----

----

I Akty, jejichž zveřejnění je povinné

----

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 1888/2005

ze dne 26. října 2005,

kterým se v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii mění nařízení (ES) č. 1059/2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 285 odst. 1 této Smlouvy,

s ohledem na návrh Komise,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

po konzultaci Výboru regionů,

v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),

vzhledem k těmto důvodům:

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Nařízení (ES) č. 1059/2003 se mění takto:

Článek 2

Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

Ve Štrasburku dne 26. října 2005.

Za Evropský parlament

předseda

J. BORRELL FONTELLES

Za Radu

předseda

D. ALEXANDER

----

(1)Úř. věst. C 157, 28.6.2005, s. 149.

(2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 12. dubna 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 19. září 2005.

(3)Úř. věst. L 154, 21.6.2003, s. 1.

----

PŘÍLOHA I

Příloha I nařízení (ES) č. 1059/2003 se mění takto:

----

PŘÍLOHA II

„Příloha II

Existující správní jednotky

Úroveň NUTS 1 pro Belgii ‚Gewesten/Régions‘, pro Německo ‚Länder‘, pro Portugalsko ‚Continente‘, ‚Região dos Açores‘ a ‚Região da Madeira‘ a pro Spojené království: Scotland, Wales, Northern Ireland a Government Office Regions of England.

Úroveň NUTS 2 pro Belgii ‚Provincies/Provinces‘, pro Německo ‚Regierungsbezirke‘, pro Řecko ‚periferies‘, pro Španělsko ‚comunidades y ciudades autónomas‘, pro Francii ‚régions‘, pro Irsko ‚regions‘, pro Itálii ‚regioni‘, pro Nizozemsko ‚provincies‘, pro Rakousko ‚Länder‘ a pro Polsko ‚województwa‘.

Úroveň NUTS 3 pro Belgii ‚arrondissementen/arrondissements‘, pro Českou republiku ‚kraje‘, pro Dánsko ‚Amtskommuner‘, pro Německo ‚Kreise/kreisfreie Städte‘, pro Řecko ‚nomoi‘, pro Španělsko ‚provincias‘, pro Francii ‚départements‘, pro Irsko ‚regional authority regions‘, pro Itálii ‚provincie‘, pro Litvu ‚Apskritis‘, pro Maďarsko ‚megyék‘, pro Slovenskou republiku ‚kraje‘, pro Švédsko ‚län‘ a pro Finsko ‚maakunnat/landskap‘.“

----

PŘÍLOHA III

„Příloha III

Menší správní jednotky

Pro Belgii ‚Gemeenten/Communes‘, pro Českou republiku ‚Obce‘, pro Dánsko ‚Kommuner‘, pro Německo ‚Gemeinden‘, pro Estonsko ‚Vald, Linn‘, pro Řecko ‚Dimoi/Koinotites‘, pro Španělsko ‚Municipios‘, pro Francii ‚Communes‘, pro Irsko ‚counties or county boroughs‘, pro Itálii ‚Comuni‘, pro Kypr ‚Δήμοι/κοινότητες (Dimoi/koinotites)‘, pro Lotyšsko ‚Pilsētas, novadi, pagasti‘, pro Litvu ‚Seniūnija‘, pro Lucembursko ‚Communes‘, pro Maďarsko ‚Települések‘, pro Maltu ‚Lokalitajiet‘, pro Nizozemsko ‚Gemeenten‘, pro Rakousko ‚Gemeinden‘, pro Polsko ‚Gminy, miasta‘, pro Portugalsko ‚Freguesias‘, pro Slovinsko ‚Občina‘, pro Slovenskou republiku ‚Obce‘, pro Finsko ‚Kunnat/Kommuner‘, pro Švédsko ‚Kommuner‘ a pro Spojené království ‚Wards‘.“

----

----

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 1889/2005

ze dne 26. října 2005

o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 95 a 135 této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise (1),

po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem,

v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),

vzhledem k těmto důvodům:

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Cíl

1.   Toto nařízení doplňuje ustanovení směrnice 91/308/EHS o transakcích prováděných prostřednictvím úvěrových a finančních institucí, jakož i prostřednictvím některých profesí, stanovením harmonizovaných pravidel pro kontrolu peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící, prováděnou příslušnými orgány.

2.   Tímto nařízením nejsou dotčena vnitrostátní opatření pro kontrolu pohybu peněžní hotovosti v rámci Společenství, pokud jsou taková opatření přijata v souladu s článkem 58 Smlouvy.

Článek 2

Definice

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

Článek 3

Ohlašovací povinnost

1.   Každá fyzická osoba, která vstupuje do Společenství nebo je opouští a má u sebe peněžní hotovost v hodnotě 10 000 EUR nebo více, ohlásí tuto částku v souladu s tímto nařízením příslušným orgánům členského státu, přes který do Společenství vstupuje nebo je opouští. Ohlašovací povinnost není splněna, pokud jsou poskytnuté informace nesprávné nebo neúplné.

2.   Ohlášení uvedené v odstavci 1 obsahuje informace o:

3.   Informace se podávají písemně, ústně nebo elektronicky, jak určí členský stát uvedený v odstavci 1. Pokud o to však ohlašovatel požádá, je oprávněn podat informace písemně. Bylo-li podáno písemné ohlášení, vydá se ohlašovateli na jeho žádost potvrzená kopie.

Článek 4

Pravomoci příslušných orgánů

1.   Za účelem kontroly plnění ohlašovací povinnosti stanovené v článku 3 jsou úředníci příslušných orgánů za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy zmocněni provádět kontroly fyzických osob, jejich zavazadel a dopravních prostředků.

2.   V případě nesplnění ohlašovací povinnosti stanovené v článku 3 lze peněžní hotovost zadržet na základě správního rozhodnutí za podmínek stavených ve vnitrostátních právních předpisech.

Článek 5

Zaznamenávání a zpracování informací

1.   Informace získané podle článku 3 a/nebo 4 zaznamenávají a zpracovávají příslušné orgány členského státu uvedeného v čl. 3 odst. 1 a dávají je k dispozici orgánům tohoto členského státu uvedeným v čl. 6 odst. 1 směrnice 91/308/EHS.

2.   Pokud z kontroly podle článku 4 vyplyne, že fyzická osoba vstupuje do Společenství nebo je opouští s částkou peněžní hotovosti, která je nižší než hranice stanovená v článku 3, a existují náznaky, že s tímto pohybem peněžní hotovosti je spojena nedovolená činnost podle směrnice 91/308/EHS, mohou příslušné orgány členského státu uvedeného v čl. 3 odst. 1 tuto informaci, jméno a příjmení, datum a místo narození a státní příslušnost dané osoby a údaje o použitém dopravním prostředku rovněž zaznamenat a zpracovat a mohou je dát k dispozici orgánům tohoto členského státu uvedeným v čl. 6 odst. 1 směrnice 91/308/EHS.

