# Euroopan unionin L 70/9. m

| | ISSN 1725-261X |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 70 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 49. vuosikerta9. maaliskuu 2006 |

ISSN 1725-261X

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 70

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

49. vuosikerta9. maaliskuu 2006

---

| Sisältö | | I   Säädökset, jotka on julkaistava | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Komission asetus (EY) N:o 398/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 1 |
| | * | Komission asetus (EY) N:o 399/2006, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2006, tiettyjen herkästi pilaantuvien tavaroiden tullausarvon määrittämiseksi tarkoitettujen yksikköarvojen vahvistamisesta | 3 |
| | * | Komission asetus (EY) N:o 400/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön | 9 |
| | * | Komission asetus (EY) N:o 401/2006, annettu 23 päivänä helmikuuta 2006, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden mykotoksiinipitoisuuksien virallista tarkastusta varten (
  1
  ) | 12 |
| | * | Komission asetus (EY) N:o 402/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta (
  1
  ) | 35 |
| | | Komission asetus (EY) N:o 403/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, naudanlihan vientitukien vahvistamisesta | 40 |
| | | Komission asetus (EY) N:o 404/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, sianlihan vientitukien vahvistamisesta | 44 |
| | | Komission asetus (EY) N:o 405/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, edustavien hintojen vahvistamisesta siipikarjanliha-, muna- ja muna-albumiinialalla sekä asetuksen (EY) N:o 1484/95 muuttamisesta | 46 |
| | | Komission asetus (EY) N:o 406/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, siipikarjanliha-alalla sovellettavien vientitukien vahvistamisesta | 48 |
| | * | Komission direktiivi 2006/29/EY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta tiettyjen laitosten soveltamisalaan sisällyttämisen tai soveltamisalasta poistamisen osalta | 50 |

Sisältö

I   Säädökset, jotka on julkaistava

Sivu

Komission asetus (EY) N:o 398/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

1

*

Komission asetus (EY) N:o 399/2006, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2006, tiettyjen herkästi pilaantuvien tavaroiden tullausarvon määrittämiseksi tarkoitettujen yksikköarvojen vahvistamisesta

3

*

Komission asetus (EY) N:o 400/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön

9

*

Komission asetus (EY) N:o 401/2006, annettu 23 päivänä helmikuuta 2006, näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden mykotoksiinipitoisuuksien virallista tarkastusta varten (
  1
  )

1

12

*

Komission asetus (EY) N:o 402/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta (
  1
  )

1

35

Komission asetus (EY) N:o 403/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, naudanlihan vientitukien vahvistamisesta

40

Komission asetus (EY) N:o 404/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, sianlihan vientitukien vahvistamisesta

44

Komission asetus (EY) N:o 405/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, edustavien hintojen vahvistamisesta siipikarjanliha-, muna- ja muna-albumiinialalla sekä asetuksen (EY) N:o 1484/95 muuttamisesta

46

Komission asetus (EY) N:o 406/2006, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, siipikarjanliha-alalla sovellettavien vientitukien vahvistamisesta

48

*

Komission direktiivi 2006/29/EY, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta tiettyjen laitosten soveltamisalaan sisällyttämisen tai soveltamisalasta poistamisen osalta

50

| | | II   Säädökset, joita ei tarvitse julkaista |
| --- | --- | --- |
| | | Neuvosto |
| | * | AKT–EY-suurlähettiläskomitean päätös N:o 5/2004, tehty 17 päivänä joulukuuta 2004, yritysten kehittämiskeskuksen varainhoitosäännöistä | 52 |
| | | Komissio |
| | * | Komission päätös, tehty 1 päivänä maaliskuuta 2006, EMAS-logon käyttöä poikkeuksellisesti kuljetuspakkauksissa eli tertiääripakkauksissa koskevista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 761/2001 mukaisista säännöistä
  (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 306)

   (
  1
  ) | 63 |
| | * | Komission päätös, tehty 2 päivänä maaliskuuta 2006, ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettuun neuvoston direktiiviin 96/61/EY (IPPC-direktiivi) liittyvästä kyselylomakkeesta
  (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 598)

   (
  1
  ) | 65 |
| | * | Komission päätös, tehty 2 päivänä maaliskuuta 2006, yhteisön taloudellisesta tuesta eräille yhteisön vertailulaboratorioille kansanterveyteen liittyvän eläinlääkinnän alalla (jäämät) vuodeksi 2006
  (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 604) | 78 |
| | * | Komission päätös, tehty 3 päivänä maaliskuuta 2006, vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäyksen B muuttamisesta Puolan tiettyjen liha- ja maitoalan laitosten osalta
  (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 609)

   (
  1
  ) | 80 |
| | * | Komission päätös, tehty 3 päivänä maaliskuuta 2006, muuntogeenistä maissilinjaa 1507 (DAS-Ø15Ø7-1) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen elintarvikkeiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti | 82 |

II   Säädökset, joita ei tarvitse julkaista

Neuvosto

*

AKT–EY-suurlähettiläskomitean päätös N:o 5/2004, tehty 17 päivänä joulukuuta 2004, yritysten kehittämiskeskuksen varainhoitosäännöistä

52

Komissio

*

Komission päätös, tehty 1 päivänä maaliskuuta 2006, EMAS-logon käyttöä poikkeuksellisesti kuljetuspakkauksissa eli tertiääripakkauksissa koskevista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 761/2001 mukaisista säännöistä
  (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 306)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 306)

1

63

*

Komission päätös, tehty 2 päivänä maaliskuuta 2006, ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettuun neuvoston direktiiviin 96/61/EY (IPPC-direktiivi) liittyvästä kyselylomakkeesta
  (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 598)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 598)

1

65

*

Komission päätös, tehty 2 päivänä maaliskuuta 2006, yhteisön taloudellisesta tuesta eräille yhteisön vertailulaboratorioille kansanterveyteen liittyvän eläinlääkinnän alalla (jäämät) vuodeksi 2006
  (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 604)

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 604)

78

*

Komission päätös, tehty 3 päivänä maaliskuuta 2006, vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäyksen B muuttamisesta Puolan tiettyjen liha- ja maitoalan laitosten osalta
  (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 609)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 609)

1

80

*

Komission päätös, tehty 3 päivänä maaliskuuta 2006, muuntogeenistä maissilinjaa 1507 (DAS-Ø15Ø7-1) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen elintarvikkeiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti

82

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

I Säädökset, jotka on julkaistava

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/1

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 398/2006,

annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006,

tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon hedelmien ja vihannesten tuontijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä joulukuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3223/94 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksessa (EY) N:o 3223/94 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten mukaisesti komission vahvistamista kolmansien maiden tuonnin kiinteiden arvojen perusteista liitteissä määriteltävien tuotteiden ja ajanjaksojen osalta. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksessa (EY) N:o 3223/94 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten mukaisesti komission vahvistamista kolmansien maiden tuonnin kiinteiden arvojen perusteista liitteissä määriteltävien tuotteiden ja ajanjaksojen osalta.

| (2) | Edellä mainittujen perusteiden mukaisesti tuonnin kiinteät arvot on vahvistettava tämän asetuksen liitteessä esitetylle tasolle, |
| --- | --- |

(2)

Edellä mainittujen perusteiden mukaisesti tuonnin kiinteät arvot on vahvistettava tämän asetuksen liitteessä esitetylle tasolle,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EY) N:o 3223/94 4 artiklassa tarkoitetut tuonnin kiinteät arvot vahvistetaan liitteessä olevassa taulukossa merkityllä tavalla.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 9 päivänä maaliskuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

J. L. DEMARTY

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EYVL L 337, 24.12.1994, s. 66. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 386/2005 (EUVL L 62, 9.3.2005, s. 3).

1

---

LIITE

tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi 8 päivänä maaliskuuta 2006 annettuun komission asetukseen

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmannen maan koodi (1) | Tuonnin kiinteä arvo |
| 0702 00 00 | 052 | 105,7 |
| 204 | 52,2 |
| 212 | 102,0 |
| 624 | 92,6 |
| 999 | 88,1 |
| 0707 00 05 | 052 | 152,0 |
| 204 | 59,0 |
| 999 | 105,5 |
| 0709 10 00 | 220 | 46,4 |
| 624 | 102,5 |
| 999 | 74,5 |
| 0709 90 70 | 052 | 130,2 |
| 204 | 62,6 |
| 999 | 96,4 |
| 0805 10 20 | 052 | 56,4 |
| 204 | 44,3 |
| 212 | 42,3 |
| 220 | 39,2 |
| 400 | 61,3 |
| 448 | 41,1 |
| 512 | 33,1 |
| 624 | 65,9 |
| 999 | 48,0 |
| 0805 50 10 | 052 | 74,2 |
| 624 | 68,8 |
| 999 | 71,5 |
| 0808 10 80 | 400 | 124,3 |
| 404 | 90,2 |
| 512 | 71,5 |
| 524 | 62,6 |
| 528 | 72,0 |
| 720 | 78,2 |
| 999 | 83,1 |
| 0808 20 50 | 388 | 80,9 |
| 400 | 74,8 |
| 512 | 65,4 |
| 528 | 70,8 |
| 720 | 45,0 |
| 999 | 67,4 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmannen maan koodi (1)

Tuonnin kiinteä arvo

0702 00 00

052

105,7

204

52,2

212

102,0

624

92,6

999

88,1

0707 00 05

052

152,0

204

59,0

999

105,5

0709 10 00

220

46,4

624

102,5

999

74,5

0709 90 70

052

130,2

204

62,6

999

96,4

0805 10 20

052

56,4

204

44,3

212

42,3

220

39,2

400

61,3

448

41,1

512

33,1

624

65,9

999

48,0

0805 50 10

052

74,2

624

68,8

999

71,5

0808 10 80

400

124,3

404

90,2

512

71,5

524

62,6

528

72,0

720

78,2

999

83,1

0808 20 50

388

80,9

400

74,8

512

65,4

528

70,8

720

45,0

999

67,4

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 750/2005 (EUVL L 126, 19.5.2005, s. 12) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”999” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/3

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 399/2006,

annettu 7 päivänä maaliskuuta 2006,

tiettyjen herkästi pilaantuvien tavaroiden tullausarvon määrittämiseksi tarkoitettujen yksikköarvojen vahvistamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon yhteisöjen tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1),

ottaa huomioon tiettyjen asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevien säännösten vahvistamisesta (2) annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 ja erityisesti sen 173 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 173–177 artiklassa säädetään perusteet, joiden nojalla komissio vahvistaa jaksoittaiset yksikköarvot mainitun asetuksen liitteessä 26 esitetyn luokittelun mukaisesti kuvatuille tuotteille. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 173–177 artiklassa säädetään perusteet, joiden nojalla komissio vahvistaa jaksoittaiset yksikköarvot mainitun asetuksen liitteessä 26 esitetyn luokittelun mukaisesti kuvatuille tuotteille.

| (2) | Edellä mainituissa artikloissa vahvistettujen sääntöjen ja perusteiden soveltaminen komissiolle asetuksen (ETY) N:o 2454/93 173 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti toimitettuihin tekijöihin johtaa yksikköarvon vahvistamiseen kyseisille tuotteille, siten kuin tämän asetuksen liitteessä määrätään, |
| --- | --- |

(2)

Edellä mainituissa artikloissa vahvistettujen sääntöjen ja perusteiden soveltaminen komissiolle asetuksen (ETY) N:o 2454/93 173 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti toimitettuihin tekijöihin johtaa yksikköarvon vahvistamiseen kyseisille tuotteille, siten kuin tämän asetuksen liitteessä määrätään,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 173 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yksikköarvot vahvistetaan, kuten liitteessä olevassa taulukossa esitetään.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 10 päivänä maaliskuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 7 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Günter VERHEUGEN

Varapuheenjohtaja

---

(1)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 648/2005 (EUVL L 117, 4.5.2005, s. 13).

1

(2)  EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 883/2005 (EUVL L 148, 11.6.2005, s. 5).

2

---

LIITE

| Koodi | Tavaran kuvaus | Yksikköarvojen määrä 100:aa nettokilogrammaa kohti |
| --- | --- | --- |
| Laji, lajike, CN-koodi | EUR
  LTL
  SEK | CYP
  LVL
  GBP | CZK
  MTL | DKK
  PLN | EEK
  SIT | HUF
  SKK |
| 1.10 | Uudet perunat
  0701 90 50 | 37,30 | 21,44 | 1 063,95 | 278,34 | 583,64 | 9 492,14 |
| 128,79 | 25,96 | 16,01 | 141,80 | 8 933,73 | 1 386,13 |
| 352,88 | 25,55 | | | | |
| 1.30 | Kepasipuli (ei kuitenkaan istukassipulit)
  0703 10 19 | 32,33 | 18,58 | 922,15 | 241,24 | 505,85 | 8 227,02 |
| 111,63 | 22,50 | 13,88 | 122,90 | 7 743,03 | 1 201,38 |
| 305,85 | 22,15 | | | | |
| 1.40 | Valkosipuli
  0703 20 00 | 175,09 | 100,63 | 4 994,14 | 1 306,50 | 2 739,59 | 44 555,58 |
| 604,56 | 121,86 | 75,17 | 665,61 | 41 934,46 | 6 506,41 |
| 1 656,42 | 119,94 | | | | |
| 1.50 | Purjosipuli
  ex 0703 90 00 | 73,93 | 42,49 | 2 108,59 | 551,62 | 1 156,69 | 18 811,90 |
| 255,25 | 51,45 | 31,74 | 281,03 | 17 705,23 | 2 747,08 |
| 699,36 | 50,64 | | | | |
| 1.60 | Kukkakaali
  0704 10 00 | — | — | — | — | — | — |
| 1.80 | Valko- ja punakaali
  0704 90 10 | 46,87 | 26,94 | 1 336,87 | 349,73 | 733,36 | 11 927,01 |
| 161,83 | 32,62 | 20,12 | 178,18 | 11 225,36 | 1 741,69 |
| 443,40 | 32,11 | | | | |
| 1.90 | Parsakaali (Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef var. italica Plenck)
  ex 0704 90 90 | — | — | — | — | — | — |
| — | — | — | — | — | — |
| — | — | | | | |
| 1.100 | Kiinankaali
  ex 0704 90 90 | 101,11 | 58,11 | 2 883,96 | 754,46 | 1 582,03 | 25 729,46 |
| 349,11 | 70,37 | 43,41 | 384,37 | 24 215,85 | 3 757,25 |
| 956,53 | 69,26 | | | | |
| 1.110 | Keräsalaatti
  0705 11 00 | — | — | — | — | — | — |
| 1.130 | Porkkanat
  ex 0706 10 00 | 47,87 | 27,51 | 1 365,40 | 357,20 | 749,00 | 12 181,48 |
| 165,29 | 33,32 | 20,55 | 181,98 | 11 464,86 | 1 778,85 |
| 452,86 | 32,79 | | | | |
| 1.140 | Retiisit ja retikat
  ex 0706 90 90 | 80,59 | 46,32 | 2 298,73 | 601,36 | 1 260,99 | 20 508,30 |
| 278,27 | 56,09 | 34,60 | 306,37 | 19 301,83 | 2 994,81 |
| 762,43 | 55,21 | | | | |
| 1.160 | Herneet (Pisum sativum)
  0708 10 00 | 363,62 | 208,97 | 10 371,63 | 2 713,29 | 5 689,47 | 92 531,25 |
| 1 255,52 | 253,08 | 156,10 | 1 382,31 | 87 087,80 | 13 512,25 |
| 3 439,99 | 249,08 | | | | |
| 1.170 | Pavut: | | | | | | |
| 1.170.1 | — | Pavut (Vigna- ja Phaseolus-suvun lajit)
  ex 0708 20 00 |

Koodi

Tavaran kuvaus

Yksikköarvojen määrä 100:aa nettokilogrammaa kohti

Laji, lajike, CN-koodi

EUR

LTL

SEK

CYP

LVL

GBP

CZK

MTL

DKK

PLN

EEK

SIT

HUF

SKK

1.10

Uudet perunat

0701 90 50

37,30

21,44

1 063,95

278,34

583,64

9 492,14

128,79

25,96

16,01

141,80

8 933,73

1 386,13

352,88

25,55

1.30

Kepasipuli (ei kuitenkaan istukassipulit)

0703 10 19

32,33

18,58

922,15

241,24

505,85

8 227,02

111,63

22,50

13,88

122,90

7 743,03

1 201,38

305,85

22,15

1.40

Valkosipuli

0703 20 00

175,09

100,63

4 994,14

1 306,50

2 739,59

44 555,58

604,56

121,86

75,17

665,61

41 934,46

6 506,41

1 656,42

119,94

1.50

Purjosipuli

ex 0703 90 00

73,93

42,49

2 108,59

551,62

1 156,69

18 811,90

255,25

51,45

31,74

281,03

17 705,23

2 747,08

699,36

50,64

1.60

Kukkakaali

0704 10 00

—

—

—

—

—

—

1.80

Valko- ja punakaali

0704 90 10

46,87

26,94

1 336,87

349,73

733,36

11 927,01

161,83

32,62

20,12

178,18

11 225,36

1 741,69

443,40

32,11

1.90

Parsakaali (Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef var. italica Plenck)

ex 0704 90 90

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

1.100

Kiinankaali

ex 0704 90 90

101,11

58,11

2 883,96

754,46

1 582,03

25 729,46

349,11

70,37

43,41

384,37

24 215,85

3 757,25

956,53

69,26

1.110

Keräsalaatti

0705 11 00

—

—

—

—

—

—

1.130

Porkkanat

ex 0706 10 00

47,87

27,51

1 365,40

357,20

749,00

12 181,48

165,29

33,32

20,55

181,98

11 464,86

1 778,85

452,86

32,79

1.140

Retiisit ja retikat

ex 0706 90 90

80,59

46,32

2 298,73

601,36

1 260,99

20 508,30

278,27

56,09

34,60

306,37

19 301,83

2 994,81

762,43

55,21

1.160

Herneet (Pisum sativum)

0708 10 00

363,62

208,97

10 371,63

2 713,29

5 689,47

92 531,25

1 255,52

253,08

156,10

1 382,31

87 087,80

13 512,25

3 439,99

249,08

1.170

Pavut:

1.170.1

—

Pavut (Vigna- ja Phaseolus-suvun lajit)

ex 0708 20 00

120,53

69,27

3 437,79

899,35

1 885,84

30 670,48

416,16

83,89

51,74

458,18

28 866,19

4 478,78

1 140,22

82,56

1.170.2

| — | Pavut (Phaseolus-suvun lajit, vulgaris var. compressus Savi)
  ex 0708 20 00 |
| --- | --- |

—

Pavut (Phaseolus-suvun lajit, vulgaris var. compressus Savi)

ex 0708 20 00

202,00

116,09

5 761,65

1 507,28

3 160,61

51 402,94

697,47

140,59

86,72

767,90

48 379,00

7 506,32

1 910,98

138,37

1.180

Härkäpavut

ex 0708 90 00

—

—

—

—

—

—

1.190

Latva-artisokat

0709 10 00

—

—

—

—

—

—

1.200

Parsa:

1.200.1

| — | vihreä
  ex 0709 20 00 |
| --- | --- |

—

vihreä

ex 0709 20 00

287,72

165,35

8 206,75

2 146,94

4 501,90

73 217,10

993,45

200,26

123,52

1 093,78

68 909,87

10 691,82

2 721,95

197,09

1.200.2

| — | muu
  ex 0709 20 00 |
| --- | --- |

—

muu

ex 0709 20 00

491,72

282,59

14 025,26

3 669,10

7 693,71

125 127,40

1 697,80

342,24

211,09

1 869,26

117 766,39

18 272,23

4 651,80

336,83

1.210

Munakoisot

0709 30 00

163,50

93,96

4 663,51

1 220,00

2 558,22

41 605,85

564,53

113,80

70,19

621,55

39 158,25

6 075,66

1 546,76

112,00

1.220

Ruotiselleri eli lehtiselleri (Apium graveolens L., var. dulce (Mill.) Pers.)

ex 0709 40 00

61,51

35,35

1 754,39

458,96

962,39

15 651,92

212,37

42,81

26,41

233,82

14 731,14

2 285,63

581,88

42,13

1.230

Kanttarelli

0709 59 10

334,34

192,15

9 536,38

2 494,78

5 231,28

85 079,50

1 154,41

232,70

143,53

1 270,99

80 074,43

12 424,07

3 162,96

229,02

1.240

Makeat ja miedot paprikat

0709 60 10

179,16

102,97

5 110,31

1 336,89

2 803,31

45 591,96

618,62

124,70

76,92

681,09

42 909,87

6 657,75

1 694,95

122,73

1.250

Fenkoli

0709 90 50

—

—

—

—

—

—

1.270

Bataatit, tuoreina, kokonaisina, ihmisravinnoksi tarkoitettuina

0714 20 10

108,61

62,42

3 098,01

810,46

1 699,45

27 639,13

375,02

75,60

46,63

412,90

26 013,17

4 036,11

1 027,53

74,40

2.10

Tuoreet kastanjat (Castanea-suvun lajit)

ex 0802 40 00

—

—

—

—

—

—

2.30

Tuoreet ananakset

ex 0804 30 00

64,85

37,27

1 849,85

483,93

1 014,76

16 503,60

223,93

45,14

27,84

246,55

15 532,72

2 410,00

613,55

44,43

2.40

Tuoreet avokadot

ex 0804 40 00

183,60

105,51

5 236,79

1 369,88

2 872,70

46 720,41

633,93

127,78

78,82

697,95

43 971,94

6 822,54

1 736,90

125,77

2.50

Tuoreet guavat ja mangot

ex 0804 50

—

—

—

—

—

—

2.60

Makeat appelsiinit, tuoreet:

2.60.1

| — | veri- ja puoliveriappelsiinit
  ex 0805 10 20 |
| --- | --- |

—

veri- ja puoliveriappelsiinit

ex 0805 10 20

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

2.60.2

| — | Navels, Navelines, Navelates, Salustianas, Vernas, Valencia lates, Maltese, Shamoutis, Ovalis, Trovita ja Hamlins
  ex 0805 10 20 |
| --- | --- |

—

Navels, Navelines, Navelates, Salustianas, Vernas, Valencia lates, Maltese, Shamoutis, Ovalis, Trovita ja Hamlins

ex 0805 10 20

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

2.60.3

| — | muut
  ex 0805 10 20 |
| --- | --- |

—

muut

ex 0805 10 20

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

2.70

Tuoreet mandariinit (myös tangeriinit ja satsumat); tuoreet klementiinit, wilkingit ja muut niiden kaltaiset sitrushedelmähybridit:

2.70.1

| — | klementiinit
  ex 0805 20 10 |
| --- | --- |

—

klementiinit

ex 0805 20 10

82,40

47,35

2 350,26

614,84

1 289,26

20 968,05

284,51

57,35

35,37

313,24

19 734,54

3 061,94

779,52

56,44

2.70.2

| — | monrealit (monreales) ja satsumat
  ex 0805 20 30 |
| --- | --- |

—

monrealit (monreales) ja satsumat

ex 0805 20 30

131,58

75,62

3 753,06

981,82

2 058,78

33 483,16

454,32

91,58

56,49

500,20

31 513,41

4 889,51

1 244,79

90,13

2.70.3

| — | mandariinit ja wilkingit
  ex 0805 20 50 |
| --- | --- |

—

mandariinit ja wilkingit

ex 0805 20 50

55,49

31,89

1 582,75

414,06

868,23

14 120,59

191,60

38,62

23,82

210,95

13 289,90

2 062,02

524,95

38,01

2.70.4

| — | tangeriinit ja muut
  ex 0805 20 70
  ex 0805 20 90 |
| --- | --- |

—

tangeriinit ja muut

ex 0805 20 70

ex 0805 20 90

57,91

33,28

1 651,75

432,11

906,09

14 736,21

199,95

40,30

24,86

220,14

13 869,30

2 151,91

547,84

39,67

2.85

Tuoreet limetit (Citrus aurantifolia, Citrus latifolia)

0805 50 90

81,87

47,05

2 335,05

610,86

1 280,92

20 832,34

282,67

56,98

35,14

311,21

19 606,81

3 042,13

774,47

56,08

2.90

Greipit, tuoreet:

2.90.1

| — | valkoinen
  ex 0805 40 00 |
| --- | --- |

—

valkoinen

ex 0805 40 00

65,73

37,77

1 874,73

490,44

1 028,40

16 725,52

226,94

45,75

28,22

249,86

15 741,59

2 442,41

621,80

45,02

2.90.2

| — | vaaleanpunainen
  ex 0805 40 00 |
| --- | --- |

—

vaaleanpunainen

ex 0805 40 00

81,29

46,72

2 318,65

606,57

1 271,92

20 685,97

280,68

56,58

34,90

309,03

19 469,05

3 020,75

769,03

55,68

2.100

Syötäviksi tarkoitetut viinirypäleet

0806 10 10

152,10

87,41

4 338,43

1 134,96

2 379,89

38 705,65

525,18

105,86

65,30

578,22

36 428,67

5 652,15

1 438,94

104,19

2.110

Vesimelonit

0807 11 00

59,49

34,19

1 696,83

443,90

930,82

15 138,42

205,41

41,41

24,54

226,15

14 247,86

2 210,65

562,79

40,75

2.120

Melonit (muut kuin vesimeloni):

2.120.1

| — | marillo, Cuper, Honey Dew (myös Cantalene), Onteniente, Piel de Sapo (myös Verde Liso), Rochet, Tendral, Futuro
  ex 0807 19 00 |
| --- | --- |

—

marillo, Cuper, Honey Dew (myös Cantalene), Onteniente, Piel de Sapo (myös Verde Liso), Rochet, Tendral, Futuro

ex 0807 19 00

66,18

38,03

1 887,58

493,80

1 035,45

16 840,21

228,50

46,06

28,41

251,57

15 849,54

2 459,16

626,06

45,33

2.120.2

| — | muut
  ex 0807 19 00 |
| --- | --- |

—

muut

ex 0807 19 00

62,76

36,07

1 790,22

468,33

982,05

15 971,61

216,71

43,68

26,94

238,60

15 032,03

2 332,32

593,77

42,99

2.140

Päärynät:

2.140.1

| — | Nipponinpäärynät eli ”nashit” (Pyrus pyrifolia),
  Nipponinpäärynät eli ”ya” (Pyrus bretscheideri)
  ex 0808 20 50 |
| --- | --- |

—

Nipponinpäärynät eli ”nashit” (Pyrus pyrifolia),

Nipponinpäärynät eli ”ya” (Pyrus bretscheideri)

ex 0808 20 50

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

2.140.2

| — | Muut
  ex 0808 20 50 |
| --- | --- |

—

Muut

ex 0808 20 50

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

—

2.150

Aprikoosit

0809 10 00

149,08

85,68

4 252,21

1 112,41

2 332,60

37 936,39

514,74

103,76

64,00

566,73

35 704,66

5 539,81

1 410,34

102,12

2.160

Kirsikat

0809 20 05

0809 20 95

137,39

78,96

3 918,77

1 025,18

2 149,69

34 961,63

474,39

95,62

58,98

522,29

32 904,90

5 105,41

1 299,75

94,11

2.170

Persikat

0809 30 90

121,07

69,58

3 453,15

903,37

1 894,26

30 807,54

418,01

84,26

51,97

460,23

28 995,19

4 498,79

1 145,32

82,93

2.180

Nektariinit

ex 0809 30 10

132,53

76,17

3 780,20

988,92

2 073,67

33 725,32

457,61

92,24

56,90

503,82

31 741,32

4 924,87

1 253,79

90,78

2.190

Luumut

0809 40 05

151,05

86,81

4 308,38

1 127,10

2 363,41

38 437,57

521,54

105,13

64,85

574,21

36 176,36

5 613,00

1 428,97

103,47

2.200

Mansikat

0810 10 00

235,92

135,58

6 729,05

1 760,36

3 691,29

60 033,67

814,57

164,20

101,28

896,84

56 502,00

8 776,66

2 231,84

161,60

2.205

Vadelmat

0810 20 10

530,81

305,06

15 140,29

3 960,80

8 305,37

135 075,22

1 832,78

369,44

227,88

2 017,87

127 128,99

19 724,90

5 021,62

363,60

2.210

Mustikat (Vaccinium myrtillus -lajin hedelmät)

0810 40 30

978,68

562,45

27 914,89

7 302,71

15 313,01

249 044,70

3 379,19

681,16

420,15

3 720,45

234 393,86

36 367,75

9 258,61

670,40

2.220

Kiivit (Actinidia chinensis Planch.)

0810 50 00

178,63

102,66

5 095,06

1 332,90

2 794,95

45 455,98

616,77

124,33

76,69

679,06

42 781,89

6 637,89

1 689,89

122,36

2.230

Granaattiomenat

ex 0810 90 95

184,95

106,26

5 275,33

1 380,06

2 893,84

47 064,23

638,60

128,73

79,40

703,09

44 295,52

6 872,74

1 749,68

126,69

2.240

Kakiluumut eli persimonit (myös saronhedelmät)

ex 0810 90 95

161,38

92,75

4 603,14

1 204,21

2 525,10

41 067,26

557,22

112,32

69,28

613,50

38 651,35

5 997,01

1 526,74

110,55

2.250

Litsit

ex 0810 90

—

—

—

—

—

—

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/9

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 400/2006,

annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006,

tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitettyjen tavaroiden luokittelua koskevia säännöksiä. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitettyjen tavaroiden luokittelua koskevia säännöksiä.

| (2) | Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan yhteisön erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan yhteisön erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi.

| (3) | Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodeihin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein. |
| --- | --- |

(3)

Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodeihin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein.

| (4) | On asianmukaista, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tällä asetuksella vahvistettujen säännösten mukaisia, voi haltija edelleen vedota yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti kolmen kuukauden ajan. |
| --- | --- |

(4)

On asianmukaista, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tällä asetuksella vahvistettujen säännösten mukaisia, voi haltija edelleen vedota yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti kolmen kuukauden ajan.

| (5) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(5)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Liitteenä olevan taulukon sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokitellaan yhdistetyssä nimikkeistössä mainitun taulukon sarakkeen 2 CN-koodeihin.

2 artikla

Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tässä asetuksessa vahvistettujen säännösten mukaisia, voidaan vedota asetuksen (ETY) N:o 2913/92 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti vielä kolmen kuukauden ajan.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

László KOVÁCS

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 267/2006 (EUVL L 47, 17.2.2006, s. 1).

1

(2)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 648/2005 (EUVL L 117, 4.5.2005, s. 13).

2

---

LIITE

| Tavaran kuvaus | Luokittelu (CN-koodi) | Perusteet |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| 1. | Vähittäismyyntiä varten pakattu sarja, jossa on






  — | kannettava paristokäyttöinen digitaalinen äänen tallennus- ja toistolaite, johon kuuluvat seuraavat samassa kotelossa olevat osat: sähköinen merkinantojärjestelmä, jossa on digitaalinen/analoginen muunnin, flash-muisti, ohjauspainikkeet, paristotila, USB-pistoke ja liitin kuulokkeita varten, |

Tavaran kuvaus

Luokittelu (CN-koodi)

Perusteet

(1)

(2)

(3)

1.

Vähittäismyyntiä varten pakattu sarja, jossa on

—

kannettava paristokäyttöinen digitaalinen äänen tallennus- ja toistolaite, johon kuuluvat seuraavat samassa kotelossa olevat osat: sähköinen merkinantojärjestelmä, jossa on digitaalinen/analoginen muunnin, flash-muisti, ohjauspainikkeet, paristotila, USB-pistoke ja liitin kuulokkeita varten,

| — | paristokäyttöinen yleisradiovastaanotin kuulokkeisiin yhdistettynä liitinjohtoineen, |
| --- | --- |

—

paristokäyttöinen yleisradiovastaanotin kuulokkeisiin yhdistettynä liitinjohtoineen,

| — | USB-kaapeli, |
| --- | --- |

—

USB-kaapeli,

| — | CD-ROM, ja |
| --- | --- |

—

CD-ROM, ja

| — | käyttöohje. |
| --- | --- |

—

käyttöohje.

Digitaalinen äänen tallennus- ja toistolaite tallentaa MP3-muotoista ääntä. Se voidaan liittää automaattiseen tiedonkäsittelylaitteeseen USB-portin kautta MP3-muotoisten tiedostojen tai muiden tiedostomuotojen lataamiseksi tai siirtämiseksi. Sillä voidaan myös äänittää.

Sen muistitila on 128 MB.

Yleisradiovastaanotin toimii itsenäisesti.

8520 90 00

Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 yleisen tulkintasäännön, 3 yleisen tulkintasäännön b alakohdan ja 6 yleisen tulkintasäännön sekä CN-koodien 8520 ja 8520 90 00 nimiketekstien mukaisesti.

Digitaalinen äänen tallennus- ja toistolaite antaa koko sarjalle sen olennaisen luonteen.

| 2. | Kannettava paristokäyttöinen laite yleisradiolähetysten vastaanottamiseen, joka on yhdistetty samassa kotelossa äänen tallennus- ja toistolaitteeseen. Laite sisältää seuraavat osat:






  — | flash-muisti, |
| --- | --- | --- |

2.

