je bil vzpostavljen „samostojen“ seznam pravic.

Obseg primerov, zajetih v členu 14(1), je širok: zajema obdobje za prostovoljni odhod in obdobja, za katera je bila odstranitev formalno ali dejansko odložena v skladu s členom 9 direktive o vračanju (na primer pritožba s suspenzivnim učinkom, morebitna kršitev načela nevračanja, zdravstveni razlogi, tehnični razlogi, neuspeh prizadevanj za odstranitev zaradi pomanjkanja identifikacijskih podatkov). Obdobja, ki jih oseba preživi v pridržanju, so izrecno izključena, saj so povezani varovalni ukrepi urejeni drugje (glej oddelek 15).

Zagotovitev nujne zdravstvene oskrbe in potrebnega zdravljenja je temeljna minimalna pravica, dostop do take oskrbe pa ne sme biti odvisen od plačila pristojbin.

Dostop do izobraževanja: omejitev „ob upoštevanju dolžine prebivanja“ bi bilo treba razlagati ozko. V primeru dvoma glede verjetnega trajanja bivanja pred vrnitvijo je bolje, da se dostop do izobraževanja odobri, kot da se ne odobri. Nacionalna praksa, v skladu s katero se dostop do izobraževalnega sistema običajno odobri le, če bivanje traja več kot štirinajst dni, se lahko šteje za sprejemljivo. Ustrezne rešitve za praktične težave, kot so primeri, ko mladoletnik nima dokazila o izobrazbi, ki jo je že pridobil v drugih državah, ali primeri, ko mladoletnik ne govori nobenega od jezikov, v katerih poteka izobraževanje v državi članici, je treba poiskati na ravni držav, pri tem pa upoštevati duh direktive in ustreznih mednarodnih pravnih instrumentov, kot sta Konvencija o otrokovih pravicah iz leta 1989 in splošna pripomba št. 6 h Konvenciji (72). Kot podlaga za take rešitve bi se lahko uporabil tudi pravni red na področju azila (zlasti člen 14 direktive o pogojih za sprejem).

Druge osnovne potrebe: Sodišče je v sodbi v zadevi Abdida, C-562/13, ugotovilo, da morajo države članice poskrbeti tudi za zadovoljevanje drugih osnovnih potreb in zagotoviti, da sta nujna zdravstvena oskrba in osnovno zdravljenje dejansko na voljo v obdobju, v katerem mora zadevna država članica odložiti odstranitev. Naloga držav članic je, da določijo obliko tega zadovoljevanja osnovnih potreb zadevnega državljana tretje države.

Utemeljitev, na katero se je Sodišče oprlo pri določitvi te obveznosti, je, da bi se lahko zagotovitvi nujne zdravstvene oskrbe in osnovnega zdravljenja, določeni v členu 14(1)(b) direktive o vračanju, odvzel polni učinek, če je ne bi spremljala zahteva po zadovoljevanju osnovnih potreb zadevnega državljana tretje države. Na podlagi te utemeljitve Sodišča in glede na navedeno v upoštevni sodni praksi ESČP je mogoče izpeljati, da uživanje drugih pravic, naštetih v členu 14(1) direktive o vračanju (kot sta zlasti dostop do izobraževanja in upoštevanje potreb ranljivih oseb), prav tako spremlja zahteva po zadovoljevanju osnovnih potreb zadevnega državljana tretje države.

Čeprav v zakonodaji Unije ni splošne pravne obveznosti zadovoljevanja osnovnih potreb vseh državljanov tretjih držav pred vrnitvijo, Komisija države članice spodbuja, da to storijo v skladu z nacionalno zakonodajo, da se zagotovijo humani in dostojanstveni pogoji za bivanje oseb v postopku vračanja.

13.1   Pisno potrdilo

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 14(2)

Države članice v skladu z nacionalno zakonodajo osebam iz odstavka 1 izročijo pisno potrdilo, da je bilo obdobje za prostovoljni odhod podaljšano v skladu s členom 7(2) ali da se odločba o vrnitvi začasno ne izvrši.

V uvodni izjavi 12 direktive o vračanju je navedeno: „Da bi lahko dokazale poseben položaj v primeru upravnih kontrol ali preverjanj, bi morale te osebe prejeti pisno potrdilo o svojem položaju. Države članice bi morale imeti veliko svobode pri odločanju glede oblike in obrazca pisnega potrdila, ki bi ga lahko vključile tudi v odločbe v zvezi z vrnitvijo, sprejete v skladu s to direktivo.“

Oblika pisnega potrdila: v zvezi s tem imajo države članice veliko svobode. Potrdilo je lahko bodisi ločen dokument, ki ga izdajo nacionalni organi, bodisi del uradne odločbe v zvezi z vrnitvijo. Pomembno je, da osebi v postopku vračanja omogoča, da v primeru policijske kontrole jasno dokaže, da v zvezi z njo že poteka postopek izdaje odločbe o vrnitvi in da ji je bilo odobreno obdobje za prostovoljni odhod ali uradni odlog odstranitve ali da ji je bila izdana odločba o vrnitvi, ki je trenutno ni mogoče izvršiti. Na potrdilu bi moralo biti po možnosti navedeno trajanje obdobja za prostovoljni odhod ali odloga.

V državah članicah, kjer sistemi za izmenjavo podatkov omogočajo hitro preverjanje statusa migrantov brez urejenega statusa na podlagi določenih osebnih podatkov ali referenčnih številk v primeru policijskih kontrol, se lahko šteje, da je zahteva glede pisnega potrdila izpolnjena, če se osebi zagotovijo dokumenti, ki vsebujejo te osebne podatke ali referenčne številke, ali če oseba že ima take dokumente.

13.2   Dolgotrajno nezakonito prebivanje

Neodstranljivim osebam v postopku vračanja ni treba izdati dovoljenja: če postane jasno, da ni več mogoče upravičeno pričakovati odstranitve, se od držav članic ne zahteva, da osebam v postopku vračanja izdajo dovoljenje, vendar lahko to storijo v skladu s členom 6(4) direktive o vračanju (glej oddelek 5.6).

V zvezi s tem je Sodišče v sodbi v zadevi Mahdi, C-146/14 (73) (točki 87 in 88), izrecno pojasnilo: „[...] ta direktiva ni namenjena urejanju pogojev za prebivanje na ozemlju držav članic nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, glede katerih ni mogoče oziroma ni bilo mogoče izvršiti odločbe o vrnitvi. [...] Vendar člen 6(4) Direktive 2008/115/ES državam članicam omogoča, da izdajo nevezano dovoljenje za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki iz sočutja, humanitarnih razlogov ali drugih razlogov zagotavlja pravico do prebivanja državljanu tretje države, ki nezakonito prebiva na njihovem ozemlju.“

Merila, ki jih je treba upoštevati pri izdaji dovoljenja: kot je bilo poudarjeno, države članice niso pravno obvezane, da izdajo dovoljenja neodstranljivim osebam v postopku vračanja, in imajo pri odločanju o tem veliko svobode. V tem okviru je priporočljivo, da ocenjevalna merila, ki bi jih lahko upoštevale države članice, vključujejo posamezne elemente (povezane s posameznim primerom) in horizontalne elemente (povezane s politiko), kot so zlasti:

| — | sodelovanje/nesodelovanje osebe v postopku vračanja, |
| --- | --- |

—

sodelovanje/nesodelovanje osebe v postopku vračanja,

| — | trajanje dejanskega bivanja osebe v postopku vračanja v državi članici, |
| --- | --- |

—

trajanje dejanskega bivanja osebe v postopku vračanja v državi članici,

| — | prizadevanje osebe v postopku vračanja za vključitev, |
| --- | --- |

—

prizadevanje osebe v postopku vračanja za vključitev,

| — | osebno vedenje osebe v postopku vračanja, |
| --- | --- |

—

osebno vedenje osebe v postopku vračanja,

| — | družinske vezi, |
| --- | --- |

—

družinske vezi,

| — | humanitarni vidiki; |
| --- | --- |

—

humanitarni vidiki;

| — | verjetnost vrnitve v bližnji prihodnosti, |
| --- | --- |

—

verjetnost vrnitve v bližnji prihodnosti,

| — | potreba po izogibanju nagrajevanju nezakonitega prebivanja, |
| --- | --- |

—

potreba po izogibanju nagrajevanju nezakonitega prebivanja,

| — | vpliv ukrepov za ureditev statusa migrantov na migracijski vzorec morebitnih migrantov (brez urejenega statusa) in |
| --- | --- |

—

vpliv ukrepov za ureditev statusa migrantov na migracijski vzorec morebitnih migrantov (brez urejenega statusa) in

| — | verjetnost sekundarnega gibanja znotraj schengenskega območja. |
| --- | --- |

—

verjetnost sekundarnega gibanja znotraj schengenskega območja.

14.   PRIDRŽANJE

Postopkovni varovalni ukrepi iz člena 12 (oblika in prevod) in člen 13 (učinkovita pravna sredstva in brezplačna pravna pomoč) direktive o vračanju izrecno izražajo temeljno pravico do dobrega upravljanja, temeljno pravico osebe, da se izjasni, ter temeljno pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča, ki so sestavni deli pravnega reda Evropske unije. Te pravice je treba torej spoštovati tudi v zvezi z odločbami o pridržanju.

Poleg teh splošnih zahtev člen 15 direktive o vračanju določa nekatere zahteve, ki se uporabljajo posebej v zvezi z odločbami o pridržanju.

14.1   Okoliščine, ki upravičujejo pridržanje

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 15(1)

Razen če v določenem primeru ni možno učinkovito uporabiti drugih zadostnih, vendar manj prisilnih ukrepov, lahko države članice pridržijo državljana tretje države, ki je v postopku vračanja, le, da pripravijo vrnitev in/ali izvedejo postopek odstranitve, zlasti če:

| (a) | obstaja nevarnost pobega ali |
| --- | --- |

(a)

obstaja nevarnost pobega ali

| (b) | se zadevni državljan tretje države izogiba ali ovira pripravo vrnitve ali postopek odstranitve. |
| --- | --- |

(b)

se zadevni državljan tretje države izogiba ali ovira pripravo vrnitve ali postopek odstranitve.

Obdobje pridržanja je kar se da kratko in traja le toliko časa, kolikor trajajo postopki za ureditev odstranitve, ti pa se izvedejo skrbno.

Odreditev pridržanja z namenom odstranitve je resno poseganje v temeljno pravico oseb do prostosti, zato za tako pridržanje veljajo stroge omejitve.

Obveznost, da se pridržanje odredi le kot skrajni ukrep: člen 8(1) direktive o vračanju od držav članic zahteva, da sprejmejo „vse potrebne ukrepe“ za izvršitev odločb o vrnitvi. Možnost odreditve pridržanja je eden od možnih ukrepov, ki jih lahko države članice uporabijo kot skrajni ukrep. Sodišče je v zvezi s tem v zadevi El Dridi, C-61/11 (točka 41), izrecno poudarilo, da direktiva o vračanju predvideva „stopnjevanj[e] ukrepov, ki jih je treba upoštevati pri izvršitvi odločbe o vrnitvi, pri čemer se to stopnjevanje začne pri ukrepu, ki zadevni osebi pušča največ svobode, to je določitev roka za prostovoljni odhod, in konča pri prisilnih ukrepih, ki svobodo najbolj omejujejo, to je pridržanje v posebnem centru“.

Obveznost držav članic, da uporabijo pridržanje, velja samo v primerih, ko je jasno, da je uporaba pridržanja edini način za zagotovitev, da se lahko pripravi postopek vrnitve in izvede postopek odstranitve (nujnost pridržanja). Pridržanje temelji na oceni posameznega primera, obdobje pridržanja pa je kar se da kratko in traja le toliko časa, kolikor trajajo postopki za ureditev odstranitve, ti pa se izvedejo skrbno (sorazmernost pridržanja).

Razlogi za pridržanje: edini zakoniti cilj pridržanja na podlagi direktive o vračanju je pripraviti vrnitev in/ali izvesti postopek odstranitve, zlasti (1) če obstaja nevarnost pobega ali (2) če se oseba v postopku vračanja izogiba ali ovira pripravo vrnitve ali postopek odstranitve. Kadar obstajajo taki razlogi za pridržanje in kadar se v določenem primeru ne morejo učinkovito uporabiti manj prisilni ukrepi (skrajni ukrep), so države članice upravičene in bi morale uporabiti pridržanje za čas, ki je potreben za zagotovitev uspešne izvedbe postopkov vračanja v skladu z določbami člena 8 direktive o vračanju.

Čeprav je besedilo direktive o vračanju oblikovano kot okvirni seznam (z besedo „zlasti“), ta dva konkretna primera obsegata najbolj verjetne scenarije, ki se pojavljajo v praksi in upravičujejo pridržanje z namenom priprave in organizacije vrnitve ter izvedbe postopka odstranitve. V vsakem posameznem primeru je treba posebej presoditi, ali obstaja specifičen razlog za pridržanje in ali uporaba učinkovitih in zadostnih milejših prisilnih ukrepov ni mogoča. Pri presoji, ali obstaja nevarnost pobega (glej oddelek 1.6), ki bi upravičevala potrebo po pridržanju, je treba upoštevati zavrnitev vstopa na meji, obstoj razpisa ukrepa v SIS za zavrnitev vstopa, pomanjkanje dokumentacije, neobstoj prebivališča, nesodelovanje in druge pomembne znake ali merila.

Pridržanje se ne sme uporabiti iz razlogov javnega reda: možnost nadaljevanja ali podaljšanja pridržanja iz razlogov javnega reda ni zajeta v besedilu direktive o vračanju, države članice pa pridržanja priseljencev z namenom odstranitve ne smejo uporabiti kot obliko „mile zaporne kazni“. Glavni namen pridržanja z namenom odstranitve je zagotoviti, da osebe v postopku vračanja izvajanja obveznosti vrnitve ne ogrozijo s pobegom. Člen 15 ni namenjen zaščiti družbe pred osebami, ki ogrožajo javni red ali varnost. Zakoniti cilj zaščititi družbo bi bilo treba obravnavati na podlagi drugih delov zakonodaje, zlasti kazenskega prava, upravnega kazenskega prava in zakonodaje, ki se nanaša na prenehanje zakonitega prebivanja zaradi razlogov javnega reda. V zvezi s tem je Sodišče v sodbi v zadevi Kadzoev, C-357/09 (74) (točka 70), navedlo: „Možnosti pridržanja osebe zaradi javnega reda in javne varnosti ni mogoče utemeljiti z Direktivo 2008/115/ES. Nobena od okoliščin, ki jih navaja predložitveno sodišče (agresivno vedenje, oseba nima sredstev za preživljanje, nima stanovanja), zato sama po sebi ne more biti razlog za pridržanje na podlagi določb te direktive.“ Vendar se lahko pri presoji, ali obstaja nevarnost pobega (glej oddelek 1.6), upošteva preteklo obnašanje/ravnanje osebe, ki ogroža javni red in varnost (na primer neupoštevanje upravnega prava na področjih, ki niso povezana z migracijskim pravom, ali kršitve kazenskega prava). Če je mogoče na podlagi preteklega obnašanja/ravnanja zadevne osebe sklepati, da bo oseba verjetno kršila pravo in se izogibala vrnitvi, lahko to utemelji sklep, da obstaja nevarnost pobega.

Obveznost zagotovitve učinkovitih alternativ pridržanju: člen 15(1) je treba razlagati tako, da od vsake države članice zahteva, da v svoji nacionalni zakonodaji zagotovi alternative pridržanju, kar je tudi v skladu s pogoji iz uvodne izjave 16 direktive („[...] če uporaba milejših prisilnih ukrepov ni zadostna“). Sodišče je v sodbi v zadevi El Dridi, C-61/11 (točka 39), potrdilo, da „[...] je iz uvodne izjave 16 te direktive in besedila njenega člena 15(1) razvidno, da morajo države članice izvesti postopek odstranitve z najmanj prisilnimi ukrepi. Samo če bi lahko, glede na presojo vsakega posebnega položaja, ravnanje zadevne osebe ogrozilo izvršitev odločbe o vrnitvi v obliki odstranitve, lahko države članice tej osebi s pridržanjem odvzamejo prostost.“ Vendar to ne pomeni, da je pogoj za pridržanje, da je bil za državljana tretje države že uporabljen manj prisilni ukrep.

Člen 15(1) direktive o vračanju določa, da morajo biti manj prisilni ukrepi „zadostni“ in da jih je možno „učinkovito“ uporabiti za zadevnega državljana tretje države. To pomeni, da morajo države članice za izpolnitev obveznosti zagotovitve učinkovitih alternativ pridržanju v nacionalni zakonodaji zagotoviti alternative pridržanju, s katerimi se lahko dosežejo isti cilji pridržanja (tj. preprečevanje pobega, preprečevanje, da se državljan tretje države izogiba ali ovira vrnitev), z uporabo sredstev, ki manj posegajo v pravico posameznika do svobode. Nacionalni organi, pristojni za sprejemanje odločb v zvezi s pridržanjem in alternativami pridržanju, morajo oceniti, ali bi bili taki manj prisilni ukrepi zadostni in učinkoviti v vsakem posameznem primeru.

Primeri alternativ pridržanju vključujejo omejitve glede bivanja, odprte hiše za družine, podporo socialnih delavcev, redno poročanje, predajo osebnih/potovalnih dokumentov, varščino in elektronsko spremljanje. UNHCR navaja nekaj praktičnih primerov dobre prakse (75) o alternativah pridržanju.

Prednosti in tveganja – alternative pridržanju

Prednosti zagotovitve alternativ pridržanju lahko vključujejo višje stopnje vračanja (vključno s prostovoljnim odhodom), boljše sodelovanje z osebami v postopku vračanja pri pridobitvi potrebne dokumentacije, finančne koristi (manj stroškov za državo) in manjše posledice za posameznike (preprečitev stiske, povezane s pridržanjem).

Tveganja vključujejo večjo verjetnost pobega, morebitni pojav spodbujevalnih dejavnikov (alternativni objekti za pridržanje, kot so hiše za družine, so lahko privlačni za morebitne migrante brez urejenega statusa) in morebitne družbene napetosti v okolici odprtih centrov.

Priporočilo: izziv je najti pametne rešitve z ustrezno kombinacijo nagrad in odvračilnih sredstev. Popolna odsotnost odvračilnih sredstev bi lahko povzročila nezadostno stopnjo odstranitev. Hkrati bi lahko bil preveč represiven sistem s sistematično uporabo pridržanja prav tako neučinkovit, saj bi imele osebe v postopku vračanja le malo spodbud za sodelovanje v postopku vračanja. Države članice bi morale razviti in uporabljati širok nabor alternativ za obravnavo različnih kategorij državljanov tretjih držav. Prilagojeno individualno svetovanje, ki osebi v postopku vračanja omogoča, da odloča o svoji vrnitvi, zgodnje posredovanje in celostna obravnava primera, osredotočena na rešitev primera, so se izkazali za uspešne. Prizadevati si je treba za sistematično horizontalno svetovanje vsem morebitnim osebam v postopku vračanja, ki bi že v zgodnji fazi (in ne šele po sprejetju odločbe o prisilni odstranitvi) zajemalo nasvete o možnostih za zakonito bivanje ali azil ter o prostovoljni ali prisilni vrnitvi.

Dodatno pojasnilo:

| — | biti v postopku vračanja: formalna zahteva v členu 15(1) direktive o vračanju glede osebe, ki „je v postopku vračanja“, ne pomeni, da je ta oseba „predmet odločbe o vrnitvi“. Če so izpolnjeni vsi pogoji iz člena 15, se lahko pridržanje odredi že pred sprejetjem formalne odločbe o vrnitvi, na primer med pripravo odločbe o vrnitvi, ki še ni bila izdana. |
| --- | --- |

—

biti v postopku vračanja: formalna zahteva v členu 15(1) direktive o vračanju glede osebe, ki „je v postopku vračanja“, ne pomeni, da je ta oseba „predmet odločbe o vrnitvi“. Če so izpolnjeni vsi pogoji iz člena 15, se lahko pridržanje odredi že pred sprejetjem formalne odločbe o vrnitvi, na primer med pripravo odločbe o vrnitvi, ki še ni bila izdana.