Článek 6

Výměna informací

1.   Existují-li náznaky, že částky peněžní hotovosti souvisejí s nezákonnou činností spojenou s pohybem peněžní hotovosti podle směrnice 91/308/EHS, lze informace získané na základě ohlášení podle článku 3 nebo kontroly podle článku 4 předat příslušným orgánům jiných členských států.

Nařízení (ES) č. 515/97 se použije obdobně.

2.   Existují-li náznaky, že částky peněžní hotovosti se týkají výnosů z podvodu nebo jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Společenství, předají se tyto informace rovněž Komisi.

Článek 7

Výměna informací se třetími zeměmi

V rámci vzájemné správní pomoci mohou členské státy nebo Komise sdělovat informace získané podle tohoto nařízení třetí zemi, a to s výhradou souhlasu příslušných orgánů, které informace získaly podle článku 3 a/nebo 4, a v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy a předpisy Společenství o předávání osobních údajů třetím zemím. Členské státy informují Komisi o takové výměně informací, pokud je to obzvláště důležité pro provádění tohoto nařízení.

Článek 8

Profesní tajemství

Na veškeré důvěrné informace nebo informace poskytnuté jako důvěrné se vztahuje profesní tajemství. Tyto informace nesmí být příslušnými orgány sdělovány bez výslovného souhlasu osoby nebo orgánu, které je poskytly. Předávání informací je nicméně povoleno, pokud jsou příslušné orgány povinny tak učinit podle platných předpisů, zejména v rámci právních řízení. Při sdělování nebo předávání informací se plně dodržují platné předpisy v oblasti ochrany údajů, zejména směrnice 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.

Článek 9

Sankce

(1)   Členské státy stanoví sankce za nesplnění ohlašovací povinnosti stanovené v článku 3. Takové sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.

(2)   Do 15. června 2007 oznámí členské státy Komisi sankce za nesplnění ohlašovací povinnosti stanovené v článku 3.

Článek 10

Hodnocení

Čtyři roky od vstupu tohoto nařízení v platnost podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho provádění.

Článek 11

Vstup v platnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Použije se ode dne 15. června 2007.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

Ve Štrasburku dne 26. října 2005.

Za Evropský parlament

předseda

J. BORRELL FONTELLES

Za Radu

předseda

D. ALEXANDER

----

(1)Úř. věst. C 227 E, 24.9.2002, s. 574.

(2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 15. května 2003 (Úř. věst. C 67 E, 17.3.2004, s. 259), společný postoj Rady ze dne 17. února 2005 (Úř. věst. C 144 E, 14.6.2005, s. 1) a postoj Evropského parlamentu ze dne 8. června 2005. Rozhodnutí Rady ze dne 12. července 2005.

(3)Úř. věst. L 166, 28.6.1991, s. 77. Směrnice ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/97/ES (Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 76).

(4)Úř. věst. L 82, 22.3.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 807/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36).

(5)Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003. s. 1).

(6)Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

----

----

SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/59/ES

ze dne 26. října 2005,

kterou se po dvacáté osmé mění směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (toluen a trichlorbenzen)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),

vzhledem k těmto důvodům:

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

Článek 1

Příloha I směrnice 76/769/EHS se mění, jak je uvedeno v příloze této směrnice.

Článek 2

1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. prosince 2006. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.

Budou tyto předpisy používat od 15. června 2007.

Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice a srovnávací tabulku mezi ustanoveními této směrnice a přijatými vnitrostátními předpisy.

Článek 3

Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 4

Tato směrnice je určena členským státům.

Ve Štrasburku dne 26. října 2005.

Za Evropský parlament

předseda

J. BORRELL FONTELLES

Za Radu

předseda

D. ALEXANDER

----

(1)Úř. věst. C 120, 20.5.2005, s. 6.

(2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 13. dubna 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 19. září 2005.

(3)Úř. věst. L 84, 5.4.1993, s. 1. Nařízení ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

(4)Úř. věst. L 144, 30.4.2004, s. 72. Doporučení opravené v Úř. věst. L 199, 7.6.2004, s. 41.

(5)Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003.

(6)Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.

(7)Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 50. Směrnice opravená v Úř. věst. L 229, 29.6.2004, s. 23.

(8)Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/98/ES (Úř. věst. L 305, 1.10.2004, s. 63).

----

PŘÍLOHA

V příloze I směrnice 76/769/EHS se doplňují nové body, které znějí:

----

----

SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/60/ES

ze dne 26. října 2005

o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména čl. 47 odst. 2 první a třetí větu a článek 95 této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (2),

v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy, (3)

vzhledem k těmto důvodům:

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

KAPITOLA I

PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE

Článek 1

1.   Členské státy zajistí, aby praní peněz a financování terorismu bylo zakázáno.

2.   Pro účely této směrnice se za praní peněz považuje následující jednání, pokud je pácháno úmyslně:

3.   Jednání se považuje za praní peněz i tehdy, jestliže k činnostem, na jejichž základě vznikl majetek pro účely praní, došlo na území jiného členského státu nebo na území třetí země.

4.   Pro účely této směrnice se „financováním terorismu“ rozumí poskytnutí nebo shromažďování finančních prostředků, jakýmkoli způsobem, přímo nebo nepřímo, se záměrem nebo s vědomím toho, že budou zcela nebo částečně použity ke spáchání některého z trestných činů ve smyslu článků 1 až 4 rámcového rozhodnutí Rady 2002/475/SVV ze dne 13. června 2002 o boji proti terorismu (9).

5.   Vědomost, úmysl nebo záměr požadované jako náležitosti jednání uvedených v odstavcích 2 a 4 mohou být odvozeny z objektivních skutkových okolností.

Článek 2

1.   Tato směrnice se vztahuje na:

2.   Členské státy mohou rozhodnout, že právnické a fyzické osoby, které se zabývají finanční činností příležitostně nebo ve velmi omezené míře a u nichž je malé riziko, že dojde k praní peněz nebo financování terorismu, nespadají do oblasti působnosti čl. 3 odst. 1 nebo 2.

Článek 3

Pro účely této směrnice se rozumí:

Článek 4

1.   Členské státy zajistí, aby ustanovení této směrnice byla zcela nebo částečně rozšířena na profese a kategorie podniků, jiné než instituce a osoby uvedené v čl. 2 odst. 1, které provádějí činnosti, u nichž je zvláště pravděpodobné, že budou využity k praní peněz nebo financování terorismu.

2.   Pokud se členský stát rozhodne rozšířit ustanovení této směrnice na jiné profese a kategorie podniků než ty, které jsou uvedeny v čl. 2 odst. 1, uvědomí o svém rozhodnutí Komisi.

Článek 5

Členské státy mohou v oblasti, na kterou se vztahuje tato směrnice, přijmout nebo ponechat v platnosti přísnější opatření za účelem předcházení praní peněz a financování terorismu.