Kannettava paristokäyttöinen laite yleisradiolähetysten vastaanottamiseen, joka on yhdistetty samassa kotelossa äänen tallennus- ja toistolaitteeseen. Laite sisältää seuraavat osat:

—

flash-muisti,

| — | integroituina virtapiireinä oleva mikroprosessori (siru), |
| --- | --- |

—

integroituina virtapiireinä oleva mikroprosessori (siru),

| — | sähköinen järjestelmä, johon kuuluu äänitaajuusvahvistin, |
| --- | --- |

—

sähköinen järjestelmä, johon kuuluu äänitaajuusvahvistin,

| — | LCD-näyttö, |
| --- | --- |

—

LCD-näyttö,

| — | radioviritin, ja |
| --- | --- |

—

radioviritin, ja

| — | ohjauspainikkeet. |
| --- | --- |

—

ohjauspainikkeet.

Mikroprosessori on ohjelmoitu MP3-tiedostomuotojen käyttöä varten.

Laitteessa on liittimet stereota, kuulokkeita ja kaukosäädintä varten.

Se voidaan liittää automaattiseen tiedonkäsittelylaitteeseen USB-portin kautta MP3-muotoisten tiedostojen tai muiden tiedostomuotojen lataamiseksi tai siirtämiseksi. Sillä voidaan myös äänittää.

Sen muistitila on 128 MB.

8527 13 99

Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 ja 6 yleisen tulkintasäännön sekä CN-koodien 8527, 8527 13 ja 8527 13 99 nimiketekstien mukaisesti.

Luokittelu perustuu nimikkeen 8527 tekstiin; yleisradiovastaanottimet, myös jos samaan koteloon on yhdistetty äänen tallennus- tai toistolaite.

| 3. | Moottoroitu golfkärry, jossa on putkimainen alumiinirunko, pyörät, istuin käytettäväksi kärryn olleessa paikallaan sekä ohjaustanko. Kärry on kävellen ohjattava.
  Golfkärryn ohjaimet ovat ohjaustangossa.
  Se voi saavuttaa enintään 6,5 km:n tuntivauhdin ja siinä on 24 voltin akulla toimiva moottori.
  Golfkärryssä voidaan kuljettaa yksi laukullinen golfmailoja.
  (Katso kuva) (1) |
| --- | --- |

3.

Moottoroitu golfkärry, jossa on putkimainen alumiinirunko, pyörät, istuin käytettäväksi kärryn olleessa paikallaan sekä ohjaustanko. Kärry on kävellen ohjattava.

Golfkärryn ohjaimet ovat ohjaustangossa.

Se voi saavuttaa enintään 6,5 km:n tuntivauhdin ja siinä on 24 voltin akulla toimiva moottori.

Golfkärryssä voidaan kuljettaa yksi laukullinen golfmailoja.

(Katso kuva) (1)

8704 90 00

Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 ja 6 yleisen tulkintasäännön sekä CN-koodien 8704 ja 8704 90 00 nimiketekstin mukaisesti.

Golfkärryä ei voida luokitella nimikkeeseen 8703, koska sillä ei voi kuljettaa henkilöitä.

Golfkärryä ei myöskään voida luokitella nimikkeeseen 8709, koska sitä ei käytetä tehtaissa, varastoissa, satamissa tai lentokentillä tapahtuviin lyhyisiin tavarankuljetuksiin.

Sen ainoa käyttötarkoitus on golfmailojen kuljetus golfkentällä.

| 4. | Monitoiminen laite, jolla voidaan suorittaa seuraavat toiminnot:






  — | skannaus, |
| --- | --- | --- |

4.

Monitoiminen laite, jolla voidaan suorittaa seuraavat toiminnot:

—

skannaus,

| — | laser-tulostus, |
| --- | --- |

—

laser-tulostus,

| — | laser-kopiointi (epäsuora menetelmä). |
| --- | --- |

—

laser-kopiointi (epäsuora menetelmä).

Laite, jossa on useita paperin syöttökaukaloita, voi tuottaa 40 sivua A4-kokoista paperia minuutissa.

Laite toimii joko itsenäisesti (kopiokoneena) tai automaattiseen tietojenkäsittelylaitteeseen yhdistettynä tai paikallisverkossa (tulostimena, skannerina ja kopiokoneena).

9009 12 00

Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 yleisen tulkintasäännön, 3 yleisen tulkintasäännön c alakohdan, 6 yleisen tulkintasäännön ja 84 ryhmän 5 huomautuksen E kohdan sekä CN-koodien 9009 ja 9009 12 00 nimiketekstin mukaisesti.

Laitteessa on useita toimintoja, joista minkään ei katsota antavan tuotteelle sen olennaista luonnetta.

Image

---

(1)  Valokuva on ainoastaan ohjeellinen.

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/12

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 401/2006,

annettu 23 päivänä helmikuuta 2006,

näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden mykotoksiinipitoisuuksien virallista tarkastusta varten

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001 (2) vahvistetaan joidenkin mykotoksiinien enimmäispitoisuudet tietyissä elintarvikkeissa. |
| --- | --- |

(1)

Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001 (2) vahvistetaan joidenkin mykotoksiinien enimmäispitoisuudet tietyissä elintarvikkeissa.

| (2) | Koska mykotoksiineja esiintyy yleensä hyvin epätasaisesti tutkittavan erän sisällä, näytteenotolla on suuri merkitys mykotoksiinipitoisuuden määritystarkkuudelle. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa yleiset perusteet, jotka näytteenottomenetelmien on täytettävä. |
| --- | --- |

(2)

Koska mykotoksiineja esiintyy yleensä hyvin epätasaisesti tutkittavan erän sisällä, näytteenotolla on suuri merkitys mykotoksiinipitoisuuden määritystarkkuudelle. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa yleiset perusteet, jotka näytteenottomenetelmien on täytettävä.

| (3) | On myös tarpeen vahvistaa yleiset perusteet, jotka määritysmenetelmien on täytettävä, jotta tarkastuksia suorittavien laboratorioiden käyttämät menetelmät olisivat vertailukelpoisia. |
| --- | --- |

(3)

On myös tarpeen vahvistaa yleiset perusteet, jotka määritysmenetelmien on täytettävä, jotta tarkastuksia suorittavien laboratorioiden käyttämät menetelmät olisivat vertailukelpoisia.

| (4) | Näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien virallista tarkastusta varten 16 päivänä heinäkuuta 1998 annetussa komission direktiivissä 98/53/EY (3) vahvistetaan näytteenottomenetelmät ja suoritusarvovaatimukset määritysmenetelmille, joita on käytettävä elintarvikkeissa olevien aflatoksiinipitoisuuksien virallisessa tarkastuksessa. |
| --- | --- |

(4)

Näytteenotto- ja määritysmenetelmistä tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien virallista tarkastusta varten 16 päivänä heinäkuuta 1998 annetussa komission direktiivissä 98/53/EY (3) vahvistetaan näytteenottomenetelmät ja suoritusarvovaatimukset määritysmenetelmille, joita on käytettävä elintarvikkeissa olevien aflatoksiinipitoisuuksien virallisessa tarkastuksessa.

| (5) | Näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden okratoksiini A -pitoisuuksien virallista tarkastusta varten 13 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa komission direktiivissä 2002/26/EY (4), näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden patuliinipitoisuuksien virallista tarkastusta varten 11 päivänä elokuuta 2003 annetussa komission direktiivissä 2003/78/EY (5) ja näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden Fusarium-toksiinien pitoisuuksien virallista tarkastusta varten 6 päivänä kesäkuuta 2005 annetussa komission direktiivissä 2005/38/EY (6) vahvistetaan samoin näytteenottomenetelmät ja määritysmenetelmien suoritusarvovaatimukset okratoksiini A:ta, patuliinia ja Fusarium-toksiineja varten. |
| --- | --- |

(5)

Näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden okratoksiini A -pitoisuuksien virallista tarkastusta varten 13 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa komission direktiivissä 2002/26/EY (4), näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden patuliinipitoisuuksien virallista tarkastusta varten 11 päivänä elokuuta 2003 annetussa komission direktiivissä 2003/78/EY (5) ja näytteenotto- ja määritysmenetelmistä elintarvikkeiden Fusarium-toksiinien pitoisuuksien virallista tarkastusta varten 6 päivänä kesäkuuta 2005 annetussa komission direktiivissä 2005/38/EY (6) vahvistetaan samoin näytteenottomenetelmät ja määritysmenetelmien suoritusarvovaatimukset okratoksiini A:ta, patuliinia ja Fusarium-toksiineja varten.

| (6) | Aina kuin on mahdollista, mykotoksiinien tarkastuksessa on aiheellista käyttää samaa näytteenottomenetelmää samaan tuotteeseen. Sen vuoksi näytteenottomenetelmät ja määritysmenetelmiin sovellettavat suoritusarvovaatimukset kaikkien mykotoksiinien virallista tarkastusta varten olisi sisällytettävä yksittäiseen säädökseen, jotta niiden soveltaminen olisi helpompaa. |
| --- | --- |

(6)

Aina kuin on mahdollista, mykotoksiinien tarkastuksessa on aiheellista käyttää samaa näytteenottomenetelmää samaan tuotteeseen. Sen vuoksi näytteenottomenetelmät ja määritysmenetelmiin sovellettavat suoritusarvovaatimukset kaikkien mykotoksiinien virallista tarkastusta varten olisi sisällytettävä yksittäiseen säädökseen, jotta niiden soveltaminen olisi helpompaa.

| (7) | Aflatoksiinit esiintyvät usein hyvin epätasaisesti erän sisällä etenkin suhteellisen karkeita hiukkasia sisältävissä elintarviketuotteissa kuten kuivatuissa viikunoissa tai maapähkinöissä. Jotta päästäisiin samaan edustavuuteen, suhteellisen karkeita hiukkasia sisältävien elintarviketuotteiden eristä otettavan kokoomanäytteen painon olisi oltava suurempi kuin hienojakoisia elintarviketuotteita sisältävistä eristä otettavan kokoomanäytteen paino. Koska mykotoksiinien jakautuminen käsitellyissä tuotteissa ei yleensä ole yhtä epätasaista kuin käsitellyissä viljatuotteissa, on aiheellista säätää yksinkertaisemmista näytteenottosäännöksistä käsiteltyjä tuotteita varten. |
| --- | --- |

(7)

Aflatoksiinit esiintyvät usein hyvin epätasaisesti erän sisällä etenkin suhteellisen karkeita hiukkasia sisältävissä elintarviketuotteissa kuten kuivatuissa viikunoissa tai maapähkinöissä. Jotta päästäisiin samaan edustavuuteen, suhteellisen karkeita hiukkasia sisältävien elintarviketuotteiden eristä otettavan kokoomanäytteen painon olisi oltava suurempi kuin hienojakoisia elintarviketuotteita sisältävistä eristä otettavan kokoomanäytteen paino. Koska mykotoksiinien jakautuminen käsitellyissä tuotteissa ei yleensä ole yhtä epätasaista kuin käsitellyissä viljatuotteissa, on aiheellista säätää yksinkertaisemmista näytteenottosäännöksistä käsiteltyjä tuotteita varten.

| (8) | Sen vuoksi olisi kumottava direktiivit 98/53/EY, 2002/26/EY, 2003/78/EY ja 2005/38/EY. |
| --- | --- |

(8)

Sen vuoksi olisi kumottava direktiivit 98/53/EY, 2002/26/EY, 2003/78/EY ja 2005/38/EY.

| (9) | On asianmukaista, että tämän asetuksen soveltamispäivä on sama kuin asetuksen (EY) N:o 466/2001 muuttamisesta Fusarium-toksiinien osalta 6 päivänä kesäkuuta 2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 856/2005 (7) soveltamispäivä. |
| --- | --- |

(9)

On asianmukaista, että tämän asetuksen soveltamispäivä on sama kuin asetuksen (EY) N:o 466/2001 muuttamisesta Fusarium-toksiinien osalta 6 päivänä kesäkuuta 2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 856/2005 (7) soveltamispäivä.

| (10) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(10)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Näytteet elintarvikkeiden mykotoksiinipitoisuuksien virallista tarkastusta varten on otettava liitteessä I esitettyjen menetelmien mukaisesti.

2 artikla

Elintarvikkeiden mykotoksiinipitoisuuksien virallisessa tarkastuksessa käytettävien näytteiden valmistamisen ja määritysmenetelmien on täytettävä liitteessä II esitetyt vaatimukset.

3 artikla

Kumotaan direktiivit 98/53/EY, 2002/26/EY, 2003/78/EY ja 2005/38/EY.

Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän asetukseen.

4 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 23 päivänä helmikuuta 2006.

Komission puolesta

Markos KYPRIANOU

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1. Oikaisu EUVL L 191, 28.5.2004, s. 1.

1

(2)  EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 199/2006 (EUVL L 32, 4.2.2006, s. 34).

2

(3)  EYVL L 201, 17.7.1998, s. 93. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/43/EY (EUVL L 113, 20.4.2004, s. 14).

3

(4)  EYVL L 75, 16.3.2002, s. 38. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2005/5/EY (EUVL L 27, 29.1.2005, s. 38).

4

(5)  EUVL L 203, 12.8.2003, s. 40.

5

(6)  EUVL L 143, 7.6.2005, s. 18.

6

(7)  EUVL L 143, 7.6.2005, s. 3.

7

---

LIITE I (1)

NÄYTTEENOTTOMENETELMÄT ELINTARVIKKEIDEN MYKOTOKSIINIPITOISUUKSIEN VIRALLISTA TARKASTUSTA VARTEN

A.   YLEISET SÄÄNNÖKSET

Virallinen tarkastus on suoritettava asetuksen (EY) N:o 882/2004 säännösten mukaisesti. Seuraavia yleisiä säännöksiä on sovellettava rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 882/2004 säännöksiä.

A.1   Tarkoitus ja soveltamisala

Elintarvikkeiden mykotoksiinipitoisuuksien viralliseen tarkastukseen tarkoitetut näytteet on otettava tässä liitteessä vahvistettujen menetelmien mukaisesti. Tällä tavoin saatuja kokoomanäytteitä pidetään tutkittavia eriä edustavina. Laboratorionäytteistä määritettyjen pitoisuuksien perusteella arvioidaan, noudattavatko tutkittavat erät asetuksessa (EY) N:o 466/2001 vahvistettuja enimmäismääriä.

A.2   Määritelmät

Tässä liitteessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

A.2.1

A.2.2

A.2.3

A.2.4

A.2.5

A.3   Yleiset säännökset

A.3.1   Henkilöstö

Näytteenottajan on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevien sääntöjen mukaisesti tähän tehtävään osoitettu henkilö.

A.3.2   Tuote, josta näyte otetaan

Jokaisesta tutkittavasta erästä on otettava erilliset näytteet. Eri mykotoksiineihin sovellettavien erityissäännösten mukaisesti suuret erät on jaettava osaeriin, joista on otettava erilliset näytteet.

A.3.3   Varotoimenpiteet

Näytteenoton ja laboratorionäytteiden valmistuksen aikana on toteutettava varotoimenpiteitä, joilla vältetään kaikki mahdolliset muutokset, jotka voivat vaikuttaa

| — | mykotoksiinipitoisuuteen, määrityksen suorittamiseen tai kokoomanäytteiden edustavuuteen, |
| --- | --- |

—

mykotoksiinipitoisuuteen, määrityksen suorittamiseen tai kokoomanäytteiden edustavuuteen,

| — | tutkittavien erien elintarviketurvallisuuteen. |
| --- | --- |

—

tutkittavien erien elintarviketurvallisuuteen.

Lisäksi on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet näytteitä ottavan henkilöstön turvallisuuden varmistamiseksi.

A.3.4   Osanäytteet

Perusnäytteet on mahdollisuuksien mukaan otettava tutkittavan erän tai osaerän eri kohdista. Jos tästä säännöstä poiketaan, siitä on ilmoitettava tämän liitteessä I olevassa A.3.8 kohdassa vahvistetussa näytteenottotodistuksessa.

A.3.5   Kokoomanäytteen valmistus

Kokoomanäyte saadaan yhdistämällä perusnäytteet.

A.3.6   Samanlaiset näytteet

Valvontatoimenpiteisiin, kaupan suojatoimenpiteisiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut samanlaiset näytteet on otettava homogenoidusta kokoomanäytteestä, jos tällainen menettely on jäsenvaltiossa noudatettavien, elintarvikealan toimijan oikeuksia koskevien sääntöjen mukainen.

A.3.7   Näytteiden pakkaaminen ja lähettäminen

Jokainen näyte on pakattava inertistä materiaalista valmistettuun puhtaaseen astiaan, joka suojaa näytettä riittävästi kontaminaatiolta ja mahdollisilta kuljetusvaurioilta. On myös toteutettava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet, joilla estetään näytteen koostumuksen muuttuminen kuljetuksen tai varastoinnin aikana.

A.3.8   Näytteiden sinetöinti ja merkitseminen

Jokainen viralliseen käyttöön otettu näyte on sinetöitävä näytteenottopaikalla ja merkittävä jäsenvaltiossa voimassa olevien sääntöjen mukaisesti.

Kustakin näytteenotosta on laadittava näytteenottotodistus, jonka perusteella on mahdollista yksiselitteisesti tunnistaa erä, josta näyte on otettu. Näytteenottotodistuksessa on ilmoitettava näytteenottopaikka ja -aika sekä kaikki lisätiedot, joista voi olla hyötyä määrityksen tekijälle.

A.4   Erityyppiset erät

Elintarvikkeita voi pitää kaupan esimerkiksi irtotavarana, konteissa tai säiliöissä taikka yksittäispakkauksissa, kuten säkeissä, pusseissa tai vähittäismyyntipakkauksissa. Näytteenottomenetelmää voi soveltaa kaikkiin eri muotoihin, joissa tuotteita saatetaan markkinoille.

Yksittäispakkauksissa, kuten säkeissä, pusseissa tai vähittäismyyntipakkauksissa, kaupan pidetyistä eristä voi ottaa näytteet seuraavan kaavan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen muissa osissa vahvistettujen erityisten säännösten soveltamista.

Formula

| — | paino ilmaistaan kilogrammoina, |
| --- | --- |

—

paino ilmaistaan kilogrammoina,

| — | näytteenoton tiheys: joka n:s säkki tai pussi, josta perusnäyte on otettava (desimaaliluku pyöristetään lähimpään kokonaislukuun). |
| --- | --- |

—

näytteenoton tiheys: joka n:s säkki tai pussi, josta perusnäyte on otettava (desimaaliluku pyöristetään lähimpään kokonaislukuun).

B.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ VILJAA JA VILJATUOTTEITA VARTEN

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan aflatoksiini B1:lle, aflatoksiinien kokonaismäärälle, okratoksiini A:lle ja Fusarium-toksiineille viljassa ja viljatuotteissa vahvistettujen enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen.

B.1   Perusnäytteen paino

Ellei painoa liitteessä I olevassa B osassa toisin määritellä, perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa.

Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on yli 100 g, kokoomanäytteen painon on oltava yli 10 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti yli 100 grammaa, kustakin yksittäisestä vähittäismyyntipakkauksesta on otettava perusnäytteenä 100 grammaa. Tämä voidaan tehdä joko näytettä otettaessa tai laboratoriossa. Jos tällainen näytteenottomenetelmä kuitenkin aiheuttaisi erän vaurioitumisesta johtuvia haitallisia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää. Esimerkiksi jos arvokas tuote myydään 500 g:n tai 1 kg:n vähittäismyyntipakkauksissa, kokoomanäyte saadaan ottamalla vähemmän perusnäytteitä kuin taulukoissa 1 ja 2 esitetään, edellyttäen että kokoomanäytteen paino on sama kuin taulukoissa 1 ja 2 mainittu vaadittu paino.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on alle 100 g eikä ero ole kovin suuri, yhtä pakkausta pidetään yhtenä perusnäytteenä, jolloin kokoomanäytteen paino on alle 10 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti alle 100 g, yksi perusnäyte koostuu vähintään kahdesta vähittäismyyntipakkauksesta, joiden yhteispaino on mahdollisimman lähellä 100 grammaa.

B.2   Yhteenveto näytteenottomenetelmästä viljaa ja viljatuotteita varten

Taulukko1

Erien jakaminen osaeriksi tuotteen ja erän painon mukaan

| Tuote | Erän paino (tonneina) | Osaerien paino tai lukumäärä | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vilja ja viljatuotteet | ≥ 1 500 | 500 tonnia | 100 | 10 |
| > 300 ja < 1 500 | 3 osaerää | 100 | 10 |
| ≥ 50 ja ≤ 300 | 100 tonnia | 100 | 10 |
| < 50 | — | 3–100 (2) | 1–10 |

Tuote

Erän paino (tonneina)

Osaerien paino tai lukumäärä

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

Vilja ja viljatuotteet

≥ 1 500

500 tonnia

100

10

> 300 ja < 1 500

3 osaerää

100

10

≥ 50 ja ≤ 300

100 tonnia

100

10

< 50

—

3–100 (2)

1–10

B.3   Viljan ja viljatuotteiden vähintään 50 tonnin painoisiin eriin sovellettava näytteenottomenetelmä

| — | Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painojen täsmällinen summa, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla. Jos erää ei ole jaettu tai sitä ei ole mahdollista jakaa osaeriin, erästä otetaan vähintään 100 perusnäytettä. |
| --- | --- |

—

Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painojen täsmällinen summa, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla. Jos erää ei ole jaettu tai sitä ei ole mahdollista jakaa osaeriin, erästä otetaan vähintään 100 perusnäytettä.

| — | Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet. |
| --- | --- |

—

Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet.

| — | Perusnäytteiden lukumäärä: 100. Kokoomanäytteen paino: 10 kg. |
| --- | --- |

—

Perusnäytteiden lukumäärä: 100. Kokoomanäytteen paino: 10 kg.

| — | Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. Vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää voidaan soveltaa myös tapauksissa, joissa edellä mainitun näytteenottomenetelmän soveltaminen on käytännössä mahdotonta. Näin on esimerkiksi silloin, joissa suuria viljaeriä säilytetään varastoissa tai viljaa säilytetään siiloissa. (3) |
| --- | --- |

—

Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. Vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää voidaan soveltaa myös tapauksissa, joissa edellä mainitun näytteenottomenetelmän soveltaminen on käytännössä mahdotonta. Näin on esimerkiksi silloin, joissa suuria viljaeriä säilytetään varastoissa tai viljaa säilytetään siiloissa. (3)

B.4   Viljan ja viljatuotteiden alle 50 tonnin painoisiin eriin sovellettava näytteenottomenetelmä

Alle 50 tonnin painoisiin vilja- ja viljatuote-eriin on sovellettava erän painon mukaan näytteenottosuunnitelmaa, jolla otetaan 10–100 perusnäytettä, joista muodostetaan yksi 1–10 kg:n painoinen kokoomanäyte. Hyvin pienistä (≤ 0,5 tonnin) eristä voidaan ottaa pienempi määrä perusnäytteitä, mutta kaikki perusnäytteet yhdistävän kokoomanäytteen painon on myös tällöin oltava vähintään 1 kg.

Taulukon 2 lukuja voi käyttää otettavien perusnäytteiden lukumäärän määrittämisessä.

Taulukko 2

Vilja- ja viljatuote-erän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä

| Erän paino (tonneina) | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino
  (kg) |
| --- | --- | --- |
| ≤ 0,05 | 3 | 1 |
| > 0,05–≤ 0,5 | 5 | 1 |
| > 0,5–≤ 1 | 10 | 1 |
| > 1–≤ 3 | 20 | 2 |
| > 3–≤ 10 | 40 | 4 |
| > 10–≤ 20 | 60 | 6 |
| > 20–≤ 50 | 100 | 10 |

Erän paino (tonneina)

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino

(kg)

≤ 0,05

3

1

> 0,05–≤ 0,5

5

1

> 0,5–≤ 1

10

1

> 1–≤ 3

20

2

> 3–≤ 10

40

4

> 10–≤ 20

60

6

> 20–≤ 50

100

10

B.5   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteessä I olevan B osan säännösten mukaisesti.

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa riittävän hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. Kokoomanäytteen painon on joka tapauksessa oltava vähintään 1 kg (4).

B.6   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

| — | Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

C.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ KUIVATTUJA HEDELMIÄ, RUSINAT MUKAAN LUETTUINA, JA NIISTÄ SAATUJA TUOTTEITA VARTEN LUKUUN OTTAMATTA KUIVATTUJA VIIKUNOITA

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan seuraaville vahvistettujen enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen:

| — | aflatoksiini B1 ja aflatoksiinien kokonaismäärä kuivatuissa hedelmissä lukuun ottamatta kuivattuja viikunoita, ja |
| --- | --- |

—

aflatoksiini B1 ja aflatoksiinien kokonaismäärä kuivatuissa hedelmissä lukuun ottamatta kuivattuja viikunoita, ja

| — | okratoksiini A rusinoissa (korintit, rusinat ja sultana-lajikkeet). |
| --- | --- |

—

okratoksiini A rusinoissa (korintit, rusinat ja sultana-lajikkeet).

C.1   Perusnäytteen paino

Ellei painoa liitteessä I olevassa C osassa toisin määritellä, perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa.

Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on yli 100 g, kokoomanäytteen painon on oltava yli 10 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti yli 100 grammaa, kustakin yksittäisestä vähittäismyyntipakkauksesta on otettava perusnäytteenä 100 grammaa. Tämä voidaan tehdä joko näytettä otettaessa tai laboratoriossa. Jos tällainen näytteenottomenetelmä kuitenkin aiheuttaisi erän vaurioitumisesta johtuvia haitallisia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää. Esimerkiksi jos arvokas tuote myydään 500 g:n tai 1 kg:n vähittäismyyntipakkauksissa, kokoomanäyte saadaan ottamalla vähemmän perusnäytteitä kuin taulukoissa 1 ja 2 esitetään, edellyttäen että kokoomanäytteen paino vastaa taulukoissa 1 ja 2 mainittua vaadittua painoa.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on alle 100 g eikä ero ole kovin suuri, yhtä pakkausta on pidettävä yhtenä perusnäytteenä, jolloin kokoomanäytteen paino on alle 10 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti alle 100 g, yhden perusnäytteen on koostuttava vähintään kahdesta vähittäismyyntipakkauksesta, joiden yhteispainon on oltava mahdollisimman lähellä 100 grammaa.

C.2   Yhteenveto näytteenottomenetelmästä kuivattuja hedelmiä varten lukuun ottamatta kuivattuja viikunoita

Taulukko1

Erien jakaminen osaeriksi tuotteen ja erän painon mukaan

| Tuote | Erän paino (tonneina) | Osaerien paino tai lukumäärä | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuivatut hedelmät | ≥ 15 | 15–30 tonnia | 100 | 10 |
| < 15 | — | 10–100 (5) | 1–10 |

Tuote

Erän paino (tonneina)

Osaerien paino tai lukumäärä

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

Kuivatut hedelmät

≥ 15

15–30 tonnia

100

10

< 15

—

10–100 (5)

1–10

C.3   Kuivattuihin hedelmiin – lukuun ottamatta viikunoita – sovellettava näytteenottomenetelmä (vähintään 15 tonnin painoiset erät)

| — | Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painojen täsmällinen summa, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla. |
| --- | --- |

—

Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painojen täsmällinen summa, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla.

| — | Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet. |
| --- | --- |

—

Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet.

| — | Perusnäytteiden lukumäärä: 100. Kokoomanäytteen paino: 10 kg. |
| --- | --- |

—

Perusnäytteiden lukumäärä: 100. Kokoomanäytteen paino: 10 kg.

| — | Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. |
| --- | --- |

—

Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.

C.4   Kuivattuihin hedelmiin – lukuun ottamatta viikunoita – sovellettava näytteenottomenetelmä (alle 15 tonnin painoiset erät)

Alle 15 tonnin painoisiin kuivattujen hedelmien (lukuun ottamatta viikunoita) eriin on sovellettava erän painon mukaan näytteenottosuunnitelmaa, jolla otetaan 10–100 perusnäytettä, joista muodostetaan yksi 1–10 kg:n painoinen kokoomanäyte.

Seuraavan taulukon lukuja voi käyttää perusnäytteiden lukumäärän määrittämisessä.

Taulukko 2

Kuivattujen hedelmien erän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä

| Erän paino (tonneina) | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- |
| ≤ 0,1 | 10 | 1 |
| > 0,1–≤ 0,2 | 15 | 1,5 |
| > 0,2–≤ 0,5 | 20 | 2 |
| > 0,5–≤ 1,0 | 30 | 3 |
| > 1,0–≤ 2,0 | 40 | 4 |
| > 2,0–≤ 5,0 | 60 | 6 |
| > 5,0–≤ 10,0 | 80 | 8 |
| > 10,0–≤ 15,0 | 100 | 10 |

Erän paino (tonneina)

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

≤ 0,1

10

1

> 0,1–≤ 0,2

15

1,5

> 0,2–≤ 0,5

20

2

> 0,5–≤ 1,0

30

3

> 1,0–≤ 2,0

40

4

> 2,0–≤ 5,0

60

6

> 5,0–≤ 10,0

80

8

> 10,0–≤ 15,0

100

10

C.5   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteen I tässä osassa vahvistettujen säännösten mukaisesti.

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa riittävän hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. Kokoomanäytteen painon on joka tapauksessa oltava vähintään 1 kg (6).

C.6   Kuivattuihin hedelmiin – lukuun ottamatta tyhjiöpakkauksissa myytäviä kuivattuja viikunoita – sovellettavat erityiset näytteenottoa koskevat säännökset

Vähintään 15 tonnin painoisista eristä on otettava vähintään 25 perusnäytettä siten, että kokoomanäytteen paino on 10 kg, ja alle 15 tonnin painoisista eristä on otettava 25 % taulukossa 2 mainitusta perusnäytteiden määrästä siten, että kokoomanäytteen paino vastaa tutkittavan erän painoa (ks. taulukko 2).

C.7   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

| — | Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

D.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ KUIVATTUJA VIIKUNOITA, MAAPÄHKINÖITÄ JA PÄHKINÖITÄ VARTEN

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan aflatoksiini B1:lle ja aflatoksiinien kokonaismäärälle kuivatuissa viikunoissa, maapähkinöissä ja pähkinöissä vahvistettujen enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen.

D.1   Perusnäytteen paino

Ellei painoa liitteessä I olevassa D osassa toisin määritellä, perusnäytteen painon on oltava noin 300 grammaa.

Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on yli 300 g, kokoomanäytteen painon on oltava yli 30 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti yli 300 grammaa, kustakin yksittäisestä vähittäismyyntipakkauksesta on otettava perusnäytteenä 300 grammaa. Tämä voidaan tehdä joko näytettä otettaessa tai laboratoriossa. Jos tällainen näytteenottomenetelmä kuitenkin aiheuttaisi erän vaurioitumisesta johtuvia haitallisia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää. Esimerkiksi jos arvokas tuote myydään 500 g:n tai 1 kg:n vähittäismyyntipakkauksissa, kokoomanäyte saadaan ottamalla vähemmän perusnäytteitä kuin taulukoissa 1, 2 ja 3 esitetään, edellyttäen että kokoomanäytteen paino vastaa taulukoissa 1, 2 ja 3 mainittua vaadittua painoa.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on alle 300 g eikä ero ole kovin suuri, yhtä pakkausta on pidettävä yhtenä perusnäytteenä, jolloin kokoomanäytteen paino on alle 30 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti alle 300 g, yhden perusnäytteen on koostuttava vähintään kahdesta vähittäismyyntipakkauksesta, joiden yhteispainon on oltava mahdollisimman lähellä 300 grammaa.

D.2   Yhteenveto näytteenottomenetelmästä kuivattuja viikunoita, maapähkinöitä ja pähkinöitä varten

Taulukko 1

Erien jakaminen osaeriksi tuotteen ja erän painon mukaan

| Tuote | Erän paino (tonnia) | Osaerien paino tai lukumäärä | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuivatut viikunat | ≥ 15 | 15–30 tonnia | 100 | 30 |
| < 15 | — | 10–100 (7) | ≤ 30 |
| Maapähkinät, pistaasit, parapähkinät ja muut pähkinät | ≥ 500 | 100 tonnia | 100 | 30 |
| > 125 ja < 500 | 5 osaerää | 100 | 30 |
| ≥ 15 ja ≤ 125 | 25 tonnia | 100 | 30 |
| < 15 | — | 10–100 (7) | ≤ 30 |

Tuote

Erän paino (tonnia)

Osaerien paino tai lukumäärä

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

Kuivatut viikunat

≥ 15

15–30 tonnia

100

30

< 15

—

10–100 (7)

≤ 30

Maapähkinät, pistaasit, parapähkinät ja muut pähkinät

≥ 500

100 tonnia

100

30

> 125 ja < 500

5 osaerää

100

30

≥ 15 ja ≤ 125

25 tonnia

100

30

< 15

—

10–100 (7)

≤ 30

D.3   Kuivattuihin viikunoihin, maapähkinöihin ja pähkinöihin sovellettava näytteenottomenetelmä (vähintään 15 tonnin painoiset erät)

| — | Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painojen täsmällinen summa, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla. |
| --- | --- |

—

Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painojen täsmällinen summa, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla.

| — | Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet. |
| --- | --- |

—

Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet.

| — | Perusnäytteiden lukumäärä: 100. |
| --- | --- |

—

Perusnäytteiden lukumäärä: 100.

| — | Kokoomanäytteen paino on 30 kg, ja kokoomanäyte on sekoitettava ja jaettava ennen jauhamista kolmeksi samanlaiseksi 10 kg:n painoiseksi laboratorionäytteeksi (lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn tarkoitettujen maapähkinöiden ja pähkinöiden jakaminen kolmeksi laboratorionäytteeksi ei ole tarpeen, jos on käytettävissä välineet, joilla 30 kilogramman näyte voidaan homogenoida). |
| --- | --- |

—

Kokoomanäytteen paino on 30 kg, ja kokoomanäyte on sekoitettava ja jaettava ennen jauhamista kolmeksi samanlaiseksi 10 kg:n painoiseksi laboratorionäytteeksi (lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn tarkoitettujen maapähkinöiden ja pähkinöiden jakaminen kolmeksi laboratorionäytteeksi ei ole tarpeen, jos on käytettävissä välineet, joilla 30 kilogramman näyte voidaan homogenoida).

| — | Kukin 10 kilogramman laboratorionäyte on liitteen II säännösten mukaisesti jauhettava erikseen hienoksi ja sekoitettava huolellisesti täydellisen homogenoinnin varmistamiseksi. |
| --- | --- |

—

Kukin 10 kilogramman laboratorionäyte on liitteen II säännösten mukaisesti jauhettava erikseen hienoksi ja sekoitettava huolellisesti täydellisen homogenoinnin varmistamiseksi.

| — | Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. |
| --- | --- |

—

Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.