Konkretni primeri:

| — | Državljan tretje države, ki nezakonito prebiva v državi članici, lahko skriva svojo identiteto (je ne razkrije), da bi se izognil odstranitvi. Ali je v takih okoliščinah nadaljevanje pridržanja upravičeno kot pritisk na državljana tretje države, da se ta spodbudi k sodelovanju in se s tem omogoči odstranitev?






  — | Taka vrsta pridržanja je zajeta v členu 15(1)(b) direktive o vračanju, ki izrecno navaja „izogiba[nje] ali ovira[nje] [...] postop[ka] odstranitve“ kot razlog za pridržanje. Člen 15(6)(a) navaja „nezadostno sodelovanje“ kot enega od dveh primerov, ki lahko upravičita podaljšanje najdaljšega mogočega obdobja pridržanja za 12 mesecev, splošni cilj in končni rezultat take vrste pridržanja (Beugehaft ali Durchsetzungshaft) pa je odstranitev in ne kaznovanje. Pri vsakem pridržanju z namenom odstranitve je treba spoštovati člen 15(4) direktive o vračanju: „Kadar s pravnega vidika ali iz drugih razlogov ni več upravičeno pričakovati odstranitve ali ker pogoji iz odstavka 1 niso več izpolnjeni, pridržanje ni več upravičeno in zadevna oseba se nemudoma izpusti.“ To pomeni, da je treba pridržanje končati, če postane jasno, da ni več upravičeno pričakovati odstranitve, na primer če postane jasno, da bodo dokumenti, ki naj bi jih izdala tretja država, prispeli prepozno ali sploh ne bodo izdani, tudi če bi pridržana oseba sodelovala. |
| --- | --- | --- |

—

Državljan tretje države, ki nezakonito prebiva v državi članici, lahko skriva svojo identiteto (je ne razkrije), da bi se izognil odstranitvi. Ali je v takih okoliščinah nadaljevanje pridržanja upravičeno kot pritisk na državljana tretje države, da se ta spodbudi k sodelovanju in se s tem omogoči odstranitev?

—

Taka vrsta pridržanja je zajeta v členu 15(1)(b) direktive o vračanju, ki izrecno navaja „izogiba[nje] ali ovira[nje] [...] postop[ka] odstranitve“ kot razlog za pridržanje. Člen 15(6)(a) navaja „nezadostno sodelovanje“ kot enega od dveh primerov, ki lahko upravičita podaljšanje najdaljšega mogočega obdobja pridržanja za 12 mesecev, splošni cilj in končni rezultat take vrste pridržanja (Beugehaft ali Durchsetzungshaft) pa je odstranitev in ne kaznovanje. Pri vsakem pridržanju z namenom odstranitve je treba spoštovati člen 15(4) direktive o vračanju: „Kadar s pravnega vidika ali iz drugih razlogov ni več upravičeno pričakovati odstranitve ali ker pogoji iz odstavka 1 niso več izpolnjeni, pridržanje ni več upravičeno in zadevna oseba se nemudoma izpusti.“ To pomeni, da je treba pridržanje končati, če postane jasno, da ni več upravičeno pričakovati odstranitve, na primer če postane jasno, da bodo dokumenti, ki naj bi jih izdala tretja država, prispeli prepozno ali sploh ne bodo izdani, tudi če bi pridržana oseba sodelovala.

| — | Ali je mogoče nadaljevati pridržanje, če oseba v postopku vračanja vloži prošnjo za azil?






  — | Sodišče je odgovor podalo v sodbi v zadevi Arslan, C-534/11 (76) (točki 49 in 63): „[...] člen 2(1) Direktive 2008/115/ES [...] se [...] ne uporablja za državljana tretje države, ki je zaprosil za mednarodno zaščito v smislu Direktive 2005/85, in sicer v obdobju od vložitve navedene prošnje do sprejetja odločbe o tej prošnji na prvi stopnji, ali če je tak primer, do odločitve o pravnem sredstvu, vloženem zoper navedeno odločbo. [...] direktivi 2003/9/ES in 2005/85/ES ne nasprotujeta temu, da državljan tretje države, ki je zaprosil za mednarodno zaščito v smislu Direktive 2005/85, potem ko je bil pridržan na podlagi člena 15 Direktive 2008/115/ES, ostane v pridržanju na podlagi določbe nacionalnega prava, če se po presoji vseh upoštevnih okoliščin posameznega primera izkaže, da je bila ta prošnja vložena samo zato, da se odloži ali onemogoči izvršitev odločbe o vrnitvi, inda je objektivno nujno ohraniti ukrep pridržanja, zato da se prepreči, da bi se zadevna oseba dokončno izognila vrnitvi.“ OPOMBA: Navedeni sklic na „nacionalno pravo“ se nanaša na nacionalna pravila o pridržanju, povezanem z azilom, s katerimi so se – odvisno od primera – prenesle zahteve v zvezi s pridržanjem iz pravnega reda EU na področju azila. |
| --- | --- | --- |

—

Ali je mogoče nadaljevati pridržanje, če oseba v postopku vračanja vloži prošnjo za azil?

—

Sodišče je odgovor podalo v sodbi v zadevi Arslan, C-534/11 (76) (točki 49 in 63): „[...] člen 2(1) Direktive 2008/115/ES [...] se [...] ne uporablja za državljana tretje države, ki je zaprosil za mednarodno zaščito v smislu Direktive 2005/85, in sicer v obdobju od vložitve navedene prošnje do sprejetja odločbe o tej prošnji na prvi stopnji, ali če je tak primer, do odločitve o pravnem sredstvu, vloženem zoper navedeno odločbo. [...] direktivi 2003/9/ES in 2005/85/ES ne nasprotujeta temu, da državljan tretje države, ki je zaprosil za mednarodno zaščito v smislu Direktive 2005/85, potem ko je bil pridržan na podlagi člena 15 Direktive 2008/115/ES, ostane v pridržanju na podlagi določbe nacionalnega prava, če se po presoji vseh upoštevnih okoliščin posameznega primera izkaže, da je bila ta prošnja vložena samo zato, da se odloži ali onemogoči izvršitev odločbe o vrnitvi, inda je objektivno nujno ohraniti ukrep pridržanja, zato da se prepreči, da bi se zadevna oseba dokončno izognila vrnitvi.“ OPOMBA: Navedeni sklic na „nacionalno pravo“ se nanaša na nacionalna pravila o pridržanju, povezanem z azilom, s katerimi so se – odvisno od primera – prenesle zahteve v zvezi s pridržanjem iz pravnega reda EU na področju azila.

14.2   Oblika in začetni pregled zakonitosti pridržanja

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 15(2)

Pridržanje odredijo upravni ali sodni organi.

Odredba mora biti pisna, v njej morajo biti navedeni dejanski in pravni razlogi.

Če so pridržanje odredili upravni organi, države članice:

| (a) | zagotovijo hiter sodni pregled zakonitosti pridržanja, o kateri odločijo kar se da hitro po začetku pridržanja; |
| --- | --- |

(a)

zagotovijo hiter sodni pregled zakonitosti pridržanja, o kateri odločijo kar se da hitro po začetku pridržanja;

| (b) | ali zadevnemu državljanu tretje države zagotovijo pravico, da začne postopek, s katerim se zakonitost pridržanja hitro pregleda kar se da hitro po sprožitvi ustreznega postopka. V tem primeru države članice nemudoma obvestijo zadevnega državljana tretje države o možnosti uvedbe takega postopka. |
| --- | --- |

(b)

ali zadevnemu državljanu tretje države zagotovijo pravico, da začne postopek, s katerim se zakonitost pridržanja hitro pregleda kar se da hitro po sprožitvi ustreznega postopka. V tem primeru države članice nemudoma obvestijo zadevnega državljana tretje države o možnosti uvedbe takega postopka.

Če je pridržanje nezakonito, se zadevnega državljana tretje države nemudoma izpusti.

Sodni organi lahko vključujejo sodnike, vendar niso nujno sestavljeni iz sodnikov. V skladu z ustrezno sodno prakso ESČP morajo biti neodvisni in nepristranski ter zagotavljati sodna jamstva v kontradiktornem postopku.

Obseg sodnega pregleda: v okviru pregleda je treba oceniti vse vidike, izrecno navedene v členu 15 direktive o vračanju, pri tem pa upoštevati pravna vprašanja (na primer pravilnost postopka pridržanja in odločbe o pridržanju s postopkovnega/pravnega vidika) in dejanska vprašanja (na primer osebni položaj pridržane osebe, družinske vezi v državi, jamstva glede izstopa z ozemlja, upravičeno pričakovanje odstranitve).

Najdaljše trajanje „hitrega sodnega pregleda“: besedilo direktive o vračanju temelji na besedilu člena 5(4) EKČP, ki zahteva, da „sodišče hitro odloči o zakonitosti“. Ustrezna sodna praksa ESČP pojasnjuje, da sprejemljivega najdaljšega trajanja (tj. razumni rok) ni mogoče abstraktno opredeliti. Določiti ga je treba glede na okoliščine v vsakem posameznem primeru ob upoštevanju zapletenosti postopka ter ravnanja organov in prosilca. Sprejetje odločbe v manj kot enem tednu se lahko vsekakor šteje za dobro prakso, ki je v skladu z zakonskimi zahtevami glede hitrosti.

Zahteva po izdaji pisne odločbe velja tudi za odločbe o podaljšanju: zahteva po izdaji pisne odločbe, ki navaja razloge, velja tudi za odločbe v zvezi s podaljšanjem pridržanja. Sodišče je v sodbi v zadevi Mahdi, C-146/14 (točka 44), izrecno pojasnilo: „To zahtevo po sprejetju pisne odločbe je treba razlagati tako, da se nanaša na vsako odločbo o podaljšanju pridržanja, saj sta, po eni strani, pridržanje in njegovo podaljšanje analogna, saj se z obema zadevnemu državljanu tretje države odvzame prostost, da se pripravi njegova vrnitev in/ali izvede njegova odstranitev, po drugi strani pa mora biti navedenemu državljanu v obeh primerih omogočeno, da se seznani z razlogi za odločitev, sprejeto zoper njega.“

Za odločbe o pridržanju in odločbe o podaljšanju pridržanja se uporabljajo vsa jamstva, povezana s spoštovanjem pravice osebe, da se izjasni. Vendar nespoštovanje te pravice pomeni razveljavitev odločbe le v primeru, da bi bil izid postopka drugačen, če bi se navedena pravica spoštovala – glej sodbo v zadevi G. in R., C-383/13: „Pravo Unije, podrobneje člen 15(2) in (6) Direktive 2008/115/ES [...], je treba razlagati tako, da če se pri podaljšanju ukrepa pridržanja v okviru upravnega postopka krši pravica osebe, da se izjasni, nacionalno sodišče, pristojno za presojo zakonitosti te odločbe, ukrep pridržanja odpravi le, če ugotovi, da je, glede na vse dejanske in pravne okoliščine vsakega posameznega primera, ta kršitev osebi, ki se nanjo sklicuje, dejansko odvzela možnost boljše obrambe in to v taki meri, da bi lahko imel ta upravni postopek drugačen rezultat.“

14.3   Redni pregledi pridržanja

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 15(3)

V vsakem primeru se na zahtevo zadevnega državljana tretje države ali po uradni dolžnosti pridržanje pregleda v razumnih časovnih presledkih.

Prvi stavek člena 15(3) ne zahteva pisne odločbe o pregledu: to je Sodišče pojasnilo v sodbi v zadevi Mahdi, C-146/14 (točka 47): „
  [...] določbe člena 15 [Direktive 2008/115/ES] ne zahtevajo sprejetja pisnega akta za ‚ukrep pregleda‘ [...]. Organom, ki izvajajo pregled pridržanja državljana tretje države v razumnih časovnih presledkih v skladu s členom 15(3), prvi stavek, te direktive, zato ni treba ob vsakem pregledu sprejeti izrecnega pisnega akta, v katerem so navedeni dejanski in pravni razlogi za ta akt.
  “ Vendar lahko države članice sprejmejo pisno odločbo o pregledu v skladu z nacionalno zakonodajo.

Združene odločbe o pregledu in podaljšanju je treba sprejeti v pisni obliki: Sodišče je v sodbi v zadevi Mahdi, C-146/14 (točka 48), pojasnilo: „V takem primeru namreč pregled pridržanja in sprejetje odločbe v zvezi s pridržanjem potekata v isti procesni fazi. Zato mora ta odločba izpolnjevati zahteve iz člena 15(2) Direktive 2008/115/ES.“

V primeru podaljšanja pridržanja pregled nadzira sodni organ.

Pomen pojma „podaljšano pridržanje“: drugi stavek člena 15(3) direktive o vračanju zahteva nadzor sodnega organa po uradni dolžnosti v primeru „podaljšanja pridržanja“. To pomeni, da morajo sodni organi ukrepati, tudi če se zadevna oseba ne pritoži. Na podlagi jezikovne primerjave izraza „podaljšano pridržanje“ (nemščina: „
  Bei längerer Haftdauer
  “; francoščina: „
  En cas de périodes de rétention prolongées
  “; nizozemščina: „
  In het geval van een lange periode van bewaring
  “; španščina: „
  En caso de periodos de internamiento prolongados
  “; italijanščina: „
  Nel caso di periodi di trattenimento prolungati
  “) je jasno, da se ta izraz v bistvu nanaša na dolgo obdobje pridržanja ne glede na to, ali je bila uradna odločba o podaljšanju že sprejeta ali ne. Komisija meni, da je šestmesečni časovni presledek do prvega sodnega pregleda odločbe o pridržanju po uradni dolžnosti vsekakor predolg, za trimesečni časovni presledek pa bi se lahko štelo, da je na meji tega, kar je še lahko združljivo s členom 15(3) direktive, če obstaja tudi možnost, da se na prošnjo začnejo posamezni pregledi, če je to potrebno.

Pristojnost nadzornega sodnega organa: mehanizem pregleda, ki proučuje samo pravna vprašanja, ne pa dejanskih vprašanj, ni ustrezen. Sodni organ mora biti pristojen za odločanje o dejstvih in pravnih vprašanjih – glej sodbo Sodišča v zadevi Mahdi, C-146/14 (točka 62): „[...] mora biti pristojnemu sodnemu organu omogočeno, da odločitev upravnega organa ali, v ustreznem primeru, sodnega organa, ki je odredil začetno pridržanje, nadomesti s svojo, in da odloči o možnosti odreditve nadomestnega ukrepa ali izpustitve zadevnega državljana tretje države. Zato mora biti sodnemu organu, ki odloča o predlogu za podaljšanje pridržanja, omogočeno, da upošteva tako dejstva in dokaze, na katere se sklicuje upravni organ, ki je odredil začetno pridržanje, kot vse morebitne pripombe zadevnega državljana tretje države. Poleg tega mora imeti možnost, da ugotavlja vse druge elemente, ki so pomembni za odločitev, če meni, da je to potrebno.“ (glej poglavje 12).

14.4   Konec pridržanja

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 15(4)–(6)

| 4. | Kadar s pravnega vidika ali iz drugih razlogov ni več upravičeno pričakovati odstranitve ali ker pogoji iz odstavka 1 niso več izpolnjeni, pridržanje ni več upravičeno in zadevna oseba se nemudoma izpusti. |
| --- | --- |

4.

Kadar s pravnega vidika ali iz drugih razlogov ni več upravičeno pričakovati odstranitve ali ker pogoji iz odstavka 1 niso več izpolnjeni, pridržanje ni več upravičeno in zadevna oseba se nemudoma izpusti.

| 5. | Pridržanje traja, dokler so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1 in kolikor je to potrebno, da se zagotovi uspešna odstranitev. Vsaka država članica določi omejeno obdobje pridržanja, ki ne sme presegati šestih mesecev. |
| --- | --- |

5.

Pridržanje traja, dokler so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1 in kolikor je to potrebno, da se zagotovi uspešna odstranitev. Vsaka država članica določi omejeno obdobje pridržanja, ki ne sme presegati šestih mesecev.

| 6. | Države članice ne smejo podaljšati obdobja iz odstavka 5, razen za omejeno obdobje, ki v skladu z nacionalno zakonodajo ne sme presegati dvanajst mesecev, kadar obstaja verjetnost, da bo postopek odstranitve kljub vsem ustreznim prizadevanjem trajal dlje zaradi:








  (a) | nezadostnega sodelovanja zadevnega državljana tretje države ali |
| --- | --- | --- |

6.

Države članice ne smejo podaljšati obdobja iz odstavka 5, razen za omejeno obdobje, ki v skladu z nacionalno zakonodajo ne sme presegati dvanajst mesecev, kadar obstaja verjetnost, da bo postopek odstranitve kljub vsem ustreznim prizadevanjem trajal dlje zaradi:

(a)

nezadostnega sodelovanja zadevnega državljana tretje države ali

| (b) | zamud pri pridobivanju potrebne dokumentacije iz tretjih držav. |
| --- | --- |

(b)

zamud pri pridobivanju potrebne dokumentacije iz tretjih držav.

Pridržanje se mora končati, oseba v postopku vračanja pa izpustiti v številnih različnih primerih, zlasti če:

| — | ni več upravičeno pričakovati odstranitve zaradi pravnih ali drugih zadržkov, |
| --- | --- |

—

ni več upravičeno pričakovati odstranitve zaradi pravnih ali drugih zadržkov,

| — | organi ne izvajajo pravilno postopkov za ureditev odstranitve ali |
| --- | --- |

—

organi ne izvajajo pravilno postopkov za ureditev odstranitve ali

| — | se je izteklo najdaljše mogoče obdobje pridržanja. |
| --- | --- |

—

se je izteklo najdaljše mogoče obdobje pridržanja.

Poleg tega je treba glede na posamezen primer pridržanje končati, če alternative pridržanju postanejo primerna možnost.

14.4.1   Odstranitve ni več upravičeno pričakovati

Odstranitve ni več upravičeno pričakovati: Sodišče je v sodbi v zadevi Kadzoev, C-357/09 (točka 67), pojasnilo pomen pojma „upravičeno pričakovanje“: „[...] zgolj stvarno pričakovanje, da bo odstranitev ob upoštevanju obdobij, določenih v členu 15(5) in (6) te direktive, uspešna, ustreza upravičenemu pričakovanju odstranitve in da to ni tako, kadar je malo verjetno, da bo tretja država sprejela zadevnega tujca ob upoštevanju navedenih obdobij.“

„Ni mogoče upravičeno pričakovati“ ne pomeni isto kot „ni mogoče izvršiti“: „ni mogoče izvršiti“ je bolj odločna trditev in jo je težje dokazati kot trditev „ni mogoče upravičeno pričakovati“, ki se nanaša samo na določeno stopnjo verjetnosti.

Obdobja pridržanja, ki jih je treba upoštevati pri oceni „upravičenega pričakovanja odstranitve“: glede na to, da člen 15 (in uvodna izjava 6) direktive o vračanju poudarja pomen konkretne ocene vsakega posameznega primera za ugotovitev sorazmernosti odvzema prostosti, je treba vedno upoštevati najdaljša mogoča obdobja pridržanja zadevne osebe v konkretnem primeru. To pomeni, da so najdaljša mogoča obdobja, ki jih določa nacionalna zakonodaja zadevne države članice, pomembna za to oceno. Pomeni tudi, da oseba v postopku vračanja ne bi smela biti pridržana v državi članici, če se od samega začetka zdi malo verjetno, da bo zadevna oseba sprejeta v tretjo državo v najdaljšem mogočem obdobju pridržanja, ki ga dovoljuje zakonodaja te države članice (Sodišče se je v sodbi v zadevi Kadzoev, C-357/09, sklicevalo na najdaljša mogoča obdobja pridržanja iz direktive, saj so bila enaka kot najdaljša mogoča obdobja iz veljavne zakonodaje v zadevni državi članici).

Komisija priporoča, da se določita najdaljše začetno obdobje pridržanja šest mesecev, ki se prilagodi glede na okoliščine primera in pregleda v razumnih časovnih presledkih pod nadzorom sodnega organa, ter možnost nadaljnjega podaljšanja pridržanja do 18 mesecev v primerih iz člena 15(6) direktive o vračanju.