KAPITOLA II

HLOUBKOVÁ KONTROLA KLIENTA

ODDÍL1

Obecná ustanovení

Článek 6

Členské státy zakáží svým úvěrovým a finančním institucím vedení anonymních účtů nebo anonymních vkladních knížek. Odchylně od čl. 9 odst. 6 členské státy ve všech případech vyžadují, aby majitelé a oprávnění uživatelé existujících anonymních účtů nebo anonymních vkladních knížek byli podrobeni hloubkové kontrole klienta co nejdříve a v každém případě nejpozději před tím, než bude s účty nebo vkladními knížkami jakýmkoli způsobem naloženo.

Článek 7

Instituce a osoby, na které se tato směrnice vztahuje, uplatňují hloubkovou kontrolu klienta při:

Článek 8

1.   Hloubková kontrola klienta zahrnuje:

2.   Instituce a osoby, na které se tato směrnice vztahuje, uplatňují všechny požadavky na hloubkovou kontrolu klienta podle odstavce 1, ale mohou určit rozsah takových opatření na základě posouzení rizika, v závislosti na typu klienta, obchodního vztahu, produktu nebo transakce. Instituce a osoby, na které se tato směrnice vztahuje, musí být schopné prokázat příslušným orgánům uvedeným v článku 37, včetně orgánů stavovské samosprávy, že rozsah opatření je s ohledem na riziko praní peněz a financování terorismu přiměřený.

Článek 9

1.   Členské státy vyžadují, aby se ověření totožnosti klienta a skutečného vlastníka uskutečnilo před navázáním obchodního vztahu nebo před provedením transakce.

2.   Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit, aby se ověření totožnosti klienta a skutečného vlastníka dokončilo během navázání obchodního vztahu, je-li to nezbytné z důvodu nepřerušení běžného obchodování a pokud je riziko výskytu praní peněz nebo financování terorismu malé. V takovém případě se tyto postupy dokončí co nejdříve po navázání prvního kontaktu.

3.   Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou členské státy ve vztahu k životnímu pojištění povolit, aby k ověření totožnosti osoby oprávněné převzít plnění podle pojistky došlo po navázání obchodního vztahu. V takovém případě se ověření uskuteční v době vyplacení nebo před touto dobou nebo v době, kdy osoba oprávněná převzít plnění hodlá uplatnit svá práva z pojistky, nebo před touto dobou.

4.   Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou členské státy povolit otevření bankovního účtu, pokud existují odpovídající záruky k zajištění toho, že transakce prováděné klientem nebo jeho jménem se uskuteční teprve po úplném splnění výše uvedených ustanovení.

5.   Členské státy vyžadují, aby dotyčná instituce nebo osoba v případě, kdy není schopna splnit čl. 8 odst. 1 písm. a) až c), nesměla provést transakci prostřednictvím bankovního účtu, navázat obchodní vztah nebo provést transakci, nebo aby ukončila obchodní vztah a s ohledem na klienta zvážila podání oznámení finanční zpravodajské jednotce podle článku 22.

Členské státy nejsou povinny uplatňovat předcházející pododstavec na notáře, samostatně výdělečně činné právníky, auditory, externí účetní a daňové poradce v situacích, kdy zjišťují právní postavení svého klienta nebo obhajují či zastupují tohoto klienta v soudním řízení nebo v souvislosti s takovým řízením, včetně poradenství ohledně zahájení nebo vyhnutí se řízení.

6.   Členské státy vyžadují, aby instituce a osoby, na které se tato směrnice vztahuje, uplatňovaly postupy pro hloubkovou kontrolu klienta nejen na všechny nové klienty, ale ve vhodnou dobu též na své stávající klienty na základě posouzení rizika.

Článek 10

1.   Členské státy vyžadují zjištění a ověření totožnosti u všech klientů kasin, kteří si zakoupí nebo vymění hrací známky v hodnotě 2 000 EUR nebo vyšší.

2.   V případě kasin podléhajících státnímu dohledu se požadavek na hloubkovou kontrolu klienta považuje v každém případě za splněný, pokud registrují své klienty a zjišťují a ověřují jejich totožnost okamžitě při vstupu nebo před ním, bez ohledu na hodnotu zakoupených hracích známek.

ODDÍL 2

Zjednodušená hloubková kontrola klienta

Článek 11

1.   Odchylně od čl. 7 písm. a), b) a d), článku 8 a čl. 9 odst. 1 se na instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, nevztahují požadavky uvedených ustanovení, pokud je klient úvěrovou nebo finanční institucí podléhající této směrnici nebo úvěrovou nebo finanční institucí nacházející se ve třetí zemi, která ukládá požadavky rovnocenné požadavkům stanoveným touto směrnicí, a nad níž je s ohledem na plnění těchto požadavků vykonáván dohled.

2.   Odchylně od čl. 7 písm. a), b) a d), článku 8 a čl. 9 odst. 1 mohou členské státy povolit institucím a osobám, na které se vztahuje tato směrnice, aby neuplatňovaly hloubkovou kontrolu klienta ve vztahu ke:

nebo ve vztahu k jiným klientům, kteří představují nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu a splňují technická kritéria stanovená v souladu s čl. 40 odst. 1 písm. b).

3.   V případech uvedených v odstavcích 1 a 2 shromáždí instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, v každém případě dostatek informací potřebných ke zjištění, zda klient vyhovuje podmínkám pro uplatnění výjimky podle uvedených odstavců.

4.   Členské státy informují Komisi a sebe navzájem o případech, kdy mají za to, že třetí země splňuje podmínky odstavců 1 nebo 2, nebo o jiných situacích, v nichž jsou splněna technická kritéria stanovená v souladu čl. 40 odst. 1 písm. b).

5.   Odchylně od čl. 7 písm. a), b) a d), článku 8 a čl. 9 odst. 1 mohou členské státy povolit institucím a osobám, na které se vztahuje tato směrnice, aby neuplatňovaly hloubkovou kontrolu klienta ohledně:

nebo ohledně jiných produktů nebo transakcí, které představují nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu a splňují technická kritéria stanovená v souladu s čl. 40 odst. 1 písm. b).

Článek 12

Pokud Komise přijme rozhodnutí podle čl. 40 odst. 4, zakáží členské státy institucím a osobám, na které se vztahuje tato směrnice, aby uplatňovaly zjednodušenou hloubkovou kontrolu na úvěrové a finanční instituce nebo kótované společnosti z dotyčných třetích zemí nebo na jiné subjekty na základě situací, které splňují technická kritéria stanovená v souladu s čl. 40 odst. 1 písm. b).

ODDÍL 3

Zesílená hloubková kontrola klienta

Článek 13

1.   Členské státy vyžadují od institucí a osob, na které se vztahuje tato směrnice, aby na základě posouzení rizika uplatňovaly kromě opatření podle článků 7 a 8 a čl. 9 odst. 6 zesílenou hloubkovou kontrolu klienta v situacích, které vzhledem ke své povaze mohou představovat vyšší riziko praní peněz nebo financování terorismu, a alespoň v situacích uvedených v odstavcích 2, 3 a 4 a při jiných situacích představujících vysoké riziko praní peněz nebo financování terorismu, které splňují technická kritéria stanovená v souladu s čl. 40 odst. 1 písm. c).