D.4   Kuivattuihin viikunoihin, maapähkinöihin ja pähkinöihin sovellettava näytteenottomenetelmä (alle 15 tonnin painoiset erät)

Otettavien perusnäytteiden lukumäärä määräytyy tutkittavan erän painon mukaan, ja sen on oltava vähintään 10 ja enintään 100.

Seuraavan taulukon 2 lukuja voidaan käyttää perusnäytteiden lukumäärän ja saatavan kokoomanäytteen jaon määrittämisessä.

Taulukko 2

Erän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä ja kokoomanäytteestä jaettavien osien lukumäärä

| Erän paino (tonneina) | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) (yksittäispakkausten osalta kokoomanäytteen paino voi vaihdella, ks. D.1 kohta) | Kokoomanäytteestä saatavien laboratorionäytteiden lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- |
| ≤ 0,1 | 10 | 3 | 1 (ei jaeta) |
| > 0,1–≤ 0,2 | 15 | 4,5 | 1 (ei jaeta) |
| > 0,2–≤ 0,5 | 20 | 6 | 1 (ei jaeta) |
| > 0,5–≤ 1,0 | 30 | 9 (– < 12 kg) | 1 (ei jaeta) |
| > 1,0–≤ 2,0 | 40 | 12 | 2 |
| > 2,0–≤ 5,0 | 60 | 18 (– < 24 kg) | 2 |
| > 5,0–≤ 10,0 | 80 | 24 | 3 |
| > 10,0–≤ 15,0 | 100 | 30 | 3 |

Erän paino (tonneina)

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg) (yksittäispakkausten osalta kokoomanäytteen paino voi vaihdella, ks. D.1 kohta)

Kokoomanäytteestä saatavien laboratorionäytteiden lukumäärä

≤ 0,1

10

3

1 (ei jaeta)

> 0,1–≤ 0,2

15

4,5

1 (ei jaeta)

> 0,2–≤ 0,5

20

6

1 (ei jaeta)

> 0,5–≤ 1,0

30

9 (– < 12 kg)

1 (ei jaeta)

> 1,0–≤ 2,0

40

12

2

> 2,0–≤ 5,0

60

18 (– < 24 kg)

2

> 5,0–≤ 10,0

80

24

3

> 10,0–≤ 15,0

100

30

3

| — | Kokoomanäytteen paino on enintään 30 kg, ja kokoomanäyte on sekoitettava ja jaettava ennen jauhamista kahdeksi tai kolmeksi samanlaiseksi enintään 10 kg:n painoiseksi laboratorionäytteeksi (lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn tarkoitettujen kuivattujen viikunoiden, maapähkinöiden ja pähkinöiden jakaminen kahdeksi tai kolmeksi laboratorionäytteeksi ei ole tarpeen, jos on käytettävissä välineet, joilla enintään 30 kilogramman painoiset näytteet voidaan homogenoida).
  Jos kokoomanäytteen paino on alle 30 kg, kokoomanäyte on jaettava laboratorionäytteisiin seuraavien ohjeiden mukaisesti:






  — | < 12 kg: ei jaeta laboratorionäytteiksi, |
| --- | --- | --- |

—

Kokoomanäytteen paino on enintään 30 kg, ja kokoomanäyte on sekoitettava ja jaettava ennen jauhamista kahdeksi tai kolmeksi samanlaiseksi enintään 10 kg:n painoiseksi laboratorionäytteeksi (lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn tarkoitettujen kuivattujen viikunoiden, maapähkinöiden ja pähkinöiden jakaminen kahdeksi tai kolmeksi laboratorionäytteeksi ei ole tarpeen, jos on käytettävissä välineet, joilla enintään 30 kilogramman painoiset näytteet voidaan homogenoida).

Jos kokoomanäytteen paino on alle 30 kg, kokoomanäyte on jaettava laboratorionäytteisiin seuraavien ohjeiden mukaisesti:

—

< 12 kg: ei jaeta laboratorionäytteiksi,

| — | ≥ 12–< 24 kg: jaetaan kahdeksi laboratorionäytteeksi, |
| --- | --- |

—

≥ 12–< 24 kg: jaetaan kahdeksi laboratorionäytteeksi,

| — | ≥ 24 kg: jaetaan kolmeksi laboratorionäytteeksi. |
| --- | --- |

—

≥ 24 kg: jaetaan kolmeksi laboratorionäytteeksi.

| — | Kukin laboratorionäyte on liitteen II säännösten mukaisesti jauhettava erikseen hienoksi ja sekoitettava huolellisesti täydellisen homogenoinnin varmistamiseksi. |
| --- | --- |

—

Kukin laboratorionäyte on liitteen II säännösten mukaisesti jauhettava erikseen hienoksi ja sekoitettava huolellisesti täydellisen homogenoinnin varmistamiseksi.

| — | Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. |
| --- | --- |

—

Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.

D.5   Valmisteisiin ja koostettuihin elintarvikkeisiin sovellettava näytteenottomenetelmä

D.5.1   Erittäin hienojakoiset valmisteet: jauhot, maapähkinätahna (joissa aflatoksiinit jakautuvat tasaisesti)

| — | Perusnäytteiden lukumäärä: 100; alle 50 tonnin painoisista eristä otetaan 10–100 perusnäytettä erän painon mukaan (ks. taulukko 3).
  Taulukko 3
  Erän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä







  Erän paino (tonneina) | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- | --- |
| ≤ 1 | 10 | 1 |
| > 1–≤ 3 | 20 | 2 |
| > 3–≤ 10 | 40 | 4 |
| > 10–≤ 20 | 60 | 6 |
| > 20–≤ 50 | 100 | 10 |

—

Perusnäytteiden lukumäärä: 100; alle 50 tonnin painoisista eristä otetaan 10–100 perusnäytettä erän painon mukaan (ks. taulukko 3).

Taulukko 3

Erän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä

Erän paino (tonneina)

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

≤ 1

10

1

> 1–≤ 3

20

2

> 3–≤ 10

40

4

> 10–≤ 20

60

6

> 20–≤ 50

100

10

| — | Perusnäytteen painon on oltava on noin 100 grammaa. Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta. |
| --- | --- |

—

Perusnäytteen painon on oltava on noin 100 grammaa. Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta.

| — | Kokoomanäytteen paino: 1–10 kg, riittävästi sekoitettuna. |
| --- | --- |

—

Kokoomanäytteen paino: 1–10 kg, riittävästi sekoitettuna.

D.5.2   Muut, suhteellisen karkeajakoiset valmisteet (joissa aflatoksiinit ovat jakautuneet epätasaisesti)

Näytteenottomenetelmä ja hyväksymistä koskevat säännöt samat kuin kuivattuihin viikunoihin, maapähkinöihin ja pähkinöihin sovellettavat (D.3 ja D.4).

D.6   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteen I tässä osassa vahvistettujen säännösten mukaisesti.

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa muuta tehokasta näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa riittävän hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. Kokoomanäytteen painon on joka tapauksessa oltava vähintään 1 kg (8).

D.7   Tyhjiöpakkauksissa myytäviin maapähkinöihin, pähkinöihin, kuivattuihin viikunoihin ja valmisteisiin sovellettava näytteenottomenetelmä

D.7.1   Pistaasipähkinät, maapähkinät, parapähkinät ja kuivatut viikunat

Vähintään 15 tonnin painoisista eristä on otettava vähintään 50 perusnäytettä siten, että kokoomanäytteen paino on 30 kg, ja alle 15 tonnin painoisista eristä on otettava 50 % taulukossa 2 mainitusta perusnäytteiden määrästä siten, että kokoomanäytteen paino vastaa tutkittavan erän painoa (ks. taulukko 2).

D.7.2   Pähkinät lukuun ottamatta pistaaseja ja parapähkinöitä

Vähintään 15 tonnin painoisista eristä on otettava vähintään 25 perusnäytettä siten, että kokoomanäytteen paino on 30 kg, ja alle 15 tonnin painoisista eristä on otettava 25 % taulukossa 2 mainitusta perusnäytteiden määrästä siten, että kokoomanäytteen paino on sama kuin tutkittavan erän paino (ks. taulukko 2).

D.7.3   Pähkinöistä, viikunoista ja maapähkinöistä valmistetut hienojakoiset tuotteet

Vähintään 50 tonnin painoisista eristä on otettava vähintään 25 perusnäytettä siten, että kokoomanäytteen paino on 10 kg, ja alle 50 tonnin painoisista eristä on otettava 25 % taulukossa 3 mainitusta perusnäytteiden määrästä siten, että kokoomanäytteen paino vastaa tutkittavan erän painoa (ks. taulukko 3).

D.8   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn tarkoitetut kuivatut viikunat, maapähkinät ja muut pähkinät






  — | hyväksytään, jos kokoomanäyte tai laboratorionäytteiden keskiarvo on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus, |
| --- | --- | --- |

—

Lajiteltaviksi tai muuhun fyysiseen käsittelyyn tarkoitetut kuivatut viikunat, maapähkinät ja muut pähkinät

—

hyväksytään, jos kokoomanäyte tai laboratorionäytteiden keskiarvo on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus,

| — | hylätään, jos kokoomanäyte tai laboratorionäytteiden keskiarvo ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

hylätään, jos kokoomanäyte tai laboratorionäytteiden keskiarvo ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

| — | Suoraan ihmisravinnoksi tarkoitetut kuivatut viikunat, maapähkinät ja muut pähkinät






  — | hyväksytään, jos yksikään laboratorionäyte ei ylitä enimmäisrajaa, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus, |
| --- | --- | --- |

—

Suoraan ihmisravinnoksi tarkoitetut kuivatut viikunat, maapähkinät ja muut pähkinät

—

hyväksytään, jos yksikään laboratorionäyte ei ylitä enimmäisrajaa, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus,

| — | hylätään, jos vähintään yksi laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

hylätään, jos vähintään yksi laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

| — | Jos kokoomanäytteen paino on enintään 12 kg, erä tai osaerä






  — | hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus, |
| --- | --- | --- |

—

Jos kokoomanäytteen paino on enintään 12 kg, erä tai osaerä

—

hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus,

| — | hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

E.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ MAUSTEITA VARTEN

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan aflatoksiini B1:lle ja aflatoksiinien kokonaismäärälle mausteissa vahvistettujen enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen.

E.1   Perusnäytteen paino

Ellei painoa liitteessä I olevassa E osassa toisin määritellä, perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa.

Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on yli 100 g, kokoomanäytteen painon on oltava yli 10 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti yli 100 grammaa, kustakin yksittäisestä vähittäismyyntipakkauksesta on otettava perusnäytteenä 100 grammaa. Tämä voidaan tehdä joko näytettä otettaessa tai laboratoriossa. Jos tällainen näytteenottomenetelmä kuitenkin aiheuttaisi erän vaurioitumisesta johtuvia haitallisia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää. Esimerkiksi jos arvokas tuote myydään 500 g:n tai 1 kg:n vähittäismyyntipakkauksissa, kokoomanäyte saadaan ottamalla vähemmän perusnäytteitä kuin taulukoissa 1 ja 2 esitetään, edellyttäen että kokoomanäytteen paino vastaa taulukoissa 1 ja 2 mainittua vaadittua painoa.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on alle 100 g eikä ero ole kovin suuri, yhtä pakkausta on pidettävä yhtenä perusnäytteenä, jolloin kokoomanäytteen paino on alle 10 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti alle 100 g, yhden perusnäytteen on koostuttava vähintään kahdesta vähittäismyyntipakkauksesta, joiden yhteispainon on oltava mahdollisimman lähellä 100 grammaa.

E.2   Yhteenveto näytteenottomenetelmästä mausteita varten

Taulukko1

Erien jakaminen osaeriksi tuotteen ja erän painon mukaan

| Tuote | Erän paino (tonneina) | Osaerien paino tai lukumäärä | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Mausteet | ≥ 15 | 25 tonnia | 100 | 10 |
| < 15 | — | 5–100 (9) | 0,5–10 |

Tuote

Erän paino (tonneina)

Osaerien paino tai lukumäärä

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

Mausteet

≥ 15

25 tonnia

100

10

< 15

—

5–100 (9)

0,5–10

E.3   Mausteisiin sovellettava näytteenottomenetelmä (vähintään 15 tonnin painoiset erät)

| — | Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painojen täsmällinen summa, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla. |
| --- | --- |

—

Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painojen täsmällinen summa, osaerän paino saa ylittää ilmoitetun painon enintään 20 prosentilla.

| — | Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet. |
| --- | --- |

—

Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet.

| — | Perusnäytteiden lukumäärä: 100. Kokoomanäytteen paino: 10 kg. |
| --- | --- |

—

Perusnäytteiden lukumäärä: 100. Kokoomanäytteen paino: 10 kg.

| — | Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. |
| --- | --- |

—

Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.

E.4   Mausteisiin sovellettava näytteenottomenetelmä (alle 15 tonnin painoiset erät)

Alle 15 tonnin painoisiin mauste-eriin on sovellettava erän painon mukaan näytteenottosuunnitelmaa, jolla otetaan 5–100 perusnäytettä, joista muodostetaan yksi 0,5–10 kg:n painoinen kokoomanäyte.

Seuraavan taulukon lukuja voi käyttää perusnäytteiden lukumäärän määrittämisessä.

Taulukko 2

Mauste-erän painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä

| Erän paino (tonneina) | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- |
| ≤ 0,01 | 5 | 0,5 |
| > 0,01–≤ 0,1 | 10 | 1 |
| > 0,1–≤ 0,2 | 15 | 1,5 |
| > 0,2–≤ 0,5 | 20 | 2 |
| > 0,5–≤ 1,0 | 30 | 3 |
| > 1,0–≤ 2,0 | 40 | 4 |
| > 2,0–≤ 5,0 | 60 | 6 |
| > 5,0–≤ 10,0 | 80 | 8 |
| > 10,0–≤ 15,0 | 100 | 10 |

Erän paino (tonneina)

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

≤ 0,01

5

0,5

> 0,01–≤ 0,1

10

1

> 0,1–≤ 0,2

15

1,5

> 0,2–≤ 0,5

20

2

> 0,5–≤ 1,0

30

3

> 1,0–≤ 2,0

40

4

> 2,0–≤ 5,0

60

6

> 5,0–≤ 10,0

80

8

> 10,0–≤ 15,0

100

10

E.5   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteen I tässä osassa vahvistettujen näytteenottosäännösten mukaisesti.

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa riittävän hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. Kokoomanäytteen painon on joka tapauksessa oltava vähintään 0,5 kg (10).

E.6   Tyhjiöpakkauksissa myytäviin mausteisiin sovellettava näytteenottomenetelmä

Vähintään 15 tonnin painoisista eristä on otettava vähintään 25 perusnäytettä siten, että kokoomanäytteen paino on 10 kg, ja alle 15 tonnin painoisista eristä on otettava 25 % taulukossa 2 mainitusta perusnäytteiden määrästä siten, että kokoomanäytteen paino vastaa tutkittavan erän painoa (ks. taulukko 2).

E.7   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

| — | Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

F.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ MAITOA JA MAITOTUOTTEITA, ÄIDINMAIDONKORVIKKEITA JA VIEROITUSVALMISTEITA VARTEN MAITOPOHJAISET ÄIDINMAIDONKORVIKEET JA VIEROITUSVALMISTEET MUKAAN LUETTUINA

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen, jotka on vahvistettu aflatoksiini M1:lle maidossa ja maitotuotteissa sekä äidinmaidonkorvikkeissa ja vieroitusvalmisteissa, maitopohjaiset äidinmaidonkorvikkeet ja vieroitusvalmisteet sekä erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin imeväisille tarkoitetut ruokavaliovalmisteet (maito ja maitotuotteet) mukaan luettuina.

F.1   Näytteenottomenetelmä maitoa, maitotuotteita, äidinmaidonkorvikkeita ja vieroitusvalmisteita varten maitopohjaiset äidinmaidonkorvikkeet ja vieroitusvalmisteet mukaan luettuina

Kokoomanäytteen on oltava vähintään 1 kg:n painoinen tai 1 litran kokoinen, ellei tämä ole mahdotonta esimerkiksi siksi, että näyte koostuu yhdestä pullosta.

Erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäismäärän on oltava taulukossa 1 annetun mukainen. Perusnäytteiden lukumäärä määräytyy sen mukaan, missä muodossa kyseisiä tuotteita tavanomaisesti saatetaan markkinoille. Kun kyseessä on irtotavarana myytävä nestemäinen tuote, erä on sekoitettava huolellisesti ja edellyttäen, ettei se vaikuta tuotteen laatuun, joko käsin tai koneellisesti juuri ennen näytteenottoa. Tällöin voidaan olettaa, että aflatoksiini M1 on jakautunut homogeenisesti tietyssä erässä. Sen vuoksi riittää, että erästä otetaan kolme perusnäytettä kokoomanäytettä varten.

Perusnäytteiden – jotka usein voivat koostua pullosta tai pakkauksesta – on oltava samanpainoisia. Perusnäytteen painon on oltava vähintään 100 grammaa, ja kokoomanäytteen on oltava kooltaan vähintään 1 kilogramma tai 1 litra. Jos tästä menetelmästä poiketaan, siitä on ilmoitettava liitteessä I olevassa A.3.8 kohdassa vahvistetussa näytteenottotodistuksessa.

Taulukko 1

Tutkittavasta erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäislukumäärä

| Markkinointimuoto | Erän tilavuus tai paino (litraa tai kilogrammaa) | Perusnäytteiden vähimmäismäärä | Kokoomanäytteen vähimmäistilavuus tai -paino (litraa tai kilogrammaa) |
| --- | --- | --- | --- |
| Irtotavara | — | 3–5 | 1 |
| Pulloa/pakkausta | ≤ 50 | 3 | 1 |
| Pulloa/pakkausta | 50–500 | 5 | 1 |
| Pulloa/pakkausta | > 500 | 10 | 1 |

Markkinointimuoto

Erän tilavuus tai paino (litraa tai kilogrammaa)

Perusnäytteiden vähimmäismäärä

Kokoomanäytteen vähimmäistilavuus tai -paino (litraa tai kilogrammaa)

Irtotavara

—

3–5

1

Pulloa/pakkausta

≤ 50

3

1

Pulloa/pakkausta

50–500

5

1

Pulloa/pakkausta

> 500

10

1

F.2   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteen I tässä osassa vahvistettujen säännösten mukaisesti.

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa riittävän hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu (11).

F.3   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus (tai päätösraja – ks. liitteessä II oleva 4.4 kohta). |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus (tai päätösraja – ks. liitteessä II oleva 4.4 kohta).

| — | Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus (tai päätösraja – ks. liitteessä II oleva 4.4 kohta). |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus (tai päätösraja – ks. liitteessä II oleva 4.4 kohta).

G.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ KAHVIA JA KAHVITUOTTEITA VARTEN

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan okratoksiini A:lle paahdetuissa kahvipavuissa, jauhetussa paahdetussa kahvissa ja liukoisessa kahvissa vahvistettujen enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen.

G.1   Perusnäytteen paino

Ellei painoa liitteessä I olevassa G osassa toisin määritellä, perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa.

Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on yli 100 g, kokoomanäytteen painon on oltava yli 10 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti yli 100 grammaa, kustakin yksittäisestä vähittäismyyntipakkauksesta on otettava perusnäytteenä 100 grammaa. Tämä voidaan tehdä joko näytettä otettaessa tai laboratoriossa. Jos tällainen näytteenottomenetelmä kuitenkin aiheuttaisi erän vaurioitumisesta johtuvia haitallisia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää. Esimerkiksi jos arvokas tuote myydään 500 g:n tai 1 kg:n vähittäismyyntipakkauksissa, kokoomanäyte saadaan ottamalla vähemmän perusnäytteitä kuin taulukoissa 1 ja 2 esitetään, edellyttäen että kokoomanäytteen paino vastaa taulukoissa 1 ja 2 mainittua vaadittua painoa.

Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on alle 100 g eikä ero ole kovin suuri, yhtä pakkausta on pidettävä yhtenä perusnäytteenä, jolloin kokoomanäytteen paino on alle 10 kg. Jos vähittäismyyntipakkauksen paino on huomattavasti alle 100 g, yhden perusnäytteen on koostuttava vähintään kahdesta vähittäismyyntipakkauksesta, joiden yhteispainon on oltava mahdollisimman lähellä 100 grammaa.

G.2   Yhteenveto näytteenottomenetelmästä paahdettua kahvia varten

Taulukko 1

Erien jakaminen osaeriksi tuotteen ja erän painon mukaan

| Tuote | Erän paino (tonneina) | Osaerien paino tai lukumäärä | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Paahdetut kahvipavut, jauhettu paahdettu kahvi ja liukoinen kahvi | ≥ 15 | 15–30 tonnia | 100 | 10 |
| < 15 | — | 10–100 (12) | 1–10 |

Tuote

Erän paino (tonneina)

Osaerien paino tai lukumäärä

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

Paahdetut kahvipavut, jauhettu paahdettu kahvi ja liukoinen kahvi

≥ 15

15–30 tonnia

100

10

< 15

—

10–100 (12)

1–10

G.3   Paahdettuihin kahvipapuihin, jauhettuun paahdettuun kahviin ja liukoiseen kahviin sovellettava näytteenottomenetelmä (vähintään 15 tonnin painoiset erät)

| — | Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painon täsmällinen summa, osaerien paino voi erota ilmoitetusta painosta enintään 20 prosentilla. |
| --- | --- |

—

Jos erästä on mahdollista erottaa osaeriä, kukin erä on jaettava osaeriin taulukon 1 mukaisesti. Koska erän paino ei aina ole osaerien painon täsmällinen summa, osaerien paino voi erota ilmoitetusta painosta enintään 20 prosentilla.

| — | Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet. |
| --- | --- |

—

Kustakin osaerästä on otettava erilliset näytteet.

| — | Perusnäytteiden lukumäärä: 100. |
| --- | --- |

—

Perusnäytteiden lukumäärä: 100.

| — | Kokoomanäytteen paino: 10 kg. |
| --- | --- |

—

Kokoomanäytteen paino: 10 kg.

| — | Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. |
| --- | --- |

—

Jos edellä kuvattua näytteenottomenetelmää ei ole mahdollista soveltaa ilman erälle aiheutuvista vaurioista johtuvia kaupallisia seurauksia (esimerkiksi pakkausmuotojen tai kuljetustapojen vuoksi), jotka eivät ole hyväksyttävissä, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää edellyttäen, että se on mahdollisimman edustava ja tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.

G.4   Paahdettuihin kahvipapuihin, jauhettuun paahdettuun kahviin ja liukoiseen kahviin sovellettava näytteenottomenetelmä (alle 15 tonnin painoiset erät)

Alle 15 tonnin painoisiin paahdettujen kahvipapujen, jauhetun paahdetun kahvin ja liukoisen kahvin eriin on sovellettava erän painon mukaan näytteenottosuunnitelmaa, jolla otetaan 10–100 perusnäytettä, joista muodostetaan yksi 1–10 kg:n painoinen kokoomanäyte.

Seuraavan taulukon lukuja voi käyttää perusnäytteiden lukumäärän määrittämisessä.

Taulukko 2

Paahdettujen kahvipapujen, jauhetun paahdetun kahvin ja liukoisen kahvin erien painon mukaan otettavien perusnäytteiden lukumäärä

| Erän paino (tonneina) | Perusnäytteiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- |
| ≤ 0,1 | 10 | 1 |
| > 0,1–≤ 0,2 | 15 | 1,5 |
| > 0,2–≤ 0,5 | 20 | 2 |
| > 0,5–≤ 1,0 | 30 | 3 |
| > 1,0–≤ 2,0 | 40 | 4 |
| > 2,0–≤ 5,0 | 60 | 6 |
| > 5,0–≤ 10,0 | 80 | 8 |
| > 10,0–≤ 15,0 | 100 | 10 |

Erän paino (tonneina)

Perusnäytteiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

≤ 0,1

10

1

> 0,1–≤ 0,2

15

1,5

> 0,2–≤ 0,5

20

2

> 0,5–≤ 1,0

30

3

> 1,0–≤ 2,0

40

4

> 2,0–≤ 5,0

60

6

> 5,0–≤ 10,0

80

8

> 10,0–≤ 15,0

100

10

G.5   Tyhjiöpakkauksissa myytäviin paahdettuihin kahvipapuihin, jauhettuun paahdettuun kahviin ja liukoiseen kahviin sovellettava näytteenottomenetelmä

Vähintään 15 tonnin painoisista eristä on otettava vähintään 25 perusnäytettä, jolloin kokoomanäytteen paino on 10 kg, ja alle 15 tonnin painoisista eristä on otettava 25 % taulukossa 2 mainitusta perusnäytteiden määrästä, jolloin kokoomanäytteen paino vastaa tutkittavan erän painoa (ks. taulukko 2).

G.6   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteen I tässä osassa vahvistettujen näytteenottosäännösten mukaisesti.

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu. Kokoomanäytteen painon on joka tapauksessa oltava vähintään 1 kg (13).

G.7   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

| — | Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

H.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ HEDELMÄMEHUJA VARTEN RYPÄLEMEHU, TIIVISTETTY RYPÄLEMEHU, SIIDERI JA VIINI MUKAAN LUETTUINA

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan seuraaville vahvistettujen enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen:

| — | okratoksiini A viinissä, rypälemehussa ja tiivistetyssä rypälemehussa, sekä |
| --- | --- |

—

okratoksiini A viinissä, rypälemehussa ja tiivistetyssä rypälemehussa, sekä

| — | patuliini hedelmämehuissa, hedelmänektareissa, tislatuissa alkoholijuomissa, siiderissä ja muissa käymisen avulla omenoista saaduissa tai omenamehua sisältävissä juomissa. |
| --- | --- |

—

patuliini hedelmämehuissa, hedelmänektareissa, tislatuissa alkoholijuomissa, siiderissä ja muissa käymisen avulla omenoista saaduissa tai omenamehua sisältävissä juomissa.

H.1   Näytteenottomenetelmä

Kokoomanäytteen on oltava vähintään 1 litran kokoinen, ellei tämä ole mahdotonta esimerkiksi siksi, että näyte koostuu yhdestä pullosta.

Erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäismäärän on oltava taulukossa 1 annetun mukainen. Perusnäytteiden lukumäärä määräytyy sen mukaan, missä muodossa kyseisiä tuotteita tavanomaisesti saatetaan markkinoille. Kun kyseessä on irtotavarana myytävä nestemäinen tuote, erä on sekoitettava huolellisesti ja edellyttäen, ettei se vaikuta tuotteen laatuun, joko käsin tai koneellisesti juuri ennen näytteenottoa. Tällöin voidaan olettaa, että okratoksiini A ja patuliini ovat jakautuneet erässä homogeenisesti. Sen vuoksi riittää, että erästä otetaan kolme perusnäytettä kokoomanäytettä varten.

Perusnäytteiden – jotka usein voivat koostua pullosta tai pakkauksesta – on oltava samanpainoisia. Perusnäytteen painon on oltava vähintään 100 grammaa, ja kokoomanäytteen on oltava kooltaan vähintään 1 litra. Jos tästä menetelmästä poiketaan, siitä on ilmoitettava liitteessä I olevassa A.3.8 kohdassa vahvistetussa näytteenottotodistuksessa.

Taulukko 1

Tutkittavasta erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäislukumäärä

| Markkinointimuoto | Erän vetoisuus (l) | Perusnäytteiden vähimmäismäärä | Kokoomanäytteen vähimmäisvetoisuus (l) |
| --- | --- | --- | --- |
| Irtotavara (hedelmämehu, tislatut alkoholijuomat, siideri, viini) | — | 3 | 1 |
| Pulloa/pakkausta (hedelmämehu, tislatut alkoholijuomat, siideri) | ≤ 50 | 3 | 1 |
| Pulloa/pakkausta (hedelmämehu, tislatut alkoholijuomat, siideri) | 50–500 | 5 | 1 |
| Pulloa/pakkausta (hedelmämehu, tislatut alkoholijuomat, siideri) | > 500 | 10 | 1 |
| Pulloa/pakkausta (viini) | ≤ 50 | 1 | 1 |
| Pulloa/pakkausta (viini) | 50–500 | 2 | 1 |
| Pulloa/pakkausta (viini) | > 500 | 3 | 1 |

Markkinointimuoto

Erän vetoisuus (l)

Perusnäytteiden vähimmäismäärä

Kokoomanäytteen vähimmäisvetoisuus (l)

Irtotavara (hedelmämehu, tislatut alkoholijuomat, siideri, viini)

—

3

1

Pulloa/pakkausta (hedelmämehu, tislatut alkoholijuomat, siideri)

≤ 50

3

1

Pulloa/pakkausta (hedelmämehu, tislatut alkoholijuomat, siideri)

50–500

5

1

Pulloa/pakkausta (hedelmämehu, tislatut alkoholijuomat, siideri)

> 500

10

1

Pulloa/pakkausta (viini)

≤ 50

1

1

Pulloa/pakkausta (viini)

50–500

2

1

Pulloa/pakkausta (viini)

> 500

3

1

H.2   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteen I tässä osassa vahvistettujen säännösten mukaisesti (14).

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu.

H.3   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

| — | Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

I   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ KIINTEITÄ OMENATUOTTEITA JA OMENAMEHUA SEKÄ IMEVÄISILLE JA PIKKULAPSILLE TARKOITETTUJA KIINTEITÄ OMENATUOTTEITA VARTEN

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan patuliinille kiinteissä omenatuotteissa ja omenamehussa sekä imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa kiinteissä omenatuotteissa vahvistettujen enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen.

I.1   Näytteenottomenetelmä

Kokoomanäytteen on oltava vähintään 1 kilogramman painoinen, ellei tämä ole mahdotonta esimerkiksi siksi, että näyte otetaan yksittäisestä pakkauksesta.

Erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäismäärän on oltava taulukossa 1 annetun mukainen. Kun kyseessä on nestemäinen tuote, erä on sekoitettava huolellisesti joko käsin tai koneellisesti juuri ennen näytteenottoa, jos mahdollista. Tällöin voidaan olettaa, että patuliini on jakautunut homogeenisesti tietyssä erässä. Sen vuoksi riittää, että erästä otetaan kolme perusnäytettä kokoomanäytettä varten.

Perusnäytteiden on oltava samanpainoisia. Perusnäytteen painon on oltava vähintään 100 grammaa, ja kokoomanäytteen on oltava vähintään 1 kilogramman painoinen. Jos tästä menetelmästä poiketaan, siitä on ilmoitettava liitteessä I olevassa A.3.8 kohdassa vahvistetussa näytteenottotodistuksessa.

Taulukko 1

Tutkittavasta erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäislukumäärä

| Erän paino (kg) | Perusnäytteiden vähimmäismäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- |
| < 50 | 3 | 1 |
| 50–500 | 5 | 1 |
| > 500 | 10 | 1 |

Erän paino (kg)

Perusnäytteiden vähimmäismäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

< 50

3

1

50–500

5

1

> 500

10

1

Jos erä koostuu erillisistä pakkauksista, kokoomanäytteen muodostamiseksi otettavien pakkausten lukumäärä annetaan taulukossa 2.

Taulukko 2

Kokoomanäytteen muodostamiseksi otettavien pakkausten (perusnäytteiden) lukumäärä, jos erä koostuu erillisistä pakkauksista

| Pakkausten tai yksiköiden lukumäärä erässä | Näytteeksi otettavien pakkausten tai yksiköiden lukumäärä | Kokoomanäytteen paino (kg) |
| --- | --- | --- |
| 1–25 | 1 pakkaus tai yksikkö | 1 |
| 26–100 | noin 5 %, vähintään 2 pakkausta tai yksikköä | 1 |
| > 100 | noin 5 %, enintään 10 pakkausta tai yksikköä | 1 |

Pakkausten tai yksiköiden lukumäärä erässä

Näytteeksi otettavien pakkausten tai yksiköiden lukumäärä

Kokoomanäytteen paino (kg)

1–25

1 pakkaus tai yksikkö

1

26–100

noin 5 %, vähintään 2 pakkausta tai yksikköä

1

> 100

noin 5 %, enintään 10 pakkausta tai yksikköä

1

I.2   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteen tässä osassa vahvistettujen näytteenottosäännösten mukaisesti.

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa riittävän hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu (15).