Če se je najdaljše mogoče obdobje pridržanja izteklo, člen 15(4) direktive o vračanju ne velja več in osebo je treba v vsakem primeru takoj izpustiti – glej sodbo Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09 (točki 60 in 61): „Poudariti je treba, da kadar je preteklo najdaljše mogoče obdobje pridržanja, določeno v členu 15(6) Direktive 2008/115/ES, se vprašanje, ali je ‚upravičeno pričakovati odstranitev‘ v smislu odstavka 4 tega člena, ne postavlja. V takem primeru se zadevna oseba vsekakor takoj izpusti. Člen 15(4) Direktive 2008/115 je tako mogoče uporabiti samo, dokler se ne iztečejo najdaljša možna obdobja pridržanja, določena v členu 15(5) in (6) te direktive.“

Dodatna pojasnila:

| — | Pozornost je treba nameniti posebnemu položaju oseb brez državljanstva, ki morda ne morejo izkoristiti konzularne pomoči tretjih držav za pridobitev veljavnega osebnega ali potovalnega dokumenta. Ob upoštevanju sodbe Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09, bi morale države članice zagotoviti, da je upravičeno pričakovati odstranitev, kar upravičuje uvedbo ali podaljšanje pridržanja. |
| --- | --- |

—

Pozornost je treba nameniti posebnemu položaju oseb brez državljanstva, ki morda ne morejo izkoristiti konzularne pomoči tretjih držav za pridobitev veljavnega osebnega ali potovalnega dokumenta. Ob upoštevanju sodbe Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09, bi morale države članice zagotoviti, da je upravičeno pričakovati odstranitev, kar upravičuje uvedbo ali podaljšanje pridržanja.

| — | Ali je zakonito nadaljevati pridržanje, če je državljan tretje države zaradi načela nevračanja trenutno zaščiten pred odstranitvijo?






  — | Če se izkaže, da odstranitev ni verjetna (na primer zaradi verjetno trajnega vprašanja glede nevračanja), je treba državljane tretjih držav izpustiti v skladu s členom 15(4) direktive o vračanju. Če je vprašanje glede nevračanja omejeno in začasno (na primer če je verjetno, da bo kmalu izdano verodostojno diplomatsko zagotovilo države vrnitve, ali če oseba v postopku vračanja trenutno potrebuje nujno zdravljenje, ki v državi vrnitve ni na voljo), se lahko pridržanje nadaljuje, če je še vedno mogoče upravičeno pričakovati odstranitev. |
| --- | --- | --- |

—

Ali je zakonito nadaljevati pridržanje, če je državljan tretje države zaradi načela nevračanja trenutno zaščiten pred odstranitvijo?

—

Če se izkaže, da odstranitev ni verjetna (na primer zaradi verjetno trajnega vprašanja glede nevračanja), je treba državljane tretjih držav izpustiti v skladu s členom 15(4) direktive o vračanju. Če je vprašanje glede nevračanja omejeno in začasno (na primer če je verjetno, da bo kmalu izdano verodostojno diplomatsko zagotovilo države vrnitve, ali če oseba v postopku vračanja trenutno potrebuje nujno zdravljenje, ki v državi vrnitve ni na voljo), se lahko pridržanje nadaljuje, če je še vedno mogoče upravičeno pričakovati odstranitev.

14.4.2   Iztek najdaljšega mogočega obdobja pridržanja

Člen 15(5) in (6) direktive o vračanju države članice obvezuje, da v skladu z nacionalno zakonodajo (77) določijo najdaljše mogoče obdobje pridržanja, ki ne sme presegati 6 mesecev (v običajnih primerih) ali 18 mesecev (v dveh določenih primerih: nezadostno sodelovanje osebe v postopku vračanja ali zamude pri pridobivanju potrebne dokumentacije iz tretjih držav).

Krajša najdaljša mogoča obdobja pridržanja, ki so določena z nacionalno zakonodajo, prevladujejo nad 6/18-mesečnim obdobjem, ki ga določa direktiva o vračanju: pri obravnavi konkretnih primerov je treba uporabljati najdaljša obdobja, kijih določa nacionalna zakonodaja (v skladu z direktivo o vračanju), in ne najdaljših obdobij, ki jih določa direktiva o vračanju. To pomeni, da država članica, ki je v svoji zakonodaji določila, da lahko pridržanje nesodelujočih oseb v postopku vračanja traja na primer največ 60 dni, takih oseb v postopku vračanja ne sme pridržati za več kot 60 dni, čeprav člen 15(6) direktive o vračanju določa, da pridržanje traja največ 18 mesecev.

V nacionalnem pravu bi bilo treba določiti najdaljše obdobje pridržanja, ki pristojnim nacionalnim organom omogoča, da sprejmejo vse potrebne ukrepe za izvršitev odločbe o vrnitvi ter da končajo potrebne postopke za uspešno vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav in zagotovitev ponovnega sprejema v tretji državi vrnitve. Komisija državam članicam priporoča, naj uporabljajo omejitve, določene v členu 15 direktive o vračanju, ki določa najdaljše začetno obdobje pridržanja šest mesecev in možnost nadaljnjega podaljšanja pridržanja do 18 mesecev v primerih, predvidenih v členu 15(6) navedene direktive. Opozoriti je treba, da je treba dejansko trajanje pridržanja določiti za vsak primer posebej in osebo v postopku vračanja izpustiti, če pogoji za pridržanje (na primer upravičeno pričakovanje odstranitve) ne obstajajo več.

Primeri razlogov, ki upravičujejo ali ne upravičujejo podaljšanja pridržanja v skladu s členom 15(6):

| — | odsotnost osebnih dokumentov sama po sebi ne upravičuje podaljšanja pridržanja – glej sodbo Sodišča v zadevi Mahdi, C-146/14 (točka 73): „[...] to, da zadevni državljan tretje države nima osebnih dokumentov, samo še ne more upravičevati podaljšanja pridržanja iz člena 15(6) Direktive 2008/115/ES.“; |
| --- | --- |

—

odsotnost osebnih dokumentov sama po sebi ne upravičuje podaljšanja pridržanja – glej sodbo Sodišča v zadevi Mahdi, C-146/14 (točka 73): „[...] to, da zadevni državljan tretje države nima osebnih dokumentov, samo še ne more upravičevati podaljšanja pridržanja iz člena 15(6) Direktive 2008/115/ES.“;

| — | nesodelovanje pri pridobivanju osebnih dokumentov lahko upraviči podaljšanje pridržanja, če obstaja vzročna zveza med nesodelovanjem in nevračanjem – glej sodbo Sodišča v zadevi Mahdi, C-146/14 (točka 85): „[...] le če je iz preučitve ravnanja navedenega državljana v obdobju pridržanja razvidno, da ta ni sodeloval pri izvajanju postopka odstranitve in da je verjetno, da bo ta postopek zaradi tega ravnanja trajal dlje [...].“ |
| --- | --- |

—

nesodelovanje pri pridobivanju osebnih dokumentov lahko upraviči podaljšanje pridržanja, če obstaja vzročna zveza med nesodelovanjem in nevračanjem – glej sodbo Sodišča v zadevi Mahdi, C-146/14 (točka 85): „[...] le če je iz preučitve ravnanja navedenega državljana v obdobju pridržanja razvidno, da ta ni sodeloval pri izvajanju postopka odstranitve in da je verjetno, da bo ta postopek zaradi tega ravnanja trajal dlje [...].“

Dodatna pojasnila:

| | Upoštevanje obdobja pridržanja osebe, ki je zaprosila za azil: pri izračunu obdobja pridržanja z namenom odstranitve ni treba upoštevati obdobij pridržanja, ki se odredijo prosilcu za azil, saj pridržanje z namenom odstranitve in pridržanje, ki se odredi za prosilca za azil, spadata na področje različnih pravil in v ločeni pravni ureditvi – glej sodbo Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09 (točki 45 in 48): „Pridržanje z namenom odstranitve, urejeno z Direktivo 2008/115/ES, in pridržanje, ki se zlasti na podlagi direktiv 2003/9/ES in 2005/85/ES ter ustreznih nacionalnih določb odredi za prosilca za azil, spadata v ločeni pravni ureditvi. [...] torej [...] obdobja, v katerem je bila oseba nastanjena v centru za začasno nastanitev na podlagi odločbe, sprejete v skladu z nacionalnimi določbami in določbami Skupnosti v zvezi s prosilci za azil, ni mogoče šteti za pridržanje z namenom odstranitve v smislu člena 15 Direktive 2008/115/ES.“ |
| --- | --- |

Upoštevanje obdobja pridržanja osebe, ki je zaprosila za azil: pri izračunu obdobja pridržanja z namenom odstranitve ni treba upoštevati obdobij pridržanja, ki se odredijo prosilcu za azil, saj pridržanje z namenom odstranitve in pridržanje, ki se odredi za prosilca za azil, spadata na področje različnih pravil in v ločeni pravni ureditvi – glej sodbo Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09 (točki 45 in 48): „Pridržanje z namenom odstranitve, urejeno z Direktivo 2008/115/ES, in pridržanje, ki se zlasti na podlagi direktiv 2003/9/ES in 2005/85/ES ter ustreznih nacionalnih določb odredi za prosilca za azil, spadata v ločeni pravni ureditvi. [...] torej [...] obdobja, v katerem je bila oseba nastanjena v centru za začasno nastanitev na podlagi odločbe, sprejete v skladu z nacionalnimi določbami in določbami Skupnosti v zvezi s prosilci za azil, ni mogoče šteti za pridržanje z namenom odstranitve v smislu člena 15 Direktive 2008/115/ES.“

| | V točki 47 iste sodbe: „Če bi se izkazalo, da ni bila sprejeta nobena odločba o nastanitvi S. Kadzoeva v center za začasno nastanitev v okviru postopkov, ki so se začeli z njegovimi prošnjami za azil, navedenimi v točki 19 te sodbe, in da torej njegovo pridržanje še naprej temelji na nacionalni ureditvi, ki je veljala pred pridržanjem z namenom odstranitve, ali na ureditvi iz Direktive 2008/115/ES, bi bilo treba pri izračunavanju obdobja pridržanja z namenom odstranitve iz člena 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES upoštevati obdobje pridržanja S. Kadzoeva, ki ustreza obdobju, v katerem so potekali navedeni azilni postopki.“ |
| --- | --- |

V točki 47 iste sodbe: „Če bi se izkazalo, da ni bila sprejeta nobena odločba o nastanitvi S. Kadzoeva v center za začasno nastanitev v okviru postopkov, ki so se začeli z njegovimi prošnjami za azil, navedenimi v točki 19 te sodbe, in da torej njegovo pridržanje še naprej temelji na nacionalni ureditvi, ki je veljala pred pridržanjem z namenom odstranitve, ali na ureditvi iz Direktive 2008/115/ES, bi bilo treba pri izračunavanju obdobja pridržanja z namenom odstranitve iz člena 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES upoštevati obdobje pridržanja S. Kadzoeva, ki ustreza obdobju, v katerem so potekali navedeni azilni postopki.“

| | Upoštevanje obdobij pridržanja pred pripravo predaje v skladu z dublinsko uredbo: v tem primeru velja enaka utemeljitev kot zgoraj v zvezi z obdobji pridržanja prosilcev za azil. |
| --- | --- |

Upoštevanje obdobij pridržanja pred pripravo predaje v skladu z dublinsko uredbo: v tem primeru velja enaka utemeljitev kot zgoraj v zvezi z obdobji pridržanja prosilcev za azil.

| | Upoštevanje obdobij pridržanja, v katerih poteka postopek odločanja o pritožbi s suspenzivnim učinkom: taka obdobja je treba upoštevati – glej sodbo Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09 (točki 53 in 54): „Obdobje pridržanja zadevnega tujca, ki je preteklo med postopkom, v katerem se opravlja sodni pregled odločbe o odstranitvi, je [...] treba upoštevati pri izračunavanju najdaljšega mogočega obdobja pridržanja, določenega v členu 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES. Če bi bilo drugače, bi lahko bilo obdobje pridržanja v isti državi članici ali od ene države članice do druge od primera do primera različno – včasih precej različno – zaradi posebnosti in okoliščin, ki so značilne za nacionalne sodne postopke, kar bi bilo v nasprotju s ciljem člena 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES, ki je zagotavljati, da je najdaljše mogoče obdobje pridržanja v državah članicah enako.“ |
| --- | --- |

Upoštevanje obdobij pridržanja, v katerih poteka postopek odločanja o pritožbi s suspenzivnim učinkom: taka obdobja je treba upoštevati – glej sodbo Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09 (točki 53 in 54): „Obdobje pridržanja zadevnega tujca, ki je preteklo med postopkom, v katerem se opravlja sodni pregled odločbe o odstranitvi, je [...] treba upoštevati pri izračunavanju najdaljšega mogočega obdobja pridržanja, določenega v členu 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES. Če bi bilo drugače, bi lahko bilo obdobje pridržanja v isti državi članici ali od ene države članice do druge od primera do primera različno – včasih precej različno – zaradi posebnosti in okoliščin, ki so značilne za nacionalne sodne postopke, kar bi bilo v nasprotju s ciljem člena 15(5) in (6) Direktive 2008/115/ES, ki je zagotavljati, da je najdaljše mogoče obdobje pridržanja v državah članicah enako.“

| | Upoštevanje obdobij pridržanja z namenom odstranitve v (drugi) državi članici A, ki jim takoj sledi pridržanje pred odstranitvijo v državi članici B (to se lahko zgodi na primer v okviru premestitve državljana tretje države iz države članice A v državo članico B na podlagi dvostranskega sporazuma o ponovnem sprejemu iz člena 6(3) direktive o vračanju): Komisija meni, da se absolutna zgornja meja, tj. 18 mesecev neprekinjenega pridržanja pred odstranitvijo, ne sme preseči, saj je treba upoštevati koristni učinek najdaljšega mogočega obdobja iz člena 15(6) direktive o vračanju. Izmenjavo informacij med državami članicami glede obdobij pridržanja, ki jih je oseba že preživela v drugi državi članici, in morebitno možnost države članice B, da zavrne premestitev iz države članice A, če je ta prošnjo predložila prepozno, bi bilo treba obravnavati v ustreznih dvostranskih sporazumih o ponovnem sprejemu. |
| --- | --- |

Upoštevanje obdobij pridržanja z namenom odstranitve v (drugi) državi članici A, ki jim takoj sledi pridržanje pred odstranitvijo v državi članici B (to se lahko zgodi na primer v okviru premestitve državljana tretje države iz države članice A v državo članico B na podlagi dvostranskega sporazuma o ponovnem sprejemu iz člena 6(3) direktive o vračanju): Komisija meni, da se absolutna zgornja meja, tj. 18 mesecev neprekinjenega pridržanja pred odstranitvijo, ne sme preseči, saj je treba upoštevati koristni učinek najdaljšega mogočega obdobja iz člena 15(6) direktive o vračanju. Izmenjavo informacij med državami članicami glede obdobij pridržanja, ki jih je oseba že preživela v drugi državi članici, in morebitno možnost države članice B, da zavrne premestitev iz države članice A, če je ta prošnjo predložila prepozno, bi bilo treba obravnavati v ustreznih dvostranskih sporazumih o ponovnem sprejemu.

| | Upoštevanje obdobij pridržanja, ki so se iztekla pred začetkom veljavnosti pravil direktive o vračanju: taka obdobja je treba upoštevati (glej sodbo Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09, točke 36 do 38). |
| --- | --- |

Upoštevanje obdobij pridržanja, ki so se iztekla pred začetkom veljavnosti pravil direktive o vračanju: taka obdobja je treba upoštevati (glej sodbo Sodišča v zadevi Kadzoev, C-357/09, točke 36 do 38).

14.5   Ponovno pridržanje oseb v postopku vračanja

Zahteve glede najdaljših mogočih obdobij pridržanja, ki jih predpisuje direktiva o vračanju, se ne smejo spodkopavati s ponovnim pridržanjem oseb v postopku vračanja takoj po njihovi izpustitvi iz pridržanja.

Poznejše ponovno pridržanje iste osebe je lahko zakonito le, če so se upoštevne okoliščine pomembno spremenile (na primer, če je tretja država izdala potrebne dokumente ali če so se razmere v državi izvora izboljšale, kar omogoča varno vrnitev), če je mogoče zaradi te spremembe „upravičeno pričakovati odstranitev“ v skladu s členom 15(4) direktive o vračanju in če so izpolnjeni vsi drugi pogoji za odreditev pridržanja iz člena 15 navedene direktive.

14.6   Uporaba milejših prisilnih ukrepov po koncu pridržanja

Milejši prisilni ukrepi, kot so redno javljanje organom, položitev ustrezne finančne garancije, predložitev dokumentov ali obveznost zadrževanja na določenem mestu, se lahko naložijo, če in kolikor se lahko še vedno štejejo za „potreben ukrep“ za izvršitev vrnitve. Čeprav za uporabo milejših prisilnih ukrepov ni predvidenih absolutnih najdaljših rokov, pa je treba obseg in trajanje takih ukrepov temeljito oceniti z vidika njihove sorazmernosti.

Poleg tega je treba, če sta narava in intenzivnost milejših prisilnih ukrepov podobni ali enaki kot pri odvzemu prostosti (kot je naložitev neomejene obveznosti zadrževanja v posebnem centru brez možnosti, da zadevna oseba zapusti ta center), te ukrepe šteti za dejansko nadaljevanje pridržanja, zato v tem primeru veljajo časovne omejitve iz člena 15(5) in (6) direktive o vračanju.

15.   POGOJI PRIDRŽANJA

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 16

| 1. | Pridržanje se praviloma izvaja v posebnih centrih za pridržanje. Če država članica ne more zagotoviti nastanitve v posebnem centru za pridržanje in mora za to uporabiti nastanitev v zaporu, so državljani tretjih držav v pridržanju ločeni od navadnih zapornikov. |
| --- | --- |

1.

Pridržanje se praviloma izvaja v posebnih centrih za pridržanje. Če država članica ne more zagotoviti nastanitve v posebnem centru za pridržanje in mora za to uporabiti nastanitev v zaporu, so državljani tretjih držav v pridržanju ločeni od navadnih zapornikov.

| 2. | Državljanom tretjih držav v pridržanju se na zahtevo dovoli, da pravočasno vzpostavijo stik z zakonitimi zastopniki, družinskimi člani in pristojnimi konzularnimi organi. |
| --- | --- |

2.

Državljanom tretjih držav v pridržanju se na zahtevo dovoli, da pravočasno vzpostavijo stik z zakonitimi zastopniki, družinskimi člani in pristojnimi konzularnimi organi.

| 3. | Posebna pozornost se posveti razmeram ranljivih oseb. Zagotovi se nujna zdravstvena oskrba in osnovno zdravljenje. |
| --- | --- |

3.

Posebna pozornost se posveti razmeram ranljivih oseb. Zagotovi se nujna zdravstvena oskrba in osnovno zdravljenje.

| 4. | Ustrezne in pristojne nacionalne, mednarodne in nevladne organizacije ter organi imajo možnost obiskati centre za pridržanje iz odstavka 1, kolikor so ti uporabljeni za pridržanje državljanov tretjih držav v skladu v tem poglavjem. Za takšne obiske se lahko zahteva dovoljenje. |
| --- | --- |

4.

Ustrezne in pristojne nacionalne, mednarodne in nevladne organizacije ter organi imajo možnost obiskati centre za pridržanje iz odstavka 1, kolikor so ti uporabljeni za pridržanje državljanov tretjih držav v skladu v tem poglavjem. Za takšne obiske se lahko zahteva dovoljenje.

| 5. | Pridržanim državljanom tretjih držav se redno zagotavljajo informacije, ki pojasnjujejo pravila v centru in določajo njihove pravice in obveznosti. Te informacije vključujejo tudi informacije o pravici – v skladu z nacionalno zakonodajo – do stikov z organizacijami in organi iz odstavka 4. |
| --- | --- |

5.

Pridržanim državljanom tretjih držav se redno zagotavljajo informacije, ki pojasnjujejo pravila v centru in določajo njihove pravice in obveznosti. Te informacije vključujejo tudi informacije o pravici – v skladu z nacionalno zakonodajo – do stikov z organizacijami in organi iz odstavka 4.