2.   Pokud klient není fyzicky přítomen pro účely zjištění totožnosti, členské státy od těchto institucí a osob vyžadují, aby přijaly zvláštní a přiměřená opatření kompenzující vyšší riziko, např. uplatněním jednoho nebo několika následujících opatření:

3.   Pokud jde o přeshraniční korespondenční bankovní vztahy s respondenčními institucemi ze třetích zemí, členské státy od svých úvěrových institucí vyžadují, aby

4.   Pokud jde o transakce nebo obchodní vztahy s politicky exponovanými osobami, které mají bydliště v jiném členském státě nebo ve třetí zemi, členské státy od institucí a osob, na které se vztahuje tato směrnice, vyžadují, aby

5.   Členské státy zakáží úvěrovým institucím, aby vstupovaly do korespondenčního bankovního vztahu s bankou nevyvíjející žádnou činnost nebo aby v takovém vztahu pokračovaly, a vyžadují, aby úvěrové instituce přijaly vhodná opatření pro zajištění toho, aby nevstupovaly do korespondenčního bankovního vztahu s bankou, o níž je známo, že umožňuje využívání svých účtů bankou nevyvíjející žádnou činnost, nebo aby v takovém vztahu nepokračovaly.

6.   Členské státy zajistí, aby instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, věnovaly zvláštní pozornost jakékoliv hrozbě praní peněz nebo financování terorismu, která může vzniknout z produktů nebo transakcí, které mohou napomáhat anonymitě, a pokud to bude zapotřebí, přijaly opatření k zabránění jejich využití při praní peněz nebo financování terorismu.

ODDÍL 4

Plnění třetími osobami

Článek 14

Členské státy mohou povolit institucím a osobám, na které se vztahuje tato směrnice, aby se s ohledem na plnění požadavků stanovených v čl. 8. odst. 1 písm. a) až c) spolehly na třetí osoby. Konečná odpovědnost za splnění uvedených požadavků však zůstává na instituci nebo osobě, na kterou se vztahuje tato směrnice a jež se spoléhá na třetí osobu.

Článek 15

1.   Pokud členský stát umožňuje, aby se na vnitrostátní úrovni spoléhalo jako na třetí osoby na úvěrové a finanční instituce uvedené v čl. 2 odst. 1 bodě 1 nebo 2, které se nacházejí na jeho území, umožní tento členský stát v každém případě institucím a osobám uvedeným v čl. 2 odst. 1, které se nacházejí na jeho území, aby v souladu s článkem 14 uznávaly a přijímaly výsledky hloubkové kontroly klienta podle čl. 8 odst. 1 písm. a) až c), provedené podle této směrnice institucí uvedenou v čl. 2 odst. 1 bodě 1 nebo 2 v jiném členském státě, s výjimkou směnáren a subjektů zajišťujících převody nebo zasílání peněz, která splňuje požadavky článků 16 a 18, a to i tehdy, pokud jsou dokumenty nebo údaje, na nichž jsou tyto požadavky založeny, jiné než dokumenty a údaje vyžadované v členském státě, ve kterém je zákazník přijímán.

2.   Pokud členský stát umožňuje, aby se na vnitrostátní úrovni spoléhalo jako na třetí osoby na směnárny a subjekty zajišťující převody nebo zasílání peněz uvedené v čl. 3 bodě 2 písm. a), které se nacházejí na jeho území, umožní jim tento členský stát v každém případě, aby v souladu s článkem 14 uznávaly a přijímaly výsledky hloubkové kontroly klienta podle čl. 8 odst. 1 písm. a) až c), provedené podle této směrnice institucí stejné kategorie v jiném členském státě a splňující požadavky článků 16 a 18, a to i tehdy, pokud jsou dokumenty nebo údaje, na nichž jsou tyto požadavky založeny, jiné než dokumenty a údaje vyžadované v členském státě, ve kterém je zákazník přijímán.

3.   Pokud členský stát připouští, aby se na vnitrostátní úrovni spoléhalo jako na třetí osoby na osoby uvedené v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. a) až c), které se nacházejí na jeho území, umožní jim tento členský stát v každém případě, aby podle článku 14 uznávaly a přijímaly výsledky hloubkové kontroly klienta podle čl. 8 odst. 1 písm. a) až c), provedené podle této směrnice osobou uvedenou v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. a) až c) v jiném členském státě a splňující požadavky článků 16 a 18, a to i tehdy, pokud jsou dokumenty nebo údaje, na nichž jsou tyto požadavky založeny, jiné než dokumenty nebo údaje vyžadované v členském státě, ve kterém je zákazník přijímán.

Článek 16

1.   Pro účely tohoto oddílu se „třetími osobami“ rozumějí instituce a osoby, které jsou uvedeny v článku 2, nebo rovnocenné instituce a osoby nacházející se ve třetí zemi, jež splňují tyto požadavky:

2.   Členské státy informují Komisi a sebe navzájem o případech, kdy podle jejich názoru některá třetí země splňuje podmínky stanovené v odst. 1 písm. b).

Článek 17

Pokud Komise přijme rozhodnutí podle čl. 40 odst. 4, zakáží členské státy institucím a osobám, na které se vztahuje tato směrnice, aby s ohledem na plnění požadavků čl. 8 odst. 1 písm. a) až c) spoléhaly na třetí osoby z dotyčné třetí země.

Článek 18

1.   Třetí osoby neprodleně zpřístupní informace vyžádané v souladu s požadavky čl. 8 odst. 1 písm. a) až c) instituci nebo osobě, na kterou se vztahuje tato směrnice a která zákazníka přijímá.

2.   Příslušné kopie identifikačních a ověřovacích údajů a další příslušnou dokumentaci o totožnosti klienta nebo skutečného vlastníka zašle třetí osoba na vyžádání neprodleně instituci nebo osobě, na kterou se vztahuje tato směrnice a která zákazníka přijímá.

Článek 19

Tento oddíl se nevztahuje na vztahy s externími poskytovateli služeb nebo s agenturami, u nichž má být na základě smluvního uspořádání externí poskytovatel služby nebo agent považován za součást instituce nebo osoby, na kterou se vztahuje tato směrnice.

KAPITOLA III

OZNAMOVACÍ POVINNOSTI

ODDÍL 1

Obecná ustanovení

Článek 20

Členské státy vyžadují, aby instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, věnovaly zvláštní pozornost jakékoliv činnosti, kterou podle její povahy považují za činnost, u níž je zvlášť pravděpodobné, že souvisí s praním peněz nebo financováním terorismu, a zejména složitým nebo neobvykle velkým transakcím a všem neobvyklým typům transakcí, které nemají zjevný ekonomický nebo patrný zákonný účel.

Článek 21

1.   Každý členský stát zřídí finanční zpravodajskou jednotku, aby mohl účinně bojovat proti praní peněz a financování terorismu.