I.3   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon mittausepävarmuus ja korjaus saannon suhteen. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon mittausepävarmuus ja korjaus saannon suhteen.

| — | Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittausepävarmuus ja korjaus saannon suhteen. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon mittausepävarmuus ja korjaus saannon suhteen.

J.   NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ LASTENRUOKIA JA IMEVÄISILLE JA PIKKULAPSILLE TARKOITETTUJA VILJAPOHJAISIA VALMISRUOKIA VARTEN

Tätä näytteenottomenetelmää sovelletaan seuraaville vahvistettujen enimmäismäärien viralliseen tarkastukseen:

| — | aflatoksiinit, okratoksiini A ja Fusarium-toksiinit lastenruoissa ja imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa viljapohjaisissa valmisruoissa, |
| --- | --- |

—

aflatoksiinit, okratoksiini A ja Fusarium-toksiinit lastenruoissa ja imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa viljapohjaisissa valmisruoissa,

| — | aflatoksiinit ja okratoksiini A erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin imeväisille tarkoitetuissa ruokavaliovalmisteissa (muissa kuin maidossa ja maitotuotteissa), ja |
| --- | --- |

—

aflatoksiinit ja okratoksiini A erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin imeväisille tarkoitetuissa ruokavaliovalmisteissa (muissa kuin maidossa ja maitotuotteissa), ja

| — | patuliini muissa lastenruoissa kuin imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa viljapohjaisissa valmisruoissa. Patuliinille imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa omenamehussa ja kiinteissä omenatuotteissa vahvistettujen enimmäismäärien virallisessa tarkastuksessa on sovellettava liitteessä I olevassa I osassa kuvattua näytteenottomenetelmää. |
| --- | --- |

—

patuliini muissa lastenruoissa kuin imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa viljapohjaisissa valmisruoissa. Patuliinille imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuissa omenamehussa ja kiinteissä omenatuotteissa vahvistettujen enimmäismäärien virallisessa tarkastuksessa on sovellettava liitteessä I olevassa I osassa kuvattua näytteenottomenetelmää.

J.1   Näytteenottomenetelmä

| — | Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettuihin elintarvikkeisiin on sovellettava liitteessä I olevassa B.4 kohdassa viljalle ja viljatuotteille vahvistettua näytteenottomenetelmää. Näin ollen erästä otettavien perusnäytteiden lukumäärä riippuu erän painosta, ja sen on oltava vähintään 10 ja enintään 100 liitteessä I olevan B.4 kohdan taulukon 2 mukaisesti. Hyvin pienistä (≤ 0,5 tonnin) eristä voidaan ottaa pienempi määrä perusnäytteitä, mutta kaikki perusnäytteet yhdistävän kokoomanäytteen painon on myös tällöin oltava vähintään 1 kg. |
| --- | --- |

—

Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettuihin elintarvikkeisiin on sovellettava liitteessä I olevassa B.4 kohdassa viljalle ja viljatuotteille vahvistettua näytteenottomenetelmää. Näin ollen erästä otettavien perusnäytteiden lukumäärä riippuu erän painosta, ja sen on oltava vähintään 10 ja enintään 100 liitteessä I olevan B.4 kohdan taulukon 2 mukaisesti. Hyvin pienistä (≤ 0,5 tonnin) eristä voidaan ottaa pienempi määrä perusnäytteitä, mutta kaikki perusnäytteet yhdistävän kokoomanäytteen painon on myös tällöin oltava vähintään 1 kg.

| — | Perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa. Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta, ja hyvin pienten (≤ 0,5 tonnin) erien osalta perusnäytteiden painon on oltava sellainen, että perusnäytteet yhdistämällä saadaan vähintään 1 kg:n painoinen kokoomanäyte. Jos tästä menetelmästä poiketaan, siitä on ilmoitettava A.3.8 kohdassa vahvistetussa näytteenottotodistuksessa. |
| --- | --- |

—

Perusnäytteen painon on oltava noin 100 grammaa. Vähittäismyyntipakkauksiin pakattujen erien osalta perusnäytteen paino riippuu vähittäismyyntipakkauksen painosta, ja hyvin pienten (≤ 0,5 tonnin) erien osalta perusnäytteiden painon on oltava sellainen, että perusnäytteet yhdistämällä saadaan vähintään 1 kg:n painoinen kokoomanäyte. Jos tästä menetelmästä poiketaan, siitä on ilmoitettava A.3.8 kohdassa vahvistetussa näytteenottotodistuksessa.

| — | Kokoomanäytteen paino: 1–10 kg, riittävästi sekoitettuna. |
| --- | --- |

—

Kokoomanäytteen paino: 1–10 kg, riittävästi sekoitettuna.

J.2   Näytteenotto vähittäismyyntivaiheessa

Elintarvikkeista on vähittäismyyntivaiheessa mahdollisuuksien mukaan otettava näytteet liitteen I tässä osassa vahvistettujen säännösten mukaisesti.

Jos se ei ole mahdollista, voidaan soveltaa vaihtoehtoista näytteenottomenetelmää vähittäismyyntivaiheessa edellyttäen, että kokoomanäyte edustaa riittävän hyvin erää, josta näyte on otettu, ja että käytetty menetelmä on tarkkaan kuvattu ja dokumentoitu (16).

J.3   Erän tai osaerän hyväksyminen

| — | Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hyväksytään, jos laboratorionäyte on enimmäisrajan mukainen, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

| — | Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus. |
| --- | --- |

—

Erä tai osaerä hylätään, jos laboratorionäyte ylittää enimmäisrajan selvästi, kun otetaan huomioon korjaus saannon suhteen ja mittausepävarmuus.

---

(1)  Ohjeita toimivaltaisille viranomaisille aflatoksiineja koskevan EU-lainsäädännön noudattamisen valvontaa varten on saatavilla osoitteessa http://europa.eu.int/comm/food/food/chemicalsafety/contaminants/aflatoxin_guidance_fi.pdf. Asiakirjassa on käytännön lisätietoja, mutta asiakirjan tiedot ovat alisteisia tämän asetuksen säännöksiin nähden.

(2)  Erän painon mukaan – ks. taulukko 2.

(3)  Ohjeita näytteiden ottamiseksi tällaisista eristä annetaan ohjeasiakirjassa, joka on saatavilla 1 päivästä heinäkuuta 2006 alkaen seuraavassa Internet-osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/food/food/chemicalsafety/contaminants/index_en.htm.

(4)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 1 kg painoisen kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen paino voi olla vähemmän kuin 1 kg.

(5)  Erän painon mukaan – ks. tämän liitteen tämän osan taulukko 2.

(6)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 1 kg painoisen kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen paino voi olla vähemmän kuin 1 kg.

(7)  Erän painon mukaan – ks. tämän liitteen tämän osan taulukko 2.

(8)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 1 kg painoisen kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen paino voi olla vähemmän kuin 1 kg.

(9)  Erän painon mukaan – ks. tämän liitteen tämän osan taulukko 2.

(10)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 0,5 kg painoisen kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen paino voi olla vähemmän kuin 0,5 kg.

(11)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 1 kg painoisen kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen paino voi olla vähemmän kuin 1 kg.

(12)  Erän painon mukaan – ks. tämän liitteen taulukko 2.

(13)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 1 kg painoisen kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen paino voi olla vähemmän kuin 1 kg.

(14)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 1 litran kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen vetoisuus voi olla vähemmän kuin 1 litra.

(15)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 1 kg painoisen kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen paino voi olla vähemmän kuin 1 kg.

(16)  Jos tuotteen määrä, josta näyte otetaan, on niin pieni, että 1 kg painoisen kokoomanäytteen saaminen on mahdotonta, kokoomanäytteen paino voi olla vähemmän kuin 1 kg.

---

LIITE II

VAATIMUKSET, JOITA SOVELLETAAN NÄYTTEIDEN VALMISTUKSEEN JA MÄÄRITYSMENETELMIIN ELINTARVIKKEIDEN MYKOTOKSIINIPITOISUUKSIEN VIRALLISESSA TARKASTUKSESSA

1.   JOHDANTO

1.1   Varotoimenpiteet

Koska mykotoksiinit jakautuvat tuotteessa yleensä epätasaisesti, näytteet on valmistettava ja etenkin homogenoitava erittäin huolellisesti.

Laboratorioon toimitettu näyte on homogenoitava siinä tapauksessa, että laboratorio huolehtii homogenoinnista.

Aflatoksiinien määrityksessä on vältettävä päivänvaloa mahdollisuuksien mukaan, koska aflatoksiini hajoaa vähitellen ultraviolettivalon vaikutuksesta.

1.2   Kokonaisten pähkinöiden kuoren ja ytimen välisen suhteen laskeminen

Asetuksessa (EY) N:o 466/2001 vahvistettuja aflatoksiinipitoisuuden rajoja sovelletaan syötävään osaan. Syötävän osan aflatoksiinipitoisuus voidaan määrittää seuraavasti:

| — | Kuorellisista pähkinänäytteistä voidaan poistaa kuori ja määrittää aflatoksiinien pitoisuus syötävässä osassa. |
| --- | --- |

—

Kuorellisista pähkinänäytteistä voidaan poistaa kuori ja määrittää aflatoksiinien pitoisuus syötävässä osassa.

| — | Kuorellisiin pähkinöihin voidaan soveltaa näytteen valmistusmenetelmää. Näytteenotto- ja määritysmenetelmässä on arvioitava ytimen paino kokoomanäytteessä. Ytimen paino kokoomanäytteessä on arvioitava sen jälkeen, kun on määritelty soveltuva kerroin kuvaamaan kuoren ja ytimen suhdetta kokonaisessa pähkinässä. Tämän suhteen perusteella määritetään ytimen määrä näytteen valmistukseen ja määritykseen käytetyssä kokoomanäytteessä. |
| --- | --- |

—

Kuorellisiin pähkinöihin voidaan soveltaa näytteen valmistusmenetelmää. Näytteenotto- ja määritysmenetelmässä on arvioitava ytimen paino kokoomanäytteessä. Ytimen paino kokoomanäytteessä on arvioitava sen jälkeen, kun on määritelty soveltuva kerroin kuvaamaan kuoren ja ytimen suhdetta kokonaisessa pähkinässä. Tämän suhteen perusteella määritetään ytimen määrä näytteen valmistukseen ja määritykseen käytetyssä kokoomanäytteessä.

Tätä varten erästä tai kustakin kokoomanäytteestä on otettava satunnaisesti noin sata kokonaista pähkinää. Kunkin laboratorionäytteen osalta suhde saadaan punnitsemalla kokonaiset pähkinät, poistamalla niistä kuori ja punnitsemalla uudelleen kuoren ja ytimen määrät.

Laboratorio voi kuitenkin määrittää kuoren ja ytimen suhteen muutamista näytteistä, ja sitä voidaan pitää oletusarvona tulevissa analyyseissä. Jos tietty laboratorionäyte on määritettyjen rajojen vastainen, suhde on kyseisen näytteen osalta määritettävä noin sadasta pähkinästä, jotka on otettu erilleen näytteestä.

2.   LABORATORIOON TOIMITETUN NÄYTTEEN KÄSITTELY

Jokainen laboratorionäyte on jauhettava kokonaan hienoksi ja sekoitettava huolellisesti käyttäen menetelmää, jonka on osoitettu homogenoivan näytteen täydellisesti.

Jos enimmäismäärää sovelletaan kuiva-aineeseen, kuiva-ainepitoisuus on määritettävä homogenoidun näytteen osasta käyttäen menetelmää, jonka on osoitettu määrittävän tarkasti kuiva-ainepitoisuuden.

3.   SAMANLAISET NÄYTTEET

Valvontatoimenpiteisiin, kaupan suojatoimenpiteisiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitetut samanlaiset näytteet on otettava homogenoidusta aineksesta, jos tällainen menettely on kyseisessä jäsenvaltiossa noudatettavien, elintarvikealan toimijan oikeuksia koskevien sääntöjen mukainen.

4.   KÄYTETTÄVÄ MÄÄRITYSMENETELMÄ JA LABORATORION VALVONTAVAATIMUKSET

4.1   Määritelmät

Tavallisimmin käytetyt määritelmät, joita laboratorion edellytetään käyttävän, ovat seuraavat:

| r | = | toistettavuuden arvo, jonka alapuolella toistettavissa olosuhteissa (eli sama näyte, sama määrittäjä, samat laitteet, sama laboratorio ja lyhyt aikaväli) saadun kahden yksittäisen testituloksen välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %), eli r = 2,8 x sr |
| --- | --- | --- |
| sr | = | toistettavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama |
| RSDr | = | toistettavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama [(sr /

  ) x 100] |
| R | = | uusittavuuden arvo, jonka alapuolella uusittavissa olosuhteissa (eli määrittäjien saamat identtiset näytteet eri laboratorioissa käyttäen samaa standardimenetelmää) saatujen yksittäisten testitulosten välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %); R = 2,8 x sR |
| sR | = | uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama |
| RSDR | = | uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama [(sR /

  ) x 100] |

r

=

toistettavuuden arvo, jonka alapuolella toistettavissa olosuhteissa (eli sama näyte, sama määrittäjä, samat laitteet, sama laboratorio ja lyhyt aikaväli) saadun kahden yksittäisen testituloksen välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %), eli r = 2,8 x sr

sr

=

toistettavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama

RSDr

=

Image

R

=

uusittavuuden arvo, jonka alapuolella uusittavissa olosuhteissa (eli määrittäjien saamat identtiset näytteet eri laboratorioissa käyttäen samaa standardimenetelmää) saatujen yksittäisten testitulosten välinen absoluuttinen ero sijaitsee tietyllä todennäköisyydellä (yleensä 95 %); R = 2,8 x sR

sR

=

uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu standardipoikkeama

RSDR

=

Image

4.2   Yleiset vaatimukset

Elintarvikkeiden tarkastuksessa käytettyjen määritysmenetelmien on täytettävä asetuksen (EY) N:o 882/2004 liitteessä III olevan 1 ja 2 kohdan vaatimukset.

4.3   Erityiset vaatimukset

4.3.1   Suorituskyvyn arviointiperusteet

Jos yhteisön lainsäädännössä ei säädetä erityisestä menetelmästä mykotoksiinien pitoisuuksien määrittämiseksi elintarvikkeissa, laboratoriot voivat käyttää valitsemaansa menetelmää sillä edellytyksellä, että se täyttää seuraavat vaatimukset:

| a) | Aflatoksiineja koskevat suoritusarvovaatimukset








  Vaatimus | Pitoisuusväli | Suositusarvo | Sallittu enimmäisarvo |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nollakoe | Kaikki | Merkityksetön | — |
| Saanto – Aflatoksiini M1 | 0,01–0,05 μg/kg | 60 – 120 % | |
| > 0,05 μg/kg | 70 – 110 % | |
| Saanto – Aflatoksiini B1, B2, G1, G2 | < 1,0 μg/kg | 50 – 120 % | |
| 1–10 μg/kg | 70 – 110 % | |
| > 10 μg/kg | 80 – 110 % | |
| Toistotarkkuus RSDR | Kaikki | Johdettu Horwitzin yhtälöstä | 2 × Horwitzin yhtälöstä johdettu arvo |
| Toistotarkkuus RSDr voidaan laskea kertomalla 0,66 kertaa toistotarkkuus RSDR pitoisuuksissa, joilla on merkitystä. |
| — | Arvoja sovelletaan sekä B1:een että summaan B1 + B2 + G1 + G2. |

a)

Aflatoksiineja koskevat suoritusarvovaatimukset

Vaatimus

Pitoisuusväli

Suositusarvo

Sallittu enimmäisarvo

Nollakoe

Kaikki

Merkityksetön

—

Saanto – Aflatoksiini M1

0,01–0,05 μg/kg

60 – 120 %

> 0,05 μg/kg

70 – 110 %

Saanto – Aflatoksiini B1, B2, G1, G2

< 1,0 μg/kg

50 – 120 %

1–10 μg/kg

70 – 110 %

> 10 μg/kg

80 – 110 %

Toistotarkkuus RSDR

Kaikki

Johdettu Horwitzin yhtälöstä

2 × Horwitzin yhtälöstä johdettu arvo

Toistotarkkuus RSDr voidaan laskea kertomalla 0,66 kertaa toistotarkkuus RSDR pitoisuuksissa, joilla on merkitystä.

—

Arvoja sovelletaan sekä B1:een että summaan B1 + B2 + G1 + G2.

| — | Jos yksittäisten aflatoksiinien B1 + B2 + G1 + G2 summa on raportoitava, kunkin toksiinin analyyttinen vaste on oltava tiedossa tai niiden on oltava yhtä suuret. |
| --- | --- |

—

Jos yksittäisten aflatoksiinien B1 + B2 + G1 + G2 summa on raportoitava, kunkin toksiinin analyyttinen vaste on oltava tiedossa tai niiden on oltava yhtä suuret.

| b) | Okratoksiini A:ta koskevat suoritusarvovaatimukset








  Pitoisuus μg/kg | Okratoksiini A |
| --- | --- | --- |
| RSDr % | RSDR % | Saanto % |
| < 1 | ≤ 40 | ≤ 60 | 50 – 120 |
| 1–10 | ≤ 20 | ≤ 30 | 70 – 110 |

b)

Okratoksiini A:ta koskevat suoritusarvovaatimukset

Pitoisuus μg/kg

Okratoksiini A

RSDr %

RSDR %

Saanto %

< 1

≤ 40

≤ 60

50 – 120

1–10

≤ 20

≤ 30

70 – 110

| c) | Patuliinia koskevat suoritusarvovaatimukset








  Pitoisuus μg/kg | Patulin |
| --- | --- | --- |
| RSDr % | RSDR % | Saanto % |
| < 20 | ≤ 30 | ≤ 40 | 50 – 120 |
| 20–50 | ≤ 20 | ≤ 30 | 70 – 105 |
| > 50 | ≤ 15 | ≤ 25 | 75 – 105 |

c)

Patuliinia koskevat suoritusarvovaatimukset

Pitoisuus μg/kg

Patulin

RSDr %

RSDR %

Saanto %

< 20

≤ 30

≤ 40

50 – 120

20–50

≤ 20

≤ 30

70 – 105

> 50

≤ 15

≤ 25

75 – 105

| d) | Deoksinivalenolia koskevat suoritusarvovaatimukset








  Pitoisuus μg/kg | Deoksinivalenoli |
| --- | --- | --- |
| RSDr % | RSDR % | Saanto % |
| > 100–≤ 500 | ≤ 20 | ≤ 40 | 60 – 110 |
| > 500 | ≤ 20 | ≤ 40 | 70 – 120 |

d)

Deoksinivalenolia koskevat suoritusarvovaatimukset

Pitoisuus μg/kg

Deoksinivalenoli

RSDr %

RSDR %

Saanto %

> 100–≤ 500

≤ 20

≤ 40

60 – 110

> 500

≤ 20

≤ 40

70 – 120

| e) | Zearalenonia koskevat suoritusarvovaatimukset








  Pitoisuus μg/kg | Zearalenoni |
| --- | --- | --- |
| RSDr % | RSDR % | Saanto % |
| ≤ 50 | ≤ 40 | ≤ 50 | 60 – 120 |
| > 50 | ≤ 25 | ≤ 40 | 70 – 120 |

e)

Zearalenonia koskevat suoritusarvovaatimukset

Pitoisuus μg/kg

Zearalenoni

RSDr %

RSDR %

Saanto %

≤ 50

≤ 40

≤ 50

60 – 120

> 50

≤ 25

≤ 40

70 – 120

| f) | Fumonisiini B1:tä ja B2:ta koskevat suoritusarvovaatimukset








  Pitoisuus μg/kg | Fumoniisini B1 tai B2 |
| --- | --- | --- |
| RSDr % | RSDR % | Saanto % |
| ≤ 500 | ≤ 30 | ≤ 60 | 60 – 120 |
| > 500 | ≤ 20 | ≤ 30 | 70 – 110 |

f)

Fumonisiini B1:tä ja B2:ta koskevat suoritusarvovaatimukset

Pitoisuus μg/kg

Fumoniisini B1 tai B2

RSDr %

RSDR %

Saanto %

≤ 500

≤ 30

≤ 60

60 – 120

> 500

≤ 20

≤ 30

70 – 110

| g) | T-2- ja HT-2-toksiinia koskevat suoritusarvovaatimukset








  Pitoisuus μg/kg | T-2 toxiini |
| --- | --- | --- |
| RSDr % | RSDR % | Saanto % |
| 50–250 | ≤ 40 | ≤ 60 | 60 – 130 |
| > 250 | ≤ 30 | ≤ 50 | 60 – 130 |

g)

T-2- ja HT-2-toksiinia koskevat suoritusarvovaatimukset

Pitoisuus μg/kg

T-2 toxiini

RSDr %

RSDR %

Saanto %

50–250

≤ 40

≤ 60

60 – 130

> 250

≤ 30

≤ 50

60 – 130

| Pitoisuus μg/kg | HT-2-toksiini |
| --- | --- |
| RSDr % | RSDR % | Saanto % |
| 100–200 | ≤ 40 | ≤ 60 | 60 – 130 |
| > 200 | ≤ 30 | ≤ 50 | 60 – 130 |

Pitoisuus μg/kg

HT-2-toksiini

RSDr %

RSDR %

Saanto %

100–200

≤ 40

≤ 60

60 – 130

> 200

≤ 30

≤ 50

60 – 130

| h) | Mykotoksiinille annettuja suoritusarvovaatimuksia koskevia huomautuksia






  — | Käytettyjen menetelmien havaitsemisrajaa ei ole ilmoitettu, koska toistotarkkuuden arvot on annettu pitoisuuksille, joilla on merkitystä. |
| --- | --- | --- |

h)

Mykotoksiinille annettuja suoritusarvovaatimuksia koskevia huomautuksia

—

Käytettyjen menetelmien havaitsemisrajaa ei ole ilmoitettu, koska toistotarkkuuden arvot on annettu pitoisuuksille, joilla on merkitystä.

| — | Toistotarkkuuden arvot lasketaan Horwitzin yhtälöstä seuraavasti:
  RSDR = 2(1-0,5logC)

  jossa






  — | RSDR on uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama [(sR/) × 100] |
| --- | --- | --- |

—

Toistotarkkuuden arvot lasketaan Horwitzin yhtälöstä seuraavasti:

RSDR = 2(1-0,5logC)

jossa

—

RSDR on uusittavissa olosuhteissa saaduista tuloksista laskettu suhteellinen standardipoikkeama [(sR/Image) × 100]

| — | C on pitoisuusaste (1 = 100g/100g, 0,001 = 1 000 mg/kg). |
| --- | --- |

—

C on pitoisuusaste (1 = 100g/100g, 0,001 = 1 000 mg/kg).

Kyseessä on yleinen yhtälö uusittavuudelle, jonka katsotaan olevan riippumaton tutkittavasta aineesta ja matriisista mutta riippuvan useimpien rutiinimenetelmien osalta ainoastaan pitoisuudesta.

4.3.2   Tarkoitukseensopivuuteen perustuva lähestymistapa

Jos täysin validoituja analyysimenetelmiä on vähän, voidaan vaihtoehtoisesti käyttää tarkoitukseensopivuuteen (”fitness-for-purpose”)perustuvaa lähestymistapaa, jossa analyysimenetelmien hyväksyttävyyden arviointia varten määritellään yksi parametri, tarkoitukseensopivuusfunktio. Se on epävarmuusfunktio, joka ilmoittaa tarkoitukseen sopiviksi katsottavat epävarmuuden enimmäisarvot.

Koska kollaboratiivisella kokeella täysin validoituja analyysimenetelmiä on vähän varsinkin T-2- ja HT-2-toksiinin määrittämistä varten, laboratoriossa käytettävän analyysimenetelmän soveltuvuuden (tarkoituksensopivuuden) arvioinnissa voidaan noudattaa myös epävarmuusfunktioon perustuvaa lähestymistapaa, jonka avulla vahvistetaan korkein hyväksyttävä epävarmuustaso. Laboratorio voi käyttää menetelmää, jonka tulokset eivät ylitä standardiepävarmuuden enimmäisarvoa. Standardiepävarmuuden enimmäisarvo voidaan laskea seuraavan yhtälön mukaisesti:

Formula

jossa

| — | Uf on standardiepävarmuuden enimmäisarvo (μg/kg), |
| --- | --- |

—

Uf on standardiepävarmuuden enimmäisarvo (μg/kg),

| — | LOD on menetelmän toteamisraja (μg/kg), |
| --- | --- |

—

LOD on menetelmän toteamisraja (μg/kg),

| — | α on C:n arvoon sidottu numeerinen vakiotekijä. Käytettävät arvot esitetään jäljempänä olevassa taulukossa, |
| --- | --- |

—

α on C:n arvoon sidottu numeerinen vakiotekijä. Käytettävät arvot esitetään jäljempänä olevassa taulukossa,

| — | C on merkittävä pitoisuus (μg/kg). |
| --- | --- |

—

C on merkittävä pitoisuus (μg/kg).

Jos analyysimenetelmä antaa tuloksia, joiden mittausepävarmuus on pienempi kuin standardiepävarmuuden enimmäisarvo, menetelmää pidetään yhtä sopivana kuin menetelmää, joka täyttää 4.3.1 kohdassa esitetyt suoritusarvovaatimukset.

Taulukko

Tämän kohdan yhtälössä käytettävät, merkittävään pitoisuuteen sidotut α:n numeeriset vakioarvot

| C (μg/kg) | α |
| --- | --- |
| ≤ 50 | 0,2 |
| 51–500 | 0,18 |
| 501–1 000 | 0,15 |
| 1 001–10 000 | 0,12 |
| > 10 000 | 0,1 |

C (μg/kg)

α

≤ 50

0,2

51–500

0,18

501–1 000

0,15

1 001–10 000

0,12

> 10 000

0,1

4.4   Mittausepävarmuuden arviointi, saannon laskeminen ja tulosten raportointi (1)

Määritystulos raportoidaan saannon osalta korjattuna tai korjaamattomana. Raportointitapa ja saantoprosentti on ilmoitettava. Saannon suhteen korjattua määritystulosta on käytettävä säännöstenmukaisuuden tarkistamiseen.

Määritystulos on raportoitava muodossa x +/– U, jossa x on määritystulos ja U on laajennettu mittausepävarmuus.

U on laajennettu mittausepävarmuus, jossa käytetään kattavuuskerrointa 2, jolloin luotettavuustaso on noin 95 %.

Eläinperäisten elintarvikkeiden osalta mittausepävarmuus voidaan ottaa huomioon myös vahvistamalla päätösraja (CCα) komission päätöksen 2002/657/EY (2) mukaisesti (liitteessä oleva 3.1.2.5 kohta – aineet, joille on vahvistettu sallittu raja).

Näitä määritystuloksen tulkintasääntöjä erän hyväksymiseksi tai hylkäämiseksi sovelletaan virallista tarkastusta varten otetusta näytteestä saatuun määritystulokseen. Oikeustoimiin ja kiistojen ratkaisumenettelyihin tarkoitettuihin määrityksiin sovelletaan kansallisia sääntöjä.

4.5   Laboratorioiden laatuvaatimukset

Laboratorion on noudatettava rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta annetun asetuksen (EY) N:o 882/2004 12 artiklan säännöksiä (3).

---

(1)  Lisätietoa mittausepävarmuuden ja saannon arviointimenetelmistä on saatavilla raportissa ”Report on the relationship between analytical results, measurement uncertainty, recovery factors and the provisions of EU food and feed legislation”, http://europa.eu.int/comm/food/food/chemicalsafety/contaminants/report-sampling_analysis_2004_en.pdf

(2)  EYVL L 221, 17.8.2002, s. 8. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2004/25/EY (EUVL L 6, 10.1.2004, s. 38).

(3)  Ks. myös siirtymäjärjestelyt, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 853/2004, (EY) N:o 854/2004 ja (EY) N:o 882/2004 täytäntöönpanoa koskevista siirtymäjärjestelyistä sekä asetusten (EY) N:o 853/2004 ja (EY) N:o 854/2004 muuttamisesta 5 päivänä joulukuuta 2005 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2076/2005 18 artiklassa (EUVL L 338, 22.12.2005, s. 83).

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/35

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 402/2006,

annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006,

tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) ja erityisesti sen 247 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta 20 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 89/97 (2) voimaantulon jälkeen saatu kokemus huomioon ottaen on tarpeen eritellä tuoreiden banaanien nettopainon määritysmenetelmät. Menetelmiin olisi kuuluttava tulliviranomaisten valtuuttamien taloudellisten toimijoiden tekemä tuoreiden banaanien punnitus niiden nettopainon määrittämiseksi ja kyseisen painon osoittavan punnitustodistuksen laatiminen. Tuoreiden banaanien nettopaino olisi määriteltävä kunkin tietyllä kuljetusvälineellä kuljetettavan tuoreiden banaanien erän osalta. |
| --- | --- |

(1)

Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta 20 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 89/97 (2) voimaantulon jälkeen saatu kokemus huomioon ottaen on tarpeen eritellä tuoreiden banaanien nettopainon määritysmenetelmät. Menetelmiin olisi kuuluttava tulliviranomaisten valtuuttamien taloudellisten toimijoiden tekemä tuoreiden banaanien punnitus niiden nettopainon määrittämiseksi ja kyseisen painon osoittavan punnitustodistuksen laatiminen. Tuoreiden banaanien nettopaino olisi määriteltävä kunkin tietyllä kuljetusvälineellä kuljetettavan tuoreiden banaanien erän osalta.

| (2) | Jotta jäsenvaltioilla ja taloudellisilla toimijoilla olisi riittävästi aikaa valmistautua punnitsijoiden valtuutukseen, tuoreiden banaanien punnitusta ja banaanien punnitustodistusten laatimista koskevia toimenpiteitä olisi sovellettava 1 päivästä kesäkuuta 2006. |
| --- | --- |

(2)

Jotta jäsenvaltioilla ja taloudellisilla toimijoilla olisi riittävästi aikaa valmistautua punnitsijoiden valtuutukseen, tuoreiden banaanien punnitusta ja banaanien punnitustodistusten laatimista koskevia toimenpiteitä olisi sovellettava 1 päivästä kesäkuuta 2006.

| (3) | Lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta tiettyjen Korean tasavallasta peräisin olevien tiettyjen elektronisten mikropiirien, niin sanottujen DRAMien (dynaamisten hakumuistien), tuonnissa 11 päivänä elokuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1480/2003 (3) otettiin käyttöön tasoitustullit yhdistetyn nimikkeistön 84 ja 85 ryhmään kuuluvien tiettyjen elektronisten piirien tuonnissa. Tasoitustullien yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa mainitun asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin sovellettavat erityiset alkuperäsäännöt. |
| --- | --- |

(3)

Lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta tiettyjen Korean tasavallasta peräisin olevien tiettyjen elektronisten mikropiirien, niin sanottujen DRAMien (dynaamisten hakumuistien), tuonnissa 11 päivänä elokuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1480/2003 (3) otettiin käyttöön tasoitustullit yhdistetyn nimikkeistön 84 ja 85 ryhmään kuuluvien tiettyjen elektronisten piirien tuonnissa. Tasoitustullien yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa mainitun asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin sovellettavat erityiset alkuperäsäännöt.

| (4) | Sen vuoksi komission asetusta (ETY) N:o 2454/93 (4) olisi muutettava. |
| --- | --- |

(4)

Sen vuoksi komission asetusta (ETY) N:o 2454/93 (4) olisi muutettava.

| (5) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(5)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (ETY) N:o 2454/93 seuraavasti:

| 1) | Lisätään 290 artiklan jälkeen seuraava: |
| --- | --- |

1)

Lisätään 290 artiklan jälkeen seuraava:

| 2) | Korvataan 290 a artikla seuraavasti:
  ”290 a artikla
  Tässä luvussa ja liitteissä 38 b ja 38 c tarkoitetaan






  a) | ’valtuutetulla punnitsijalla’ taloudellisia toimijoita, jotka tullitoimipaikka on valtuuttanut punnitsemaan tuoreita banaaneja; |
| --- | --- | --- |

2)

Korvataan 290 a artikla seuraavasti:

”290 a artikla

Tässä luvussa ja liitteissä 38 b ja 38 c tarkoitetaan

a)

’valtuutetulla punnitsijalla’ taloudellisia toimijoita, jotka tullitoimipaikka on valtuuttanut punnitsemaan tuoreita banaaneja;

| b) | ’hakijan kirjanpidolla’ kaikkia tuoreiden banaanien punnitsemiseen liittyviä asiakirjoja; |
| --- | --- |

b)

’hakijan kirjanpidolla’ kaikkia tuoreiden banaanien punnitsemiseen liittyviä asiakirjoja;

| c) | ’tuoreiden banaanien nettopainolla’ banaanien painoa ilman mitään pakkausmateriaalia ja pakkauspäällyksiä; |
| --- | --- |

c)

’tuoreiden banaanien nettopainolla’ banaanien painoa ilman mitään pakkausmateriaalia ja pakkauspäällyksiä;

| d) | ’tuoreiden banaanien erällä’ yhteen kuljetusvälineeseen lastattujen tuoreiden banaanien koko määrän muodostamaa erää, jonka yksi viejä lähettää yhdelle tai useammalle vastaanottajalle; |
| --- | --- |

d)

’tuoreiden banaanien erällä’ yhteen kuljetusvälineeseen lastattujen tuoreiden banaanien koko määrän muodostamaa erää, jonka yksi viejä lähettää yhdelle tai useammalle vastaanottajalle;

| e) | ’purkauspaikalla’ paikkaa, jossa tuoreiden banaanien erä voidaan purkaa tai jonne se voidaan siirtää jossakin tullimenettelyssä tai, kun kyseessä on konttikuljetus, paikkaa, jossa kontti irrotetaan laivasta, ilma-aluksesta tai muusta pääasiallisesta kuljetusvälineestä tai jossa kontti puretaan.” |
| --- | --- |

e)

’purkauspaikalla’ paikkaa, jossa tuoreiden banaanien erä voidaan purkaa tai jonne se voidaan siirtää jossakin tullimenettelyssä tai, kun kyseessä on konttikuljetus, paikkaa, jossa kontti irrotetaan laivasta, ilma-aluksesta tai muusta pääasiallisesta kuljetusvälineestä tai jossa kontti puretaan.”

| 3) | Lisätään 290 b artikla seuraavasti:
  ”290 b artikla
  1.   Tullitoimipaikan on hakemuksesta myönnettävä valtuutetun punnitsijan asema tuoreiden banaanien tuonnin, kuljetuksen, varastoinnin tai käsittelyn kanssa tekemisissä oleville taloudellisille toimijoille edellyttäen, että ne täyttävät seuraavat ehdot:






  a) | hakija antaa kaikki tarvittavat takuut moitteettomasta punnituksesta; |
| --- | --- | --- |

3)

Lisätään 290 b artikla seuraavasti:

”290 b artikla

1.   Tullitoimipaikan on hakemuksesta myönnettävä valtuutetun punnitsijan asema tuoreiden banaanien tuonnin, kuljetuksen, varastoinnin tai käsittelyn kanssa tekemisissä oleville taloudellisille toimijoille edellyttäen, että ne täyttävät seuraavat ehdot:

a)

hakija antaa kaikki tarvittavat takuut moitteettomasta punnituksesta;

| b) | hakijalla on käytössään asianomaiset punnituslaitteet; |
| --- | --- |

b)

hakijalla on käytössään asianomaiset punnituslaitteet;

| c) | tulliviranomaiset voivat tarkastaa tehokkaasti hakijan kirjanpidon. |
| --- | --- |

c)

tulliviranomaiset voivat tarkastaa tehokkaasti hakijan kirjanpidon.