15.1   Prvi policijski pripor

Prvo policijsko prijetje z namenom identifikacije ureja nacionalna zakonodaja: to je izrecno poudarjeno v uvodni izjavi 17 direktive o vračanju: „
  Brez poseganja v prvo prijetje s strani organov pregona, ki ga ureja nacionalna zakonodaja, bi se moralopridržanje praviloma izvajati v posebnih centrih za pridržanje.
  “ To pomeni, da se lahko v začetnem obdobju še naprej uporablja nacionalna zakonodaja. Države članice se spodbujajo, da že v tej fazi zagotovijo, da so državljani tretjih držav nastanjeni ločeno od navadnih zapornikov, čeprav to ni zakonsko predpisano.

Trajanje obdobja po prvem prijetju, v katerem lahko osumljeni migranti brez urejenega statusa ostanejo v policijskem priporu: kratko, vendar razumno obdobje za ugotovitev istovetnosti zadevne osebe in za iskanje podatkov, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti, ali je ta oseba nezakonito prebivajoč državljan tretje države – glej sodbo Sodišča v zadevi Achughbabian, C-329/11 (točka 31): „Glede tega je treba ugotoviti, da morajo imeti pristojni organi na voljo sicer kratko, vendar razumno obdobje za ugotovitev istovetnosti zadevne osebe in za iskanje podatkov, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti, ali je ta oseba nezakonito prebivajoč državljan tretje države. Ugotavljanje imena in državljanstva je lahko težavno, če zadevna oseba ne sodeluje. Tudi preverjanje, ali je prebivanje nezakonito, je lahko zapleteno, zlasti če se zadevna oseba sklicuje na status prosilca za azil ali begunca. Glede na to morajo pristojni organi, da ne bi bil ogrožen cilj Direktive 2008/115/ES, kakor je povzet v prejšnji točki, ravnati skrbno in se nemudoma opredeliti, ali je prebivanje zadevne osebe zakonito.“ Čeprav ni podrobnega zavezujočega časovnega okvira, Komisija države članice spodbuja k zagotovitvi, da se migranti brez urejenega statusa običajno premestijo v poseben center za pridržanje v 48 urah po prijetju (daljša obdobja so izjemoma dopustna v primeru oddaljenih geografskih lokacij).

15.2   Uporaba posebnih centrov kot splošno pravilo

Uporaba posebnih centrov je splošno pravilo: osebe v postopku vračanja niso storilci kaznivih dejanj in si zaslužijo drugačno obravnavo kot navadni zaporniki. Zato je uporaba posebnih centrov splošno pravilo, ki ga predvideva direktiva o vračanju. Države članice morajo nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav, ki se jim odredi pridržanje z namenom odstranitve, pridržati v posebnih centrih za pridržanje in ne v običajnih zaporih. To pomeni, da morajo države članice zagotoviti, da je v specializiranih centrih za pridržanje dovolj prostora, torej uskladiti zmogljivosti za pridržanje z dejanskimi potrebami, obenem pa zagotoviti ustrezne materialne pogoje pridržanja.

Izjeme od splošnega pravila: izjemo, predvideno v členu 16(1) direktive o vračanju, ki državam članicam omogoča, da osebe v postopku vračanja pred odstranitvijo v izjemnih primerih nastanijo v običajne zapore, je treba razlagati ozko. To je Sodišče izrecno potrdilo v sodbi v združenih zadevah Bero, C-473/13, in Bouzalmate, C-514/13 (78) (točka 25): „Drugi stavek [člena 16(1)] določa izjemo od tega načela, ki jo je kot tako treba razlagati ozko (glej v tem smislu sodbo Kamberaj, C-571/10, EU:C:2012:233, točka 86).“ Pri uporabi takega odstopanja je treba v celoti spoštovati temeljne pravice, pri čemer se ustrezno upoštevajo elementi, kot so prezasedenost, potreba po preprečevanju ponavljajočih premestitev in možni negativni učinki na dobro počutje osebe v postopku vračanja, zlasti v primeru ranljivih oseb.

Nepredvidljiva hitra povečanja števila pridržanih oseb: odstopanje iz člena 16(1) direktive o vračanju se lahko uporabi, če nepričakovano hitro povečanje števila pridržanih oseb, ki je posledica nepredvidljivih količinskih nihanj, neločljivo povezanih s pojavom nedovoljenih migracij (pri čemer število teh oseb še ni doseglo ravni „nujnih razmer“, ki jih izrecno ureja člen 18 direktive o vračanju), otežuje namestitev pridržanih oseb v posebne centre v državi članici, ki sicer razpolaga z ustreznim/zadostnim številom mest v posebnih centrih.

Agresivne pridržane osebe: v skladu z upoštevno sodno prakso ESČP morajo države članice pridržane osebe v postopku vračanja zaščititi pred agresivnim ali neprimernim vedenjem drugih pridržanih oseb. Države članice se spodbujajo, da poiščejo praktične načine za reševanje tega izziva v okviru posebnih centrov in brez uporabe nastanitve v zaporih. Morebitne rešitve lahko vključujejo ukrepe, s katerimi se nekateri deli ali krila centrov za pridržanje rezervirajo za agresivne osebe ali pa se za to kategorijo oseb rezervirajo posebni centri za pridržanje.

Neobstoj posebnih centrov za pridržanje v regionalnem delu države članice: če v regionalnem delu države članice ni posebnih centrov za pridržanje, to samo po sebi ne more upravičiti nastanitve v običajnem zaporu, če so taki centri v drugem delu iste države. Sodišče je to izrecno potrdilo v sodbi v združenih zadevah Bero, C-473/13, in Bouzalmate, C-514/13 (točka 32): „[...] člen 16(1) Direktive 2008/115/ES [je treba] razlagati tako, da mora država članica nezakonito prebivajoče državljane tretjih držav, pridržane zaradi odstranitve, praviloma nastaniti v posebnem centru za pridržanje v tej državi, čeprav ima navedena država zvezno ureditev in zvezna dežela, ki je na podlagi nacionalnega prava pristojna za določanje in izvrševanje take nastanitve, takega centra za pridržanje nima.“

Kratka obdobja pridržanja: dejstvo, da bo pripor verjetno trajal kratek čas (na primer 7 dni ali manj), ni utemeljen razlog za nastanitev v zaporu.

Pridržanje v zaprtih zdravstvenih/psihiatričnih ustanovah: pridržanje pred odstranitvijo v zaprtih zdravstvenih/psihiatričnih ustanovah ali skupaj z osebami, ki so pridržane iz zdravstvenih razlogov, v členu 16(1) direktive o vračanju ni predvideno in bi bilo v nasprotju z njegovim polnim učinkom, razen če se glede na bolezensko in zdravstveno stanje zadevne osebe zdi, da je pridržanje v specializiranih ali prilagojenih prostorih ali premestitev vanje nujna za to, da se taki osebi nudijo ustrezni in stalni specializirani zdravstveni nadzor, pomoč in oskrba, da bi se izognilo poslabšanju njenega zdravja.

15.3   Ločitev od navadnih zapornikov

Obveznost ločitve oseb v postopku vračanja in zapornikov je absolutna zahteva: direktiva o vračanju določa brezpogojno obveznost, da države članice zagotovijo, da so nezakonito prebivajoči državljani tretjih držav vedno ločeni od navadnih zapornikov, če država članica izjemoma ne more zagotoviti nastanitve v posebnih centrih za pridržanje.

Nekdanji zaporniki, ki so v postopku poznejše vrnitve: ko oseba odsluži zaporno kazen in bi se morala običajno izpustiti, začnejo veljati pravila o pridržanju z namenom odstranitve, vključno z obveznostjo iz člena 16(1) direktive o vračanju, da se pridržanje izvaja v posebnih centrih. Če se priprava odstranitve in morda tudi odstranitev sama izvedeta v obdobju, v katerem naj bi oseba še vedno prestajala zaporno kazen, lahko ta oseba ostane nastanjena v zaporu, saj to obdobje sovpada s prestajanjem kazni za predhodno storjeno kaznivo dejanje. Države članice se spodbujajo, da vse postopke, ki so potrebni za odstranitev, začnejo vnaprej, ko osebe še vedno prestajajo zaporno kazen v zaporu, da se zagotovi, da bo državljan tretje države uspešno vrnjen najpozneje v trenutku, ko bo izpuščen iz zapora.

Agresivne pridržane osebe: agresivno ali neprimerno vedenje oseb v postopku vračanja ne upravičuje pridržanja teh oseb skupaj z navadnimi zaporniki, razen če je agresivno dejanje opredeljeno kot kaznivo dejanje in če je sodišče v zvezi s tem izreklo zaporno kazen.

Izraz „navadni zaporniki“ zajema obsojene in pridržane zapornike: to potrjuje četrti odstavek smernice št. 10 „Dvajsetih smernic o prisilnem vračanju“ Odbora ministrov Sveta Evrope, ki izrecno poudarja, da „osebe, pridržane pred odstranitvijo z ozemlja, običajno ne bi smele biti nastanjene skupaj z navadnimi obsojenimi ali pridržanimi zaporniki“. Zato morajo biti pridržane osebe ločene tudi od pridržanih zapornikov.

Z osebo v postopku vračanja se ni mogoče dogovoriti o pridržanju skupaj z zaporniki: Sodišče je v sodbi v zadevi Pham, C-474/13 (79) (točki 21 in 22), izrecno potrdilo: „S tega vidika obveznost ločitve nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav od navadnih zapornikov, določena v členu 16(1), drugi stavek, te direktive, presega okvire načina posebne izvršitve nastanitve državljanov tretjih držav, ki so zaradi odstranitve pridržani v zavodu za prestajanje kazni, in pomeni vsebinsko zahtevo za tako nastanitev, brez izpolnitve katere ta nastanitev načeloma ni v skladu z navedeno direktivo. V teh okoliščinah država članica ne sme upoštevati volje zadevnega državljana tretje države.“

15.4   Materialni pogoji pridržanja

Direktiva o vračanju – člen 16; Smernica Sveta Evrope o prisilnem vračanju št. 10 („pogoji pridržanja pred odstranitvijo“); standardi Evropskega odbora za preprečevanje mučenja in informativni pregled o pridržanju priseljencev; evropska zaporniška pravila iz leta 2006

Direktiva o vračanju sama zagotavlja več konkretnih varovalnih ukrepov. Države članice morajo:

| — | zagotoviti nujno zdravstveno oskrbo in osnovno zdravljenje, |
| --- | --- |

—

zagotoviti nujno zdravstveno oskrbo in osnovno zdravljenje,

| — | nameniti posebno pozornost položaju ranljivih oseb, kar pomeni tudi, splošneje, zagotoviti ustrezno upoštevanje elementov, kot so starost, invalidnost in zdravstveno stanje zadevne osebe (vključno z duševnim zdravjem), |
| --- | --- |

—

nameniti posebno pozornost položaju ranljivih oseb, kar pomeni tudi, splošneje, zagotoviti ustrezno upoštevanje elementov, kot so starost, invalidnost in zdravstveno stanje zadevne osebe (vključno z duševnim zdravjem),

| — | pridržanim osebam zagotoviti informacije, ki pojasnjujejo pravila v centru ter določajo njihove pravice in obveznosti; priporočljivo je, da se te informacije zagotovijo čim prej in najpozneje 24 ur po prihodu, |
| --- | --- |

—

pridržanim osebam zagotoviti informacije, ki pojasnjujejo pravila v centru ter določajo njihove pravice in obveznosti; priporočljivo je, da se te informacije zagotovijo čim prej in najpozneje 24 ur po prihodu,

| — | pridržanim osebam dovoliti, da vzpostavijo stik z zakonitimi zastopniki, družinskimi člani in pristojnimi konzularnimi organi, ter |
| --- | --- |

—

pridržanim osebam dovoliti, da vzpostavijo stik z zakonitimi zastopniki, družinskimi člani in pristojnimi konzularnimi organi, ter

| — | ustreznim in pristojnim nacionalnim, mednarodnim in nevladnim organizacijam ter organom dati možnost, da obiščejo centre za pridržanje; to pravico je treba odobriti neposredno zadevnim organom, neodvisno od povabila pridržane osebe. |
| --- | --- |

—

ustreznim in pristojnim nacionalnim, mednarodnim in nevladnim organizacijam ter organom dati možnost, da obiščejo centre za pridržanje; to pravico je treba odobriti neposredno zadevnim organom, neodvisno od povabila pridržane osebe.

V zvezi z vprašanji, ki niso izrecno urejena z direktivo o vračanju, morajo države članice upoštevati ustrezne standarde Sveta Evrope, zlasti standarde Evropskega odbora za preprečevanje mučenja: direktiva o vračanju ne ureja nekaterih materialnih pogojev pridržanja, kot so velikost sob, dostop do sanitarij, dostop do odprtih prostorov, prehrana med pridržanjem. Vendar uvodna izjava 17 potrjuje, da je treba s pridržanimi osebami ravnati humano in dostojanstveno, ob spoštovanju njihovih temeljnih pravic in v skladu z mednarodnim pravom. Ko države članice odredijo pridržanje z namenom odstranitve, morajo to storiti pod pogoji v skladu s členom 4 Listine, ki prepoveduje nečloveško ali ponižujoče ravnanje. Praktične posledice te obveznosti za države članice so podrobneje določene zlasti v:

| (1) | Smernici Sveta Evrope o prisilnem vračanju št. 10 („pogoji pridržanja pred odstranitvijo“); |
| --- | --- |

(1)

Smernici Sveta Evrope o prisilnem vračanju št. 10 („pogoji pridržanja pred odstranitvijo“);

| (2) | standardih, ki jih je določil Odbor Sveta Evrope za preprečevanje mučenja (v nadaljnjem besedilu: standardi CPT, dokument CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013; informativni pregled CPT o pridržanju priseljencev, dokument CPT/Inf(2017)3) in ki obravnavajo zlasti posebne potrebe in status pridržanih migrantov brez urejenega statusa; |
| --- | --- |

(2)

standardih, ki jih je določil Odbor Sveta Evrope za preprečevanje mučenja (v nadaljnjem besedilu: standardi CPT, dokument CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013; informativni pregled CPT o pridržanju priseljencev, dokument CPT/Inf(2017)3) in ki obravnavajo zlasti posebne potrebe in status pridržanih migrantov brez urejenega statusa;

| (3) | evropskih zaporniških pravilih iz leta 2006 (Priporočilo Rec(2006)2 Odbora ministrov državam članicam), ki so osnovni minimalni standardi v zvezi z vsemi vprašanji, ki niso obravnavana v zgoraj navedenih standardih, ter |
| --- | --- |

(3)

evropskih zaporniških pravilih iz leta 2006 (Priporočilo Rec(2006)2 Odbora ministrov državam članicam), ki so osnovni minimalni standardi v zvezi z vsemi vprašanji, ki niso obravnavana v zgoraj navedenih standardih, ter

| (4) | Standardnih minimalnih pravilih Združenih narodov o ravnanju z zaporniki (ki jih je Ekonomski in socialni svet odobril z resolucijama 663 C (XXIV) z dne 31. julija 1957 in 2076 (LXII) z dne 13. maja 1977). |
| --- | --- |

(4)

Standardnih minimalnih pravilih Združenih narodov o ravnanju z zaporniki (ki jih je Ekonomski in socialni svet odobril z resolucijama 663 C (XXIV) z dne 31. julija 1957 in 2076 (LXII) z dne 13. maja 1977).

Ti standardi so splošno priznan opis obveznosti v zvezi s pridržanjem, ki jih morajo države članice upoštevati kot absolutni minimum pri kakršnem koli pridržanju, da se zagotovi skladnost z obveznostmi iz EKČP in obveznostmi, ki izhajajo iz Listine, pri uporabi prava EU.

Smernica Sveta Evrope št. 10 – pogoji pridržanja pred odstranitvijo

| 1. | Osebe, pridržane pred odstranitvijo, bi bilo treba običajno čim prej nastaniti v posebnih centrih, zasnovanih za ta namen, ki nudijo ustrezne materialne pogoje in hišni red, primeren pravnemu položaju pridržanih oseb, v njih pa mora biti zaposleno ustrezno usposobljeno osebje. |
| --- | --- |

1.

Osebe, pridržane pred odstranitvijo, bi bilo treba običajno čim prej nastaniti v posebnih centrih, zasnovanih za ta namen, ki nudijo ustrezne materialne pogoje in hišni red, primeren pravnemu položaju pridržanih oseb, v njih pa mora biti zaposleno ustrezno usposobljeno osebje.

| 2. | Taki centri bi morali zagotavljati primerno opremljene in čiste prostore za nastanitev, ki so v dobrem stanju in nudijo dovolj življenjskega prostora za število ljudi, ki so v njih nastanjeni. Nadalje, posebna pozornost bi morala biti posvečena zasnovi in načrtovanju tovrstnih centrov, pri čemer se je treba čim bolj izogibati vtisu prisilnega okolja. Organizirane aktivnosti bi morale vključevati zunanje aktivnosti, dostop do dnevne sobe, radia, televizije, časopisov in revij ter druga primerna sredstva za rekreacijo. |
| --- | --- |

2.

Taki centri bi morali zagotavljati primerno opremljene in čiste prostore za nastanitev, ki so v dobrem stanju in nudijo dovolj življenjskega prostora za število ljudi, ki so v njih nastanjeni. Nadalje, posebna pozornost bi morala biti posvečena zasnovi in načrtovanju tovrstnih centrov, pri čemer se je treba čim bolj izogibati vtisu prisilnega okolja. Organizirane aktivnosti bi morale vključevati zunanje aktivnosti, dostop do dnevne sobe, radia, televizije, časopisov in revij ter druga primerna sredstva za rekreacijo.

| 3. | Osebje v takšnih centrih mora biti skrbno izbrano in primerno usposobljeno. Države članice se spodbujajo, da zadevnemu osebju v okviru možnosti zagotovijo usposabljanje, ki bo izboljšalo njihove sposobnosti medosebne komunikacije in jih seznanilo z različnimi kulturami pridržanih oseb. Po možnosti bi morali imeti nekateri uslužbenci potrebno znanje tujih jezikov, znati pa bi morali prepoznati morebitne simptome stresnih reakcij pridržanih oseb in ustrezno ukrepati. Uslužbenci bi morali imeti tudi možnost, da se po potrebi oprejo na zunanjo podporo, zlasti zdravstveno in socialno podporo. |
| --- | --- |

3.

Osebje v takšnih centrih mora biti skrbno izbrano in primerno usposobljeno. Države članice se spodbujajo, da zadevnemu osebju v okviru možnosti zagotovijo usposabljanje, ki bo izboljšalo njihove sposobnosti medosebne komunikacije in jih seznanilo z različnimi kulturami pridržanih oseb. Po možnosti bi morali imeti nekateri uslužbenci potrebno znanje tujih jezikov, znati pa bi morali prepoznati morebitne simptome stresnih reakcij pridržanih oseb in ustrezno ukrepati. Uslužbenci bi morali imeti tudi možnost, da se po potrebi oprejo na zunanjo podporo, zlasti zdravstveno in socialno podporo.

| 4. | Osebe, pridržane pred odstranitvijo z ozemlja, običajno ne bi smele biti nastanjene skupaj z navadnimi obsojenimi ali pridržanimi zaporniki. Moški in ženske bi morali biti ločeni od nasprotnega spola, če to želijo; vendar bi bilo treba upoštevati načelo ohranjanja enotnosti družine, zato bi bilo treba družine nastaniti v skladu s tem. |
| --- | --- |

4.

Osebe, pridržane pred odstranitvijo z ozemlja, običajno ne bi smele biti nastanjene skupaj z navadnimi obsojenimi ali pridržanimi zaporniki. Moški in ženske bi morali biti ločeni od nasprotnega spola, če to želijo; vendar bi bilo treba upoštevati načelo ohranjanja enotnosti družine, zato bi bilo treba družine nastaniti v skladu s tem.

| 5. | Nacionalni organi bi morali v skladu z ustreznimi nacionalnimi predpisi zagotoviti, da imajo osebe, pridržane v teh centrih, dostop do odvetnikov, zdravnikov, nevladnih organizacij, svojih družinskih članov in Visokega komisariata Združenih narodov za begunce ter da lahko komunicirajo z zunanjim svetom. Poleg tega bi bilo treba redno spremljati delovanje teh centrov, vključno s spremljanjem s strani priznanih neodvisnih nadzornikov. |
| --- | --- |

5.