2.   Tato finanční zpravodajská jednotka se zřídí jako ústřední vnitrostátní jednotka. Je odpovědná za přijímání oznámení obsahujících informace, které se týkají možného praní peněz či možného financování terorismu nebo které jsou vyžadovány vnitrostátními právními předpisy, (a v možném rozsahu za vyžadování takových oznámení), jejich analyzování a předávání příslušným orgánům. Pro plnění jejích úkolů jsou jí poskytnuty odpovídající zdroje.

3.   Členské státy zajistí, aby finanční zpravodajská jednotka měla včasný, přímý nebo nepřímý přístup k informacím z oblasti finanční, správní a z oblasti trestního řízení, které potřebuje pro řádné plnění svých úkolů.

Článek 22

1.   Členské státy vyžadují od institucí a osob, na které se vztahuje tato směrnice, a případně od jejich ředitelů a zaměstnanců, aby plně spolupracovali:

2.   Informace podle odstavce 1 se předávají finanční zpravodajské jednotce členského státu, na jehož území se instituce nebo osoba předávající tyto informace nachází. Tyto informace obvykle předává osoba nebo osoby určené v souladu s postupy stanovenými v článku 34.

Článek 23

1.   Odchylně od čl. 22 odst. 1 mohou členské státy v případě osob uvedených v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. a) a b) určit příslušný orgán stavovské samosprávy příslušné profese jako orgán, který má být informován v prvním stupni namísto finanční zpravodajské jednotky. Aniž je dotčen odstavec 2, předá v takových případech určený orgán stavovské samosprávy informace neprodleně a v úplném rozsahu finanční zpravodajské jednotce.

2.   Členské státy nejsou povinny uplatňovat povinnosti stanovené v čl. 22 odst. 1 na notáře, samostatně výdělečně činné právníky, auditory, externí účetní a daňové poradce, pokud jde o informace, které příslušníci těchto profesí obdrží od svého klienta nebo které o klientovi získají během zjišťování jeho právního postavení, během jeho obhajoby nebo zastupování v soudním řízení nebo v souvislosti s takovým řízením, včetně poradenství ohledně zahájení soudního řízení nebo vyhnutí se soudnímu řízení, ať jsou takovéto informace obdrženy nebo získány před tímto řízením, během něj nebo po něm.

Článek 24

1.   Členské státy vyžadují od institucí a osob, na které se vztahuje tato směrnice, aby se zdržely provádění transakcí, o nichž vědí nebo u nichž mají podezření, že souvisejí s praním peněz nebo financováním terorismu, dokud nedokončí nezbytné kroky podle čl. 22 odst. 1 písm. a). V souladu s právními předpisy členských států lze vydat příkaz k neprovedení operace.

2.   Je-li podezření, že transakce vede k praní peněz nebo financování terorismu, a pokud se jejího provedení nelze takto zdržet nebo by takové zdržení pravděpodobně zmařilo úsilí sledovat příjemce operace podezřelé z praní peněz nebo financování terorismu, vyrozumí dotyčné instituce a osoby finanční zpravodajskou jednotku okamžitě po jejím provedení.

Článek 25

1.   Členské státy zajistí, aby v případě, že příslušné orgány podle článku 37 odhalí během kontrol prováděných u institucí a osob, na které se vztahuje tato směrnice, nebo jakýmkoliv jiným způsobem skutečnosti, které mohou souviset s praním peněz nebo financováním terorismu, tyto orgány neprodleně informovaly finanční zpravodajskou jednotku.

2.   Členské státy zajistí, aby orgány dohledu zmocněné právním předpisem k dohledu nad burzou, devizovým trhem a trhem s finančními deriváty informovaly finanční zpravodajskou jednotku, jestliže odhalí skutečnosti, které by mohly souviset s praním peněz nebo financováním terorismu.

Článek 26

Sdělení informací uvedených v článcích 22 a 23, provedené v dobré víře podle čl. 22 odst. 1 a článku 23 institucí nebo osobou, na kterou se vztahuje tato směrnice, nebo zaměstnancem či ředitelem takové instituce nebo osoby se nepovažuje za porušení jakéhokoliv omezení prozrazovat informace uloženého smlouvou nebo právními či správními předpisy a nezakládá jakoukoli odpovědnost dotyčné instituce nebo osoby ani jejích ředitelů nebo zaměstnanců.

Článek 27

Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zaměstnance institucí nebo osob, na které se vztahuje tato směrnice, kteří podají oznámení o podezřeních na praní peněz nebo financování terorismu buď interně nebo finanční zpravodajské jednotce, ochránily před hrozbami nebo nepřátelskými činy.

ODDÍL 2

Zákaz sdělení informací

Článek 28

1.   Instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, a jejich ředitelé a zaměstnanci nesmí sdělit dotyčnému klientovi ani jiným třetím osobám informace o skutečnosti, že byly v souladu s články 22 a 23 předány informace finanční zpravodajské jednotce, ani že je nebo může být vedeno šetření týkající se praní peněz nebo financování terorismu.

2.   Zákaz uvedený v odstavci 1 nezahrnuje sdělení informací příslušným orgánům uvedeným v článku 37, včetně orgánů stavovské samosprávy, nebo sdělení informací pro účely prosazování práva.

3.   Zákaz uvedený v odstavci 1 nebrání sdělování informací mezi institucemi z členských států nebo třetích zemí, které splňují podmínky stanovené v čl. 11 odst. 1, pokud tyto instituce náleží do stejné skupiny ve smyslu čl. 2 odst. 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu (17).

4.   Zákaz uvedený v odstavci 1 nebrání sdělování informací mezi osobami uvedenými v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. a) a b) z členských států nebo třetích zemí, které ukládají požadavky rovnocenné s požadavky této směrnice, pokud tyto osoby vykonávají svou profesní činnost, jako zaměstnanci nebo jinak, v rámci téže právnické osoby nebo téže sítě. Pro účely tohoto článku se „sítí“ rozumí širší struktura, k níž osoba patří a která sdílí společné vlastníky, společné vedení nebo společnou kontrolu dodržování příslušných předpisů.

5.   U institucí nebo osob uvedených v čl. 2 odst. 1 bodě 1, 2 a bodě 3 písm. a) a b) nebrání zákaz uvedený v odstavci 1 v případech, které se týkají stejného klienta a stejné transakce a na nichž se podílí dvě nebo více institucí nebo osob, sdělování informací mezi dotyčnými institucemi nebo osobami, pokud se nacházejí v členském státě nebo třetí zemi, která ukládá požadavky rovnocenné s požadavky této směrnice, a pokud jsou ze stejné profesní kategorie a vztahují se na ně rovnocenné povinnosti o zachování profesního tajemství a ochrany osobních údajů. Sdělené informace se použijí výhradně pro účely předcházení praní peněz a financování terorismu.

6.   Pokud se osoby uvedené v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. a) a b) snaží odradit klienta od zapojení do nedovolené činnosti, nepovažuje se jejich jednání za sdělení informací ve smyslu odstavce 1.