Tullitoimipaikan on evättävä valtuutetun punnitsijan asema, jos hakija on vakavasti tai toistuvasti rikkonut tullilainsäädäntöä.

Valtuutetun punnitsijan asema rajoittuu tuoreiden banaanien punnitsemiseen paikalla, joka on aseman myöntäneen tullitoimipaikan valvonnassa.

2.   Tullitoimipaikan, joka on myöntänyt valtuutetun punnitsijan aseman, on peruutettava sanottu asema, jos valtuutettu punnitsija ei enää täytä 1 kohdassa vahvistettuja ehtoja.”

| 4) | Lisätään 290 c artikla seuraavasti:
  ”290 c artikla
  1.   CN-koodiin 0803 00 19 kuuluvien, yhteisöön tuotavien tuoreiden banaanien nettopainon tarkastamiseksi on niiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevien ilmoitusten mukana seurattava banaanien punnitustodistus, jossa mainitaan kyseisen tuoreiden banaanien erännettopaino pakkaustyypin ja alkuperän perusteella jaoteltuna.
  Banaanien punnitustodistukset laatii valtuutettu punnitsija liitteessä 38 b vahvistettua menettelyä noudattaen ja liitteessä 38 c olevan mallin mukaiselle lomakkeelle.
  Tällaiset todistukset voidaan toimittaa tulliviranomaisille sähköisessä muodossa, kunhan tulliviranomaisten asettamia ehtoja noudatetaan.
  2.   Valtuutetun punnitsijan on annettava tulliviranomaisille punnitustodistuksen laatimista varten tuoreiden banaanien erän punnitusta koskeva ennakkoilmoitus, jossa annetaan tiedot pakkauspäällyksen tyypistä, banaanien alkuperästä sekä punnitusajasta ja paikasta.
  3.   Tullitoimipaikkojen on tarkastettava riskianalyysin perusteella banaanien punnitustodistuksiin merkitty tuoreiden banaanien nettopaino vähintään viidestä prosentista vuosittain esitetyistä banaanien punnitustodistuksista joko olemalla läsnä valtuutetun punnitsijan tekemässä banaanien edustavien näytteiden punnituksessa tai punnitsemalla näytteet itse liitteessä 38 b olevassa 1, 2 ja 3 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen.” |
| --- | --- |

4)

Lisätään 290 c artikla seuraavasti:

”290 c artikla

1.   CN-koodiin 0803 00 19 kuuluvien, yhteisöön tuotavien tuoreiden banaanien nettopainon tarkastamiseksi on niiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevien ilmoitusten mukana seurattava banaanien punnitustodistus, jossa mainitaan kyseisen tuoreiden banaanien erännettopaino pakkaustyypin ja alkuperän perusteella jaoteltuna.

Banaanien punnitustodistukset laatii valtuutettu punnitsija liitteessä 38 b vahvistettua menettelyä noudattaen ja liitteessä 38 c olevan mallin mukaiselle lomakkeelle.

Tällaiset todistukset voidaan toimittaa tulliviranomaisille sähköisessä muodossa, kunhan tulliviranomaisten asettamia ehtoja noudatetaan.

2.   Valtuutetun punnitsijan on annettava tulliviranomaisille punnitustodistuksen laatimista varten tuoreiden banaanien erän punnitusta koskeva ennakkoilmoitus, jossa annetaan tiedot pakkauspäällyksen tyypistä, banaanien alkuperästä sekä punnitusajasta ja paikasta.

3.   Tullitoimipaikkojen on tarkastettava riskianalyysin perusteella banaanien punnitustodistuksiin merkitty tuoreiden banaanien nettopaino vähintään viidestä prosentista vuosittain esitetyistä banaanien punnitustodistuksista joko olemalla läsnä valtuutetun punnitsijan tekemässä banaanien edustavien näytteiden punnituksessa tai punnitsemalla näytteet itse liitteessä 38 b olevassa 1, 2 ja 3 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen.”

| 5) | Lisätään 290 d artikla seuraavasti:
  ”290 d artikla
  Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo valtuutetuista punnitsijoista ja ilmoitettava luettelon myöhemmistä muutoksista.
  Komissio toimittaa tiedot muille jäsenvaltioille.”; |
| --- | --- |

5)

Lisätään 290 d artikla seuraavasti:

”290 d artikla

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo valtuutetuista punnitsijoista ja ilmoitettava luettelon myöhemmistä muutoksista.

Komissio toimittaa tiedot muille jäsenvaltioille.”;

| 6) | Muutetaan liite 11 tämän asetuksen liitteen I mukaisesti. |
| --- | --- |

6)

Muutetaan liite 11 tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.

| 7) | Korvataan liite 38 b tämän asetuksen liitteessä II olevalla tekstillä. |
| --- | --- |

7)

Korvataan liite 38 b tämän asetuksen liitteessä II olevalla tekstillä.

| 8) | Lisätään liite 38 c tämän asetuksen liitteen III mukaisesti. |
| --- | --- |

8)

Lisätään liite 38 c tämän asetuksen liitteen III mukaisesti.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Asetuksen 1 artiklan 4, 7 ja 8 kohtaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä kesäkuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

László KOVÁCS

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 648/2005 (EUVL L 117, 4.5.2005, s. 13).

1

(2)  EYVL L 17, 21.1.1997, s. 28.

2

(3)  EUVL L 212, 22.8.2003, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2116/2005 (EUVL L 340, 23.12.2005, s. 7).

3

(4)  EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 215/2006 (EUVL L 38, 9.2.2006, s. 11).

4

---

LIITE I

Muutetaan liite 11 seuraavasti:

| a) | lisätään CN-koodeihin ex 7117 ja ex 8482 luokiteltavia tuotteita koskevien sääntöjen väliin teksti seuraavasti:







  ”ex 8473 30 10 ja ex 8473 50 10 | Elektroniset mikropiirit, niin sanotut DRAMit (dynaamiset hakumuistit) | Valmistus, jossa arvonlisäys, joka saavutetaan valmistus- tai käsittelytoimilla ja mahdollisesti valmistus maan alkuperätuotteita olevien osien sisällyttämisellä tuotteeseen, muodostaa vähintään 45 % tuotteiden vapaasti tehtaalla -hinnasta.
  Ellei 45 %:n sääntö täyty, DRAMien alkuperämaana pidetään niiden käytettyjen ainesten alkuperämaata, joiden osuus on arvoltaan suurin.” |
| --- | --- | --- | --- |

a)

lisätään CN-koodeihin ex 7117 ja ex 8482 luokiteltavia tuotteita koskevien sääntöjen väliin teksti seuraavasti:

”ex 8473 30 10 ja ex 8473 50 10

Elektroniset mikropiirit, niin sanotut DRAMit (dynaamiset hakumuistit)

Valmistus, jossa arvonlisäys, joka saavutetaan valmistus- tai käsittelytoimilla ja mahdollisesti valmistus maan alkuperätuotteita olevien osien sisällyttämisellä tuotteeseen, muodostaa vähintään 45 % tuotteiden vapaasti tehtaalla -hinnasta.

Ellei 45 %:n sääntö täyty, DRAMien alkuperämaana pidetään niiden käytettyjen ainesten alkuperämaata, joiden osuus on arvoltaan suurin.”

| b) | lisätään CN-koodeihin ex 8542 ja ex 9009 luokiteltavia tuotteita koskevien sääntöjen väliin teksti seuraavasti:







  ”ex 8548 90 10 | Elektroniset mikropiirit, niin sanotut DRAMit (dynaamiset hakumuistit) | Valmistus, jossa arvonlisäys, joka saavutetaan valmistus- tai käsittelytoimilla ja mahdollisesti valmistus maan alkuperätuotteita olevien osien sisällyttämisellä tuotteeseen, muodostaa vähintään 45 % tuotteiden vapaasti tehtaalla -hinnasta.
  Ellei 45 %:n sääntö täyty, DRAMien alkuperämaana pidetään niiden käytettyjen ainesten alkuperämaata, joiden osuus on arvoltaan suurin.” |
| --- | --- | --- | --- |

b)

lisätään CN-koodeihin ex 8542 ja ex 9009 luokiteltavia tuotteita koskevien sääntöjen väliin teksti seuraavasti:

”ex 8548 90 10

Elektroniset mikropiirit, niin sanotut DRAMit (dynaamiset hakumuistit)

Valmistus, jossa arvonlisäys, joka saavutetaan valmistus- tai käsittelytoimilla ja mahdollisesti valmistus maan alkuperätuotteita olevien osien sisällyttämisellä tuotteeseen, muodostaa vähintään 45 % tuotteiden vapaasti tehtaalla -hinnasta.

Ellei 45 %:n sääntö täyty, DRAMien alkuperämaana pidetään niiden käytettyjen ainesten alkuperämaata, joiden osuus on arvoltaan suurin.”

---

LIITE II

”LIITE 38 b

290 c artiklan 1 kohdassa tarkoitettu menettely

Sovellettaessa 290 c artiklaa on valtuutettujen punnitsijoiden määritettävä kunkin tuoreiden banaanien erännettopaino purkauspaikalla jäljempänä esitettyä menettelyä noudattaen.

| 1) | Banaanipakkauksista valitaan otos kunkin pakkaustyypin ja alkuperän osalta. Punnittavien banaanipakkausten on muodostettava edustava näyte tuoreiden banaanien erästä. Vähintään seuraavat määrät on punnittava:






  Banaanipakkausten lukumäärä
  (pakkauspäällystetyypin ja alkuperän perusteella jaoteltuna) | Tarkastettavien banaanipakkausten lukumäärä |
| --- | --- | --- |
| — enintään 400 | 5 |
| — 400–700 | 7 |
| — 701–1 000 | 10 |
| — 1 001–2 000 | 13 |
| — 2 001–4 000 | 15 |
| — 4 001–6 000 | 18 |
| — yli 6 000 | 21 |

1)

Banaanipakkauksista valitaan otos kunkin pakkaustyypin ja alkuperän osalta. Punnittavien banaanipakkausten on muodostettava edustava näyte tuoreiden banaanien erästä. Vähintään seuraavat määrät on punnittava:

Banaanipakkausten lukumäärä

(pakkauspäällystetyypin ja alkuperän perusteella jaoteltuna)

Tarkastettavien banaanipakkausten lukumäärä

— enintään 400

5

— 400–700

7

— 701–1 000

10

— 1 001–2 000

13

— 2 001–4 000

15

— 4 001–6 000

18

— yli 6 000

21

| 2) | Nettopaino määritetään seuraavasti:






  a) | punnitaan kukin tarkastettava banaanipakkaus (bruttopaino); |
| --- | --- | --- |

2)

Nettopaino määritetään seuraavasti:

a)

punnitaan kukin tarkastettava banaanipakkaus (bruttopaino);

| b) | avataan vähintään yksi banaanipakkaus ja lasketaan pakkauspäällyksen paino; |
| --- | --- |

b)

avataan vähintään yksi banaanipakkaus ja lasketaan pakkauspäällyksen paino;

| c) | kyseiselle pakkauspäällykselle laskettua painoa on sovellettava kaikkiin pakkauspäällyksiin, joiden tyyppi tai alkuperä on sama, ja se on vähennettävä kaikkien punnittujen banaanipakkausten painosta; |
| --- | --- |

c)

kyseiselle pakkauspäällykselle laskettua painoa on sovellettava kaikkiin pakkauspäällyksiin, joiden tyyppi tai alkuperä on sama, ja se on vähennettävä kaikkien punnittujen banaanipakkausten painosta;

| d) | kullekin pakkaustyypille ja alkuperälle näin saatua tarkastettujen näytteiden painoon perustuvaa banaanipakkausten keskimääräistä nettopainoa käytetään perustana tuoreiden banaanien erännettopainon määrittelemisessä. |
| --- | --- |

d)

kullekin pakkaustyypille ja alkuperälle näin saatua tarkastettujen näytteiden painoon perustuvaa banaanipakkausten keskimääräistä nettopainoa käytetään perustana tuoreiden banaanien erännettopainon määrittelemisessä.

| 3) | Tilanteessa, jossa tulliviranomainen ei samanaikaisesti tarkasta banaanien punnitustodistuksia, tulliviranomaisten on hyväksyttävä punnitustodistukseen merkitty nettopaino, jos ero punnitustodistukseen merkityn nettopainon ja tulliviranomaisten määrittämän keskimääräisen nettopainon välillä on enintään 1 prosentti. |
| --- | --- |

3)

Tilanteessa, jossa tulliviranomainen ei samanaikaisesti tarkasta banaanien punnitustodistuksia, tulliviranomaisten on hyväksyttävä punnitustodistukseen merkitty nettopaino, jos ero punnitustodistukseen merkityn nettopainon ja tulliviranomaisten määrittämän keskimääräisen nettopainon välillä on enintään 1 prosentti.

| 4) | Banaanien punnitustodistus on esitettävä tullitoimipaikassa, johon vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus toimitetaan. Tulliviranomaisten on sovellettava punnitustodistuksesta ilmeneviä näytteenoton tuloksia koko kyseessä olevan todistuksen kattamaan tuoreiden banaanien erään.” |
| --- | --- |

4)

Banaanien punnitustodistus on esitettävä tullitoimipaikassa, johon vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva ilmoitus toimitetaan. Tulliviranomaisten on sovellettava punnitustodistuksesta ilmeneviä näytteenoton tuloksia koko kyseessä olevan todistuksen kattamaan tuoreiden banaanien erään.”

---

LIITE III

Lisätään liite 38 c seuraavasti:

”LIITE 38 c

Image

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/40 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/40

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 403/2006,

annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006,

naudanlihan vientitukien vahvistamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 (1) ja erityisesti sen 33 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 33 artiklassa säädetään, että saman asetuksen 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen ja yhteisössä käytettävien hintojen välinen erotus voidaan kattaa vientituella. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 33 artiklassa säädetään, että saman asetuksen 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen ja yhteisössä käytettävien hintojen välinen erotus voidaan kattaa vientituella.

| (2) | Komission asetuksissa (ETY) N:o 32/82 (2), (ETY) N:o 1964/82 (3), (ETY) N:o 2388/84 (4), (ETY) N:o 2973/79 (5) ja (EY) N:o 2051/96 (6) vahvistetaan tiettyä naudanlihaa ja tiettyjä naudanlihasäilykkeitä sekä tiettyjä määräpaikkoja koskevan erityisen vientituen myöntämisedellytykset. |
| --- | --- |

(2)

Komission asetuksissa (ETY) N:o 32/82 (2), (ETY) N:o 1964/82 (3), (ETY) N:o 2388/84 (4), (ETY) N:o 2973/79 (5) ja (EY) N:o 2051/96 (6) vahvistetaan tiettyä naudanlihaa ja tiettyjä naudanlihasäilykkeitä sekä tiettyjä määräpaikkoja koskevan erityisen vientituen myöntämisedellytykset.

| (3) | Lisääntynyt pula naudanlihasta yhteisön markkinoilla on nostanut hintoja huomattavasti yli asetuksen (EY) N:o 1254/1999 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun perushinnan, joka edustaa markkinatuen toivottua tasoa yhteisössä. |
| --- | --- |

(3)

Lisääntynyt pula naudanlihasta yhteisön markkinoilla on nostanut hintoja huomattavasti yli asetuksen (EY) N:o 1254/1999 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun perushinnan, joka edustaa markkinatuen toivottua tasoa yhteisössä.

| (4) | Suuri yleisö tuntee yhä enemmän huolta sellaisten eläinten hyvinvoinnista, jotka viedään erityisen pitkien matkojen päähän ja joiden osalta ei voida olla täysin varmoja turhaa kärsimystä tuottamattomasta käsittelystä erityisesti silloin, kun eläimet toimitetaan yhteisön ulkopuolisiin maihin. Kuljetuksen osalta – siitäkin huolimatta, että elävien eläinten kuljetusolosuhteisiin sovelletaan huomattavia sisältöön, menettelyihin ja valvontaan liittyviä vaatimuksia, joita tiukennettiin vuonna 2003 – kokemus osoittaa, että eläinten hyvinvointia koskevia edellytyksiä ei aina noudateta. Lisäksi eläinten hyvinvointiin liittyvät vaatimukset määräpaikkana olevissa maissa ovat usein yhteisön vaatimuksia alhaisemmat. |
| --- | --- |

(4)

Suuri yleisö tuntee yhä enemmän huolta sellaisten eläinten hyvinvoinnista, jotka viedään erityisen pitkien matkojen päähän ja joiden osalta ei voida olla täysin varmoja turhaa kärsimystä tuottamattomasta käsittelystä erityisesti silloin, kun eläimet toimitetaan yhteisön ulkopuolisiin maihin. Kuljetuksen osalta – siitäkin huolimatta, että elävien eläinten kuljetusolosuhteisiin sovelletaan huomattavia sisältöön, menettelyihin ja valvontaan liittyviä vaatimuksia, joita tiukennettiin vuonna 2003 – kokemus osoittaa, että eläinten hyvinvointia koskevia edellytyksiä ei aina noudateta. Lisäksi eläinten hyvinvointiin liittyvät vaatimukset määräpaikkana olevissa maissa ovat usein yhteisön vaatimuksia alhaisemmat.

| (5) | Elävien teuraseläinten viennin lisäarvo yhteisölle on vähäisempi, ja kyseisten eläinten vientiin myönnettävästä vientituesta aiheutuu korkeampia kustannuksia, jotka liittyvät eläinten hyvinvointia koskevien edellytysten seurantaan ja valvontaan. Jotta voitaisiin varmistaa markkinoiden tasapaino ja hintojen ja kaupan luonnollinen kehittyminen sisämarkkinoilla sekä eläinten hyvinvointi, elävien teuraseläinten vientiä yhteisön ulkopuolisiin maihin ei enää tulisi kannustaa vientituen avulla. |
| --- | --- |

(5)

Elävien teuraseläinten viennin lisäarvo yhteisölle on vähäisempi, ja kyseisten eläinten vientiin myönnettävästä vientituesta aiheutuu korkeampia kustannuksia, jotka liittyvät eläinten hyvinvointia koskevien edellytysten seurantaan ja valvontaan. Jotta voitaisiin varmistaa markkinoiden tasapaino ja hintojen ja kaupan luonnollinen kehittyminen sisämarkkinoilla sekä eläinten hyvinvointi, elävien teuraseläinten vientiä yhteisön ulkopuolisiin maihin ei enää tulisi kannustaa vientituen avulla.

| (6) | Elävien siitoseläinten osalta puhdasrotuisten siitoseläinten vientituet olisi väärinkäytösten välttämiseksi rajoitettava koskemaan enintään 30 kuukauden ikäisiä hiehoja ja lehmiä. |
| --- | --- |

(6)

Elävien siitoseläinten osalta puhdasrotuisten siitoseläinten vientituet olisi väärinkäytösten välttämiseksi rajoitettava koskemaan enintään 30 kuukauden ikäisiä hiehoja ja lehmiä.

| (7) | Sen vuoksi olisi kumottava naudanlihan vientitukien vahvistamisesta 23 päivänä joulukuuta 2005 annettu komission asetus (EY) N:o 2147/2005 (7). |
| --- | --- |

(7)

Sen vuoksi olisi kumottava naudanlihan vientitukien vahvistamisesta 23 päivänä joulukuuta 2005 annettu komission asetus (EY) N:o 2147/2005 (7).

| (8) | Eräiden yhteisön naudanlihatuotteiden myymiseksi kansainvälisillä markkinoilla eräisiin määräpaikkoihin vietäville tietyille CN-koodeihin 0201, 0202 ja 1602 50 kuuluville tuotteille olisi myönnettävä vientitukea. |
| --- | --- |

(8)

Eräiden yhteisön naudanlihatuotteiden myymiseksi kansainvälisillä markkinoilla eräisiin määräpaikkoihin vietäville tietyille CN-koodeihin 0201, 0202 ja 1602 50 kuuluville tuotteille olisi myönnettävä vientitukea.

| (9) | Tiettyjen nauhanlihatuoteluokkien kohdalla vientitukien käyttö on osoittautunut vähäiseksi. Sama koskee eräitä yhteisön alueen välittömässä läheisyydessä sijaitsevia määräpaikkoja. Tällaisille tuoteluokille ei tulisi enää vahvistaa vientitukea. |
| --- | --- |

(9)

Tiettyjen nauhanlihatuoteluokkien kohdalla vientitukien käyttö on osoittautunut vähäiseksi. Sama koskee eräitä yhteisön alueen välittömässä läheisyydessä sijaitsevia määräpaikkoja. Tällaisille tuoteluokille ei tulisi enää vahvistaa vientitukea.

| (10) | Tässä asetuksessa säädetyt vientituet vahvistetaan maataloustuotteiden nimikkeistöstä vientitukia varten 17 päivänä joulukuuta 1987 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (8) käyttöönotetussa nimikkeistössä määriteltyjen tuotekoodien perusteella. |
| --- | --- |

(10)

Tässä asetuksessa säädetyt vientituet vahvistetaan maataloustuotteiden nimikkeistöstä vientitukia varten 17 päivänä joulukuuta 1987 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (8) käyttöönotetussa nimikkeistössä määriteltyjen tuotekoodien perusteella.

| (11) | Jäädytetyn lihan tuen määrä olisi saatettava muista kuin urospuolisista täysikasvuisista naudoista saadulle tuoreelle tai jäähdytetylle lihalle myönnettävän tuen mukaiseksi. |
| --- | --- |

(11)

Jäädytetyn lihan tuen määrä olisi saatettava muista kuin urospuolisista täysikasvuisista naudoista saadulle tuoreelle tai jäähdytetylle lihalle myönnettävän tuen mukaiseksi.

| (12) | CN-koodiin 1602 50 kuuluvien tuotteiden valvonnan tehostamiseksi olisi säädettävä, että kyseiset tuotteet voivat saada vientitukea ainoastaan siinä tapauksessa, että ne valmistetaan maataloustuotteiden vientituen maksamisesta ennakolta 4 päivänä maaliskuuta 1980 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 565/80 (9) 4 artiklassa säädetyn järjestelmän mukaisesti. |
| --- | --- |

(12)

CN-koodiin 1602 50 kuuluvien tuotteiden valvonnan tehostamiseksi olisi säädettävä, että kyseiset tuotteet voivat saada vientitukea ainoastaan siinä tapauksessa, että ne valmistetaan maataloustuotteiden vientituen maksamisesta ennakolta 4 päivänä maaliskuuta 1980 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 565/80 (9) 4 artiklassa säädetyn järjestelmän mukaisesti.

| (13) | Tukea olisi myönnettävä ainoastaan tuotteille, joilla on vapaa liikkuvuus yhteisössä. Sen vuoksi tukeen oikeuttavissa tuotteissa olisi oltava terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetussa neuvoston direktiivissä 64/433/ETY (10), terveyttä koskevista kysymyksistä yhteisön sisäisessä lihavalmisteiden kaupassa 21 päivänä joulukuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 77/99/ETY (11) sekä jauhetun lihan ja raakalihavalmisteiden tuotantoon ja markkinoille saattamiseen sovellettavista vaatimuksista 14 päivänä joulukuuta 1994 annetussa neuvoston direktiivissä 94/65/EY (12) säädetty terveysmerkintä. |
| --- | --- |

(13)

Tukea olisi myönnettävä ainoastaan tuotteille, joilla on vapaa liikkuvuus yhteisössä. Sen vuoksi tukeen oikeuttavissa tuotteissa olisi oltava terveyttä koskevista ongelmista yhteisön sisäisessä tuoreen lihan kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetussa neuvoston direktiivissä 64/433/ETY (10), terveyttä koskevista kysymyksistä yhteisön sisäisessä lihavalmisteiden kaupassa 21 päivänä joulukuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 77/99/ETY (11) sekä jauhetun lihan ja raakalihavalmisteiden tuotantoon ja markkinoille saattamiseen sovellettavista vaatimuksista 14 päivänä joulukuuta 1994 annetussa neuvoston direktiivissä 94/65/EY (12) säädetty terveysmerkintä.

| (14) | Asetuksen (ETY) N:o 1964/82 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaan erityistukea alennetaan, jos vietäväksi tarkoitetun luuttoman lihan määrä on vähintään 85 prosenttia mutta alle 95 prosenttia luuttomaksi leikkaamisesta syntyvien palojen kokonaispainosta. |
| --- | --- |

(14)

Asetuksen (ETY) N:o 1964/82 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaan erityistukea alennetaan, jos vietäväksi tarkoitetun luuttoman lihan määrä on vähintään 85 prosenttia mutta alle 95 prosenttia luuttomaksi leikkaamisesta syntyvien palojen kokonaispainosta.

| (15) | Euroopan yhteisön ja Romanian ja Bulgarian kanssa tehtyjen Eurooppa-sopimusten puitteissa käytävien neuvottelujen tarkoituksena on erityisesti vapauttaa naudanliha-alan yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluvien tuotteiden kauppa. Sen vuoksi vientituet olisi poistettava kyseisten kahden maan osalta. Vientituen poistaminen ei kuitenkaan saa johtaa siihen, että muihin maihin suuntautuvaan vientiin sovelletaan eriytettyä vientitukea. |
| --- | --- |

(15)

Euroopan yhteisön ja Romanian ja Bulgarian kanssa tehtyjen Eurooppa-sopimusten puitteissa käytävien neuvottelujen tarkoituksena on erityisesti vapauttaa naudanliha-alan yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluvien tuotteiden kauppa. Sen vuoksi vientituet olisi poistettava kyseisten kahden maan osalta. Vientituen poistaminen ei kuitenkaan saa johtaa siihen, että muihin maihin suuntautuvaan vientiin sovelletaan eriytettyä vientitukea.

| (16) | Naudanlihan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa, |
| --- | --- |

(16)

Naudanlihan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Luettelo tuotteista, joiden vientiin myönnetään asetuksen (EY) N:o 1254/1999 33 artiklassa tarkoitettua tukea, sekä kyseisen tuen määrät ja määräpaikat vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2.   Tuotteiden on täytettävä terveysmerkintää koskevat edellytykset, joista säädetään

| — | direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa XI luvussa, |
| --- | --- |

—

direktiivin 64/433/ETY liitteessä I olevassa XI luvussa,

| — | direktiivin 77/99/ETY liitteessä B olevassa VI luvussa, |
| --- | --- |

—

direktiivin 77/99/ETY liitteessä B olevassa VI luvussa,

| — | direktiivin 94/65/EY liitteessä I olevassa VI luvussa. |
| --- | --- |

—

direktiivin 94/65/EY liitteessä I olevassa VI luvussa.

2 artikla

Kun on kyse asetuksen (ETY) N:o 1964/82 6 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetusta tapauksesta, nimikkeistön koodiin 0201 30 00 9100 kuuluvien tuotteiden tukea alennetaan 10 EUR/100 kg.

3 artikla

Sitä, että Romaniaan ja Bulgariaan suuntautuvaa vientiä varten ei vahvisteta vientitukea, ei pidetä eriytettynä tukena.

4 artikla

Kumotaan asetus (EY) N:o 2147/2005.

5 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 9 päivänä maaliskuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Mariann FISCHER BOEL

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1913/2005 (EUVL L 307, 25.11.2005, s. 2).

1

(2)  EYVL L 4, 8.1.1982, s. 11. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 744/2000 (EYVL L 89, 11.4.2000, s. 3).

2

(3)  EYVL L 212, 21.7.1982, s. 48. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2772/2000 (EYVL L 321, 19.12.2000, s. 35).

3

(4)  EYVL L 221, 18.8.1984, s. 28. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3661/92 (EYVL L 370, 19.12.1992, s. 16).

4

(5)  EYVL L 336, 29.12.1979, s. 44. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3434/87 (EYVL L 327, 18.11.1987, s. 7).

5

(6)  EYVL L 274, 26.10.1996, s. 18. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2333/96 (EYVL L 317, 6.12.1996, s. 13).

6

(7)  EUVL L 342, 24.12.2005, s. 12.

7

(8)  EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 558/2005 (EUVL L 94, 13.4.2005, s. 22).

8

(9)  EYVL L 62, 7.3.1980, s. 5. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 444/2003 (EUVL L 67, 12.3.2003, s. 3).

9

(10)  EYVL 121, 29.7.1964, s. 2012/64. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

10

(11)  EYVL L 26, 31.1.1977, s. 85. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36).

11

(12)  EYVL L 368, 31.12.1994, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).