Nacionalni organi bi morali v skladu z ustreznimi nacionalnimi predpisi zagotoviti, da imajo osebe, pridržane v teh centrih, dostop do odvetnikov, zdravnikov, nevladnih organizacij, svojih družinskih članov in Visokega komisariata Združenih narodov za begunce ter da lahko komunicirajo z zunanjim svetom. Poleg tega bi bilo treba redno spremljati delovanje teh centrov, vključno s spremljanjem s strani priznanih neodvisnih nadzornikov.

| 6. | Pridržane osebe imajo pravico vložiti pritožbe o domnevnih primerih slabega ravnanja ali neustrezni zaščiti pred nasiljem drugih pridržanih oseb. Pritožnikom in pričam se zagotovi zaščita pred morebitnim slabim ravnanjem ali ustrahovanjem, ki je posledica njihove pritožbe ali dokazov, ki so jih zagotovili v podporo pritožbi. |
| --- | --- |

6.

Pridržane osebe imajo pravico vložiti pritožbe o domnevnih primerih slabega ravnanja ali neustrezni zaščiti pred nasiljem drugih pridržanih oseb. Pritožnikom in pričam se zagotovi zaščita pred morebitnim slabim ravnanjem ali ustrahovanjem, ki je posledica njihove pritožbe ali dokazov, ki so jih zagotovili v podporo pritožbi.

| 7. | Pridržanim osebam bi bilo treba sistematično zagotoviti informacije o pravilih, ki veljajo v centru, postopku, ki se uporablja zanje, ter njihovih pravicah in obveznostih. Te informacije naj bodo na voljo v jezikih, ki jih zadevne osebe najpogosteje uporabljajo, po potrebi pa naj se zagotovijo storitve tolmača. Pridržane osebe bi bilo treba seznaniti z njihovo pravico do dostopa do odvetnika po njihovi lastni izbiri, pristojnim diplomatskim predstavništvom njihove države, mednarodnimi organizacijami, kot sta UNHCR in Mednarodna organizacija za migracije (IOM), ter nevladnimi organizacijami. V zvezi s tem bi bilo treba zagotoviti pomoč. |
| --- | --- |

7.

Pridržanim osebam bi bilo treba sistematično zagotoviti informacije o pravilih, ki veljajo v centru, postopku, ki se uporablja zanje, ter njihovih pravicah in obveznostih. Te informacije naj bodo na voljo v jezikih, ki jih zadevne osebe najpogosteje uporabljajo, po potrebi pa naj se zagotovijo storitve tolmača. Pridržane osebe bi bilo treba seznaniti z njihovo pravico do dostopa do odvetnika po njihovi lastni izbiri, pristojnim diplomatskim predstavništvom njihove države, mednarodnimi organizacijami, kot sta UNHCR in Mednarodna organizacija za migracije (IOM), ter nevladnimi organizacijami. V zvezi s tem bi bilo treba zagotoviti pomoč.

Standardi CPT o pridržanju priseljencev – izvlečki

| 29. | (Centri za pridržanje) [...] Očitno je, da bi morali tovrstni centri zagotavljati primerno opremljene in čiste prostore, ki nudijo dovolj življenjskega prostora za število ljudi, ki so v njih nastanjeni. Nadalje, posebna pozornost bi morala biti posvečena zasnovi in načrtovanju tovrstnih centrov, pri čemer se je potrebno izogibati vtisu prisilnega okolja. Organizirane aktivnosti bi morale vključevati zunanje aktivnosti, dostop do dnevne sobe, do radia in televizije, do časopisov in revij ter tudi druga primerna sredstva za rekreacijo (npr. razne igre, namizni tenis). Daljše kot je obdobje, v katerem je osebam omejena prostost, večji bi moral biti spekter aktivnosti, ki so na voljo tem osebam.


  Osebje centrov za tujce, ki jim je omejena prostost, ima posebej zahtevno nalogo. Prvič, zaradi jezikovnih ovir bodo nedvomno soočeni s problemi pri komuniciranju. Drugič, veliko tujcev, ki jim je bila omejena prostost, čeprav niso osumljeni nikakršnega kaznivega dejanja, to dejstvo težko sprejme. Tretjič, obstaja tveganje napetosti med tujci različnih narodnosti in etničnih skupin. Zato CPT poudarja pomen dejstva, da so uslužbenci v takšnih centrih pazljivo izbrani in primerno izobraženi ter usposobljeni. Prav tako je pomembno, da imajo dobro razvite sposobnosti medosebne komunikacije ter da so seznanjeni z različnimi kulturami, vsaj nekaj pa bi jih moralo imeti tudi potrebno znanje tujih jezikov. Nadalje bi morali biti uslužbenci tovrstnih centrov usposobljeni za prepoznavanje morebitnih simptomov stresnih reakcij pridržanih tujcev (npr. post-travmatični stres, stres zaradi družbenih in kulturnih sprememb) ter znati primerno ukrepati v takih primerih. |
| --- | --- |

29.

(Centri za pridržanje) [...] Očitno je, da bi morali tovrstni centri zagotavljati primerno opremljene in čiste prostore, ki nudijo dovolj življenjskega prostora za število ljudi, ki so v njih nastanjeni. Nadalje, posebna pozornost bi morala biti posvečena zasnovi in načrtovanju tovrstnih centrov, pri čemer se je potrebno izogibati vtisu prisilnega okolja. Organizirane aktivnosti bi morale vključevati zunanje aktivnosti, dostop do dnevne sobe, do radia in televizije, do časopisov in revij ter tudi druga primerna sredstva za rekreacijo (npr. razne igre, namizni tenis). Daljše kot je obdobje, v katerem je osebam omejena prostost, večji bi moral biti spekter aktivnosti, ki so na voljo tem osebam.

Osebje centrov za tujce, ki jim je omejena prostost, ima posebej zahtevno nalogo. Prvič, zaradi jezikovnih ovir bodo nedvomno soočeni s problemi pri komuniciranju. Drugič, veliko tujcev, ki jim je bila omejena prostost, čeprav niso osumljeni nikakršnega kaznivega dejanja, to dejstvo težko sprejme. Tretjič, obstaja tveganje napetosti med tujci različnih narodnosti in etničnih skupin. Zato CPT poudarja pomen dejstva, da so uslužbenci v takšnih centrih pazljivo izbrani in primerno izobraženi ter usposobljeni. Prav tako je pomembno, da imajo dobro razvite sposobnosti medosebne komunikacije ter da so seznanjeni z različnimi kulturami, vsaj nekaj pa bi jih moralo imeti tudi potrebno znanje tujih jezikov. Nadalje bi morali biti uslužbenci tovrstnih centrov usposobljeni za prepoznavanje morebitnih simptomov stresnih reakcij pridržanih tujcev (npr. post-travmatični stres, stres zaradi družbenih in kulturnih sprememb) ter znati primerno ukrepati v takih primerih.

| 79. | Pogoji pridržanja migrantov z neurejenim statusom bi morali upoštevati naravo njihovega odvzema prostosti, omejitve bi morale biti omejene, na voljo pa bi moral biti pester nabor dejavnosti. Pridržani migranti z neurejenim statusom bi morali imeti na primer možnost, da vzdržujejo pomembne stike z zunanjim svetom (vključno z možnostjo za pogoste telefonske klice ali sprejemanje obiskov), njihovo gibanje v centru za pridržanje pa bi moralo biti čim manj omejeno. Tudi če pogoji pridržanja v zaporih izpolnjujejo te zahteve – in to zagotovo ni vedno tako – CPT meni, da je pridržanje migrantov z neurejenim statusom v zaporih v osnovi zgrešeno zaradi navedenih razlogov. |
| --- | --- |

79.

Pogoji pridržanja migrantov z neurejenim statusom bi morali upoštevati naravo njihovega odvzema prostosti, omejitve bi morale biti omejene, na voljo pa bi moral biti pester nabor dejavnosti. Pridržani migranti z neurejenim statusom bi morali imeti na primer možnost, da vzdržujejo pomembne stike z zunanjim svetom (vključno z možnostjo za pogoste telefonske klice ali sprejemanje obiskov), njihovo gibanje v centru za pridržanje pa bi moralo biti čim manj omejeno. Tudi če pogoji pridržanja v zaporih izpolnjujejo te zahteve – in to zagotovo ni vedno tako – CPT meni, da je pridržanje migrantov z neurejenim statusom v zaporih v osnovi zgrešeno zaradi navedenih razlogov.

| 82. | Pravica do dostopa do odvetnika bi morala vključevati pravico do zasebnega pogovora z odvetnikom ter dostop do pravnega svetovanja glede vprašanj v zvezi s prebivanjem, pridržanjem in deportacijo. To pomeni, da bi bilo treba migrantom z neurejenim statusom, ki sami ne morejo imenovati ali plačati odvetnika, zagotoviti dostop do pravne pomoči.


  Poleg tega bi moral vse nove pridržane osebe ob prihodu takoj pregledati zdravnik ali ustrezno usposobljena medicinska sestra, ki poroča zdravniku. Pravica migranta z neurejenim statusom do dostopa do zdravnika bi morala vključevati pravico, da ga na njegovo željo pregleda zdravnik po njegovi lastni izbiri; vendar se lahko od pridržane osebe pričakuje, da bo krila stroške takega pregleda.


  Sorodnike ali tretje osebe po izbiri pridržane osebe je veliko lažje obvestiti o ukrepu pridržanja, če lahko migranti z neurejenim statusom med odvzemom prostosti obdržijo svoje mobilne telefone ali imajo vsaj dostop do njih. |
| --- | --- |

82.

Pravica do dostopa do odvetnika bi morala vključevati pravico do zasebnega pogovora z odvetnikom ter dostop do pravnega svetovanja glede vprašanj v zvezi s prebivanjem, pridržanjem in deportacijo. To pomeni, da bi bilo treba migrantom z neurejenim statusom, ki sami ne morejo imenovati ali plačati odvetnika, zagotoviti dostop do pravne pomoči.

Poleg tega bi moral vse nove pridržane osebe ob prihodu takoj pregledati zdravnik ali ustrezno usposobljena medicinska sestra, ki poroča zdravniku. Pravica migranta z neurejenim statusom do dostopa do zdravnika bi morala vključevati pravico, da ga na njegovo željo pregleda zdravnik po njegovi lastni izbiri; vendar se lahko od pridržane osebe pričakuje, da bo krila stroške takega pregleda.

Sorodnike ali tretje osebe po izbiri pridržane osebe je veliko lažje obvestiti o ukrepu pridržanja, če lahko migranti z neurejenim statusom med odvzemom prostosti obdržijo svoje mobilne telefone ali imajo vsaj dostop do njih.

| 90. | Ocena zdravstvenega stanja migrantov z neurejenim statusom v obdobju, ko jim je odvzeta prostost, je bistvena odgovornost v zvezi z vsako posamezno pridržano osebo in skupino migrantov z neurejenim statusom kot celoto. Pretekle travmatične izkušnje lahko negativno vplivajo na duševno in telesno zdravje migrantov z neurejenim statusom. Poleg tega lahko izguba osebnega in kulturnega okolja, na katerega je oseba navajena, ter negotovost glede lastne prihodnosti povzročita poslabšanje duševnega stanja, vključno s poslabšanjem obstoječih simptomov depresije, tesnobe in post-travmatskih motenj. |
| --- | --- |

90.

Ocena zdravstvenega stanja migrantov z neurejenim statusom v obdobju, ko jim je odvzeta prostost, je bistvena odgovornost v zvezi z vsako posamezno pridržano osebo in skupino migrantov z neurejenim statusom kot celoto. Pretekle travmatične izkušnje lahko negativno vplivajo na duševno in telesno zdravje migrantov z neurejenim statusom. Poleg tega lahko izguba osebnega in kulturnega okolja, na katerega je oseba navajena, ter negotovost glede lastne prihodnosti povzročita poslabšanje duševnega stanja, vključno s poslabšanjem obstoječih simptomov depresije, tesnobe in post-travmatskih motenj.

| 91. | V vseh centrih za pridržanje migrantov z neurejenim statusom mora biti vsak dan prisotna vsaj medicinska sestra ali medicinski tehnik s priznanimi kvalifikacijami. Ta oseba bi morala izvajati zlasti začetne zdravstvene preglede novih prišlekov (pri čemer posebno pozornost nameni prenosljivim boleznim, vključno s tuberkulozo), sprejemati naročila za obisk pri zdravniku, zagotavljati oskrbo s predpisanimi zdravili in jih razdeliti, hraniti zdravstveno dokumentacijo ter nadzorovati splošne higienske razmere. |
| --- | --- |

91.

V vseh centrih za pridržanje migrantov z neurejenim statusom mora biti vsak dan prisotna vsaj medicinska sestra ali medicinski tehnik s priznanimi kvalifikacijami. Ta oseba bi morala izvajati zlasti začetne zdravstvene preglede novih prišlekov (pri čemer posebno pozornost nameni prenosljivim boleznim, vključno s tuberkulozo), sprejemati naročila za obisk pri zdravniku, zagotavljati oskrbo s predpisanimi zdravili in jih razdeliti, hraniti zdravstveno dokumentacijo ter nadzorovati splošne higienske razmere.

Evropska zaporniška pravila iz leta 2006 – izvlečki

Nastanitev

| 18.1 | Nastanitev zapornikov, predvsem spalni prostori, morajo spoštovati človekovo dostojanstvo in po najboljših možnostih zasebnost. Zadostiti morajo zdravstvenim in higienskim potrebam, upoštevati morajo klimatske razmere, velikost prostora, količino zraka, svetlobe, ogrevanje in prezračevanje. |
| --- | --- |

18.1

| 18.2 | V vseh prostorih, kjer bodo morali živeti, delati ali se zbirati zaporniki:








  a. | morajo biti okna dovolj velika, da lahko v njih zaporniki v normalnih razmerah berejo ali delajo pri naravni svetlobi in je omogočen dostop svežega zraka, razen kadar v njih deluje ustrezna klimatska naprava; |
| --- | --- | --- |

18.2

a.

morajo biti okna dovolj velika, da lahko v njih zaporniki v normalnih razmerah berejo ali delajo pri naravni svetlobi in je omogočen dostop svežega zraka, razen kadar v njih deluje ustrezna klimatska naprava;

| b. | umetna svetloba mora zadostiti priznanim tehničnim standardom in |
| --- | --- |

b.

umetna svetloba mora zadostiti priznanim tehničnim standardom in

| c. | alarmni sistem mora zapornikom omogočati takojšnjo povezavo z osebjem. |
| --- | --- |

c.

alarmni sistem mora zapornikom omogočati takojšnjo povezavo z osebjem.

Higiena

| 19.1 | Vsi deli zapora naj bodo ves čas primerno vzdrževani in čisti. |
| --- | --- |

19.1

| 19.2 | Ob sprejemu zapornika v zapor mora biti celica čista. |
| --- | --- |

19.2

| 19.3 | Zaporniki morajo imeti takojšen dostop do sanitarij, ki so higienske in spoštujejo zasebnost. |
| --- | --- |

19.3

| 19.4 | Zagotovljeni naj bodo primerni prostori, v katerih se bo zapornik lahko kopal ali prhal, pri primerni temperaturi glede na geografski položaj, če je mogoče dnevno ali vsaj dvakrat tedensko (ali pogosteje, če je to potrebno) zaradi splošne higiene. |
| --- | --- |

19.4

| 19.5 | Zaporniki naj bodo čisti, skrbijo naj, da bodo njihove obleke in spalni prostori čisti in snažni. |
| --- | --- |

19.5

| 19.6 | Vodstvo zapora naj zagotovi sredstva in čistilne pripomočke. |
| --- | --- |

19.6

| 19.7 | Uredi naj se vse potrebno za zadovoljitev sanitarnih potreb žensk. |
| --- | --- |

19.7

Oblačila in posteljnina

| 20.1 | Zapornikom, ki nimajo primernih lastnih oblačil, naj se priskrbijo podnebju primerna oblačila. |
| --- | --- |

20.1

| 20.2 | Tovrstna oblačila naj ne bodo sramotna ali ponižujoča. |
| --- | --- |

20.2

| 20.3 | Vsa oblačila naj se ohranjajo v dobrem stanju in naj bodo zamenjana, ko je potrebno. |
| --- | --- |

20.3

| 20.4 | Od zapornikov, ki dobijo dovoljenje za izhod iz zapora, naj se ne zahteva, da so oblečeni v oblačila, značilna za zapornike. |
| --- | --- |

20.4

| 21. | Vsakemu zaporniku naj se zagotovita ločena postelja in ločena posteljnina, ki naj se ohranja v dobrem stanju in naj se pogosto menja, da bo zagotovljena čistoča. |
| --- | --- |

21.

Prehrana

| 22.1 | Zapornikom naj se zagotavlja prehrana, ki je primerna za njihovo starost, zdravje, fizično stanje, vero, kulturo in naravo njihovega dela. |
| --- | --- |

22.1

| 22.2 | Zahteve glede prehranjevanja, tudi minimalna energetska in beljakovinska vrednost, naj bodo predpisane z notranjo zakonodajo. |
| --- | --- |

22.2

| 22.3 | Hrana naj bo pripravljena in postrežena higienično. |
| --- | --- |

22.3

| 22.43 | Dnevno naj bodo predpisani trije obroki, časovno primerno razporejeni. |
| --- | --- |

22.43

| 22.5. | Čista pitna voda naj bo zapornikom na razpolago ves čas. |
| --- | --- |

22.5.

| 22.6 | Zdravnik splošne prakse ali usposobljena medicinska sestra naj prilagodi vsebino hrane posamezni osebi, tako da bo ustrezala njenim zdravstvenim potrebam. |
| --- | --- |

22.6

Zaporni režim

| 25.1 | Zaporniški režim, ki se izvaja za vse zapornike, naj nudi uravnotežene programe aktivnosti. |
| --- | --- |

25.1

| 25.2 | Zapornikom naj se omogoči, da so čim več ur na dan zunaj svojih celic, kar je nujno za primerno raven človeške in socialne povezave. |
| --- | --- |

25.2

| 25.3 | Režim naj omogoča zadovoljevanje socialnih potreb zapornikov. |
| --- | --- |

25.3

| 25.4 | Posebna pozornost naj bo posvečena potrebam zapornikov, ki so utrpeli fizično, psihično ali spolno zlorabo. |
| --- | --- |

25.4

Vadba in rekreacija

| 27.1 | Če vremenske razmere dopuščajo, naj se vsakemu zaporniku omogoči, da bo imel vsaj eno uro telovadbe na prostem dnevno. |
| --- | --- |

27.1

| 27.2 | Če je vreme slabo, naj se jim omogoči vadba na drugačen način. |
| --- | --- |

27.2

| 27.3 | Zaporni režimi naj vsebujejo tudi primerno organizirane dejavnosti, ki bodo spodbujale fizično pripravljenost in dovoljevale dodatne vaje ter možnosti rekreacije. |
| --- | --- |

27.3

| 27.4 | Vodstvo zapora naj omogoča tovrstne dejavnosti s primernimi napravami in opremo. |
| --- | --- |

27.4

| 27.5 | Vodstvo zapora naj organizira posebne dejavnosti za zapornike, ki jih potrebujejo. |
| --- | --- |

27.5

| 27.6 | Zagotovljena naj bo možnost rekreacije, ki vključuje šport, igre, kulturne dejavnosti, hobije in druge dejavnosti v prostem času. Zapornikom naj bo dovoljeno, da jih organizirajo. |
| --- | --- |

27.6

| 27.7 | Zapornikom naj bo dovoljeno, da se med vadbo družijo, da bi se tako udeležili športnih dejavnosti. |
| --- | --- |

27.7

Svoboda misli, vesti in veroizpovedi

| 29.1 | Spoštovana mora biti svoboda misli, vesti in veroizpovedi. |
| --- | --- |

29.1

| 29.2 | Pravila v zaporih naj omogočijo, da bodo zaporniki lahko živeli po zahtevah svoje veroizpovedi in sledili svojim prepričanjem, da bodo lahko obiskovali obrede in srečanja, ki jih bodo vodili predstavniki njihove vere ali prepričanja, da bodo lahko sprejeli njihov obisk kot zaupen in da bodo imeli v lasti knjige ali literaturo, ki se nanaša na vero ali prepričanje. |
| --- | --- |