7.   Členské státy informují Komisi a sebe navzájem o případech, kdy podle jejich názoru třetí země splňuje podmínky stanovené v odstavcích 3, 4 nebo 5.

Článek 29

Pokud Komise přijme rozhodnutí podle čl. 40 odst. 4, zakáží členské státy předávání informací mezi institucemi a osobami, na něž se vztahuje tato směrnice, a osobami z dotyčné třetí země.

KAPITOLA IV

UCHOVÁVÁNÍ ZÁZNAMŮ A STATISTICKÉ ÚDAJE

Článek 30

Členské státy vyžadují od institucí a osob, na které se vztahuje tato směrnice, aby uchovávaly následující dokumenty a informace, použitelné při jakémkoliv šetření nebo analýze možného praní peněz nebo financování terorismu prováděných finanční zpravodajskou jednotkou nebo jiným příslušným orgánem podle vnitrostátních právních předpisů:

Článek 31

1.   Členské státy vyžadují od úvěrových a finančních institucí, na které se vztahuje tato směrnice, aby ve svých pobočkách a většinově vlastněných dceřiných společnostech nacházejících se ve třetích zemích případně uplatňovaly opatření pro hloubkovou kontrolu klienta a uchovávání záznamů, která jsou alespoň rovnocenná opatřením stanoveným v této směrnici.

Pokud právní předpisy třetí země nedovolují uplatňování takových rovnocenných opatření, členské státy od dotčených úvěrových a finančních institucí vyžadují, aby v tomto smyslu informovaly příslušné orgány domovského členského státu.

2.   Členské státy a Komise se vzájemně informují o případech, kdy právní předpisy třetí země nedovolují uplatňování opatření požadovaných podle odst. 1 prvního pododstavce, a k nalezení řešení může být podniknuta koordinovaná akce.

3.   Členské státy vyžadují, aby v případech, kdy právní předpisy třetí země nedovolují uplatňování opatření požadovaných podle odst. 1 prvního pododstavce, přijala úvěrová nebo finanční instituce doplňková opatření k účinnému zvládání rizika praní peněz nebo financování terorismu.

Článek 32

Členské státy vyžadují, aby jejich úvěrové a finanční instituce měly k dispozici systémy, které jim v souladu s vnitrostátním právem umožní úplně a rychle zodpovědět dotazy finanční zpravodajské jednotky nebo jiných orgánů, zda udržují nebo v předchozích pěti letech udržovaly obchodní vztah s konkrétními fyzickými nebo právnickými osobami, a o povaze tohoto vztahu.

Článek 33

1.   Členské státy zajistí, že jsou schopny přezkoumávat účinnost svých systémů pro boj proti praní peněz nebo financování terorismu, a to vedením úplné statistiky o otázkách důležitých pro účinnost takových systémů.

2.   Taková statistika zahrnuje alespoň počet oznámení o podezřelých transakcích, která byla podána finanční zpravodajské jednotce, následný postup na základě těchto oznámení a na ročním základě uvádí také počet šetřených případů, počet trestně stíhaných osob, počet osob odsouzených za trestné činy praní peněz nebo financování terorismu a objem zmrazeného, zadrženého nebo zabaveného majetku.

3.   Členské státy zajistí zveřejňování komplexních přehledů těchto statistických zpráv.

KAPITOLA V

DONUCOVACÍ OPATŘENÍ

ODDÍL 1

Vnitřní postupy, školení a zpětná vazba

Článek 34

1.   Členské státy vyžadují, aby instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, zavedly přiměřené a vhodné metody a postupy pro hloubkovou kontrolu klienta, podávání oznámení, uchovávání záznamů, vnitřní kontrolu, posuzování rizik, řízení rizik, zajišťování kontroly dodržování příslušných předpisů a komunikaci, aby předešly a zabránily operacím souvisejícím s praním peněz nebo financováním terorismu.

2.   Členské státy vyžadují od úvěrových a finančních institucí, na něž se vztahuje tato směrnice, aby příslušné metody a postupy případně sdělily pobočkám nebo většinově vlastněným dceřiným společnostem ve třetích zemích.

Článek 35

1.   Členské státy vyžadují, aby instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, přijaly vhodná opatření, aby jejich příslušní zaměstnanci byli obeznámeni s předpisy platnými na základě této směrnice.

Tato opatření zahrnují účast jejich příslušných zaměstnanců na zvláštních průběžných školicích programech, které jim pomohou rozpoznávat operace, jež mohou souviset s praním peněz nebo financováním terorismu, a rovněž jim poskytnout pokyny, jak v takových případech postupovat.

Pokud fyzická osoba spadající do kterékoliv z kategorií uvedených v čl. 2 odst. 1 bodě 3 provozuje svou profesní činnost jako zaměstnanec právnické osoby, vztahují se povinnosti stanovené v tomto oddíle spíše na tuto právnickou osobu než na dotyčnou fyzickou osobu.

2.   Členské státy zajistí, aby instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, měly přístup k aktuálním informacím o praktikách těch, které perou peníze a financují terorismus, a o náznacích vedoucích k rozpoznání podezřelých transakcí.

3.   Členské státy zajistí, aby byla, kdykoli je to možné, poskytována včasná zpětná vazba o účinnosti oznámení o podezření na praní peněz nebo financování terorismu a o následném šetření.

ODDÍL 2

Dohled

Článek 36

1.   Členské státy stanoví, že směnárny a poskytovatelé služeb pro svěřenectví a obchodní společnosti musí mít licenci nebo registraci a že kasina musí mít licenci, aby mohli podnikat legálně. Aniž jsou dotčeny budoucí právní předpisy Společenství, členské státy stanoví, že subjekty zajišťující převody nebo zasílání peněz musí mít licenci nebo registraci, aby mohly podnikat legálně.

2.   Členské státy od příslušných orgánů vyžadují, aby odmítly vydání licence nebo registraci subjektů uvedených v odstavci 1, pokud nejsou přesvědčeny, že osoby, které ve skutečnosti řídí nebo budou řídit podnikání takových subjektů, nebo skuteční vlastníci takových subjektů jsou způsobilé a řádné osoby.

Článek 37

1.   Členské státy od příslušných orgánů vyžadují, aby alespoň účinně sledovaly dodržování požadavků této směrnice institucemi a osobami, na které se vztahuje, a přijaly nezbytná opatření s cílem dodržování těchto požadavků.

2.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly odpovídající pravomoci, včetně pravomoci vyžadovat předložení veškerých informací potřebných ke sledování dodržování příslušných právních předpisů a provádění kontrol, a měly odpovídající zdroje pro výkon svých funkcí.

3.   V případě úvěrových a finančních institucí a kasin mají příslušné orgány silnější pravomoci týkající se dohledu, zejména možnost provádět kontroly na místě.

4.   V případě fyzických a právnických osob uvedených v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. a) až e) mohou členské státy povolit, aby se funkce uvedené v odstavci 1 vykonávaly na základě zhodnocení rizik.