12

---

LIITE

naudanliha-alan vientitukien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2006 annettuun komission asetukseen

| Tuotekoodi | Määräpaikka | Mittayksikkö | Tuen määrä (7) |
| --- | --- | --- | --- |
| 0102 10 10 9140 | B00 | EUR/100 kg Elopaino | 33,3 |
| 0102 10 30 9140 | B00 | EUR/100 kg Elopaino | 33,3 |
| 0201 10 00 9110 (1) | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 47,1 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 27,7 |
| 0201 10 00 9130 (1) | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 62,8 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 37,0 |
| 0201 20 20 9110 (1) | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 62,8 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 37,0 |
| 0201 20 30 9110 (1) | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 47,1 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 27,7 |
| 0201 20 50 9110 (1) | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 78,5 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 46,2 |
| 0201 20 50 9130 (1) | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 47,1 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 27,7 |
| 0201 30 00 9050 | US (3) | EUR/100 kg nettopaino | 15,2 |
| CA (4) | EUR/100 kg nettopaino | 15,2 |
| 0201 30 00 9060 (6) | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 29,1 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 9,7 |
| 0201 30 00 9100 (2)
   (6) | B04 | EUR/100 kg nettopaino | 109,1 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 64,2 |
| EG | EUR/100 kg nettopaino | 133,1 |
| 0201 30 00 9120 (2)
   (6) | B04 | EUR/100 kg nettopaino | 65,4 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 38,5 |
| EG | EUR/100 kg nettopaino | 79,8 |
| 0202 10 00 9100 | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 20,9 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 7,0 |
| 0202 20 30 9000 | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 20,9 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 7,0 |
| 0202 20 50 9900 | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 20,9 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 7,0 |
| 0202 20 90 9100 | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 20,9 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 7,0 |
| 0202 30 90 9100 | US (3) | EUR/100 kg nettopaino | 15,2 |
| CA (4) | EUR/100 kg nettopaino | 15,2 |
| 0202 30 90 9200 (6) | B02 | EUR/100 kg nettopaino | 29,1 |
| B03 | EUR/100 kg nettopaino | 9,7 |
| 1602 50 31 9125 (5) | B00 | EUR/100 kg nettopaino | 55,1 |
| 1602 50 31 9325 (5) | B00 | EUR/100 kg nettopaino | 49,0 |
| 1602 50 39 9125 (5) | B00 | EUR/100 kg nettopaino | 55,1 |
| 1602 50 39 9325 (5) | B00 | EUR/100 kg nettopaino | 49,0 |
| Huom. Tuotekoodit sekä A-sarjan määräpaikkakoodit on määritelty komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna.
  Määräpaikkojen aakkosnumeeriset koodit on määritelty komission asetuksessa (EY) N:o 750/2005 (EUVL L 126, 19.5.2005, s. 12).
  Muiksi määräpaikoiksi on määritelty seuraavat:







  B00 | : | Kaikki määräpaikat (kolmannet maat, muut alueet, muonitus ja muut määräpaikat, joihin vienti rinnastetaan vientiin yhteisön ulkopuolelle) lukuun ottamatta Romaniaa ja Bulgariaa. |
| B02 | : | B04 ja määräpaikka EG. |
| B03 | : | Albania, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina, Serbia, Kosovo, Montenegro, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, muonitus ja tarvikkeet (36 ja 45 artiklassa sekä soveltuvin osin komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 (EYVL L 102, 17.4.1999, s. 11), sellaisena kuin se on muutettuna, 44 artiklassa tarkoitetut määräpaikat). |
| B04 | : | Turkki, Ukraina, Valko-Venäjä, Moldova, Venäjä, Georgia, Armenia, Azerbaidžan, Kazakstan, Turkmenistan, Uzbekistan, Tadžikistan, Kirgisia, Marokko, Algeria, Tunisia, Libya, Libanon, Syyria, Irak, Iran, Israel, Länsiranta ja Gazan alue, Jordania, Saudi-Arabia, Kuwait, Bahrain, Qatar, Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Oman, Jemen, Pakistan, Sri Lanka, Myanmar (Burma), Thaimaa, Vietnam, Indonesia, Filippiinit, Kiina, Pohjois-Korea, Hongkong, Sudan, Mauritania, Mali, Burkina Faso, Niger, Tšad, Kap Verde, Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Ghana, Togo, Benin, Nigeria, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Päiväntasaajan Guinea, São Tomé ja Príncipe, Gabon, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Ruanda, Burundi, Saint Helena ja siihen kuuluvat alueet, Angola, Etiopia, Eritrea, Djibouti, Somalia, Uganda, Tansania, Seychellit ja siihen kuuluvat alueet, brittiläinen Intian valtameren alue, Mosambik, Mauritius, Komorit, Mayotte, Sambia, Malawi, Etelä-Afrikka, Lesotho. |

Tuotekoodi

Määräpaikka

Mittayksikkö

Tuen määrä (7)

0102 10 10 9140

B00

EUR/100 kg Elopaino

33,3

0102 10 30 9140

B00

EUR/100 kg Elopaino

33,3

0201 10 00 9110 (1)

B02

EUR/100 kg nettopaino

47,1

B03

EUR/100 kg nettopaino

27,7

0201 10 00 9130 (1)

B02

EUR/100 kg nettopaino

62,8

B03

EUR/100 kg nettopaino

37,0

0201 20 20 9110 (1)

B02

EUR/100 kg nettopaino

62,8

B03

EUR/100 kg nettopaino

37,0

0201 20 30 9110 (1)

B02

EUR/100 kg nettopaino

47,1

B03

EUR/100 kg nettopaino

27,7

0201 20 50 9110 (1)

B02

EUR/100 kg nettopaino

78,5

B03

EUR/100 kg nettopaino

46,2

0201 20 50 9130 (1)

B02

EUR/100 kg nettopaino

47,1

B03

EUR/100 kg nettopaino

27,7

0201 30 00 9050

US (3)

EUR/100 kg nettopaino

15,2

CA (4)

EUR/100 kg nettopaino

15,2

0201 30 00 9060 (6)

B02

EUR/100 kg nettopaino

29,1

B03

EUR/100 kg nettopaino

9,7

0201 30 00 9100 (2)
   (6)

B04

EUR/100 kg nettopaino

109,1

B03

EUR/100 kg nettopaino

64,2

EG

EUR/100 kg nettopaino

133,1

0201 30 00 9120 (2)
   (6)

B04

EUR/100 kg nettopaino

65,4

B03

EUR/100 kg nettopaino

38,5

EG

EUR/100 kg nettopaino

79,8

0202 10 00 9100

B02

EUR/100 kg nettopaino

20,9

B03

EUR/100 kg nettopaino

7,0

0202 20 30 9000

B02

EUR/100 kg nettopaino

20,9

B03

EUR/100 kg nettopaino

7,0

0202 20 50 9900

B02

EUR/100 kg nettopaino

20,9

B03

EUR/100 kg nettopaino

7,0

0202 20 90 9100

B02

EUR/100 kg nettopaino

20,9

B03

EUR/100 kg nettopaino

7,0

0202 30 90 9100

US (3)

EUR/100 kg nettopaino

15,2

CA (4)

EUR/100 kg nettopaino

15,2

0202 30 90 9200 (6)

B02

EUR/100 kg nettopaino

29,1

B03

EUR/100 kg nettopaino

9,7

1602 50 31 9125 (5)

B00

EUR/100 kg nettopaino

55,1

1602 50 31 9325 (5)

B00

EUR/100 kg nettopaino

49,0

1602 50 39 9125 (5)

B00

EUR/100 kg nettopaino

55,1

1602 50 39 9325 (5)

B00

EUR/100 kg nettopaino

49,0

Huom. Tuotekoodit sekä A-sarjan määräpaikkakoodit on määritelty komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna.

Määräpaikkojen aakkosnumeeriset koodit on määritelty komission asetuksessa (EY) N:o 750/2005 (EUVL L 126, 19.5.2005, s. 12).

Muiksi määräpaikoiksi on määritelty seuraavat:

B00

:

Kaikki määräpaikat (kolmannet maat, muut alueet, muonitus ja muut määräpaikat, joihin vienti rinnastetaan vientiin yhteisön ulkopuolelle) lukuun ottamatta Romaniaa ja Bulgariaa.

B02

:

B04 ja määräpaikka EG.

B03

:

Albania, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina, Serbia, Kosovo, Montenegro, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, muonitus ja tarvikkeet (36 ja 45 artiklassa sekä soveltuvin osin komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 (EYVL L 102, 17.4.1999, s. 11), sellaisena kuin se on muutettuna, 44 artiklassa tarkoitetut määräpaikat).

B04

:

Turkki, Ukraina, Valko-Venäjä, Moldova, Venäjä, Georgia, Armenia, Azerbaidžan, Kazakstan, Turkmenistan, Uzbekistan, Tadžikistan, Kirgisia, Marokko, Algeria, Tunisia, Libya, Libanon, Syyria, Irak, Iran, Israel, Länsiranta ja Gazan alue, Jordania, Saudi-Arabia, Kuwait, Bahrain, Qatar, Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Oman, Jemen, Pakistan, Sri Lanka, Myanmar (Burma), Thaimaa, Vietnam, Indonesia, Filippiinit, Kiina, Pohjois-Korea, Hongkong, Sudan, Mauritania, Mali, Burkina Faso, Niger, Tšad, Kap Verde, Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Ghana, Togo, Benin, Nigeria, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Päiväntasaajan Guinea, São Tomé ja Príncipe, Gabon, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Ruanda, Burundi, Saint Helena ja siihen kuuluvat alueet, Angola, Etiopia, Eritrea, Djibouti, Somalia, Uganda, Tansania, Seychellit ja siihen kuuluvat alueet, brittiläinen Intian valtameren alue, Mosambik, Mauritius, Komorit, Mayotte, Sambia, Malawi, Etelä-Afrikka, Lesotho.

---

(1)  Tähän alanimikkeeseen luokittelu edellyttää asetuksen (ETY) N:o 32/82, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä olevan todistuksen esittämistä.

(2)  Vientituen myöntäminen edellyttää asetuksessa (ETY) N:o 1964/82, sellaisena kuin se on muutettuna, säädettyjen edellytysten täyttämistä.

(3)  Asetuksen (ETY) N:o 2973/79, sellaisena kuin se on muutettuna, edellytyksiä noudattaen.

(4)  Asetuksen (EY) N:o 2051/96, sellaisena kuin se on muutettuna, edellytyksiä noudattaen.

(5)  Tuen myöntäminen edellyttää asetuksessa (ETY) N:o 2388/84, sellaisena kuin se on muutettuna, säädettyjen edellytysten täyttämistä.

(6)  Vähärasvaisen naudanlihan pitoisuus, lukuun ottamatta rasvaa, määritetään komission asetuksen (ETY) N:o 2429/86 (EYVL L 210, 1.8.1986, s. 39) liitteessä kuvattua määritysmenetelmää noudattaen. Keskimääräisellä pitoisuudella tarkoitetaan näytteen määrää sellaisena kuin se on määriteltynä asetuksen (EY) N:o 765/2002 (EYVL L 117, 4.5.2002, s. 6) 2 artiklan 1 kohdassa. Näyte on otettava asianomaisen erän siitä osasta, jossa riski on suurin.

(7)  Asetuksen (EY) N:o 1254/1999, sellaisena kuin se on muutettuna, 33 artiklan 10 kohdan mukaan tukea ei myönnetä kolmansista maista tuotavia ja kolmansiin maihin jälleenvietäviä tuotteita vietäessä.

Huom. Tuotekoodit sekä A-sarjan määräpaikkakoodit on määritelty komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna.

Määräpaikkojen aakkosnumeeriset koodit on määritelty komission asetuksessa (EY) N:o 750/2005 (EUVL L 126, 19.5.2005, s. 12).

Muiksi määräpaikoiksi on määritelty seuraavat:

| B00 | : | Kaikki määräpaikat (kolmannet maat, muut alueet, muonitus ja muut määräpaikat, joihin vienti rinnastetaan vientiin yhteisön ulkopuolelle) lukuun ottamatta Romaniaa ja Bulgariaa. |
| --- | --- | --- |
| B02 | : | B04 ja määräpaikka EG. |
| B03 | : | Albania, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina, Serbia, Kosovo, Montenegro, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, muonitus ja tarvikkeet (36 ja 45 artiklassa sekä soveltuvin osin komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 (EYVL L 102, 17.4.1999, s. 11), sellaisena kuin se on muutettuna, 44 artiklassa tarkoitetut määräpaikat). |
| B04 | : | Turkki, Ukraina, Valko-Venäjä, Moldova, Venäjä, Georgia, Armenia, Azerbaidžan, Kazakstan, Turkmenistan, Uzbekistan, Tadžikistan, Kirgisia, Marokko, Algeria, Tunisia, Libya, Libanon, Syyria, Irak, Iran, Israel, Länsiranta ja Gazan alue, Jordania, Saudi-Arabia, Kuwait, Bahrain, Qatar, Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Oman, Jemen, Pakistan, Sri Lanka, Myanmar (Burma), Thaimaa, Vietnam, Indonesia, Filippiinit, Kiina, Pohjois-Korea, Hongkong, Sudan, Mauritania, Mali, Burkina Faso, Niger, Tšad, Kap Verde, Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Ghana, Togo, Benin, Nigeria, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Päiväntasaajan Guinea, São Tomé ja Príncipe, Gabon, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Ruanda, Burundi, Saint Helena ja siihen kuuluvat alueet, Angola, Etiopia, Eritrea, Djibouti, Somalia, Uganda, Tansania, Seychellit ja siihen kuuluvat alueet, brittiläinen Intian valtameren alue, Mosambik, Mauritius, Komorit, Mayotte, Sambia, Malawi, Etelä-Afrikka, Lesotho. |

B00

:

Kaikki määräpaikat (kolmannet maat, muut alueet, muonitus ja muut määräpaikat, joihin vienti rinnastetaan vientiin yhteisön ulkopuolelle) lukuun ottamatta Romaniaa ja Bulgariaa.

B02

:

B04 ja määräpaikka EG.

B03

:

Albania, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina, Serbia, Kosovo, Montenegro, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, muonitus ja tarvikkeet (36 ja 45 artiklassa sekä soveltuvin osin komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 (EYVL L 102, 17.4.1999, s. 11), sellaisena kuin se on muutettuna, 44 artiklassa tarkoitetut määräpaikat).

B04

:

Turkki, Ukraina, Valko-Venäjä, Moldova, Venäjä, Georgia, Armenia, Azerbaidžan, Kazakstan, Turkmenistan, Uzbekistan, Tadžikistan, Kirgisia, Marokko, Algeria, Tunisia, Libya, Libanon, Syyria, Irak, Iran, Israel, Länsiranta ja Gazan alue, Jordania, Saudi-Arabia, Kuwait, Bahrain, Qatar, Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Oman, Jemen, Pakistan, Sri Lanka, Myanmar (Burma), Thaimaa, Vietnam, Indonesia, Filippiinit, Kiina, Pohjois-Korea, Hongkong, Sudan, Mauritania, Mali, Burkina Faso, Niger, Tšad, Kap Verde, Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Ghana, Togo, Benin, Nigeria, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Päiväntasaajan Guinea, São Tomé ja Príncipe, Gabon, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Ruanda, Burundi, Saint Helena ja siihen kuuluvat alueet, Angola, Etiopia, Eritrea, Djibouti, Somalia, Uganda, Tansania, Seychellit ja siihen kuuluvat alueet, brittiläinen Intian valtameren alue, Mosambik, Mauritius, Komorit, Mayotte, Sambia, Malawi, Etelä-Afrikka, Lesotho.

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/44 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/44

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 404/2006,

annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006,

sianlihan vientitukien vahvistamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon sianliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2759/75 (1) ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kyseisen asetuksen 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen ja yhteisön markkinahintojen välinen ero voidaan kattaa vientituella. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kyseisen asetuksen 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen ja yhteisön markkinahintojen välinen ero voidaan kattaa vientituella.

| (2) | Sianlihan markkinoiden nykytilanne huomioon ottaen vientituet olisi vahvistettava asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklassa säädettyjen sääntöjen ja perusteiden mukaisesti |
| --- | --- |

(2)

Sianlihan markkinoiden nykytilanne huomioon ottaen vientituet olisi vahvistettava asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklassa säädettyjen sääntöjen ja perusteiden mukaisesti

| (3) | Asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklan 3 kohdan mukaan maailmanmarkkinatilanteen tai tiettyjen markkinoiden erityisvaatimusten vuoksi voi olla tarpeen eriyttää asetuksen (ETY) N:o 2759/75 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden tuki niiden määräpaikan mukaan. |
| --- | --- |

(3)

Asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklan 3 kohdan mukaan maailmanmarkkinatilanteen tai tiettyjen markkinoiden erityisvaatimusten vuoksi voi olla tarpeen eriyttää asetuksen (ETY) N:o 2759/75 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden tuki niiden määräpaikan mukaan.

| (4) | Tukea olisi myönnettävä ainoastaan tuotteille, joilla on vapaa liikkuvuus yhteisössä ja joissa on eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (2) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty terveysmerkki. Kyseisten tuotteiden olisi noudatettava myös elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 852/2004 (3) ja ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 854/2004 (4) säädettyjä vaatimuksia. |
| --- | --- |

(4)

Tukea olisi myönnettävä ainoastaan tuotteille, joilla on vapaa liikkuvuus yhteisössä ja joissa on eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (2) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty terveysmerkki. Kyseisten tuotteiden olisi noudatettava myös elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 852/2004 (3) ja ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 854/2004 (4) säädettyjä vaatimuksia.

| (5) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat sianlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(5)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat sianlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Asetuksen (ETY) N:o 2759/75 13 artiklassa säädettyjä vientitukia myönnetään tämän asetuksen liitteessä vahvistetuille tuotteille ja määrille, jollei tämän artiklan 2 kohdassa säädetystä edellytyksestä muuta johdu.

2.   Edellä 1 kohdan mukaisesti tukikelpoisten tuotteiden on täytettävä asetusten (EY) N:o 852/2004 ja (EY) N:o 853/2004 asiaa koskevat vaatimukset, erityisesti hyväksytyssä laitoksessa valmistamisen ja asetuksen (EY) N:o 854/2004 liitteessä I olevan I jakson III luvussa tarkoitettujen terveysmerkintävaatimusten noudattamisen osalta.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 9 päivänä maaliskuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Mariann FISCHER BOEL

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 282, 1.11.1975, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1913/2005 (EUVL L 307, 25.11.2005, s. 2).

1

(2)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 55. Oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 22.

2

(3)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 1. Oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 3.

3

(4)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 206. Oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 83.

4

---

LIITE

Sianliha-alalla 9 päivästä maaliskuuta 2006 sovellettavat vientituet

| Tuotekoodi | Määräpaikka | Mittayksikkö | Tuen määrä |
| --- | --- | --- | --- |
| 0210 11 31 9110 | P08 | EUR/100 kg | 54,20 |
| 0210 11 31 9910 | P08 | EUR/100 kg | 54,20 |
| 0210 19 81 9100 | P08 | EUR/100 kg | 54,20 |
| 0210 19 81 9300 | P08 | EUR/100 kg | 54,20 |
| 1601 00 91 9120 | P08 | EUR/100 kg | 19,50 |
| 1601 00 99 9110 | P08 | EUR/100 kg | 15,20 |
| 1602 41 10 9110 | P08 | EUR/100 kg | 29,00 |
| 1602 41 10 9130 | P08 | EUR/100 kg | 17,10 |
| 1602 42 10 9110 | P08 | EUR/100 kg | 22,80 |
| 1602 42 10 9130 | P08 | EUR/100 kg | 17,10 |
| 1602 49 19 9130 | P08 | EUR/100 kg | 17,10 |
| Huom. Tuotekoodit sekä A-sarjan määräpaikkakoodit on määritelty komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna.
  Määräpaikkojen numerokoodit on määritelty komission asetuksessa (EY) N:o 750/2005 (EUVL L 126, 19.5.2005, s. 12).
  Muiksi määräpaikoiksi on määritelty seuraavat:






  P08 | Kaikki määräpaikat, Bulgaria ja Romania pois lukien. |

Tuotekoodi

Määräpaikka

Mittayksikkö

Tuen määrä

0210 11 31 9110

P08

EUR/100 kg

54,20

0210 11 31 9910

P08

EUR/100 kg

54,20

0210 19 81 9100

P08

EUR/100 kg

54,20

0210 19 81 9300

P08

EUR/100 kg

54,20

1601 00 91 9120

P08

EUR/100 kg

19,50

1601 00 99 9110

P08

EUR/100 kg

15,20

1602 41 10 9110

P08

EUR/100 kg

29,00

1602 41 10 9130

P08

EUR/100 kg

17,10

1602 42 10 9110

P08

EUR/100 kg

22,80

1602 42 10 9130

P08

EUR/100 kg

17,10

1602 49 19 9130

P08

EUR/100 kg

17,10

Huom. Tuotekoodit sekä A-sarjan määräpaikkakoodit on määritelty komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna.

Määräpaikkojen numerokoodit on määritelty komission asetuksessa (EY) N:o 750/2005 (EUVL L 126, 19.5.2005, s. 12).

Muiksi määräpaikoiksi on määritelty seuraavat:

P08

Kaikki määräpaikat, Bulgaria ja Romania pois lukien.

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/46 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/46

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 405/2006,

annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006,

edustavien hintojen vahvistamisesta siipikarjanliha-, muna- ja muna-albumiinialalla sekä asetuksen (EY) N:o 1484/95 muuttamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon muna-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2771/75 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 4 kohdan,

ottaa huomioon siipikarjanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2777/75 (2) ja erityisesti sen 5 artiklan 4 kohdan,

ottaa huomioon muna-albumiinin ja maitoalbumiinin yhteisestä kauppajärjestelmästä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2783/75 (3) ja erityisesti sen 3 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Komission asetuksessa (EY) N:o 1484/95 (4) vahvistetaan lisätullien järjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä siipikarjanliha-, muna- ja muna-albumiinialalla sovellettavat edustavat hinnat. |
| --- | --- |

(1)

Komission asetuksessa (EY) N:o 1484/95 (4) vahvistetaan lisätullien järjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä siipikarjanliha-, muna- ja muna-albumiinialalla sovellettavat edustavat hinnat.

| (2) | Siipikarjanliha-, muna- ja muna-albumiinialan tuotteiden tuontihintojen tarkistaminen perustuu tietojen säännölliselle tarkastamiselle, jonka vuoksi on välttämätöntä muuttaa tiettyjen tuotteiden edustavia hintoja ottaen huomioon hintojen vaihtelu alkuperän mukaan. Tämän vuoksi olisi julkaistava vastaavat edustavat hinnat. |
| --- | --- |

(2)

Siipikarjanliha-, muna- ja muna-albumiinialan tuotteiden tuontihintojen tarkistaminen perustuu tietojen säännölliselle tarkastamiselle, jonka vuoksi on välttämätöntä muuttaa tiettyjen tuotteiden edustavia hintoja ottaen huomioon hintojen vaihtelu alkuperän mukaan. Tämän vuoksi olisi julkaistava vastaavat edustavat hinnat.

| (3) | Markkinoiden tilanteen huomioon ottaen tätä muutosta on tarpeen soveltaa mahdollisimman nopeasti. |
| --- | --- |

(3)

Markkinoiden tilanteen huomioon ottaen tätä muutosta on tarpeen soveltaa mahdollisimman nopeasti.

| (4) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat siipikarjanlihan ja munien hallintokomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(4)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat siipikarjanlihan ja munien hallintokomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Korvataan asetuksen (EY) N:o 1484/95 liite I tämän asetuksen liitteellä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 9 päivänä maaliskuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

J. L. DEMARTY

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EYVL L 282, 1.11.1975, s. 49. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).

1

(2)  EYVL L 282, 1.11.1975, s. 77. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003.

2

(3)  EYVL L 282, 1.11.1975, s. 104. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2916/95 (EYVL L 305, 19.12.1995, s. 49).

3

(4)  EYVL L 145, 29.6.1995, s. 47. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 224/2006 (EUVL L 38, 9.2.2006, s. 32).

4

---

LIITE

edustavien hintojen vahvistamisesta siipikarjanliha-, muna- ja muna-albumiinialalla sekä asetuksen (EY) N:o 1484/95 muuttamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2006 annettuun komission asetukseen

”LIITE I

| CN-koodi | Tavaran kuvaus | Edustava hinta
  (EUR/100 kg) | 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vakuus
  (EUR/100 kg) | Alkuperä (1) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 0207 12 90 | Kanaa, paloittelemattomana, kynittynä ja puhdistettuna (ns. 65-prosenttista kanaa), tai muussa muodossa, jäädytetty | 108,2 | 3 | 01 |
| 95,8 | 7 | 02 |
| 0207 14 10 | Luuttomat palat, kukkoa tai kanaa, jäädytetyt | 190,7 | 35 | 01 |
| 221,6 | 24 | 02 |
| 277,8 | 7 | 03 |
| 0207 25 10 | Kalkkunaa: kynittynä ja puhdistettuna, ilman päätä ja koipia, mutta kaulan, sydämen, maksan ja kivipiiran kanssa (ns. 80-prosenttista kalkkunaa) | 170,0 | 0 | 01 |
| 0207 27 10 | Kalkkunaa, paloiteltu, luuton, jäädytetty | 247,4 | 15 | 01 |
| 261,8 | 11 | 03 |
| 1602 32 11 | Kypsentämättömät valmisteet, kukkoa tai kanaa | 179,7 | 34 | 01 |
| 167,9 | 40 | 02 |

CN-koodi

Tavaran kuvaus

Edustava hinta

(EUR/100 kg)

3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu vakuus

(EUR/100 kg)

Alkuperä (1)

0207 12 90

Kanaa, paloittelemattomana, kynittynä ja puhdistettuna (ns. 65-prosenttista kanaa), tai muussa muodossa, jäädytetty

108,2

3

01

95,8

7

02

0207 14 10

Luuttomat palat, kukkoa tai kanaa, jäädytetyt

190,7

35

01

221,6

24

02

277,8

7

03

0207 25 10

Kalkkunaa: kynittynä ja puhdistettuna, ilman päätä ja koipia, mutta kaulan, sydämen, maksan ja kivipiiran kanssa (ns. 80-prosenttista kalkkunaa)

170,0

0

01

0207 27 10

Kalkkunaa, paloiteltu, luuton, jäädytetty

247,4

15

01

261,8

11

03

1602 32 11

Kypsentämättömät valmisteet, kukkoa tai kanaa

179,7

34

01

167,9

40

02

---

(1)  Tuonnin alkuperä:

1

| 01 | Brasilia |
| --- | --- |
| 02 | Argentiina |
| 03 | Chile.” |

01

Brasilia

02

Argentiina

03

Chile.”

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/48 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/48

---

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 406/2006,

annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006,

siipikarjanliha-alalla sovellettavien vientitukien vahvistamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon siipikarjanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2777/75 (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (ETY) N:o 2777/75 8 artiklan 1 kohdan mukaan mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen ja yhteisön hintojen välinen ero voidaan kattaa vientituella. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (ETY) N:o 2777/75 8 artiklan 1 kohdan mukaan mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen ja yhteisön hintojen välinen ero voidaan kattaa vientituella.

| (2) | Siipikarjanlihamarkkinoiden nykytilanne huomioon ottaen vientituet olisi vahvistettava asetuksen (ETY) N:o 2777/75 8 artiklassa säädettyjen sääntöjen ja perusteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

(2)

Siipikarjanlihamarkkinoiden nykytilanne huomioon ottaen vientituet olisi vahvistettava asetuksen (ETY) N:o 2777/75 8 artiklassa säädettyjen sääntöjen ja perusteiden mukaisesti.

| (3) | Asetuksen (ETY) N:o 2777/75 8 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että maailmanmarkkinatilanne tai tiettyjen markkinoiden erityistarpeet voivat edellyttää tuen mukauttamista määräpaikan mukaan. |
| --- | --- |

(3)

Asetuksen (ETY) N:o 2777/75 8 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että maailmanmarkkinatilanne tai tiettyjen markkinoiden erityistarpeet voivat edellyttää tuen mukauttamista määräpaikan mukaan.

| (4) | Tukea olisi myönnettävä ainoastaan tuotteille, joilla on vapaa liikkuvuus yhteisössä ja joissa on eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (2) 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty tunnistusmerkki. Kyseisten tuotteiden olisi noudatettava myös elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 852/2004 (3) vaatimuksia. |
| --- | --- |

(4)

Tukea olisi myönnettävä ainoastaan tuotteille, joilla on vapaa liikkuvuus yhteisössä ja joissa on eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (2) 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetty tunnistusmerkki. Kyseisten tuotteiden olisi noudatettava myös elintarvikehygieniasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 852/2004 (3) vaatimuksia.

| (5) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat siipikarjanlihan ja munien hallintokomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(5)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat siipikarjanlihan ja munien hallintokomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Asetuksen (ETY) N:o 2777/75 8 artiklassa säädettyjä vientitukia myönnetään tämän asetuksen liitteessä vahvistetuille tuotteille ja määrille, jollei tämän artiklan 2 kohdassa säädetystä edellytyksestä muuta johdu.

2.   Edellä 1 kohdan mukaisesti tukikelpoisten tuotteiden on täytettävä asetusten (EY) N:o 852/2004 ja (EY) N:o 853/2004 asiaa koskevat vaatimukset, erityisesti hyväksytyssä laitoksessa valmistamisen ja asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä II olevassa I jaksossa tarkoitettujen tunnistusmerkintävaatimusten noudattamisen osalta.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 9 päivänä maaliskuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Mariann FISCHER BOEL

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 282, 1.11.1975, s. 77. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1913/2005 (EUVL L 307, 25.11.2005, s. 2).

1

(2)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 55. Oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 22.

2

(3)  EUVL L 139, 30.4.2004, s. 1. Oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 3.

3

---

LIITE

Siipikarjanliha-alalla 9 päivästä maaliskuuta 2006 sovellettavat vientituet

| Tuotekoodi | Määräpaikka | Mittayksikkö | Tuen määrä |
| --- | --- | --- | --- |
| 0105 11 11 9000 | A02 | EUR/100 pcs | 0,80 |
| 0105 11 19 9000 | A02 | EUR/100 pcs | 0,80 |
| 0105 11 91 9000 | A02 | EUR/100 pcs | 0,80 |
| 0105 11 99 9000 | A02 | EUR/100 pcs | 0,80 |
| 0105 12 00 9000 | A02 | EUR/100 pcs | 1,60 |
| 0105 19 20 9000 | A02 | EUR/100 pcs | 1,60 |
| 0207 12 10 9900 | V03 | EUR/100 kg | 40,00 |
| 0207 12 90 9190 | V03 | EUR/100 kg | 40,00 |
| 0207 12 90 9990 | V03 | EUR/100 kg | 40,00 |
| 0207 14 20 9900 | V03 | EUR/100 kg | 20,00 |
| 0207 14 60 9900 | V03 | EUR/100 kg | 20,00 |
| 0207 14 70 9190 | V03 | EUR/100 kg | 20,00 |
| 0207 14 70 9290 | V03 | EUR/100 kg | 20,00 |
| Huom. Tuotekoodit sekä A-sarjan määräpaikkakoodit on määritelty komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna.
  Määräpaikkojen numerokoodit on määritelty komission asetuksessa (EY) N:o 750/2005 (EUVL L 126, 19.5.2005, s. 12).
  Muiksi määräpaikoiksi on määritelty seuraavat:






  V03 | A24, Angola, Saudi-Arabia, Kuwait, Bahrain, Qatar, Oman, Arabiemiirikunnat, Jordania, Jemen, Libanon, Irak, Iran. |

Tuotekoodi

Määräpaikka

Mittayksikkö

Tuen määrä

0105 11 11 9000

A02

EUR/100 pcs

0,80

0105 11 19 9000

A02

EUR/100 pcs

0,80

0105 11 91 9000

A02

EUR/100 pcs

0,80

0105 11 99 9000

A02

EUR/100 pcs

0,80

0105 12 00 9000

A02

EUR/100 pcs

1,60

0105 19 20 9000

A02

EUR/100 pcs

1,60

0207 12 10 9900

V03

EUR/100 kg

40,00

0207 12 90 9190

V03

EUR/100 kg

40,00

0207 12 90 9990

V03

EUR/100 kg

40,00

0207 14 20 9900

V03

EUR/100 kg

20,00

0207 14 60 9900

V03

EUR/100 kg

20,00

0207 14 70 9190

V03

EUR/100 kg

20,00

0207 14 70 9290

V03

EUR/100 kg

20,00

Huom. Tuotekoodit sekä A-sarjan määräpaikkakoodit on määritelty komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna.

Määräpaikkojen numerokoodit on määritelty komission asetuksessa (EY) N:o 750/2005 (EUVL L 126, 19.5.2005, s. 12).

Muiksi määräpaikoiksi on määritelty seuraavat:

V03

A24, Angola, Saudi-Arabia, Kuwait, Bahrain, Qatar, Oman, Arabiemiirikunnat, Jordania, Jemen, Libanon, Irak, Iran.

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/50 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/50

---

KOMISSION DIREKTIIVI 2006/29/EY,

annettu 8 päivänä maaliskuuta 2006,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta tiettyjen laitosten soveltamisalaan sisällyttämisen tai soveltamisalasta poistamisen osalta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY (1), ja erityisesti sen 60 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdassa luetellaan ne laitokset, jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(1)

Direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdassa luetellaan ne laitokset, jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan.

| (2) | Tanskan valtiovarainministeriö ja sisäasiain- ja terveysministeriö ovat pyytäneet kuntien asuntoluottoyhdistyksen (KommuneKredit) sisällyttämistä direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdassa olevaan luetteloon, jolloin KommuneKredit poistetaan direktiivin soveltamisalasta. KommuneKreditin oikeudellisen aseman ja erityisrakenteen tarkastelu on osoittanut, että sen lisääminen 2 artiklan 3 kohtaan on perusteltua. |
| --- | --- |

(2)

Tanskan valtiovarainministeriö ja sisäasiain- ja terveysministeriö ovat pyytäneet kuntien asuntoluottoyhdistyksen (KommuneKredit) sisällyttämistä direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdassa olevaan luetteloon, jolloin KommuneKredit poistetaan direktiivin soveltamisalasta. KommuneKreditin oikeudellisen aseman ja erityisrakenteen tarkastelu on osoittanut, että sen lisääminen 2 artiklan 3 kohtaan on perusteltua.

| (3) | Suomen valtiovarainministeriö on esittänyt uudelleen pyynnön Kera Oy:n korvaamisesta 2 artiklan 3 kohdan luettelossa Finnvera Oyj:llä. Finnvera Oyj on syntynyt Kera Oy:n ja Suomen Valtiontakuukeskuksen yhdistymisen tuloksena. Finnvera Oyj jatkaa edeltäjänsä Kera Oy:n toimintaa. |
| --- | --- |

(3)

Suomen valtiovarainministeriö on esittänyt uudelleen pyynnön Kera Oy:n korvaamisesta 2 artiklan 3 kohdan luettelossa Finnvera Oyj:llä. Finnvera Oyj on syntynyt Kera Oy:n ja Suomen Valtiontakuukeskuksen yhdistymisen tuloksena. Finnvera Oyj jatkaa edeltäjänsä Kera Oy:n toimintaa.

| (4) | Kreikan valtiovarainministeriö on pyytänyt Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeosin ja Tachidromiko Tamieftirion poistamista 2 artiklan 3 kohdassa olevasta luettelosta. Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeosin toiminta on päättynyt sen sulauduttua kaupallisen pankin kanssa ja Tachidromiko Tamieftirio aikoo toimia direktiivin 2000/12/EY mukaisesti toimiluvan saaneena luottolaitoksena, |
| --- | --- |

(4)

Kreikan valtiovarainministeriö on pyytänyt Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeosin ja Tachidromiko Tamieftirion poistamista 2 artiklan 3 kohdassa olevasta luettelosta. Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeosin toiminta on päättynyt sen sulauduttua kaupallisen pankin kanssa ja Tachidromiko Tamieftirio aikoo toimia direktiivin 2000/12/EY mukaisesti toimiluvan saaneena luottolaitoksena,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Korvataan direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdan neljäs alakohta seuraavasti:

| ”— | Tanskassa seuraaviin laitoksiin: ’Dansk Eksportfinansieringsfond’, ’Danmarks Skibskreditfond’, ’Dansk Landbrugs Realkreditfond’ ja ’KommuneKredit’,”. |
| --- | --- |

”—

Tanskassa seuraaviin laitoksiin: ’Dansk Eksportfinansieringsfond’, ’Danmarks Skibskreditfond’, ’Dansk Landbrugs Realkreditfond’ ja ’KommuneKredit’,”.