29.2

| 29.3 | Zapornikov naj se ne sili v življenje po zahtevah določene veroizpovedi ali prepričanja, v obiskovanje verskih obredov ali srečanj, v sodelovanje pri verskih obredih ali v sprejemanje obiska verskega predstavnika. |
| --- | --- |

29.3

Etnične ali jezikovne manjšine

| 38.1 | Zapornikom, ki pripadajo določeni etnični ali jezikovni manjšini, naj se zagotovijo posebni ukrepi. |
| --- | --- |

38.1

| 38.2 | Če je to izvedljivo, naj se jim omogoči izvajanje kulturnih običajev različnih skupin. |
| --- | --- |

38.2

| 38.3 | Jezikovnim potrebam naj se zadosti tako, da se uporabi usposobljene tolmače, in s tem, da se zapornikom zagotovi vse pisno gradivo v jezikih, ki se uporabljajo v zaporu. |
| --- | --- |

38.3

Zdravstveno varstvo

| 40.3 | Zaporniki naj imajo možnost dostopa do zdravstvenih služb v državi, brez vsakršnega zapostavljanja na podlagi njihove pravne situacije. |
| --- | --- |

40.3

| 40.4 | Zdravstvene službe v zaporu naj si prizadevajo za odkrivanje in zdravljenje fizičnih ali duševnih bolezni ali poškodb, zaradi katerih lahko zaporniki trpijo. |
| --- | --- |

40.4

| 40.5 | V ta namen se zaporniku zagotovi vsa potrebna zdravstvena, kirurška in psihiatrična pomoč, vključno s tisto, ki je na razpolago v tistem kraju. |
| --- | --- |

40.5

Medicinsko in zdravstveno osebje

| 41.1 | Vsak zapor naj ima zdravstveno službo, kjer je vsaj en usposobljen zdravnik splošne medicine. |
| --- | --- |

41.1

| 41.2 | Zagotovi naj se, da bo zdravnik splošne medicine na razpolago v vsakem trenutku, ko je nujno, brez zamud. |
| --- | --- |

41.2

| 41.3 | Če zapori nimajo splošnega zdravnika, zaposlenega za poln delovni čas, naj zagotovijo, da bo redno obiskoval zapor zdravnik splošne medicine, ki dela polovičen delovni čas. |
| --- | --- |

41.3

| 41.4 | Vsak zapor naj ima osebje, ki je primerno usposobljeno za zdravniško pomoč. |
| --- | --- |

41.4

| 41.5 | Zapornikom naj bodo na voljo usposobljeni zobozdravniki in optiki. |
| --- | --- |

41.5

Obveznosti zdravnika splošne medicine

| 42.1 | Zdravnik splošne medicine ali usposobljena medicinska sestra, ki poroča zdravniku splošne medicine, mora pregledati zapornika takoj, ko je najprej možno po njegovem sprejemu, razen če je to očitno nepotrebno. |
| --- | --- |

42.1

| 42.2 | Zdravnik splošne medicine ali usposobljena medicinska sestra, ki poroča zdravniku splošne medicine, mora zapornika pregledati pred odpustom, če je tako zaprošeno, in mora pregledati zapornika vedno, ko je to nujno. |
| --- | --- |

42.2

| 42.3 | Ob pregledu zapornika mora biti zdravnik splošne medicine ali usposobljena medicinska sestra, ki poroča zdravniku splošne medicine, še posebej pozorna na naslednje:








  a. | na pravila medicinske zaupnosti; |
| --- | --- | --- |

42.3

a.

na pravila medicinske zaupnosti;

| b. | diagnosticirati morata fizične ali duševne bolezni ter sprejeti vse potrebne ukrepe za nadaljnje zdravljenje; |
| --- | --- |

b.

diagnosticirati morata fizične ali duševne bolezni ter sprejeti vse potrebne ukrepe za nadaljnje zdravljenje;

| c. | zapisovati in poročati morata pristojnim oblastem o znakih ali simptomih, ki kažejo, da je bil zapornik morda žrtev nasilja; |
| --- | --- |

c.

zapisovati in poročati morata pristojnim oblastem o znakih ali simptomih, ki kažejo, da je bil zapornik morda žrtev nasilja;

| d. | ukvarjati se z odstranitvijo znakov, ki se pojavijo kot posledica jemanja drog, zdravil ali alkohola; |
| --- | --- |

d.

ukvarjati se z odstranitvijo znakov, ki se pojavijo kot posledica jemanja drog, zdravil ali alkohola;

| e. | ugotavljati morata psihološki ali podoben stres, ki nastane kot posledica pomanjkanja svobode; |
| --- | --- |

e.

ugotavljati morata psihološki ali podoben stres, ki nastane kot posledica pomanjkanja svobode;

| f. | osamiti morata zapornike, za katere se sumi, da so okuženi ali imajo nalezljivo bolezen, med okužbo in jim nameniti potrebno skrb; |
| --- | --- |

f.

osamiti morata zapornike, za katere se sumi, da so okuženi ali imajo nalezljivo bolezen, med okužbo in jim nameniti potrebno skrb;

| g. | zagotavljati morata, da zaporniki, okuženi z virusom HIV, niso v osamitvi iz tega razloga; |
| --- | --- |

g.

zagotavljati morata, da zaporniki, okuženi z virusom HIV, niso v osamitvi iz tega razloga;

| h. | opazovati morata fizične ali duševne poškodbe, ki bi lahko ovirale življenje po odpustu iz zapora; |
| --- | --- |

h.

opazovati morata fizične ali duševne poškodbe, ki bi lahko ovirale življenje po odpustu iz zapora;

| i. | določiti morata telesno sposobnost zapornika za delo in vadbo in |
| --- | --- |

i.

določiti morata telesno sposobnost zapornika za delo in vadbo in

| j. | dogovarjati se morata z lokalnimi službami za nadaljevanje nujnega zdravniškega in psihiatričnega zdravljenja po izpustitvi, če se zaporniki strinjajo s takim dogovorom. |
| --- | --- |

j.

dogovarjati se morata z lokalnimi službami za nadaljevanje nujnega zdravniškega in psihiatričnega zdravljenja po izpustitvi, če se zaporniki strinjajo s takim dogovorom.

Zdravstvenovarstveni ukrepi

| 46.1 | Bolna oseba, ki potrebuje specialistično zdravljenje, naj bo prepeljana v specializirane ustanove ali javne bolnišnice, ko taka obravnava ni na voljo v zaporu. |
| --- | --- |

46.1

| 46.2 | Ko ima zapor lastne bolniške nastanitve, naj bodo primerno opremljene. Imeti mora primerno osebje, ki bo zagotovilo zapornikom zadostno skrb in nego. |
| --- | --- |

46.2

16.   PRIDRŽANJE MLADOLETNIKOV IN DRUŽIN

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 17

| 1. | Mladoletniki brez spremstva in družine z mladoletniki se pridržijo le, ko so izrabljena vsa druga sredstva in za najkrajše ustrezno obdobje. |
| --- | --- |

1.

Mladoletniki brez spremstva in družine z mladoletniki se pridržijo le, ko so izrabljena vsa druga sredstva in za najkrajše ustrezno obdobje.

| 2. | Družinam, pridržanim pred odstranitvijo, se zagotovi ločena namestitev, kjer je zagotovljena ustrezna zasebnost. |
| --- | --- |

2.

Družinam, pridržanim pred odstranitvijo, se zagotovi ločena namestitev, kjer je zagotovljena ustrezna zasebnost.

| 3. | Pridržani mladoletniki se lahko v prostem času ukvarjajo z dejavnostmi, vključno z igrami in rekreacijskimi dejavnostmi, primernimi njihovi starosti, ter imajo, odvisno od dolžine prebivanja, dostop do izobraževanja. |
| --- | --- |

3.

Pridržani mladoletniki se lahko v prostem času ukvarjajo z dejavnostmi, vključno z igrami in rekreacijskimi dejavnostmi, primernimi njihovi starosti, ter imajo, odvisno od dolžine prebivanja, dostop do izobraževanja.

| 4. | Mladoletnikom brez spremstva se, kolikor je le mogoče, zagotovi namestitev v ustanovah, ki imajo osebje in zmogljivosti, ki upoštevajo potrebe oseb njihove starosti. |
| --- | --- |

4.

Mladoletnikom brez spremstva se, kolikor je le mogoče, zagotovi namestitev v ustanovah, ki imajo osebje in zmogljivosti, ki upoštevajo potrebe oseb njihove starosti.

| 5. | Pri pridržanju mladoletnikov pred odstranitvijo je najpomembneje ravnati v korist otroka. |
| --- | --- |

5.

Pri pridržanju mladoletnikov pred odstranitvijo je najpomembneje ravnati v korist otroka.

Direktiva o vračanju dovoljuje pridržanje mladoletnikov brez spremstva in družin z mladoletniki z namenom odstranitve le kot skrajni ukrep in za najkrajše ustrezno obdobje, pod pogojem, da se ustrezno upoštevajo posebni varovalni ukrepi.

Poleg takih varovalnih ukrepov iz člena 17 direktive o vračanju je treba spoštovati načela iz člena 15 navedene direktive, ki se uporabljajo za splošna pravila o pridržanju, zlasti to, da je treba pridržanje uporabljati le kot skrajni ukrep, da mora biti na voljo vrsta izvedljivih in učinkovitih alternativ pridržanju ter da je treba izvesti posamično oceno vsakega primera (glej oddelek 14). Največje koristi otroka morajo vedno biti glavno vodilo v zvezi s pridržanjem mladoletnikov in družin, države članice pa se spodbujajo, da v vse zadeve v zvezi s pridržanjem vključijo organe za zaščito otrok in da v primerih, v katerih obstajajo razlogi za pridržanje, storijo vse, da se zagotovi, da je na voljo vrsta dostopnih, izvedljivih in učinkovitih alternativ pridržanju mladoletnikov (tistih brez spremstva in tistih z družino).

UNHCR (80) in FRA (81) navajata nekaj primerov dobre prakse o alternativah pridržanju za mladoletnike brez spremstva in družine z otroki.

Komisija priporoča, da nacionalna zakonodaja ne izključuje možnosti pridržanja mladoletnikov, kadar je to nujno potrebno za zagotovitev izvršitve dokončne odločbe o vrnitvi in če v posameznem primeru manj prisilnih ukrepov ni mogoče učinkovito uporabiti.

Besedilo člena 17 direktive o vračanju je skoraj enako besedilu Smernice Sveta Evrope št. 11 – „otroci in družine“. Dodatne konkretne smernice so na voljo v pojasnilu k tej smernici:

Smernica Sveta Evrope št. 11 – otroci in družine

Pojasnilo

| 1. | Odstavki 1, 3 in 5 te smernice temeljijo na ustreznih določbah Konvencije o otrokovih pravicah, ki je bila sprejeta ter odprta za podpis, ratifikacijo in pristop z resolucijo Generalne skupščine Združenih narodov št. 44/25 z dne 20. novembra 1989 ter so jo ratificirale vse države članice Sveta Evrope. V zvezi z odstavkom 2 bi bilo treba opozoriti, da pravica do spoštovanja družinskega življenja, ki jo določa člen 8 EKČP, velja tudi v zvezi s pridržanjem. |
| --- | --- |

1.

| 2. | V zvezi z odvzemom prostosti otrokom člen 37 Konvencije o otrokovih pravicah določa zlasti naslednje: „[o]trok sme biti prijet, priprt ali zaprt v skladu z zakoni in le v skrajnem primeru ter za najkrajši potrebni čas“ (člen 37(b). Člen 20(1) navedene konvencije določa: „[o]trok, ki je začasno ali za stalno prikrajšan za svoje družinsko okolje ali katerega koristi ne dopuščajo, da bi še naprej ostal v tem okolju, ima pravico do posebnega varstva in pomoči, ki mu jo zagotovi država.“ |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kot zgled se je uporabil tudi odstavek 38 Pravil Združenih narodov za zaščito mladoletnikov, ki jim je bila odvzeta prostost, ki so bila sprejeta z resolucijo Generalne skupščine Združenih narodov št. 45/113 z dne 14. decembra 1990 in veljajo za kakršen koli odvzem prostosti, ki je opredeljen kot „vsaka oblika pridržanja ali zapora ali namestitev osebe v javni ali zasebni zavod, ki ga ta oseba po odredbi sodne, upravne ali katere koli druge oblasti ne sme zapustiti po svoji volji“ (odstavek 11, b). V odstavku 38 je navedeno: „Vsak šoloobvezni mladoletnik ima pravico do izobraževanja, ki je prilagojeno njegovim potrebam in sposobnostim ter zasnovano tako, da ga pripravi na vrnitev v družbo. Tako izobraževanje bi bilo treba zagotoviti zunaj centra za pridržanje, po možnosti v šolah lokalne skupnosti, v vsakem primeru pa ga morajo izvajati usposobljeni učitelji na podlagi programov, vključenih v izobraževalni sistem države, da bodo lahko mladoletniki po izpustitvi brez težav nadaljevali svoje izobraževanje. Uprava centra za pridržanje bi morala posebno pozornost posvetiti izobraževanju tujih mladoletnikov ali mladoletnikov s posebnimi kulturnimi ali etničnimi potrebami. Mladoletniki, ki so nepismeni ali imajo kognitivne ali učne težave, bi morali imeti pravico do posebnega izobraževanja.“ |
| --- | --- |

3.

| 4. | Zadnji odstavek izraža vodilno načelo Konvencije o otrokovih pravicah, katere člen 3(1) določa: „[p]ri vseh dejavnostih v zvezi z otroki, bodisi da jih vodijo državne bodisi zasebne ustanove za socialno varstvo, sodišča, upravni organi ali zakonodajna telesa, morajo biti otrokove koristi glavno vodilo.“ To samoumevno velja tudi za odločitve v zvezi s pridržanjem otrok, ki bodo odstranjeni z ozemlja. |
| --- | --- |

4.

V zvezi s pridržanjem mladoletnih oseb standardi CPT določajo naslednja pravila, ki bi jih morale države članice spoštovati, kadar izjemoma in kot skrajni ukrep odredijo pridržanje:

Standardi CPT v zvezi s pridržanjem mladoletnih oseb – izvlečki

| 97. | CPT meni, da bi se bilo treba čim bolj izogibati odvzemu prostosti mladoletnim migrantom z neurejenim statusom. V skladu z načelom največjih koristi otroka, kot je oblikovano v členu 3 Konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah, je pridržanje otrok, vključno otrok brez spremstva in ločenih otrok, redko upravičeno, po mnenju odbora CPT pa seveda ne sme temeljiti zgolj na dejstvu, da otrok nima statusa rezidenta. Če se otroku izjemoma odvzame prostost, bi moral biti pridržan čim manj časa; storiti bi bilo treba vse, da se omogoči takojšnja izpustitev otrok brez spremstva ali ločenih otrok iz centra za pridržanje in zagotovi primernejša nastanitev. Poleg tega bi bilo treba vedno, ko je otrok pridržan, zaradi njegove ranljivosti sprejeti dodatne varovalne ukrepe, zlasti če je bil otrok ločen od svojih staršev ali drugih skrbnikov ali nima spremstva, staršev, skrbnikov ali sorodnikov. |
| --- | --- |

97.

| 98. | Čim prej po tem, ko organi izvejo za prisotnost otroka, bi morala strokovno usposobljena oseba opraviti začetni razgovor v jeziku, ki ga otrok razume. Oceniti bi bilo treba otrokove posebne ranljivosti, zlasti z vidika starosti, zdravja, psihosocialnih dejavnikov in drugih potreb po zaščiti, vključno s tistimi, ki izhajajo iz nasilja, trgovine z ljudmi ali travme. Otrokom brez spremstva ali ločenim otrokom, ki jim je bila odvzeta prostost, bi bilo treba takoj zagotoviti brezplačen dostop do pravne in druge ustrezne pomoči, vključno z dodelitvijo skrbnika ali zakonitega zastopnika. Uvesti bi bilo treba tudi mehanizme za spremljanje stalne kakovosti skrbništva. |
| --- | --- |

98.

| 99. | Sprejeti bi bilo treba ukrepe za zagotovitev redne prisotnosti socialnega delavca in psihologa ter individualnega stika z njima v ustanovah, kjer so pridržani otroci. Zaposlovanje osebja obeh spolov je dodatni varovalni ukrep zoper slabo ravnanje; prisotnost moškega in ženskega osebja ima lahko ugoden učinek na zaporno okolje in prispeva k vzpostavitvi določene stopnje normalnosti v prostorih za pridržanje. Otroci, ki jim je bila odvzeta prostost, bi morali imeti na voljo tudi različne konstruktivne dejavnosti (s posebnim poudarkom na zagotovitvi, da lahko otrok nadaljuje šolanje). |
| --- | --- |

99.

| 100. | Da se omeji tveganje izkoriščanja, bi bilo treba sprejeti posebne ukrepe za zagotovitev bivalnih prostorov, ki so primerni za otroke, na primer z ločitvijo otrok od odraslih, razen če se šteje, da je taka ločitev v nasprotju z najboljšimi koristmi otroka. To bi na primer veljalo, kadar so otroci v spremstvu staršev ali drugih bližnjih sorodnikov. V tem primeru je treba storiti vse potrebno, da družina ostane skupaj. |
| --- | --- |

100.

| 131. | Osnovni varovalni ukrepi za preprečevanje slabega ravnanja v vseh ustanovah za pridržanje, vključno s centri za pridržanje mladoletnikov, vključujejo učinkovite postopke za vložitev pritožb in postopke preverjanja. Mladoletniki (in njihovi starši ali zakoniti zastopniki) bi morali imeti v okviru upravnega sistema ustanove neomejene možnosti za vložitev pritožb in pravico, da pritožbe zaupno naslovijo na neodvisen organ. Postopek za vložitev pritožb bi moral biti preprost, učinkovit in otrokom prijazen, zlasti z vidika jezika, ki se uporablja. Mladoletniki (in njihovi starši ali zakoniti zastopniki) bi morali imeti pravico do pravnega svetovanja glede pritožb in do brezplačne pravne pomoči, če je to v interesu pravice. |
| --- | --- |

131.

| 132. | CPT poseben pomen pripisuje tudi rednim obiskom vseh centrov za pridržanje mladoletnikov, ki jih opravi neodvisen organ, kot je odbor za obiske, sodnik, varuh otrokovih pravic ali državni preventivni mehanizem (ustanovljen na podlagi Opcijskega protokola h Konvenciji proti mučenju – MOPPM), s pooblastili za sprejemanje pritožb mladoletnikov, njihovih staršev ali zakonitih zastopnikov, ukrepanje v zvezi s takimi pritožbami, če je to potrebno, in pregledovanje nastanitvenih in drugih prostorov ter presojo, ali te ustanove delujejo v skladu z zahtevami nacionalnega prava in ustreznimi mednarodnimi standardi. Člani takega nadzornega organa bi morali biti proaktivni in stopiti v neposreden stik z mladoletniki, vključno z zasebnimi razgovori s pridržanimi osebami. |
| --- | --- |

132.

17.   NUJNE RAZMERE

Pravna podlaga: direktiva o vračanju – člen 18

| 1. | Če nenavadno veliko število državljanov tretjih držav, ki se morajo vrniti, predstavlja nepredvideno veliko breme za zmogljivosti centrov za pridržanje v državi članici ali za njeno upravno ali sodno osebje, lahko ta država članica v času takšnih izrednih razmer dovoli obdobja za sodni pregled, ki so daljša od obdobij iz tretjega pododstavka člena 15(2), in sprejme nujne ukrepe v zvezi s pogoji pridržanja, ki odstopajo od tistih iz členov 16(1) in 17(2). |
| --- | --- |

1.

Če nenavadno veliko število državljanov tretjih držav, ki se morajo vrniti, predstavlja nepredvideno veliko breme za zmogljivosti centrov za pridržanje v državi članici ali za njeno upravno ali sodno osebje, lahko ta država članica v času takšnih izrednih razmer dovoli obdobja za sodni pregled, ki so daljša od obdobij iz tretjega pododstavka člena 15(2), in sprejme nujne ukrepe v zvezi s pogoji pridržanja, ki odstopajo od tistih iz členov 16(1) in 17(2).

| 2. | Če se zadevna država članica zateče k takšnim izrednim ukrepom, o tem obvesti Komisijo. Slednjo obvesti tudi takoj, ko ni več vzrokov za uporabo teh izrednih ukrepov. |
| --- | --- |

2.