5.   V případě osob uvedených v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. a) a b) mohou členské státy povolit, aby funkce uvedené v odstavci 1 vykonávaly orgány stavovské samosprávy, splňují-li požadavky odstavce 2.

ODDÍL 3

Spolupráce

Článek 38

Komise poskytne pomoc potřebnou pro usnadnění koordinace, včetně výměny informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami v rámci Společenství.

ODDÍL 4

Sankce

Článek 39

1.   Členské státy zajistí, aby fyzické a právnické osoby, na něž se vztahuje tato směrnice, byly postižitelné za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.

2.   Aniž je dotčeno právo členských států ukládat trestní sankce, zajistí členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem, aby vůči úvěrovým a finančním institucím mohla být v případě porušení vnitrostátních předpisů, přijatých na základě této směrnice, přijata vhodná správní opatření nebo jim v takovém případě mohly být uloženy správní sankce. Členské státy zajistí, aby tato opatření nebo sankce byly účinné, přiměřené a odrazující.

3.   Členské státy zajistí, aby právnické osoby byly postižitelné alespoň za protiprávní jednání podle odstavce 1, kterých se v jejich prospěch dopustila osoba jednající samostatně nebo jako člen orgánu této právnické osoby, která má v rámci této právnické osoby vedoucí postavení na základě

4.   Kromě případů již upravených v odstavci 3 členské státy zajistí, aby právnické osoby byly postižitelné v případech, kdy nedostatečný dohled nebo nedostatečná kontrola ze strany osoby uvedené v odstavci 3 umožnila osobě jí podřízené dopustit se ve prospěch právnické osoby protiprávního jednání podle odstavce 1.

KAPITOLA VI

PROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ

Článek 40

1.   Aby bylo možné při boji proti praní peněz nebo financování terorismu vzít v úvahu technický rozvoj a zajistit jednotné provádění této směrnice, může Komise v souladu s postupem podle čl. 41 odst. 2 přijmout prováděcí opatření pro:

2.   V každém případě Komise přijme první prováděcí opatření týkající se odst. 1 písm. b) a d) do 15. června 2006.

3.   Komise v souladu s postupem podle čl. 41 odst. 2 upraví částky uvedené v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. e), v čl. 7 písm. b), v čl. 10 odst. 1 a v čl. 11 odst.5 písm. a) a d), přičemž vezme v úvahu právní předpisy Společenství, hospodářský vývoj a změny mezinárodních norem.

4.   Pokud Komise zjistí, že některá třetí země nesplňuje podmínky stanovené v čl. 11 odst. 1 nebo 2, čl. 28 odst. 3, 4 nebo 5 nebo v opatřeních přijatých v souladu s odst. 1 písm. b) nebo čl. 16 odst. 1. písm. b), nebo že právní předpisy třetí země nepovolují uplatňování opatření požadovaných podle čl. 31 odst. 1 prvního pododstavce, přijme o tom v souladu s postupem podle čl. 41 odst. 2 rozhodnutí..

Článek 41

1.   Komisi je nápomocen Výbor pro předcházení praní peněz a financování terorismu (dále jen „výbor“).

2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 tohoto rozhodnutí, a to za předpokladu, že prováděcí opatření přijatá tímto postupem nemění základní ustanovení této směrnice.

Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.

3.   Výbor přijme svůj jednací řád.

4.   Aniž jsou dotčena již přijatá prováděcí opatření, je provádění ustanovení této směrnice týkajících se přijímání technických pravidel a rozhodnutí postupem podle odstavce 2 pozastaveno po dobu čtyř let od vstupu této směrnice v platnost. Na návrh Komise mohou Evropský parlament a Rada příslušná ustanovení prodloužit v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy a za tímto účelem je před uplynutím tohoto čtyřletého období přezkoumají.

KAPITOLA VII

ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 42

Do 15. prosince 2009 a alespoň každé tři roky poté vypracuje Komise zprávu o provádění této směrnice a předloží ji Evropskému parlamentu a Radě. Do první zprávy Komise zahrne zvláštní přezkum zacházení s advokáty a jinými samostatně výdělečně činnými právníky.

Článek 43

Do 15. prosince 2010 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o procentuálních prazích v čl. 3 odst. 6, přičemž zejména zohlední možné výhody a následky snížení procentuálních hodnot uvedených v čl. 3 odst. 6 písm. a) podbodě i), a v čl. 3 odst. 6 písm. b) podbodech i) a iii) z 25 % na 20 %. Na základě této zprávy může Komise předložit návrh na změnu této směrnice.

Článek 44

Směrnice 91/308/EHS se zrušuje.

Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze.

Článek 45

1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. prosince 2007. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními této směrnice a přijatými vnitrostátními předpisy.

Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

Článek 46

Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.

Článek 47

Tato směrnice je určena členským státům.

Ve Štrasburku dne 26. října 2005.

Za Evropský parlament

předseda

J. BORRELL FONTELLES

Za Radu

předseda

D. ALEXANDER

----

(1)  Stanovisko ze dne 11. května 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

(2)Úř. věst. C 40, 17.2.2005, s. 9.

(3)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 26. května 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 19. září 2005.

(4)Úř. věst. L 166, 28.6.1991, s. 77. Směrnice ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/97/ES (Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 76).

(5)Úř. věst. L 182, 5.7.2001, s. 1.

(6)Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, p. 1).

(7)Úř. věst. L 271, 24.10.2000, s. 4.

(8)Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

(9)Úř. věst. L 164, 22.6.2002, s. 3.

(10)Úř. věst. L 126, 26.5.2000, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2005/1/ES (Úř. věst. L 79, 24.3.2005, s. 9).

(11)Úř. věst. L 345, 19.12.2002, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2005/1/ES.

(12)Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.

(13)Úř. věst. L 9, 15.1.2003, s. 3.

(14)Úř. věst. L 351, 29.12.1998, s. 1.

(15)Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 49.

(16)Úř. věst. L 275, 27.10.2000, s. 39.

(17)Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1.

----

PŘÍLOHA

SROVNÁVACÍ TABULKA

----

----

SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/66/ES

ze dne 26. října 2005

o použití systémů čelní ochrany na motorových vozidlech a o změně směrnice Rady 70/156/EHS

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),

vzhledem k těmto důvodům:

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

Článek 1

Předmět

Cílem této směrnice je zvýšení bezpečnosti chodců a vozidel prostřednictvím pasivních opatření. Stanoví technické požadavky pro schvalování typu motorových vozidel s ohledem na systémy čelní ochrany dodávané jako součást původního vybavení připevněná k vozidlům nebo jako samostatné technické celky.