2 artikla

Korvataan direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdan kuudes alakohta seuraavasti:

| ”— | Kreikassa seuraavaan laitokseen: ’Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων’ (Tamio Parakatathikon kai Danion)”. |
| --- | --- |

”—

Kreikassa seuraavaan laitokseen: ’Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων’ (Tamio Parakatathikon kai Danion)”.

3 artikla

Korvataan direktiivin 2000/12/EY 2 artiklan 3 kohdan neljästoista alakohta seuraavasti:

| ”— | Suomessa seuraaviin laitoksiin: ’Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete Ab’ ja ’Finnvera Oyj/Finnvera Abp’,”. |
| --- | --- |

”—

Suomessa seuraaviin laitoksiin: ’Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete Ab’ ja ’Finnvera Oyj/Finnvera Abp’,”.

4 artikla

Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2006. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

5 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

6 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 8 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Charlie McCREEVY

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2005/1/EY (EUVL L 79, 24.3.2005, s. 9).

1

---

II Säädökset, joita ei tarvitse julkaista

Neuvosto

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/52 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/52

---

AKT–EY-SUURLÄHETTILÄSKOMITEAN PÄÄTÖS N:o 5/2004,

tehty 17 päivänä joulukuuta 2004,

yritysten kehittämiskeskuksen varainhoitosäännöistä

(2006/192/EY)

AKT–EY-SUURLÄHETTILÄSKOMITEA, joka

ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (1), jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen liitteessä III olevan 2 artiklan 6 kohdan,

ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 12 päivänä syyskuuta 2000 tekemän sisäisen sopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta,

ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon (yhdeksäs EKR) sovellettavan varainhoitoasetuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suurlähettiläskomitean on vahvistettava yritysten keskuksen, jäljempänä ’keskus’, varainhoitosäännöt. |
| --- | --- |

(1)

Sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen suurlähettiläskomitean on vahvistettava yritysten keskuksen, jäljempänä ’keskus’, varainhoitosäännöt.

| (2) | Suurlähettiläskomitean on vahvistettava menettelyt keskuksen talousarvion hyväksymistä varten, |
| --- | --- |

(2)

Suurlähettiläskomitean on vahvistettava menettelyt keskuksen talousarvion hyväksymistä varten,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

I   YLEISET PERIAATTEET

TALOUSARVION YHTENÄISYYTTÄ, TOTUUDENMUKAISUUTTA, TASAPAINOA JA LASKENTAYKSIKKÖÄ KOSKEVAT PERIAATTEET

1 artikla

1.   Kaikki keskuksen tulot ja menot on sisällytettävä talousarviossa esitettyihin arvioihin, jotka perustuvat jokaiseksi varainhoitovuodeksi laadittavaan kustannuslaskelmilla varustettuun toimintaohjelmaan.

2.   Talousarviossa esitettyjen tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.

2 artikla

Talousarvio laaditaan ja toteutetaan euroina ja kaikki tilinpäätökset on esitettävä euroina. Kassavirtaan liittyvistä syistä tilinpitäjä ja ennakkomaksujärjestelmää käytettäessä ennakoiden hoitajat voivat kuitenkin suorittaa maksuja AKT-valtioiden ja EU:n jäsenvaltioiden valuutoissa.

3 artikla

1.   Tuloihin lasketaan myös EKR:n osuus, keskuksen maksamista palkoista ja palkkaeduista pidätetyt verot sekä muut tulonlähteet.

2.   Tulot voivat käsittää myös muiden osapuolten keskukselle tekemiä lahjoituksia.

3.   Keskuksen perussääntöjen ja työjärjestyksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti keskus voi myös hoitaa kolmansien osapuolten puolesta varoja, joilla on tarkoitus toteuttaa sopimuksen mukaisia toimia. Tällaisten varojen hoitamista koskevat rahoitussäännöt esitetään näiden varainhoitosääntöjen 37 artiklassa.

4 artikla

Menoarvion on katettava toiminta- ja interventiomenot. Ne on erotettava selvästi toisistaan.

VUOTUISPERIAATE

5 artikla

1.   Varainhoitovuosi alkaa 1 päivänä tammikuuta ja päättyy 31 päivänä joulukuuta.

2.   Talousarvioon otetaan vain yhden varainhoitovuoden määrärahoja.

| a) | Määrärahat, jotka koskevat varainhoitovuoden aikana tehdyistä maksusitoumuksista 31 päivään joulukuuta mennessä suorittamatta olevia maksuja, siirretään kuitenkin automaattisesti seuraavaan varainhoitovuoteen, jonka kuluessa ne on myös käytettävä. Seuraavaan varainhoitovuoteen siirrettävät määrärahat on ilmoitettava selvästi kuluvan vuoden tilinpäätöksissä. |
| --- | --- |

a)

Määrärahat, jotka koskevat varainhoitovuoden aikana tehdyistä maksusitoumuksista 31 päivään joulukuuta mennessä suorittamatta olevia maksuja, siirretään kuitenkin automaattisesti seuraavaan varainhoitovuoteen, jonka kuluessa ne on myös käytettävä. Seuraavaan varainhoitovuoteen siirrettävät määrärahat on ilmoitettava selvästi kuluvan vuoden tilinpäätöksissä.

| b) | Jos tietyt pitkäaikaishankkeita koskevat ehdot täyttyvät, johtaja voi hyväksyä määrärahojen siirtämisen seuraavaan varainhoitovuoteen toisena peräkkäisenä vuotena. Tällä tavoin siirrettyjen määrärahojen on käytävä ilmi tilinpäätöksistä. Johtajan on kuitenkin ilmoitettava päätöksestään johtokunnalle sen seuraavassa kokouksessa. |
| --- | --- |

b)

Jos tietyt pitkäaikaishankkeita koskevat ehdot täyttyvät, johtaja voi hyväksyä määrärahojen siirtämisen seuraavaan varainhoitovuoteen toisena peräkkäisenä vuotena. Tällä tavoin siirrettyjen määrärahojen on käytävä ilmi tilinpäätöksistä. Johtajan on kuitenkin ilmoitettava päätöksestään johtokunnalle sen seuraavassa kokouksessa.

| c) | Jokaisen sopimuksen rahoituspöytäkirjan päättyessä kaikki maksusitoumusmäärärahat, joita ei ole maksettu, siirretään automaattisesti sopimuksen seuraavaan rahoituspöytäkirjaan. Maksusitoumusmäärärahat, joita ei ole maksettu sopimuksen päättyessä, siirretään seuraavaan varainhoitovuoteen, mutta ainoastaan voimassa olevan sopimuksen ja sitä seuraavan sopimuksen välisen siirtymäkauden ajaksi tai tarvittaessa 12 kuukauden selvittelykauden ajaksi. |
| --- | --- |

c)

Jokaisen sopimuksen rahoituspöytäkirjan päättyessä kaikki maksusitoumusmäärärahat, joita ei ole maksettu, siirretään automaattisesti sopimuksen seuraavaan rahoituspöytäkirjaan. Maksusitoumusmäärärahat, joita ei ole maksettu sopimuksen päättyessä, siirretään seuraavaan varainhoitovuoteen, mutta ainoastaan voimassa olevan sopimuksen ja sitä seuraavan sopimuksen välisen siirtymäkauden ajaksi tai tarvittaessa 12 kuukauden selvittelykauden ajaksi.

| d) | Talousarvion laatimista koskevien sääntöjen mukaisesti määrärahat, jotka peruutetaan varainhoitovuoden päättyessä, on sisällytettävä seuraaviin talousarvioihin. |
| --- | --- |

d)

Talousarvion laatimista koskevien sääntöjen mukaisesti määrärahat, jotka peruutetaan varainhoitovuoden päättyessä, on sisällytettävä seuraaviin talousarvioihin.

3.   Jos varainhoitovuoden alkaessa vuoden talousarviota ei ole vielä lopullisesti hyväksytty, johtajan on keskuksen toiminnan jatkuvuuden takaamiseksi oikeutettava kuukausittaisten hallinto- ja toimintakulujen maksusitoumukset, maksumääräykset ja maksut näissä varainhoitosäännöissä esitettyjen menettelyjen mukaisesti. Kyseisen vuoden kuukausimenoihin käytettävä määrä ei voi kuitenkaan ylittää yhtä kahdestoistaosaa edellisen varainhoitovuoden talousarvioon kuhunkin momenttiin osoitetuista vastaavista määrärahoista.

MOITTEETTOMAN VARAINHOIDON PERIAATE

6 artikla

1.   Talousarvion määrärahat on käytettävä moitteettoman varainhoidon periaatteiden eli taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteiden mukaisesti.

2.   Taloudellisuuden periaate edellyttää, että varat keskuksen toimintojen toteuttamiseen ovat käytettävissä oikeaan aikaan, ja että ne ovat määrältään riittävät, laadultaan asianmukaiset sekä kustannuksiltaan mahdollisimman edulliset.

Tehokkuuden periaatteen tarkoituksena on saavuttaa käytettävillä varoilla parhaat mahdolliset tulokset.

Vaikuttavuuden periaatteen tarkoituksena on saavuttaa toiminnalle asetetut tavoitteet ja siltä odotetut tulokset.

3.   Kaikille talousarvion kattaman toiminnan aloille on vahvistettava erityiset mitattavissa ja toteutettavissa olevat ja ajallisesti määrätyt tavoitteet. Tavoitteiden saavuttamista valvotaan toiminnoittain vahvistettujen suoritusindikaattorien avulla, ja johtaja toimittaa tiedot johtokunnalle. Tiedot on toimitettava joka vuosi viimeistään alustavan talousarvioesityksen liiteasiakirjoissa ja ne on liitettävä komissiolle toimitettaviin asiakirjoihin, joissa perustellaan keskuksen EKR:sta pyytämä vuosittainen määrä.

4.   Päätöksenteon tehostamiseksi keskus laatii säännöllisesti ohjelmille tai toiminnoille ennakko- ja jälkiarvioinnit komission kanssa laadittavan monivuotisen arviointiohjelman mukaisesti. Arviointien tulokset on liitettävä komissiolle toimitettaviin asiakirjoihin, joissa perustellaan keskuksen EKR:sta pyytämä vuosittainen määrä.

II   TALOUSARVION LAATIMINEN

7 artikla

1.   Johtaja laatii alustavan vuosittaisen toimintaohjelman ja siihen liittyvän talousarvion keskukselle rahoituspöytäkirjassa myönnetyn kokonaisbudjetin ja mahdollisten lahjoitusten sekä komitean hyväksymässä strategiassa esitettyjen suuntaviivojen mukaan. Alustava toimintaohjelma ja talousarvio on toimitettava johtokunnalle viimeistään niiden toteuttamista edeltävän vuoden 15 päivänä heinäkuuta.

Johtokunnan on hyväksyttävä toimintaohjelma ja talousarvio viimeistään 31 päivänä heinäkuuta ja toimitettava ne suurlähettiläskomitealle. Talousarvio on toimitettava Euroopan yhteisöjen komissiolle, jäljempänä ’komissio’, joka aloittaa voimassa olevat yhteisön menettelyt EKR:sta pyydetyn määrän myöntämiseksi tähän tarkoitukseen varatun erillisen määrärahan rajoissa.

2.   Talousarviosta voidaan tehdä määrärahasitoumuksia vasta, kun toimivaltainen yhteisön viranomainen on tehnyt rahoituspäätöksen EKR:sta pyydetystä määrästä. Päätöksestä ilmoitetaan keskukselle.

3.   EKR:sta myönnettäviin määriin sovellettavat ehdot määritetään rahoitussopimuksessa, jonka keskus ja komissio allekirjoittavat.

4.   Talousarvioon lasketaan mukaan todenmukaiset arviot muilta lahjoittajilta saatavista tuloista.

8 artikla

1.   EKR:sta maksettavan summan maksupäivä ilmoitetaan 7 artiklan 3 kohdassa mainitussa rahoitussopimuksessa. Summasta vähennetään edeltävien varainhoitovuosien peruutetut maksusitoumusmäärärahat.

2.   Talousarvio jaetaan osastoihin (budjettikohtiin), lukuihin, momentteihin ja alamomentteihin tulojen ja menojen laadun tai niiden käyttötarkoituksen mukaisesti.

9 artikla

Johtaja laatii tarvittaessa korjaavan tai täydentävän talousarvion, joka on käsiteltävä ja vahvistettava samassa muodossa ja samojen menettelyjen mukaisesti kuin talousarvio, jonka arvioita se muuttaa.

III   TALOUSARVION TOTEUTTAMINEN

10 artikla

1.   Johtaja toteuttaa talousarviota omalla vastuullaan I jaksossa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti ja hyväksyttyjen määrärahojen rajoissa. Johtaja raportoi talousarvion toteuttamisesta johtokunnalle.

2.   Myönnetyt määrärahat voidaan käyttää ainoastaan näissä varainhoitosäännöissä esitettyjen periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti ja noudattaen erityisesti 6 artiklassa määriteltyä moitteettoman varainhoidon periaatetta.

11 artikla

1.   Tuloja ei voida periä eikä menoja maksaa muutoin kuin hyvittämällä tai veloittamalla ne jollekin talousarvion momentille.

Menoihin ei voida sitoutua eikä niitä hyväksyä maksettaviksi siten, että kyseiselle varainhoitovuodelle hyväksytyt määrärahat tai edelliseltä varainhoitovuodelta siirretyt määrärahat ylitetään.

2.   Tulot ja menot otetaan tileille kokonaismääräisinä niitä toisistaan vähentämättä.

| — | Tästä säännöstä poiketen voidaan hyväksytyistä määristä vähentää






  a) | sopimuspuolelle aiheutuneet sakot; |
| --- | --- | --- |

—

Tästä säännöstä poiketen voidaan hyväksytyistä määristä vähentää

a)

sopimuspuolelle aiheutuneet sakot;

| b) | perusteettomasti maksettujen määrien oikaisut, jotka voidaan tehdä ennakkovähennyksinä suoritettaessa samanlaatuista maksattamista samasta luvusta, samasta momentista ja samana varainhoitovuotena, jona on maksettu liikaa; |
| --- | --- |

b)

perusteettomasti maksettujen määrien oikaisut, jotka voidaan tehdä ennakkovähennyksinä suoritettaessa samanlaatuista maksattamista samasta luvusta, samasta momentista ja samana varainhoitovuotena, jona on maksettu liikaa;

| c) | ajoneuvojen, laitteiden ja rakennelmien arvo, joka on otettu huomioon vaihdossa hankittaessa samanlaisia uusia ajoneuvoja, laitteita ja rakennelmia, jolloin nettohinta merkitään tileille hankintamenona omaisuusluettelon arviointia varten. |
| --- | --- |

c)

ajoneuvojen, laitteiden ja rakennelmien arvo, joka on otettu huomioon vaihdossa hankittaessa samanlaisia uusia ajoneuvoja, laitteita ja rakennelmia, jolloin nettohinta merkitään tileille hankintamenona omaisuusluettelon arviointia varten.

| — | Tästä säännöstä poiketen seuraavat summat voidaan käyttää uudelleen






  a) | perusteettomasti maksettujen määrärahojen palautukset; |
| --- | --- | --- |

—

Tästä säännöstä poiketen seuraavat summat voidaan käyttää uudelleen

a)

perusteettomasti maksettujen määrärahojen palautukset;

| b) | vakuutuskorvauksista perityt määrät; |
| --- | --- |

b)

vakuutuskorvauksista perityt määrät;

| c) | tulot uusittavien tai käytöstä poistettavien ajoneuvojen, laitteiden ja rakennelmien myynnistä; |
| --- | --- |

c)

tulot uusittavien tai käytöstä poistettavien ajoneuvojen, laitteiden ja rakennelmien myynnistä;

| d) | tulot keskuksen julkaisujen myynnistä. |
| --- | --- |

d)

tulot keskuksen julkaisujen myynnistä.

12 artikla

1.   Johtaja päättää määrärahojen siirrosta osastosta toiseen, lukuun ottamatta siirtoja, jotka koskevat henkilökunnan palkkaetuihin liittyviä momentteja. Johtajan on ilmoitettava päätöksestään johtokunnalle sen seuraavassa kokouksessa.

Henkilökunnan palkkaetuihin liittyvien momenttien osalta määrärahojen siirroista momentista toiseen päättää johtokunta johtajan ehdotuksen pohjalta.

2.   Määrärahojen siirrosta luvusta toiseen tai lukujen sisällä päättää johtaja, joka ilmoittaa siirrosta johtokunnalle.

13 artikla

Keskuksen tulot maksetaan yhdelle tai useammalle tilille, jotka avataan keskuksen nimiin.

IV   VARAINHOIDON VALVONTA

14 artikla

1.   Varainhoidon valvonnasta vastaa varainhoidon valvoja ja tarvittaessa yksi tai useampi avustava valvoja, joilla on oltava kokemusta kansainvälisten järjestöjen varainhoitosäännöistä.

2.   Varainhoidon valvoja raportoi hallinnollisia tarkoituksia varten suoraan johtajalle ja avustavat valvojat raportoivat suoraan varainhoidon valvojalle.

3.   Valvojan ja avustavat valvojat nimittää johtokunta. Valvojaa ja avustavia valvojia sitovat voimassa olevat henkilöstösäännöt. Johtokunnan on kuitenkin hyväksyttävä mahdolliset kurinpitoseuraamukset, erottamiset, palvelussuhteen päättämiset ja oikeudelliset menettelyt johtajan pätevästi perustellun ehdotuksen pohjalta.

4.   Ennen kuin tulojen ja menojen hyväksyjä voi hyväksyä menon, varainhoidon valvoja tarkastaa sen toiminnalliset ja taloudelliset näkökohdat. Tarkastuksen tarkoituksena on varmistaa, että

| a) | meno on säännönmukainen ja yhdenmukainen asiaan sovellettavien määräysten kanssa; |
| --- | --- |

a)

meno on säännönmukainen ja yhdenmukainen asiaan sovellettavien määräysten kanssa;

| b) | edellä 6 artiklassa tarkoitettua moitteettoman varainhoidon periaatetta on sovellettu. |
| --- | --- |

b)

edellä 6 artiklassa tarkoitettua moitteettoman varainhoidon periaatetta on sovellettu.

Tarkastuksen jälkeen varainhoidon valvoja joko myöntää hyväksymismerkinnän tai kieltäytyy antamasta sitä.

Varainhoidon valvoja kieltäytyy hyväksymästä menoa, jos se katsoo, että edellä mainitut ehdot eivät täyty. Varainhoidon valvojan on perusteltava kieltäytymisensä kirjallisessa ilmoituksessa ja ilmoitettava asiasta johtajalle.

Johtaja voi omalla vastuullaan kumota kiellon päätöksellä, jossa esitetään kaikki kumoamista puoltavat syyt, paitsi jos on kyse siitä, että määrärahoja ei ole käytettävissä. Päätös on lopullinen ja sitova, ja siitä on ilmoitettava varainhoidon valvojalle. Johtajan on ilmoitettava tällaisista päätöksistä kirjallisesti johtokunnalle sen seuraavassa kokouksessa.

Varainhoidon valvojan on saatava tutustua kaikkiin tositteisiin ja muihin asiakirjoihin, jotka liittyvät tarkastettaviin tuloihin ja menoihin. Tarkastukset voidaan suorittaa paikan päällä.

5.   Varainhoidon valvojan ja avustavien valvojien on voitava hoitaa tehtäviään täysin riippumattomasti. He eivät ota vastaan ohjeita eikä heitä voida rajoittaa heille näiden varainhoitosääntöjen nojalla annettujen virkatehtävien suorittamisessa.

6.   Johtaja voi pyytää varainhoidon valvojalta lausuntoa asioista, jotka liittyvät keskuksen sisäisten menettelyjen tarkasteluun, järjestämiseen tai parantamiseen. Johtaja voi pyytää varainhoidon valvojaa myös todentamaan asiakirjoja ja tarvittaessa tarkastamaan paikan päällä, että talousarviosta rahoitetut toimet on toteutettu asianmukaisesti.

7.   Jokaisen varainhoitovuoden lopussa ja viimeistään seuraavan vuoden 30 päivänä huhtikuuta varainhoidon valvojan on laadittavat toimintakertomus, jossa se antaa lausuntonsa varainhoidosta ja talousarvion toteuttamisesta. Varainhoidon valvoja toimittaa kertomuksen johtajalle, joka toimittaa sen edelleen, tarvittaessa omine huomautuksineen, johtokunnalle sen seuraavassa kokouksessa.

15 artikla

Artiklassa 27 mainittu ulkopuolinen tilintarkastaja voi antaa riippumattomia lausuntoja hallinnointi- ja valvontajärjestelmien laadusta.

V   TALOUSARVION HALLINTO

16 artikla

1.   Keskuksen talousarviota on hoidettava noudattaen periaatetta, jonka mukaan tulojen ja menojen hyväksyjät ja tilinpitäjät ovat eri henkilöitä.

2.   Tulojen ja menojen hyväksyjän, varainhoidon valvojan ja tilinpitäjän tehtäviä ei saa yhdistää.

3.   Määrärahojen hoidosta on vastuussa tulojen ja menojen hyväksyjä, jolla on yksin toimivalta tehdä menositoumus, todeta perittävät määrät ja antaa perintä- ja maksumääräykset. Tilinpitäjä suorittaa perinnän ja maksamisen.

17 artikla

1.   Tulojen ja menojen hyväksyjän on tehtävä ennalta ehdotus maksusitoumukseksi jokaisesta sellaisesta toimenpiteestä, josta voi aiheutua menoja keskukselle. Ehdotukset toimitetaan alkuperäisten tositteiden kanssa varainhoidon valvojalle ennakkotarkastusta varten.

2.   Juoksevista menoista voidaan tehdä alustava maksusitoumus.

3.   Sitoumuksista ja maksumääräyksistä on pidettävä kirjaa.

18 artikla

1.   Vahvistaessaan menot tulojen ja menojen hyväksyjä

| a) | tarkastaa maksun saajan vaateen; |
| --- | --- |

a)

tarkastaa maksun saajan vaateen;

| b) | määrittää tai tarkastaa vaateen todenmukaisuuden ja määrän; |
| --- | --- |

b)

määrittää tai tarkastaa vaateen todenmukaisuuden ja määrän;

| c) | tarkastaa edellytykset, joilla vaade voidaan vaatia maksettavaksi. |
| --- | --- |

c)

tarkastaa edellytykset, joilla vaade voidaan vaatia maksettavaksi.

2.   Menot voidaan vahvistaa vain, jos on toimitettu tositteet, joista käy ilmi maksun saajan vaade ja suoritettu palvelu.

19 artikla

1.   Hyväksyessään maksun tulojen ja menojen hyväksyjä määrää tilinpitäjän maksamaan vahvistamansa menon antamalla maksumääräyksen.

2.   Maksumääräykseen on liitettävä alkuperäiset tositteet, joissa on oltava tai joihin on liityttävä tulojen ja menojen hyväksyjän todistus siitä, että maksettava määrä on oikea, toimitus on otettu vastaan tai palvelu on suoritettu.

3.   Alkuperäiset asiakirjat voidaan tarvittaessa korvata jäljennöksillä, jotka tulojen ja menojen hyväksyjä on todistanut oikeiksi.

4.   Maksumääräykset on lähetettävä varainhoidon valvojalle ennakkotarkastusta varten.

20 artikla

1.   Menon maksaminen vapauttaa keskuksen velvoitteistaan maksunsaajia kohtaan.

2.   Tilinpitäjän on suoritettava maksut käytettävissä olevien varojen rajoissa.

3.   Kun sattuu huomattava virhe tai kun on syytä epäillä, että maksu ei vapauta maksuvelvoitteesta, tai kun näitä varainhoitosääntöjä ei ole noudatettu, tilinpitäjän on välittömästi ilmoitettava asiasta tulojen ja menojen hyväksyjälle ja varainhoidon valvojalle. Johtaja voi omalla vastuullaan vaatia kirjallisesti, että maksu suoritetaan. Johtajan on ilmoitettava tällaisista päätöksistä kirjallisesti johtokunnalle sen seuraavassa kokouksessa.

21 artikla

1.   Maksut on yleensä suoritettava pankkitilille, mieluiten pankkisiirrolla tai perustelluissa tapauksissa sekillä. Kaikki maksutapahtumat on suoritettava euroina. Poikkeustapauksissa voidaan käyttää muita valuuttoja.

2.   Sekeissä ja pankkisiirtomääräyksissä on oltava kaksi allekirjoitusta, joista toisen on oltava tilinpitäjän allekirjoitus.

3.   Perustelluissa tapauksissa johtaja voi sallia käteismaksun. Maksusta on aina saatava kuitti.

4.   Ellei käytettäviä vaihtokursseja ole ilmoitettu, maksujen arvon määrittämiseen euroina ja AKT-maiden kansallisissa valuutoissa perittyihin tuloihin sovelletaan Euroopan keskuspankin sen kuukauden ensimmäisenä päivänä ilmoittamaa vaihtokurssia, jonka aikana maksu suoritetaan.

22 artikla

1.   Tiettyjen menoryhmien maksamiseksi voidaan perustaa ennakkotilejä keskuksen määräämien edellytysten mukaisesti.

2.   Johtaja tekee kaikki ennakkotilin perustamiseen liittyvät päätökset hankkeesta vastuussa olevan henkilöstön jäsenen ehdotuksen pohjalta. Tilinpitäjän ja varainhoidon valvojan on hyväksyttävä ehdotus, ennen kuin se toimitetaan johtajalle.

3.   Ehdotuksessa on ilmoitettava

| — | ennakkotilin hoitajan nimi, |
| --- | --- |

—

ennakkotilin hoitajan nimi,

| — | nimetyn tilinhoitajan velvollisuudet, |
| --- | --- |

—

nimetyn tilinhoitajan velvollisuudet,

| — | ennakkomaksun enimmäismäärä, |
| --- | --- |

—

ennakkomaksun enimmäismäärä,

| — | aikaväli, jolla ennakkomaksu on maksettava, |
| --- | --- |

—

aikaväli, jolla ennakkomaksu on maksettava,

| — | tavat, joilla tositteet toimitetaan, ja määräaika niiden toimittamiselle, |
| --- | --- |

—

tavat, joilla tositteet toimitetaan, ja määräaika niiden toimittamiselle,

| — | jokaisen menon laatu ja enimmäismäärä. |
| --- | --- |

—

jokaisen menon laatu ja enimmäismäärä.

4.   Jokaisesta ennakkomaksusta on ensin tehtävä maksusitoumus.

5.   Tulojen ja menojen hyväksyjä ja tilinpitäjä pyrkivät kaikin keinoin varmistamaan, että ennakkomaksut hyväksytään oikeille summille ja että se tapahtuu kohtuullisen ajan kuluessa.

23 artikla

1.   Johtaja toimii tulojen ja menojen hyväksyjänä keskuksen talousarvioon otettujen määrärahojen osalta.

2.   Johtaja voi valtuuttaa jonkun alaisuudessaan toimivan henkilöstön jäsenen hoitamaan osan tehtävistään. Jokaisessa valtuutuspäätöksessä ilmoitetaan tulojen ja menojen hyväksyjänä toimivan henkilön toimikauden pituus ja tehtävien laajuus.

3.   Johtaja voi antaa joitakin talousarvion täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviä tarkasti valittujen ja niihin soveltuvien kolmansien osapuolten hoidettaviksi.

24 artikla

1.   Johtaja nimeää tilinpitäjän, jonka johtokunta on hyväksynyt.

2.   Tilinpitäjällä on keskuksessa seuraavat tehtävät:

| a) | maksujen moitteeton suorittaminen, tulojen kantaminen ja vahvistettujen saamisten perintä; |
| --- | --- |

a)

maksujen moitteeton suorittaminen, tulojen kantaminen ja vahvistettujen saamisten perintä;

| b) | tilinpäätöksen laatiminen ja esittäminen 26 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

b)

tilinpäätöksen laatiminen ja esittäminen 26 artiklan mukaisesti;

| c) | kirjanpito 26 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

c)

kirjanpito 26 artiklan mukaisesti;

| d) | kirjanpidossa noudatettavien sääntöjen ja menetelmien soveltaminen 26 artiklan mukaisesti sekä tililuettelon laatiminen komission tilinpitäjän vahvistamien sääntöjen mukaisesti; |
| --- | --- |

d)

kirjanpidossa noudatettavien sääntöjen ja menetelmien soveltaminen 26 artiklan mukaisesti sekä tililuettelon laatiminen komission tilinpitäjän vahvistamien sääntöjen mukaisesti;

| e) | kirjanpitojärjestelmien määritteleminen ja hyväksyminen sekä tarvittaessa sellaisten tulojen ja menojen hyväksyjän määrittelemien järjestelmien hyväksyminen, joiden tarkoituksena on tuottaa tai perustella kirjanpitotietoja; |
| --- | --- |

e)

kirjanpitojärjestelmien määritteleminen ja hyväksyminen sekä tarvittaessa sellaisten tulojen ja menojen hyväksyjän määrittelemien järjestelmien hyväksyminen, joiden tarkoituksena on tuottaa tai perustella kirjanpitotietoja;

| f) | kassanhallinta. |
| --- | --- |

f)

kassanhallinta.

3.   Tilinpitäjä saa tulojen ja menojen hyväksyjältä kaikki tämän luotettaviksi vahvistamat tiedot, joita tarvitaan, jotta tilinpäätöksessä voidaan antaa oikea kuva keskuksen varallisuudesta ja talousarvion toteuttamisesta.

4.   Jollei tämän artiklan 5 kohdasta ja 22 artiklasta artiklan säännöksistä muuta johdu, yksin tilinpitäjällä on toimivalta hoitaa raha- tai muita varoja. Hän on vastuussa niiden säilyttämisestä.

5.   Tilinpitäjä voi sen ollessa välttämätöntä tehtäviensä suorittamiseksi siirtää joitakin tehtäviään henkilöstösääntöjen alaisille henkilöille, jotka toimivat hänen alaisuudessaan.

6.   Näille siirretyt tehtävät, oikeudet ja velvollisuudet määritellään valtuutusasiakirjassa.

25 artikla

1.   Tulojen ja menojen hyväksyjä laatii perintämääräyksen kaikista keskukselle takaisinperittävistä summista. Perintämääräykset on lähetettävä sisäiselle valvontaelimelle ennakkotarkastusta varten.

2.   Tilinpitäjä on vastuussa tulojen ja menojen hyväksyjän hänelle toimittamista perintämääräyksistä.

3.   Kaikista tilinpitäjän tai ennakkotilin hoitajan kassaan suoritetuista käteismaksuista on annettava kuitti.

VI   KIRJANPITO, TILINPÄÄTÖKSET, TILINTARKASTUS, TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN, OLAF

26 artikla

1.   Kirjanpitoa hoidetaan euromääräisenä kahdenkertaista kirjanpitoa noudattaen kalenterivuosittain. Kirjanpitoon on merkittävä kaikki varainhoitovuoden tulot ja menot 1 päivästä tammikuuta alkaen 31 päivään joulukuuta asti, ja siihen on liitettävä alkuperäiset tositteet.

Tilit päätetään varainhoitovuoden päättyessä keskuksen tilinpäätöksen laatimiseksi.

2.   Kirjaukset on tehtävä noudattaen tilisuunnitelmaa, jonka luokitellussa nimikkeistössä tehdään selvä ero tasetilien sekä talousarvion kulutilien ja tuottotilien välillä. Kirjaukset voidaan tehdä tietokonejärjestelmään, jolla voidaan laatia kuukausittainen yleinen selvitys tileistä. Kaikki ennakot on kirjattava väliaikaistilille ja selvitettävä viimeistään ennakon maksua seuraavana varainhoitovuotena, pysyviä ennakkoja lukuun ottamatta.

3.   Keskus voi käsitellä kirjanpitoaineistoa sähköisesti, jos tulojen ja menojen hyväksyjä, varainhoidon valvoja ja tilinpitäjä pitävät sitä turvallisena.

4.   Kolmansien osapuolten puolesta 37 artiklan mukaisesti hoidettavien varojen erillinen kirjanpito konsolidoidaan keskuksen taseeseen ja tulostiliin.

5.   Keskuksen on laadittava tase ja tulostili vuoden N + 1 maaliskuun 31 päivään mennessä.

Taseesta on käytävä ilmi keskuksen saamiset ja velat vuoden N joulukuun 31 päivänä.