Če se zadevna država članica zateče k takšnim izrednim ukrepom, o tem obvesti Komisijo. Slednjo obvesti tudi takoj, ko ni več vzrokov za uporabo teh izrednih ukrepov.

| 3. | Nič v tem členu se ne sme razumeti kot dovoljenje državam članicam, da odstopajo od svoje splošne obveznosti za sprejetje vseh ustreznih, bodisi splošnih ali posebnih, ukrepov, da zagotovijo izpolnjevanje svojih obveznosti iz te direktive. |
| --- | --- |

3.

Nič v tem členu se ne sme razumeti kot dovoljenje državam članicam, da odstopajo od svoje splošne obveznosti za sprejetje vseh ustreznih, bodisi splošnih ali posebnih, ukrepov, da zagotovijo izpolnjevanje svojih obveznosti iz te direktive.

Področje uporabe mogočih odstopanj je omejeno na tri določbe: člen 18 določa možnost držav članic, da ne uporabljajo treh določb direktive v zvezi s pridržanjem, in sicer določbe o (i) obveznosti, da zagotovijo hiter začetni sodni pregled zakonitosti pridržanja, (ii) obveznosti, da osebe pridržijo samo v posebnih centrih, in (iii) obveznosti, da poskrbijo za ločeno nastanitev, ki družinam zagotavlja ustrezno zasebnost, v nujnih primerih, ki vključujejo nenaden prihod velikega števila migrantov brez urejenega statusa. Odstopanja od drugih pravil direktive o vračanju niso mogoča.

Prenos v nacionalno zakonodajo je predpogoj za morebitno uporabo klavzule o nujnih razmerah: člen 18 opisuje in omejuje zajete razmere, področje uporabe mogočih odstopanj in obveznosti obveščanja Komisije. Če država članica želi imeti možnost, da v nujnih razmerah uporabi to varovalno klavzulo, jo mora najprej kot možnost in v skladu z merili iz člena 18 ustrezno prenesti (82) v svojo nacionalno zakonodajo. OPOMBA: za razliko od varovalnih klavzul, ki jih vsebujejo uredbe (na primer tiste v Zakoniku o schengenskih mejah v zvezi s ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah), je treba varovalne klavzule iz direktiv prenesti v nacionalno zakonodajo, preden se lahko začnejo uporabljati.

Države članice morajo obvestiti Komisijo, ko se zatečejo k tem ukrepom in ko se ti ukrepi prenehajo uporabljati. Te informacije bi bilo treba posredovati po običajnih uradnih poteh, tj. prek stalnega predstavništva generalnemu sekretariatu Evropske komisije.

18.   PRENOS, RAZLAGA IN PREHODNE UREDITVE

Neposredni učinki direktive o vračanju v primeru nezadostnega ali prepoznega prenosa: v skladu z doktrino, ki jo je razvilo Sodišče, določbe direktive, ki posameznikom dajejo pravice ter so dovolj jasne in brezpogojne, postanejo neposredno veljavne ob izteku roka za izvajanje direktive. Številne določbe direktive o vračanju izpolnjujejo te zahteve in jih morajo nacionalni upravni in sodni organi neposredno uporabljati, če države članice niso prenesle (ali niso zadostno prenesle) nekaterih določb direktive. To velja zlasti za določbe v zvezi s:

| — | spoštovanjem načela nevračanja (člena 5 in 9 direktive o vračanju), |
| --- | --- |

—

spoštovanjem načela nevračanja (člena 5 in 9 direktive o vračanju),

| — | zahtevo, da bi bilo treba osebam, ki se morajo vrniti, običajno zagotoviti primerno sedem- do tridesetdnevno obdobje za prostovoljni odhod (člen 7 direktive o vračanju), |
| --- | --- |

—

zahtevo, da bi bilo treba osebam, ki se morajo vrniti, običajno zagotoviti primerno sedem- do tridesetdnevno obdobje za prostovoljni odhod (člen 7 direktive o vračanju),

| — | omejitvami uporabe prisilnih ukrepov v povezavi s prisilnimi vrnitvami (člen 8 direktive o vračanju), |
| --- | --- |

—

omejitvami uporabe prisilnih ukrepov v povezavi s prisilnimi vrnitvami (člen 8 direktive o vračanju),

| — | pravico mladoletnikov brez spremstva, ki so v postopku vračanja, da prejmejo pomoč ustreznih organov, ki niso organi, ki izvajajo vračanje, in obveznostjo držav članic, da zagotovijo, da se mladoletniki brez spremstva vrnejo samo članu družine, izbranemu skrbniku ali ustreznim sprejemnim centrom v državi vrnitve (člen 10 direktive o vračanju), |
| --- | --- |

—

pravico mladoletnikov brez spremstva, ki so v postopku vračanja, da prejmejo pomoč ustreznih organov, ki niso organi, ki izvajajo vračanje, in obveznostjo držav članic, da zagotovijo, da se mladoletniki brez spremstva vrnejo samo članu družine, izbranemu skrbniku ali ustreznim sprejemnim centrom v državi vrnitve (člen 10 direktive o vračanju),

| — | omejitvami trajanja prepovedi vstopa in potrebo po ločeni proučitvi vsakega posameznega primera (člen 11 direktive o vračanju) – Sodišče je to izrecno potrdilo v sodbi v zadevi Filev in Osmani, C-297/12 (točka 55), |
| --- | --- |

—

omejitvami trajanja prepovedi vstopa in potrebo po ločeni proučitvi vsakega posameznega primera (člen 11 direktive o vračanju) – Sodišče je to izrecno potrdilo v sodbi v zadevi Filev in Osmani, C-297/12 (točka 55),

| — | postopkovnimi varovalnimi ukrepi, vključno s pravico do pisne in utemeljene odločbe o vrnitvi in pravico do učinkovitega pravnega sredstva ter pravne in prevajalske pomoči (člena 12 in 13 direktive o vračanju), |
| --- | --- |

—

postopkovnimi varovalnimi ukrepi, vključno s pravico do pisne in utemeljene odločbe o vrnitvi in pravico do učinkovitega pravnega sredstva ter pravne in prevajalske pomoči (člena 12 in 13 direktive o vračanju),

| — | omejitvami uporabe pridržanja in najdaljšimi mogočimi obdobji pridržanja (člen 15 direktive o vračanju) ter pravico do humanih in dostojanstvenih pogojev pridržanja (člen 16 direktive o vračanju) – Sodišče je to izrecno potrdilo v sodbi v zadevi El Dridi, C-61/11 (točki 46 in 47), |
| --- | --- |

—

omejitvami uporabe pridržanja in najdaljšimi mogočimi obdobji pridržanja (člen 15 direktive o vračanju) ter pravico do humanih in dostojanstvenih pogojev pridržanja (člen 16 direktive o vračanju) – Sodišče je to izrecno potrdilo v sodbi v zadevi El Dridi, C-61/11 (točki 46 in 47),

| — | omejitvami in posebnimi varovalnimi ukrepi v zvezi s pridržanjem mladoletnikov in družin (člen 17 direktive o vračanju). |
| --- | --- |

—

omejitvami in posebnimi varovalnimi ukrepi v zvezi s pridržanjem mladoletnikov in družin (člen 17 direktive o vračanju).

Predhodno odločanje Sodišča: Sodišče je v skladu s členom 267 PDEU pristojno za predhodno odločanje o vprašanjih glede razlage in veljavnosti direktive o vračanju. Kadar se takšno vprašanje postavi kateremu koli sodišču države članice in če to sodišče meni, da je treba glede vprašanja sprejeti odločitev, ki mu bo omogočila izreči sodbo, lahko to vprašanje predloži v odločanje Sodišču. Kadar je takšno vprašanje postavljeno v postopku, ki teče pred sodiščem države članice, zoper odločitev katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, je to sodišče dolžno predložiti zadevo Sodišču. Če je takšno vprašanje postavljeno v postopku, ki teče pred sodiščem v zvezi s pridržano osebo, mora Sodišče opraviti pospešen nujni postopek. Predhodno odločanje je že igralo pomembno vlogo pri zagotovitvi usklajene razlage več bistvenih določb direktive o vračanju.

Člani sodišč ali razsodišč v državah članicah se spodbujajo, da še naprej uporabljajo možnost predložitve zadev v predhodno odločanje in Sodišče zaprosijo za verodostojno razlago, kadar koli se to zdi potrebno.

Prehodne ureditve za primere/postopke, povezane z obdobji pred 24. decembrom 2010: države članice morajo poskrbeti, da lahko vse osebe, ki spadajo v področje uporabe direktive, od 24. decembra 2010 (od datuma pristopa v primeru novih držav članic) uveljavljajo vsebinske varovalne ukrepe in pravice, ki jih podeljuje direktiva. Čeprav je lahko upravičeno nadaljevati nacionalne postopke vračanja, začete v skladu z nacionalno zakonodajo pred prenosom, to ne sme pomembno spodkopavati pravic, ki jih podeljuje direktiva, kot so na primer omejitev pridržanja in uporabe prisilnih ukrepov, postopkovni varovalni ukrepi, vključno s pravico do pisne odločbe in pritožbe zoper odločbo, ter prednost prostovoljnega odhoda. Za vsako vrnitev, ki ni bila izvršena do 24. decembra 2010, je treba izdati pisno odločbo o vrnitvi v skladu s pogoji iz člena 12 direktive in zagotoviti učinkovito pravno sredstvo zoper to odločbo v skladu s pogoji iz člena 13 direktive.

„Pretekle“ prepovedi vstopa, izdane pred 24. decembrom 2010, je treba prilagoditi zahtevam direktive o vračanju (glej oddelek 11.9). Obdobja pridržanja, ki so se iztekla pred začetkom veljavnosti pravil v direktivi o vračanju, je treba upoštevati pri izračunu skupnega najdaljšega obdobja, določenega v direktivi o vračanju (glej oddelek 14.4.2).

Poznejša uvedba odstopanja od področja uporabe (po letu 2010): države članice se lahko pozneje odločijo, da bodo izkoristile odstopanje, predvideno v členu 2 (primeri v zvezi s prestopom meje in primeri kazenskih sankcij). Sprememba nacionalne zakonodaje ne sme imeti neugodnih posledic za osebe, ki so že lahko izkoristile učinke direktive o vračanju (glej oddelek 2).

19.   VIRI IN REFERENČNI DOKUMENTI

Ta priročnik temelji na naslednjih virih:

| 1. | Zbrani zapisniki kontaktne skupine za direktivo o vračanju. |
| --- | --- |

1.

Zbrani zapisniki kontaktne skupine za direktivo o vračanju.

| 2. | Izvlečki iz ustreznih zadev Sodišča (s ključnimi besedami in imenom zadevne države članice v oklepajih):






  — | sodba z dne 30. novembra 2009, Kadzoev (C-357/09 PPU), ECLI:EU:C:2009:741 (pridržanje, razlogi za podaljšanje; povezava s pridržanjem prosilcev za azil – BG) |
| --- | --- | --- |

2.

Izvlečki iz ustreznih zadev Sodišča (s ključnimi besedami in imenom zadevne države članice v oklepajih):

—

sodba z dne 30. novembra 2009, Kadzoev (C-357/09 PPU), ECLI:EU:C:2009:741 (pridržanje, razlogi za podaljšanje; povezava s pridržanjem prosilcev za azil – BG)

| — | sodba z dne 28. aprila 2011, El Dridi (C-61/11 PPU), ECLI:EU:C:2011:268 (kaznivost, kaznovanje nezakonitega prebivanja z zaporno kaznijo – IT) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 28. aprila 2011, El Dridi (C-61/11 PPU), ECLI:EU:C:2011:268 (kaznivost, kaznovanje nezakonitega prebivanja z zaporno kaznijo – IT)

| — | sodba z dne 6. decembra 2011, Achughbabian (C-329/11), ECLI:EU:C:2011:807 (kaznivost, kaznovanje nezakonitega prebivanja z zaporno kaznijo – FR) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 6. decembra 2011, Achughbabian (C-329/11), ECLI:EU:C:2011:807 (kaznivost, kaznovanje nezakonitega prebivanja z zaporno kaznijo – FR)

| — | sodba z dne 6. decembra 2012, Sagor (C-430/11), ECLI:EU:C:2012:777 (kaznivost, kaznovanje nezakonitega prebivanja z denarno kaznijo; odredba o izgonu; hišni pripor – IT) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 6. decembra 2012, Sagor (C-430/11), ECLI:EU:C:2012:777 (kaznivost, kaznovanje nezakonitega prebivanja z denarno kaznijo; odredba o izgonu; hišni pripor – IT)

| — | sklep z dne 21. marca 2013, Mbaye (C-522/11), ECLI:EU:C:2013:190 (kaznivost nezakonitega prebivanja – IT) |
| --- | --- |

—

sklep z dne 21. marca 2013, Mbaye (C-522/11), ECLI:EU:C:2013:190 (kaznivost nezakonitega prebivanja – IT)

| — | sodba z dne 30. maja 2013, Arslan (C-534/11), ECLI:EU:C:2013:343 (vrnitev v primerjavi s pridržanjem prosilcev za azil – CZ) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 30. maja 2013, Arslan (C-534/11), ECLI:EU:C:2013:343 (vrnitev v primerjavi s pridržanjem prosilcev za azil – CZ)

| — | sodba z dne 10. septembra 2013, G. in R. (C-383/13 PPU), ECLI:EU:C:2013:533 (pravica osebe, da se izjasni pred podaljšanjem pridržanja – NL) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 10. septembra 2013, G. in R. (C-383/13 PPU), ECLI:EU:C:2013:533 (pravica osebe, da se izjasni pred podaljšanjem pridržanja – NL)

| — | sodba z dne 19. septembra 2013, Filev in Osmani (C-297/12), ECLI:EU:C:2013:569 (prepoved vstopa, potreba po določitvi trajanja po uradni dolžnosti; pretekle prepovedi vstopa – DE) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 19. septembra 2013, Filev in Osmani (C-297/12), ECLI:EU:C:2013:569 (prepoved vstopa, potreba po določitvi trajanja po uradni dolžnosti; pretekle prepovedi vstopa – DE)

| — | sodba z dne 5. junija 2014, Mahdi (C-146/14 PPU), ECLI:EU:C:2014:1320 (pridržanje, razlogi za podaljšanje in sodni nadzor – BG) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 5. junija 2014, Mahdi (C-146/14 PPU), ECLI:EU:C:2014:1320 (pridržanje, razlogi za podaljšanje in sodni nadzor – BG)

| — | sodba z dne 3. julija 2014, Da Silva (C-189/13), ECLI:EU:C:2014:2043 (kaznivost, nezakoniti vstop – FR) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 3. julija 2014, Da Silva (C-189/13), ECLI:EU:C:2014:2043 (kaznivost, nezakoniti vstop – FR)

| — | sodba z dne 17. julija 2014, Bero (C-473/13) in Bouzalmate (C-514/13), ECLI:EU:C:2014:2095 (pogoji pridržanja, obveznost zagotovitve posebnih centrov – DE) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 17. julija 2014, Bero (C-473/13) in Bouzalmate (C-514/13), ECLI:EU:C:2014:2095 (pogoji pridržanja, obveznost zagotovitve posebnih centrov – DE)

| — | sodba z dne 17. julija 2014, Pham (C-474/13), ECLI:EU:C:2014:2096 (pogoji pridržanja – DE) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 17. julija 2014, Pham (C-474/13), ECLI:EU:C:2014:2096 (pogoji pridržanja – DE)

| — | sodba z dne 6. novembra 2014, Mukarubega (C-166/13), ECLI:EU:C:2014:2336 (pravica osebe, da se izjasni pred izdajo odločbe o vrnitvi – FR) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 6. novembra 2014, Mukarubega (C-166/13), ECLI:EU:C:2014:2336 (pravica osebe, da se izjasni pred izdajo odločbe o vrnitvi – FR)

| — | sodba z dne 11. decembra 2014, Boudjlida (C-249/13), ECLI:EU:C:2014:2431 (pravica osebe, da se izjasni pred izdajo odločbe o vrnitvi – FR) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 11. decembra 2014, Boudjlida (C-249/13), ECLI:EU:C:2014:2431 (pravica osebe, da se izjasni pred izdajo odločbe o vrnitvi – FR)

| — | sodba z dne 18. decembra 2014, Abdida (C-562/13), ECLI:EU:C:2014:2453 (pravice pred odloženo vrnitvijo – BE) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 18. decembra 2014, Abdida (C-562/13), ECLI:EU:C:2014:2453 (pravice pred odloženo vrnitvijo – BE)

| — | sodba z dne 23. aprila 2015, Zaizoune (C-38/14), ECLI:EU:C:2015:260 (obveznost izdaje odločbe o vrnitvi – ES) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 23. aprila 2015, Zaizoune (C-38/14), ECLI:EU:C:2015:260 (obveznost izdaje odločbe o vrnitvi – ES)

| — | sodba z dne 11. junija 2015, Zh. in O. (C-554/13), ECLI:EU:C:2015:377 (merila za določitev obdobja za prostovoljni odhod – NL) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 11. junija 2015, Zh. in O. (C-554/13), ECLI:EU:C:2015:377 (merila za določitev obdobja za prostovoljni odhod – NL)

| — | sodba z dne 1. oktobra 2015, Skerdjan Celaj (C-290/14), ECLI:EU:C:2015:640 (kaznivost neupoštevanja prepovedi vstopa – IT) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 1. oktobra 2015, Skerdjan Celaj (C-290/14), ECLI:EU:C:2015:640 (kaznivost neupoštevanja prepovedi vstopa – IT)

| — | sodba z dne 15. februarja 2016, J. N. (C-601/15 PPU), ECLI:EU:C:2016:84 (izvršitev odločbe o vrnitvi po zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito – NL) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 15. februarja 2016, J. N. (C-601/15 PPU), ECLI:EU:C:2016:84 (izvršitev odločbe o vrnitvi po zavrnitvi prošnje za mednarodno zaščito – NL)

| — | sodba z dne 7. junija 2016, Affum (C-47/15), ECLI:EU:C:2016:408 (opredelitev nezakonitega prebivanja, kaznivost, nezakoniti vstop – FR) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 7. junija 2016, Affum (C-47/15), ECLI:EU:C:2016:408 (opredelitev nezakonitega prebivanja, kaznivost, nezakoniti vstop – FR)

| — | sodba z dne 15. marca 2017, Al Chodor in drugi (C-528/15), ECLI:EU:C:2017:213 (opredelitev nevarnosti pobega v postopkih na podlagi dublinske uredbe – CZ) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 15. marca 2017, Al Chodor in drugi (C-528/15), ECLI:EU:C:2017:213 (opredelitev nevarnosti pobega v postopkih na podlagi dublinske uredbe – CZ)

| — | sodba z dne 26. julija 2017, Ouhrami (C-225/16), ECLI:EU:C:2017:590 (datum veljavnosti prepovedi vstopa – NL) |
| --- | --- |

—

sodba z dne 26. julija 2017, Ouhrami (C-225/16), ECLI:EU:C:2017:590 (datum veljavnosti prepovedi vstopa – NL)

| 3. | Pravni red EU na področju vračanja:






  — | Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav |
| --- | --- | --- |

3.