Článek 2

Definice

Pro účely této směrnice se použijí následující definice a definice v příloze I bodu 1:

Článek 3

Ustanovení o schvalování typu

1.   S účinkem od 25. srpna 2006 nesmějí členské státy v případě nového typu vozidla vybaveného systémem čelní ochrany, který vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze I a příloze II, z důvodů souvisejících se systémy čelní ochrany:

2.   S účinkem od 25. srpna 2006 nesmějí členské státy v případě nového systému čelní ochrany, který je dodáván jako samostatný technický celek a který vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze I a příloze II:

3.   S účinkem od 25. listopadu 2006 musí členské státy v případě nového typu vozidla vybaveného systémem čelní ochrany nebo nového typu systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek, který nesplňuje požadavky stanovené v příloze I a příloze II, odmítnout udělit jak ES schválení typu, tak vnitrostátní schválení typu.

4.   S účinkem od 25. května 2007 musí členské státy v případě vozidel, která nesplňují požadavky stanovené v příloze I a příloze II, z důvodů souvisejících se systémy čelní ochrany:

5.   S účinkem od 25. května 2007 budou požadavky uvedené v příloze I a příloze II ve vztahu k systémům čelní ochrany dodávaným jako samostatné technické celky platit pro účely čl. 7 odst. 2 směrnice 70/156/EHS.

Článek 4

Prováděcí opatření a změny

1.   Podrobné technické požadavky pro provádění zkoušek stanovené v bodě 3 přílohy I přijme Komise v souladu s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 3 směrnice 70/156/EHS.

2.   Změny této směrnice nezbytné pro její přizpůsobení přijímá Komise postupem podle čl. 13 odst. 3 směrnice 70/156/EHS.

Článek 5

Přezkum

Nejpozději 25. srpna 2010 přezkoumá Komise s ohledem na technický pokrok a zkušenosti technická ustanovení této směrnice a zejména podmínky pro vyžadování zkoušky nárazem makety kyčle do systému čelní ochrany, zahrnutí zkoušky nárazem makety hlavy dospělého člověka do systému čelní ochrany a stanovení podmínek zkoušky nárazem makety hlavy dítěte do systému čelní ochrany. Výsledky tohoto přezkumu budou předmětem zprávy Komise pro Evropský parlament a Radu.

Pokud z výsledku tohoto přezkumu vyplyne vhodnost upravit technická ustanovení této směrnice, mohou být tyto úpravy provedeny postupem podle v čl. 13 odst. 3 směrnice 70/156/EHS.

Článek 6

Změny směrnice 70/156/EHS

Přílohy I, III, IV a XI směrnice 70/156/EHS se mění v souladu s přílohou III této směrnice.

Článek 7

Provedení

1.   Členské státy do 25. srpna 2006 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.

Budou tyto předpisy používat od 25. srpna 2006.

Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

Článek 8

Samostatné technické celky

Tato směrnice však neomezuje pravomoc členských států zakázat nebo omezit používání systémů čelní ochrany uvedených na trh jako samostatné technické celky předtím, než tato směrnice vstoupila v platnost.

Článek 9

Vstup v platnost

Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 10

Určení

Tato směrnice je určena členským státům.

Ve Štrasburku dne 26. října 2005.

Za Evropský parlament

předseda

J.BORRELL FONTELLES

Za Radu

předseda

D. ALEXANDER

----

(1)Úř. věst. C 112, 30.4.2004, s. 18.

(2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 26. května 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 11. října 2005.

(3)Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2005/49/ES (Úř. věst. L 194, 26.7.2005, s. 12).

(4)Úř. věst. L 321, 6.12.2003, s. 15.

(5)Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

----

SEZNAM PŘÍLOH

PŘÍLOHA I

TECHNICKÁ USTANOVENÍ

1.   DEFINICE

Pro účely této směrnice se použijí tyto definice:

2.   USTANOVENÍ PRO VÝROBU A MONTÁŽ

3.   USTANOVENÍ PRO ZKOUŠKY

PŘÍLOHA II

SPRÁVNÍ USTANOVENÍ PRO SCHVALOVÁNÍ TYPU

1.   ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU

2.   UDĚLOVÁNÍ ES SCHVÁLENÍ TYPU

3.   ZNAČKA ES SCHVÁLENÍ TYPU

Dodatek 1

INFORMAČNÍ DOKUMENT č. [...]

v souladu s přílohou I směrnice Rady 70/156/EHS o schvalování typu motorových vozidel s ohledem na vybavení vozidel systémy čelní ochrany

Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být kresleny ve vhodném měřítku na formátu A4 a musí být dostatečně podrobné nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.

Pokud jsou v systémech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích využity speciální materiály, musí být předloženy informace o jejich provozních vlastnostech.

0.   OBECNĚ

1.   OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA

2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (v kg a mm)

9.   KAROSERIE

Datum:

Dodatek 2

INFORMAČNÍ DOKUMENT č. [...]

týkající se es schvalování typu systémů čelní ochrany jako samostatných technických celků (2005/66/ES)

Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být kresleny ve vhodném měřítku na formátu A4 a musí být dostatečně podrobné nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.

Pokud jsou v systémech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích využity speciální materiály, musí být předloženy informace o jejich provozních vlastnostech.

0.   OBECNĚ

1.   POPIS ZAŘÍZENÍ

Dodatek 3

(VZOR)

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

CERTIFIKÁT ES SCHVÁLENÍ TYPU

Razítko správního orgánu

Sdělení o

typu vozidla s připevněným systémem čelní ochrany podle směrnice 2005/66/ES.

Schválení typu č.:

Důvod prodloužení platnosti:

ČÁST I

ČÁST II

Doplněk

k certifikátu ES schválení typu č. [...]

o schvalování typu motorového vozidla s ohledem na montáž systému čelní ochrany

Dodatek 4

(VZOR)

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

CERTIFIKÁT ES SCHVÁLENÍ TYPU

RAZÍTKO SPRÁVNÍHO ORGÁNU

Sdělení o

typu systému čelní ochrany jako samostatného technického celku podle směrnice 2005/66/ES.

Schválení typu č.:

Důvod prodloužení platnosti:

ČÁST I

ČÁST II

Doplněk

k certifikátu ES schválení typu č. [...]

o schválení typu systému čelní ochrany podle směrnice 2005/66/ES

Dodatek 5

Příklad značky ES schválení typu

(a > 12mm)

Zařízení opatřené výše uvedenou značkou ES schválení typu je pro systém čelní ochrany, jehož typ byl schválen v Německu (e1) v souladu s touto směrnicí (01) pod základním číslem schválení typu 1471.

Hvězdička znamená, že systém čelní ochrany byl pro zkoušky makety nohy schválen za podmínek stanovených v bodě 3.1.1.1 nebo 3.1.2.1 přílohy I. Pokud použití těchto podmínek nebylo schvalovacím orgánem schváleno, nahradí se hvězdička mezerou.

PŘÍLOHA III

ZMĚNY SMĚRNICE 70/156/EHS

Přílohy směrnice 70/156/EHS se mění takto:

----

(1)  Celková přípustná hmotnost nepřevyšující 3,5 tuny.“

(2)  Celková přípustná hmotnost nepřevyšující 3,5 tuny.“

----