Pravni red EU na področju vračanja:

—

Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav

| — | Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav |
| --- | --- |

—

Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav

| — | Direktiva Sveta 2003/110/ES z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti |
| --- | --- |

—

Direktiva Sveta 2003/110/ES z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti

| — | Odločba Sveta 2004/191/ES z dne 23. februarja 2004 o določitvi meril in praktičnih rešitev za izravnavo finančnih neskladij, ki so posledica uporabe Direktive 2001/40/ES |
| --- | --- |

—

Odločba Sveta 2004/191/ES z dne 23. februarja 2004 o določitvi meril in praktičnih rešitev za izravnavo finančnih neskladij, ki so posledica uporabe Direktive 2001/40/ES

| — | Odločba Sveta 2004/573/ES z dne 29. aprila 2004 o organiziranju skupnih letov za prisilno odstranitev državljanov tretjih držav, za katere so bili izrečeni posamični ukrepi prisilne odstranitve z ozemlja dveh ali več držav članic |
| --- | --- |

—

Odločba Sveta 2004/573/ES z dne 29. aprila 2004 o organiziranju skupnih letov za prisilno odstranitev državljanov tretjih držav, za katere so bili izrečeni posamični ukrepi prisilne odstranitve z ozemlja dveh ali več držav članic

| — | Uredba (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016 o evropski mejni in obalni straži ter spremembi Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 863/2007 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 in Odločbe Sveta 2005/267/ES |
| --- | --- |

—

Uredba (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016 o evropski mejni in obalni straži ter spremembi Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 863/2007 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 in Odločbe Sveta 2005/267/ES

| — | Priporočilo Komisije z dne 7. marca 2017 o povečanju učinkovitosti vrnitev pri izvajanju Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta, C(2017) 1600 |
| --- | --- |

—

Priporočilo Komisije z dne 7. marca 2017 o povečanju učinkovitosti vrnitev pri izvajanju Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta, C(2017) 1600

| — | Sporočilo Komisije z dne 12. aprila 2017 Evropskemu parlamentu in Svetu „Zaščita otrok pri migracijah“, COM(2017) 211 final. |
| --- | --- |

—

Sporočilo Komisije z dne 12. aprila 2017 Evropskemu parlamentu in Svetu „Zaščita otrok pri migracijah“, COM(2017) 211 final.

| 4. | Pomembni dokumenti Sveta Evrope:






  — | Dvajset smernic o prisilnem vračanju, ki jih je 4. maja 2005 sprejel Odbor ministrov Sveta Evrope, in pojasnila k tem smernicam (september 2005, ISBN 92-871-5809-6) |
| --- | --- | --- |

4.

Pomembni dokumenti Sveta Evrope:

—

Dvajset smernic o prisilnem vračanju, ki jih je 4. maja 2005 sprejel Odbor ministrov Sveta Evrope, in pojasnila k tem smernicam (september 2005, ISBN 92-871-5809-6)

| — | Standardi Evropskega odbora za preprečevanje mučenja in nehumanega ali ponižujočega ravnanja ali kaznovanja (CPT) (dokument CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013) |
| --- | --- |

—

Standardi Evropskega odbora za preprečevanje mučenja in nehumanega ali ponižujočega ravnanja ali kaznovanja (CPT) (dokument CPT/Inf/E (2002) 1 – Rev. 2013)

| — | Informativno gradivo CPT o pridržanju priseljencev (dokument CPT/Inf(2017) 3 iz marca 2017) |
| --- | --- |

—

Informativno gradivo CPT o pridržanju priseljencev (dokument CPT/Inf(2017) 3 iz marca 2017)

| — | Priporočilo Rec(2006)2 Odbora ministrov državam članicam o evropskih zaporniških pravilih (ki ga je Odbor ministrov sprejel 11. januarja 2006 na 952. zasedanju ministrskih namestnikov) |
| --- | --- |

—

Priporočilo Rec(2006)2 Odbora ministrov državam članicam o evropskih zaporniških pravilih (ki ga je Odbor ministrov sprejel 11. januarja 2006 na 952. zasedanju ministrskih namestnikov)

| 5. | Pomembni dokumenti Agencije Evropske unije za temeljne pravice:






  — | Smernice o premislekih glede temeljnih pravic prijetih migrantov, ki nimajo urejenega statusa, oktober 2012 |
| --- | --- | --- |

5.

Pomembni dokumenti Agencije Evropske unije za temeljne pravice:

—

Smernice o premislekih glede temeljnih pravic prijetih migrantov, ki nimajo urejenega statusa, oktober 2012

| — | Handbook on European law relating to asylum, borders and immigration (Priročnik o evropskem pravu na področju azila, meja in priseljevanja), skupaj izdala Agencija Evropske unije za temeljne pravice in ESČP, 2014 |
| --- | --- |

—

Handbook on European law relating to asylum, borders and immigration (Priročnik o evropskem pravu na področju azila, meja in priseljevanja), skupaj izdala Agencija Evropske unije za temeljne pravice in ESČP, 2014

| — | Alternative pridržanju prosilcev za azil in oseb v postopkih vračanja, oktober 2015 |
| --- | --- |

—

Alternative pridržanju prosilcev za azil in oseb v postopkih vračanja, oktober 2015

| — | Obvestilo – Temeljne pravice migrantov, ki nimajo urejenega statusa in niso odstranjeni, na voljo na naslovu: http://fra.europa.eu/en/Non-removed-migrants-rights |
| --- | --- |

—

Obvestilo – Temeljne pravice migrantov, ki nimajo urejenega statusa in niso odstranjeni, na voljo na naslovu: http://fra.europa.eu/en/Non-removed-migrants-rights

| — | Evropski pravni in politični okvir na področju pridržanja priseljencev, ki so otroci, junij 2017, na voljo na naslovu: http://fra.europa.eu/en/publication/2017/child-migrant-detention. |
| --- | --- |

—

Evropski pravni in politični okvir na področju pridržanja priseljencev, ki so otroci, junij 2017, na voljo na naslovu: http://fra.europa.eu/en/publication/2017/child-migrant-detention.

| 6. | Poročila schengenskih evalvacij na področju vračanja |
| --- | --- |

6.

Poročila schengenskih evalvacij na področju vračanja

20.   OKRAJŠAVE

| | CFR: Listina Evropske unije o temeljnih pravicah |
| --- | --- |

CFR: Listina Evropske unije o temeljnih pravicah

| | CoE: Svet Evrope |
| --- | --- |

CoE: Svet Evrope

| | EKČP: Evropska konvencija o človekovih pravicah |
| --- | --- |

EKČP: Evropska konvencija o človekovih pravicah

| | ESČP: Evropsko sodišče za človekove pravice |
| --- | --- |

ESČP: Evropsko sodišče za človekove pravice

| | Sodišče: Sodišče Evropske unije |
| --- | --- |

Sodišče: Sodišče Evropske unije

| | EGP: Evropski gospodarski prostor |
| --- | --- |

EGP: Evropski gospodarski prostor

| | FRA: Agencija Evropske unije za temeljne pravice |
| --- | --- |

FRA: Agencija Evropske unije za temeljne pravice

| | Države članice: države članice, ki jih zavezuje direktiva o vračanju (vse države članice EU, razen Združenega kraljestva in Irske), ter Švica, Norveška, Islandija in Lihtenštajn |
| --- | --- |

Države članice: države članice, ki jih zavezuje direktiva o vračanju (vse države članice EU, razen Združenega kraljestva in Irske), ter Švica, Norveška, Islandija in Lihtenštajn

| | SBC: Zakonik o schengenskih mejah |
| --- | --- |

SBC: Zakonik o schengenskih mejah

| | SIC: Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma |
| --- | --- |

SIC: Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma

| | SIS: schengenski informacijski sistem |
| --- | --- |

SIS: schengenski informacijski sistem

| | PEU: Pogodba o Evropski uniji |
| --- | --- |

PEU: Pogodba o Evropski uniji

| | PDEU: Pogodba o delovanju Evropske unije |
| --- | --- |

PDEU: Pogodba o delovanju Evropske unije

---

(1)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, 24.12.2008, str. 98).

(2)  C(2015) 6250.

(3)  C(2017) 1600 final.

(4)  Uredba (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL L 77, 23.3.2016, str. 1).

(5)  Na podlagi posebne določbe v pristopni pogodbi Združenega kraljestva so samo tisti britanski državljani, ki so „državljani Združenega kraljestva za namene Evropske unije“, tudi državljani Evropske unije.

(6)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, 30.4.2004, str. 77).

(7)  Oseba brez državljanstva v skladu s členom 1(1) Konvencije o statusu oseb brez državljanstva iz leta 1954 pomeni osebo, ki je po svojem pravu nobena država ne šteje za svojega državljana.

(8)  Sodba Sodišča z dne 7. junija 2016, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408.

(9)  Sodba Sodišča z dne 6. decembra 2011, Achughbabian, C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807.

(10)  Sodba Sodišča z dne 6. decembra 2012, Sagor, C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777.

(11)  Sodba Sodišča z dne 15. marca 2017, Al Chodor in drugi, C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213.

(12)  Člen 2(n) Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, 29.6.2013, str. 31): „
  ‚nevarnost pobega‘ pomeni nevarnost, da bo prosilec ali državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, v zvezi s katero poteka postopek predaje, pobegnila, v skladu z oceno posameznega primera na podlagi objektivnih kriterijev, ki so določeni z zakonom“.

(13)  Te informacije se lahko pridobijo prek evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc, vzpostavljenega z Okvirnim sklepom Sveta 2009/315/PNZ z dne 26. februarja 2009 o organizaciji in vsebini izmenjave informacij iz kazenske evidence med državami članicami (UL L 93, 7.4.2009, str. 23), in Sklepom Sveta 2009/316/PNZ z dne 6. aprila 2009 o vzpostavitvi Evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc (ECRIS) na podlagi člena 11 Okvirnega sklepa 2009/315/PNZ (UL L 93, 7.4.2009, str. 33). Komisija je 19. januarja 2016 predložila predlog COM(2016) 7 final za olajšanje izmenjave informacij iz kazenskih evidenc državljanov tretjih držav v EU.

(14)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL L 180, 29.6.2013, str. 96).

(15)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL L 337, 20.12.2011, str. 9).

(16)  Na podlagi člena 288 PDEU direktive EU za Švico, Norveško, Islandijo in Lihtenštajn niso zavezujoče tako kot za države članice EU, ampak jih zavezujejo šele takrat, ko jih sprejmejo, in v skladu s splošnimi načeli mednarodnega javnega prava. Zato sodna praksa Sodišča glede prenosa direktiv v nacionalno zakonodajo Švice, Norveške, Islandije in Lihtenštajna ne zavezuje tako kot države članice EU in te države lahko izberejo način prenosa obveznosti iz direktive o vračanju (na primer z neposrednim sklicem na besedilo direktive) v skladu z njenimi mednarodnimi obveznostmi.

(17)  Sodba Sodišča z dne 19. septembra 2013, Filev in Osmani, C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569.

(18)  Po kodifikaciji Zakonika o schengenskih mejah iz leta 2016 se sklicevanje na člen 13 Zakonika šteje kot sklicevanje na člen 14 Uredbe (EU) 2016/399.

(19)  Svet Evrope, Evropska konvencija o izročitvi, 1957.

(20)  Sodba Sodišča z dne 28. aprila 2011, El Dridi, C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268.

(21)  Sodba Sodišča z dne 23. aprila 2015, Zaizoune, C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260.

(22)  Združeni narodi, Konvencija o statusu beguncev, 1951.

(23)  Člen 31(1) Konvencije o statusu beguncev: „1. Države pogodbenice ne uporabljajo kazenskih sankcij za begunce zaradi nezakonitega vstopa ali navzočnosti, če so prišli neposredno z ozemlja, kjer sta bila njihovo življenje ali svoboda ogrožena v smislu 1. člena in ki so nedovoljeno vstopili ali se nahajajo na njihovem ozemlju, pod pogojem, da se brez odlašanja prijavijo oblastem in jim pojasnijo razloge, ki so priznani kot veljavni, za njihov nezakonit vstop ali navzočnost.“

(24)  Sodba Sodišča z dne 1. oktobra 2015, Skerdjan Celaj, C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640.

(25)  Direktiva 2009/52/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o minimalnih standardih glede sankcij in ukrepov zoper delodajalce nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 168, 30.6.2009, str. 24). Ta direktiva ne zavezuje Danske, Švice, Norveške, Islandije in Lihtenštajna.

(26)  Direktiva Sveta 2004/81/ES z dne 29. aprila 2004 o dovoljenju za prebivanje, izdanem prebivalcem tretjih držav, ki so žrtve nedovoljene trgovine z ljudmi ali so bili predmet dejanj omogočanja nezakonitega priseljevanja, ki sodelujejo s pristojnimi organi (UL L 261, 6.8.2004, str. 19).

(27)  Direktiva Sveta 2001/40/ES z dne 28. maja 2001 o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav, UL L 149, 2.6.2001, str. 34.

(28)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, 29.6.2013, str. 31).

(29)  Opisani primeri so poenostavljeni zaradi lažje razlage. V praksi je treba vsak primer oceniti glede na posamezne okoliščine.

(30)  Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (UL L 239, 22.9.2000, str. 19).

(31)  Priporočilo Komisije C(2006) 5186 z dne 6. novembra 2006 o skupnem „Praktičnem priročniku za mejne policiste (Schengenski priročnik)“, ki ga pri opravljanju mejne kontrole oseb uporabljajo pristojni organi držav članic, in poznejše spremembe.

(32)  Ta izraz je „vsezajemajoča“ določba, ki zajema tudi tiste primere, izrecno izvzete iz opredelitve pojma „dovoljenje za prebivanje“ v skladu s členom 2(16)(b)(i) in (ii) Zakonika o schengenskih mejah.

(33)  Sklep Komisije C(2010) 1620 z dne 19. marca 2010 o priročniku za obravnavo vlog za izdajo vizumov in spremembo izdanih vizumov ter poznejše spremembe.

(34)  Sodba Sodišča z dne 15. februarja 2016, J. N., C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84.

(35)  Direktiva 2014/66/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav v okviru premestitev znotraj podjetja (UL L 157, 27.5.2014, str. 1).

(36)  Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL L 16, 23.1.2004, str. 44).

(37)  Direktiva 2011/51/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2011 o spremembah Direktive Sveta 2003/109/ES, da se razširi njeno področje uporabe na upravičence do mednarodne zaščite (UL L 132, 19.5.2011, str. 1).

(38)  Direktiva Sveta 2009/50/ES z dne 25. maja 2009 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene visokokvalificirane zaposlitve (UL L 155, 18.6.2009, str. 17).

(39)  Dokument Sveta 8829/16.

(40)  Dokument Sveta 9979/16.

(41)  Sodba Sodišča z dne 11. junija 2015, Zh. in O., C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377.

(42)  Odločba Sveta 2004/191/ES z dne 23. februarja 2004 o določitvi meril in praktičnih rešitev za izravnavo finančnih neskladij, ki so posledica uporabe Direktive 2001/40/ES o medsebojnem priznavanju odločb o izgonu državljanov tretjih držav (UL L 60, 27.2.2004, str. 55).

(43)  Direktiva Sveta 2003/110/ES z dne 25. novembra 2003 o pomoči v primeru tranzita za namene repatriacije po zračni poti (UL L 321, 6.12.2003, str. 26).

(44)  OPOMBA: Ta razlaga ne pomeni, da je repatriacija brez spremstva enaka prostovoljnemu odhodu. Izraz repatriacija brez spremstva lahko zajema tudi primere prisilne vrnitve (odstranitev) brez policijskega spremstva.

(45)

COM(2016) 881 final.

(46)  Uredba (EU) 2016/1953 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2016 o uvedbi evropske potne listine za vrnitev nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav in razveljavitvi Priporočila Sveta z dne 30. novembra 1994 (UL L 311, 17.11.2016, str. 13).

(47)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, 29.6.2013, str. 60).

(48)  Odločba Sveta z dne 29. aprila 2004 o organiziranju skupnih letov zaradi odstranitve državljanov tretjih držav, ki so predmet posameznih odredb o odstranitvi, z ozemlja dveh ali več držav članic, UL L 261, 6.8.2004, str. 28.

(49)  Uredba (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016 o evropski mejni in obalni straži ter spremembi Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 863/2007 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 in Odločbe Sveta 2005/267/ES (UL L 251, 16.9.2016, str. 1).

(50)  Združeni narodi, Konvencija o otrokovih pravicah, 1989.

(51)  UNHCR-Unicef, Safe and Sound, 2014, na voljo na naslovu: http://www.refworld.org/docid/5423da264.html.

(52)  Združeni narodi, General comment No. 14 (2013) on the right of the child to have his or her best interests taken as a primary consideration (art. 3, para. 1)*, 2013, na voljo na naslovu: http://www2.ohchr.org/English/bodies/crc/docs/GC/CRC_C_GC_14_ENG.pdf.

(53)  UNHCR,Guidelines on Determining the Best Interests of the Child, 2008, http://www.unhcr.org/4566b16b2.pdf.

(54)  UNHCR, Field Handbook for the Implementation of UNHCR BID Guidelines, 2011, na voljo na naslovu: http://www.refworld.org/pdfid/4e4a57d02.pdf.

(55)  Svet Evrope, Dvajset smernic o prisilnem vračanju, 2005.

(56)  Evropski azilni podporni urad, Age assessment practice in Europe (Praksa ocenjevanja starosti v Evropi), 2014, na voljo na naslovu: https://www.easo.europa.eu/sites/default/files/public/EASO-Age-assessment-practice-in-Europe.pdf. Nove smernice so v pripravi.

(57)  Združeni narodi, Guidelines for the alternative care of children, 2010, na voljo na naslovu: http://www.refworld.org/docid/4c3acd162.html.

(58)  Uredba (ES) št. 1987/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vzpostavitvi, delovanju in uporabi druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II) (UL L 381, 28.12.2006, str. 4).

(59)  COM(2009) 313 final.

(60)  Sodba Sodišča z dne 17. novembra 2011, Gaydarov, C-430/10, ECLI:EU:C:2011:749.

(61)  Sodba Sodišča z dne 26. julija 2017, Ouhrami, C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590.

(62)  Sodba Sodišča z dne 10. septembra 2013, G. in R., C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533.

(63)  Sodba Sodišča z dne 11. decembra 2014, Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431.

(64)  Sodba Sodišča z dne 6. novembra 2014, Mukarubega, C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336.

(65)  Združeni narodi, General Comment No. 12 (2009): The right of the child to be heard, 2009, na voljo na naslovu: http://www.refworld.org/docid/4ae562c52.html.

(66)  COM(2015) 285 final.

(67)  Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL L 243, 15.9.2009, str. 1).

(68)  Sodba Sodišča z dne 18. decembra 2014, Abdida, C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453.

(69)  Direktiva Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah (UL L 326, 13.12.2005, str. 13), razveljavljena z Direktivo 2013/32/EU.

(70)  Sodba Evropskega sodišča za človekove pravice z dne 5. februarja 2002, Čonka proti Belgiji, pritožba št. 51564/99.

(71)  Direktiva sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (UL L 31, 6.2.2003, str. 18).

(72)  Združeni narodi, Splošna pripomba št. 6 (2005): Ravnanje z otroki brez spremstva in ločenimi otroki zunaj njihovih držav izvora, 2005, ki je na voljo na naslovu: http://www.refworld.org/docid/42dd174b4.html.

(73)  Sodba Sodišča z dne 5. junija 2014, Mahdi, C-146/14 PPU, ECLI:EU:C:2014:1320.

(74)  Sodba Sodišča z dne 30. novembra 2009, Kadzoev, C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741.

(75)  UNHCR, Dokument o možnostih 2: Možnosti za vlade glede odprtega sprejema in alternativ pridržanju, 2015, na voljo na naslovu: http://www.unhcr.org/protection/detention/5538e53d9/unhcr-options-paper-2-options-governments-open-reception-alternatives-detention.html.

(76)  Sodba Sodišča z dne 30. maja 2013, Arslan, C-534/11, ECLI:EU:C:2013:343.

(77)  Pregled različnih omejitev obdobij pridržanja, ki se uporabljajo na podlagi nacionalne zakonodaje, je na voljo na: http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/search/download.do?documentId=10737855 (str. 44–50). Ta pregled kaže stanje decembra 2013, nekateri nacionalni predpisi pa so se od takrat spremenili.

(78)  Sodba z dne 17. julija 2014, Bero, C-473/13, in Bouzalmate, C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095.

(79)  Sodba Sodišča z dne 17. julija 2014, Pham, C-474/13, ECLI:EU:C:2014:2096.

(80)  UNHCR, Dokument o možnostih 1: Možnosti za vlade glede ureditev oskrbe in alternativ pridržanju za otroke in družine, 2015, na voljo na naslovu: http://www.unhcr.org/553f58509.pdf.

(81)  Agencija Evropske unije za temeljne pravice, Evropski pravni in politični okvir na področju pridržanja priseljencev, ki so otroci, 2017, na voljo na naslovu: http://fra.europa.eu/sites/default/files/fra_uploads/fra-2017-immigration-detention-children_en.pdf.

(82)  V zvezi s posebnim položajem Švice, Norveške, Islandije in Lihtenštajna glej s tem povezano opombo v oddelku 2.

---