Tulostilin on sisällettävä:

| a) | Tulotaulukko, jossa esitetään






  — | ennakoidut EKR:sta saatavat varat, jotka perustuvat kuluvan vuoden hyväksyttyihin ja edelliseltä vuodelta siirrettyihin sitoumuksiin, |
| --- | --- | --- |

a)

Tulotaulukko, jossa esitetään

—

ennakoidut EKR:sta saatavat varat, jotka perustuvat kuluvan vuoden hyväksyttyihin ja edelliseltä vuodelta siirrettyihin sitoumuksiin,

| — | tulot palkoista kannettavista veroista sekä korkotulot, |
| --- | --- |

—

tulot palkoista kannettavista veroista sekä korkotulot,

| — | muut toteutuneet tulot. |
| --- | --- |

—

muut toteutuneet tulot.

| b) | Menotaulukko, jossa esitetään






  — | edellisiltä varainhoitovuosilta siirrettyjen sitoumuksien toteutuneet maksut, |
| --- | --- | --- |

b)

Menotaulukko, jossa esitetään

—

edellisiltä varainhoitovuosilta siirrettyjen sitoumuksien toteutuneet maksut,

| — | toteutuneet maksut tai sitoumukset, jotka maksetaan vuoden N talousarviosta, |
| --- | --- |

—

toteutuneet maksut tai sitoumukset, jotka maksetaan vuoden N talousarviosta,

| — | taulukon muodossa esitetty yhteenveto huonekalujen, laitteiden ja muiden omaisuusluettelon kohtien maksuista, |
| --- | --- |

—

taulukon muodossa esitetty yhteenveto huonekalujen, laitteiden ja muiden omaisuusluettelon kohtien maksuista,

| — | seuraavaan varainhoitovuoteen siirrettävät hyväksytyt sitoumukset. |
| --- | --- |

—

seuraavaan varainhoitovuoteen siirrettävät hyväksytyt sitoumukset.

| c) | Tilinpäätöstä koskevat tiedot, joihin kuuluvat






  — | noudatetut kirjanpitonormit, |
| --- | --- | --- |

c)

Tilinpäätöstä koskevat tiedot, joihin kuuluvat

—

noudatetut kirjanpitonormit,

| — | yhteenvetotaulukko määrärahasitoumuksista sekä maksetuista, peruutetuista tai edellisiltä vuosilta ja kuluvalta vuodelta siirretyistä määrärahoista, |
| --- | --- |

—

yhteenvetotaulukko määrärahasitoumuksista sekä maksetuista, peruutetuista tai edellisiltä vuosilta ja kuluvalta vuodelta siirretyistä määrärahoista,

| — | yksityiskohtaiset selvitykset ja laskelmat, jotka tukevat tilinpäätöksissä annettuja tietoja. |
| --- | --- |

—

yksityiskohtaiset selvitykset ja laskelmat, jotka tukevat tilinpäätöksissä annettuja tietoja.

6.   Jokaisen vuosineljänneksen osalta laaditaan tilinpäätös, josta käy ilmi kuluvan vuoden talousarvion toteuttamista koskeva tilanne sekä siirrettyjen määrärahojen käyttö; varainhoidon valvojan on todistettava tilinpäätös oikeaksi ja toimitettava se johtokunnalle.

27 artikla

1.   Johtokunta valitsee kansainvälisesti tunnetun tilintarkastusyrityksen kolmen vuoden kaudeksi vähintään kolmen ehdolle asetetun yrityksen joukosta tarkastamaan keskuksen tilit. Samaa yritystä ei voida kuitenkaan valita yli kolmena peräkkäisenä vuotena.

2.   Tilintarkastaja tarkastaa keskuksen tilikirjat ja käteisvarat sekä varmistaa, että omaisuusluettelo ja taseet on laadittu asianmukaisesti, hyvässä uskossa ja asianmukaisten kirjanpitomenetelmien mukaisesti ja että keskuksen tilinpäätöksiä koskevat tiedot ovat oikeita.

Tilintarkastuksen tarkoituksena on todeta tulojen ja menojen laillisuus ja asianmukaisuus ja varmistaa, että varainhoito on ollut moitteetonta.

Tilintarkastaja todistaa, että tilinpäätös on laadittu asianmukaisesti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti ja että se antaa totuudenmukaisen ja oikean kuvan keskuksen taloudellisesta tilanteesta.

3.   Tilintarkastaja neuvoo keskusta riskienhallinnassa, esittää riippumattomia lausuntoja hallinnointi- ja valvontajärjestelmien laadusta sekä antaa suosituksia toimintojen toteuttamisedellytysten parantamiseksi ja edistääkseen varojen taloudellista käyttöä.

Tilintarkastajan tehtävänä on

| a) | arvioida sisäisten hallinnointijärjestelmien asianmukaisuutta ja tehokkuutta sekä yksiköiden toiminnan tuloksellisuutta ohjelmien ja toimien toteuttamisessa niihin liittyvien riskien kannalta; ja |
| --- | --- |

a)

arvioida sisäisten hallinnointijärjestelmien asianmukaisuutta ja tehokkuutta sekä yksiköiden toiminnan tuloksellisuutta ohjelmien ja toimien toteuttamisessa niihin liittyvien riskien kannalta; ja

| b) | arvioida talousarvion toteuttamistoimiin sovellettavien sisäisen valvonnan järjestelmien asianmukaisuutta ja laatua. |
| --- | --- |

b)

arvioida talousarvion toteuttamistoimiin sovellettavien sisäisen valvonnan järjestelmien asianmukaisuutta ja laatua.

4.   Tilintarkastajan tehtäväkenttään kuuluvat yhteisön elimen kaikki toiminnot ja yksiköt. Tilintarkastajan on saatava käyttöönsä rajoituksetta kaikki tiedot, joita se tarvitsee tehtäviensä suorittamiseksi.

5.   Tilintarkastaja antaa vuosittain kertomuksen 30 päivään kesäkuuta mennessä. Kertomus toimitetaan johtajalle, joka puolestaan toimittaa sen tarvittaessa omine huomautuksineen johtokunnalle. Johtokunta toimittaa raportin komitealle yhdessä omien suositustensa kanssa.

Vuosikertomuksen ja tilinpäätösten perusteella komitea myöntää johtajalle vastuuvapauden talousarvion toteuttamisesta.

28 artikla

Komissio, tilintarkastustuomioistuin ja OLAF voivat tarkastaa keskukselle EKR:sta myönnetyt rahoitustuet EKR:n varainhoitoasetuksen mukaisesti. Tilintarkastustuomioistuin voi tarkastaa, että perityt tulot ja hyvitetyt menot ovat laillisia ja asianmukaisia ja että sopimuksen määräyksiä ja yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen säännöksiä on noudatettu.

VII   TULOJEN JA MENOJEN HYVÄKSYJÄN, TILINPITÄJÄN, AVUSTAVAN TILINPITÄJÄN JA ENNAKKOTILIEN HOITAJAN TEHTÄVÄT JA VELVOLLISUUDET

29 artikla

Jos tulojen ja menojen hyväksyjä toteaa perittävän määrän, antaa perintämääräyksen, tekee maksusitoumuksen tai antaa maksumääräyksen rikkoen näitä varainhoitosääntöjä, häneen voidaan kohdistaa kurinpitomenettely ja hänet voidaan tarvittaessa saattaa korvausvelvolliseksi. Samoin menetellään myös, kun tulojen ja menojen hyväksyjä ei laadi saatavaa koskevaa asiakirjaa tai ei anna perintämääräystä taikka antaa ne perusteitta viivästyneinä. Tulojen ja menojen hyväksyjä voidaan saattaa tällaiseen vastuuseen vain, jos rikkomisen syynä on hänen tahallinen virheensä tai törkeä laiminlyöntinsä.

30 artikla

1.   Tilinpitäjään ja avustavaan tilipitäjään voidaan kohdistaa kurinpitomenettely ja hänet voidaan tarvittaessa saattaa korvausvelvolliseksi, jos hän suorittaa maksuja rikkoen 19 artiklaa.

Häneen voidaan kohdistaa kurinpitomenettely ja hänet voidaan tarvittaessa saattaa korvausvelvolliseksi, jos hänen hallussaan olevat rahavarat, muut varat tai asiakirjat katoavat taikka menettävät arvonsa tai jos hän tahallisella virheellään tai törkeällä laiminlyönnillään aiheuttaa niiden katoamisen tai arvonmenetyksen.

Lisäksi tilinpitäjä ja avustava tilinpitäjä ovat samoin edellytyksin vastuussa saamiensa pankki- tai postisiirtotilien käyttöä ja hoitoa koskevien määräysten asianmukaisesta täytäntöönpanosta, ja erityisesti

| a) | kun perinnät tai maksut eivät ole perintä- tai maksumääräyksien mukaisia; |
| --- | --- |

a)

kun perinnät tai maksut eivät ole perintä- tai maksumääräyksien mukaisia;

| b) | kun maksu on suoritettu muulle kuin maksuun oikeutetulle. |
| --- | --- |

b)

kun maksu on suoritettu muulle kuin maksuun oikeutetulle.

2.   Ennakkotilien hoitajiin voidaan kohdistaa kurinpitomenettely ja heidät voidaan tarvittaessa saattaa korvausvelvolliseksi seuraavissa tapauksissa:

| a) | kun maksujen perustana ei ole asianmukaisia tositteita; |
| --- | --- |

a)

kun maksujen perustana ei ole asianmukaisia tositteita;

| b) | kun maksu on suoritettu muulle kuin maksuun oikeutetulle. |
| --- | --- |

b)

kun maksu on suoritettu muulle kuin maksuun oikeutetulle.

Ennakkotilien hoitajiin voidaan kohdistaa kurinpitomenettely ja heidät voidaan tarvittaessa saattaa korvausvelvolliseksi, jos heidän hallussaan olevat rahavarat, muut varat tai asiakirjat katoavat taikka menettävät arvonsa tai jos he tahallisella virheellään tai törkeällä laiminlyönnillään aiheuttavat niiden katoamisen tai arvonmenetyksen.

31 artikla

1.   Tilinpitäjä, avustava tilinpitäjä ja ennakkotilien hoitaja vakuutetaan heidän tehtäviinsä liittyviä riskejä vastaan.

Keskus maksaa vakuutusmaksut. Se määrää tarkoin ne henkilöstöluokat, joiden edustajat voivat toimia tilinpitäjinä, avustavina tilinpitäjinä ja ennakkotilien hoitajina, sekä ehdot, joiden mukaisesti vakuutusmaksut katetaan työntekijöiden suojaamiseksi heidän tehtäviinsä liittyviä riskejä vastaan.

2.   Tilinpitäjälle, avustaville tilinpitäjille ja ennakkotilien hoitajille myönnetään erityiskorvaus. Korvauksen määrä ilmoitetaan keskuksen laatimassa asetuksessa. Tätä korvausta vastaavat kokonaismäärät merkitään kuukausittain toimielimen kunkin tällaisen henkilöstön jäsenen nimellä avaamalle tilille sellaisen takuurahaston muodostamiseksi, jonka tarkoituksena on kattaa mahdollinen kassavajaus, josta kyseinen henkilö on vastuussa, sikäli kun vakuutusyhtiöiden korvaukset eivät kata näitä vajeita.

Näiden takuutilien saamasaldo maksetaan asianomaisille henkilöille heidän lopettaessaan toimintansa tilinpitäjänä, avustavana tilinpitäjänä tai ennakkotilien hoitajana ja kun heille on lopullisesti myönnetty vastuuvapaus tehtävistään.

3.   Tilinpitäjän, avustavan tilinpitäjän ja ennakkotilien hoitajan vastuuvapauden myöntää johtaja, joka perustaa päätöksensä ulkopuolisen tilintarkastajan kertomukseen, ja se on tehtävä kahden vuoden kuluessa kyseisen varainhoitovuoden päättymisestä.

32 artikla

Tulojen ja menojen hyväksyjän, avustavien tilinpitäjien ja ennakkotilin hoitajien kurinpitomenettelyt ja korvausvelvollisuus määritetään keskuksen henkilöstösääntöjen mukaisesti.

VIII   HANKINTAMENETTELYT JA MUUT MÄÄRÄYKSET

33 artikla

Keskuksen tekemiä tavara- ja palveluhankintasopimuksia säännellään tämän artiklan määräyksillä, joita täydennetään tarvittaessa sopimuksen määräyksillä ja AKT–EY-ministerineuvoston sen pohjalta hyväksymillä yleisillä määräyksillä sekä EKR:oon sovellettavassa varainhoitoasetuksessa annetuilla hankintasäännöillä, joiden mukaan ehdokkaiden on oltava yhteisön jäsenvaltioiden tai AKT-valtioiden kansalaisia, johtajan asianmukaisesti hyväksymiä poikkeuksia lukuun ottamatta.

Ristiriitatilanteessa sovelletaan A kohdassa tarkoitettuja sääntöjä.

Tässä artiklassa tarkoitetaan

| 1) | ’suoralla sopimuksella’
  menettelyä, jossa keskus kuulee valitsemaansa ehdokasta ja neuvottelee sopimusehdoista ehdokkaan kanssa; |
| --- | --- |

1)

’suoralla sopimuksella’

menettelyä, jossa keskus kuulee valitsemaansa ehdokasta ja neuvottelee sopimusehdoista ehdokkaan kanssa;

| 2) | ’yksinkertaistetulla menettelyllä’
  menettelyä, jonka yhteydessä ei julkaista ilmoitusta tai tehtävänkuvausta, vaan tarjouksia voivat tehdä ainoastaan ne ehdokkaat (joita on oltava vähintään kolme), joilta keskus on sitä pyytänyt; |
| --- | --- |

2)

’yksinkertaistetulla menettelyllä’

menettelyä, jonka yhteydessä ei julkaista ilmoitusta tai tehtävänkuvausta, vaan tarjouksia voivat tehdä ainoastaan ne ehdokkaat (joita on oltava vähintään kolme), joilta keskus on sitä pyytänyt;

| 3) | ’neuvottelumenettelyllä’
  menettelyä, jossa ei julkaista ilmoitusta ja tehtävänkuvausta, vaan keskus kuulee valitsemaansa ehdokasta tai ehdokkaita ja neuvottelee sopimuksen ehdot yhden tai useamman ehdokkaan kanssa; yhden tai useamman C kohdan 1 alakohdan e alakohdan ehdoista on täytyttävä; |
| --- | --- |

3)

’neuvottelumenettelyllä’

menettelyä, jossa ei julkaista ilmoitusta ja tehtävänkuvausta, vaan keskus kuulee valitsemaansa ehdokasta tai ehdokkaita ja neuvottelee sopimuksen ehdot yhden tai useamman ehdokkaan kanssa; yhden tai useamman C kohdan 1 alakohdan e alakohdan ehdoista on täytyttävä;

| 4) | ’rajoitetulla tarjouspyynnöllä, jonka yhteydessä ei julkaista ilmoitusta’
  menettelyä, jossa keskuksen tehtävänkuvaukseen voivat vastata ainoastaan ne hankkijatietokannassa olevat ehdokkaat, joilta keskus on pyytänyt tarjousta; |
| --- | --- |

4)

’rajoitetulla tarjouspyynnöllä, jonka yhteydessä ei julkaista ilmoitusta’

menettelyä, jossa keskuksen tehtävänkuvaukseen voivat vastata ainoastaan ne hankkijatietokannassa olevat ehdokkaat, joilta keskus on pyytänyt tarjousta;

| 5) | ’rajoitetulla tarjouspyynnöllä, jonka yhteydessä julkaistaan ilmoitus’
  menettelyä, jossa keskuksen julkaisemaan ilmoitukseen ja tehtävänkuvaukseen voivat vastata ainoastaan ne ehdokkaat, joilta keskus on pyytänyt tarjousta; |
| --- | --- |

5)

’rajoitetulla tarjouspyynnöllä, jonka yhteydessä julkaistaan ilmoitus’

menettelyä, jossa keskuksen julkaisemaan ilmoitukseen ja tehtävänkuvaukseen voivat vastata ainoastaan ne ehdokkaat, joilta keskus on pyytänyt tarjousta;

| 6) | ’avoimella tarjouspyynnöllä’
  menettelyä, jossa kuka tahansa luonnollinen tai oikeushenkilö tai edellisten muodostama ryhmä voi tehdä tarjouksen vastauksena keskuksen julkaisemaan ilmoitukseen ja tehtävänkuvaukseen. |
| --- | --- |

6)

’avoimella tarjouspyynnöllä’

menettelyä, jossa kuka tahansa luonnollinen tai oikeushenkilö tai edellisten muodostama ryhmä voi tehdä tarjouksen vastauksena keskuksen julkaisemaan ilmoitukseen ja tehtävänkuvaukseen.

| 1) | Hankintasopimukset






  a) | Tavaroiden, laitteiden ja siirrettävän omaisuuden hankintaan liittyvät sopimukset tehdään avoimen tarjouspyynnön perusteella. Ehdokkaiden on oltava yhteisön jäsenvaltioiden tai AKT-valtioiden kansalaisia, johtajan asianmukaisesti hyväksymiä poikkeuksia lukuun ottamatta. |
| --- | --- | --- |

1)

Hankintasopimukset

a)

Tavaroiden, laitteiden ja siirrettävän omaisuuden hankintaan liittyvät sopimukset tehdään avoimen tarjouspyynnön perusteella. Ehdokkaiden on oltava yhteisön jäsenvaltioiden tai AKT-valtioiden kansalaisia, johtajan asianmukaisesti hyväksymiä poikkeuksia lukuun ottamatta.

| b) | Sopimukset voidaan tehdä suoralla sopimuksella (yhdellä tarjouksella), jos sopimuksen kokonaisarvo on enintään 4 999 euroa. |
| --- | --- |

b)

Sopimukset voidaan tehdä suoralla sopimuksella (yhdellä tarjouksella), jos sopimuksen kokonaisarvo on enintään 4 999 euroa.

| c) | Sopimukset tehdään yksinkertaistetussa menettelyssä ja kuulemalla ainakin kolmea hankkijaa, jos sopimuksen kokonaisarvo on vähintään 5 000 ja enintään 29 999 euroa. |
| --- | --- |

c)

Sopimukset tehdään yksinkertaistetussa menettelyssä ja kuulemalla ainakin kolmea hankkijaa, jos sopimuksen kokonaisarvo on vähintään 5 000 ja enintään 29 999 euroa.

| d) | Sopimukset tehdään vähintään kolmelle ehdokkaalle osoitetun rajoitetun tarjouspyynnön perusteella julkaisematta ilmoitusta, jos sopimuksen kokonaisarvo on vähintään 30 000 euroa ja enintään 149 999 euroa. |
| --- | --- |

d)

Sopimukset tehdään vähintään kolmelle ehdokkaalle osoitetun rajoitetun tarjouspyynnön perusteella julkaisematta ilmoitusta, jos sopimuksen kokonaisarvo on vähintään 30 000 euroa ja enintään 149 999 euroa.

| e) | Sopimukset voidaan tehdä neuvottelumenettelyssä johtajan suostumuksella ja asianmukaisesti perusteltujen asiakirjojen pohjalta, jos sopimuksen kokonaisarvo ylittää 4 999 euroa ja yksi tai useampi seuraavista ehdoista täyttyy:






  — | sopimus on tehtävä kiireellisesti keskuksesta riippumattomista syistä, |
| --- | --- | --- |

e)

Sopimukset voidaan tehdä neuvottelumenettelyssä johtajan suostumuksella ja asianmukaisesti perusteltujen asiakirjojen pohjalta, jos sopimuksen kokonaisarvo ylittää 4 999 euroa ja yksi tai useampi seuraavista ehdoista täyttyy:

—

sopimus on tehtävä kiireellisesti keskuksesta riippumattomista syistä,

| — | on olemassa jokin erityinen tekninen ja asianmukaisesti perusteltu syy, |
| --- | --- |

—

on olemassa jokin erityinen tekninen ja asianmukaisesti perusteltu syy,

| — | sopimus koskee tukihankintoja, -palveluja tai -toimia, joita ei teknisistä syistä voida erottaa pääsopimuksesta, |
| --- | --- |

—

sopimus koskee tukihankintoja, -palveluja tai -toimia, joita ei teknisistä syistä voida erottaa pääsopimuksesta,

| — | tarjouspyyntö ei ole tuottanut tulosta. |
| --- | --- |

—

tarjouspyyntö ei ole tuottanut tulosta.

Edellytykset, joilla e alakohdassa tarkoitetut poikkeukset voidaan hyväksyä, tarkennetaan johtokunnan antamassa sisäisessä ohjeessa, ja johtokunnalle on ilmoitettava poikkeusten hyväksymisestä välittömästi.

| 2) | Palvelujen tarjoamista koskevat sopimukset






  a) | Palvelujen tarjoamista koskevat sopimukset tehdään ainakin kolmelle ehdokkaalle osoitetun rajoitetun tarjouspyynnön seurauksena. Ehdokkaiden on oltava yhteisön jäsenvaltioiden tai AKT-valtioiden kansalaisia, johtajan asianmukaisesti hyväksymiä poikkeuksia lukuun ottamatta. |
| --- | --- | --- |

2)

Palvelujen tarjoamista koskevat sopimukset

a)

Palvelujen tarjoamista koskevat sopimukset tehdään ainakin kolmelle ehdokkaalle osoitetun rajoitetun tarjouspyynnön seurauksena. Ehdokkaiden on oltava yhteisön jäsenvaltioiden tai AKT-valtioiden kansalaisia, johtajan asianmukaisesti hyväksymiä poikkeuksia lukuun ottamatta.

| b) | Sopimukset voidaan tehdä suoralla sopimuksella, jos keskukselle tarjottavien palvelujen kokonaisarvo on enintään 4 999 euroa. |
| --- | --- |

b)

Sopimukset voidaan tehdä suoralla sopimuksella, jos keskukselle tarjottavien palvelujen kokonaisarvo on enintään 4 999 euroa.

| c) | Sopimukset tehdään yksinkertaistetussa menettelyssä ja kuulemalla ainakin kolmea hankkijaa, jos sopimuksen kokonaisarvo on vähintään 5 000 ja enintään 199 999 euroa. Vähintään 150 000 ja enintään 199 999 arvoisten sopimusten neuvottelujen on kuitenkin perustuttava yksityiskohtaiseen tehtävänkuvaukseen. |
| --- | --- |

c)

Sopimukset tehdään yksinkertaistetussa menettelyssä ja kuulemalla ainakin kolmea hankkijaa, jos sopimuksen kokonaisarvo on vähintään 5 000 ja enintään 199 999 euroa. Vähintään 150 000 ja enintään 199 999 arvoisten sopimusten neuvottelujen on kuitenkin perustuttava yksityiskohtaiseen tehtävänkuvaukseen.

| d) | Sopimukset tehdään neuvottelumenettelyssä johtajan suostumuksella ja asianmukaisesti perusteltujen asiakirjojen pohjalta, jos sopimuksen kokonaisarvo ylittää 4 999 euroa ja yksi tai useampi C kohdan 1 alakohdan e alakohdassa asetetuista ehdoista täyttyy. |
| --- | --- |

d)

Sopimukset tehdään neuvottelumenettelyssä johtajan suostumuksella ja asianmukaisesti perusteltujen asiakirjojen pohjalta, jos sopimuksen kokonaisarvo ylittää 4 999 euroa ja yksi tai useampi C kohdan 1 alakohdan e alakohdassa asetetuista ehdoista täyttyy.

| 3) | Hankkija valitaan tarjotun hinnan, tarjoajan ammattitaidon, kokemuksen ja taloudellisen vakauden sekä sopimukseen sisältyvien töiden valmistumiselle ehdotetun määräajan perusteella. |
| --- | --- |

3)

Hankkija valitaan tarjotun hinnan, tarjoajan ammattitaidon, kokemuksen ja taloudellisen vakauden sekä sopimukseen sisältyvien töiden valmistumiselle ehdotetun määräajan perusteella.

| 4) | Sopimukset voidaan tehdään vain euromääräisinä. |
| --- | --- |

4)

Sopimukset voidaan tehdään vain euromääräisinä.

| 5) | Jos 1 ja 2 alakohdassa tarkoitetut palvelut jakautuvat usealle eri sopimukselle, palvelujen kokonaishinta otetaan huomioon tätä artiklaa sovellettaessa. |
| --- | --- |

5)

Jos 1 ja 2 alakohdassa tarkoitetut palvelut jakautuvat usealle eri sopimukselle, palvelujen kokonaishinta otetaan huomioon tätä artiklaa sovellettaessa.

| 6) | Erityistapauksissa keskus voi antaa yksinkertaistettuihin menettelyihin ja tarjouspyyntöihin liittyvät järjestelyt ulkopuolisen elimen tehtäväksi sillä edellytyksellä, että yritysten valinta, tehtävänkuvaukset ja hankkijoiden valinta jäävät sen vastuulle tai osarahoitustapauksessa keskuksen ja muiden osarahoittajien vastuulle. |
| --- | --- |

6)

Erityistapauksissa keskus voi antaa yksinkertaistettuihin menettelyihin ja tarjouspyyntöihin liittyvät järjestelyt ulkopuolisen elimen tehtäväksi sillä edellytyksellä, että yritysten valinta, tehtävänkuvaukset ja hankkijoiden valinta jäävät sen vastuulle tai osarahoitustapauksessa keskuksen ja muiden osarahoittajien vastuulle.

34 artikla

Keskus voi osallistua yhtiöiden, yrittäjien, välittäjien ja palvelujen tarjoajien esittämien aloitteiden rahoittamiseen seuraavasti:

| 1) | Keskus voi osallistua sellaisten tukikelpoisten hankkeiden palveluista aiheutuvien kulujen rahoittamiseen, joiden rahoitus ja hallinta on yhteisön jäsenvaltiosta tai AKT-valtiosta kotoisin olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön vastuulla ja josta on jätetty rahoitushakemus keskukselle. |
| --- | --- |

1)

Keskus voi osallistua sellaisten tukikelpoisten hankkeiden palveluista aiheutuvien kulujen rahoittamiseen, joiden rahoitus ja hallinta on yhteisön jäsenvaltiosta tai AKT-valtiosta kotoisin olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön vastuulla ja josta on jätetty rahoitushakemus keskukselle.

| 2) | Keskus arvioi palveluista aiheutuvat kulut, hankkijoiden valinnan, todisteet ammattipätevyydestä, kokemuksesta ja taloudellisesta vakaudesta, töiden valmistumisen määräajan ja tuensaajan ehdottaman ohjelman odotetut vaikutukset. Tätä tarkoitusta varten keskus käyttää sen tarpeisiin mukautettua painotettua arviointiperusteiden luetteloa, joka on samankaltainen kuin luettelo, jota komissio käyttää EKR:n hallinnoinnissa. |
| --- | --- |

2)

Keskus arvioi palveluista aiheutuvat kulut, hankkijoiden valinnan, todisteet ammattipätevyydestä, kokemuksesta ja taloudellisesta vakaudesta, töiden valmistumisen määräajan ja tuensaajan ehdottaman ohjelman odotetut vaikutukset. Tätä tarkoitusta varten keskus käyttää sen tarpeisiin mukautettua painotettua arviointiperusteiden luetteloa, joka on samankaltainen kuin luettelo, jota komissio käyttää EKR:n hallinnoinnissa.

| 3) | Käyttäessään alihankkijoita tuensaajan on noudatettava 33 artiklaa. |
| --- | --- |

3)

Käyttäessään alihankkijoita tuensaajan on noudatettava 33 artiklaa.

| 4) | Sopimukset voidaan tehdä vain euromääräisinä. |
| --- | --- |

4)

Sopimukset voidaan tehdä vain euromääräisinä.

| 5) | Rahoitustuen hakutapa täsmennetään keskuksen antamassa sisäisessä ohjeessa. |
| --- | --- |

5)

Rahoitustuen hakutapa täsmennetään keskuksen antamassa sisäisessä ohjeessa.

35 artikla

1.   Keskuksen kaikesta irtaimesta ja kiinteästä omaisuudesta on pidettävä pysyvää omaisuusluetteloa. Luetteloon voidaan merkitä ainoastaan sellainen irtain omaisuus, jonka arvo on yli 350 euroa. Luettelonumero on merkittävä jokaiseen laskuun ennen maksamista.

2.   Sellaisen irtaimen omaisuuden ja laitteiden myynnistä, jonka yksikkökohtainen hankinta-arvo on yli 1 000 euroa, on ilmoitettava asianmukaisesti johtajan antaman sisäisen ohjeen mukaisesti.

3.   Johtajan ja kyseisestä omaisuudesta vastaavan henkilön on laadittava ilmoitus tai pöytäkirja, joka sisäisen valvojan on hyväksyttävä, omaisuusluetteloon merkityn omaisuuden luovutuksesta, sen romutuksesta ja varkaudesta tai muiden syiden vuoksi tapahtuneesta katoamisesta.

4.   Keskus pitää fyysistä omaisuusluetteloa ja kirjanpitoluetteloa, jotka täsmäytetään säännöllisesti. Sisäinen valvontaelin tarkastaa ja hyväksyy luettelot.

36 artikla

Näitä varainhoitosääntöjä sovelletaan kokonaisuudessaan keskuksen hajautettuihin rakenteisiin.

IX   VARAINHOITO KOLMANSIEN OSAPUOLTEN PUOLESTA

37 artikla

1.   Keskus voi myös hoitaa kolmansien osapuolten puolesta varoja, jotka on tarkoitettu sopimuksessa esitettyjen toimien toteuttamiseen. Tällaiset varat luetellaan keskuksen talousarvion liitteessä.

2.   Varojen hoitoon sovelletaan näitä varainhoitosääntöjä.

Komission keskuksen käyttöön asettamien muiden varojen hoitoon sovelletaan kuitenkin komission ja keskuksen välisessä sopimuksessa esitettyjä varainhoitoa koskevia määräyksiä. Jos tällaisia määräyksiä ei ole annettu, sovelletaan näitä varainhoitosääntöjä.

3.   Keskuksen talousarviossa on esitettävä asianmukaiset arviot näistä varoista maksettavista menoista. Toiminta- ja interventiomenojen välillä on tehtävä selvä ero.

4.   Kolmansien osapuolten puolesta hoidettavista varoista on pidettävä erillistä kirjanpitoa.

5.   Jokaiseen keskuksen kolmannen osapuolen puolesta hoitamasta rahastosta laadittuun tilinpäätökseen liitetään tase ja tulostili, joista käy ilmi tilanne kyseisen varainhoitovuoden 31 päivänä joulukuuta. Ne on todistettava oikeiksi keskuksen ja lahjoittajan välillä tehdyn sopimuksen määräysten mukaisesti.

Jos tällaisia määräyksiä ei ole, oikeaksi todistamisen suorittaa keskuksen varainhoidon valvoja.

6.   Tilinpäätökset lisätään liitteinä keskuksen tilinpäätöksiin.

38 artikla

AKT-valtioiden, jäsenvaltioiden ja yhteisön on kunkin osaltaan toteutettava tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet siltä osin, kuin asia niitä koskee.

39 artikla

Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2005.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2004

AKT-EY-suurlähettiläskomitean puolesta

Puheenjohtaja

T. J. A. M. de BRUIJN

---

(1)  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

1

---

Komissio

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/63 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/63

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 1 päivänä maaliskuuta 2006,

EMAS-logon käyttöä poikkeuksellisesti kuljetuspakkauksissa eli tertiääripakkauksissa koskevista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 761/2001 mukaisista säännöistä

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 306)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2006/193/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 761/2001 (1) ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | EMAS-logo osoittaa yleisölle ja muille asianomaisille, että EMAS-järjestelmään rekisteröidyllä organisaatiolla on asetuksen (EY) N:o 761/2001 mukainen ympäristöjärjestelmä. |
| --- | --- |

(1)

EMAS-logo osoittaa yleisölle ja muille asianomaisille, että EMAS-järjestelmään rekisteröidyllä organisaatiolla on asetuksen (EY) N:o 761/2001 mukainen ympäristöjärjestelmä.

| (2) | EMAS-logoa ei saa käyttää tuotteissa tai pakkauksissa taikka muita tuotteita, toimintaa tai palveluja koskevien vertailevien väitteiden yhteydessä. Komissio harkitsee kuitenkin osana asetuksen (EY) N:o 761/2001 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua arviointia, millaisissa poikkeustapauksissa logoa voidaan näissä tapauksissa käyttöä. |
| --- | --- |

(2)

EMAS-logoa ei saa käyttää tuotteissa tai pakkauksissa taikka muita tuotteita, toimintaa tai palveluja koskevien vertailevien väitteiden yhteydessä. Komissio harkitsee kuitenkin osana asetuksen (EY) N:o 761/2001 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua arviointia, millaisissa poikkeustapauksissa logoa voidaan näissä tapauksissa käyttöä.

| (3) | Tietyt EMAS-järjestelmään rekisteröityneet organisaatiot ovat ilmaisseet kiinnostuksensa käyttää EMAS-logoa kuljetuspakkauksissa eli tertiääripakkauksissa, joissa ne voivat tehokkaasti välittää sidosryhmille ympäristötietoa. |
| --- | --- |

(3)

Tietyt EMAS-järjestelmään rekisteröityneet organisaatiot ovat ilmaisseet kiinnostuksensa käyttää EMAS-logoa kuljetuspakkauksissa eli tertiääripakkauksissa, joissa ne voivat tehokkaasti välittää sidosryhmille ympäristötietoa.

| (4) | Komission ja jäsenvaltioiden yhteistyönä suoritettu asetuksen (EY) N:o 761/2001 15 artiklan 3 kohdan mukainen EMAS-logon käyttöä, tunnistamista ja tulkintaa koskeva arvio osoitti, että kuljetuspakkaukset eli tertiääripakkaukset, sellaisena kuin ne on määritelty pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/62/EY (2), ovat asetuksen (EY) N:o 761/2001 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeustapaus ottaen huomioon, että tällaiset pakkaukset eivät välittömästi liity tuotteisiin ja sen vuoksi EMAS-logon käyttö tällaisissa pakkauksissa on sallittua. |
| --- | --- |

(4)

Komission ja jäsenvaltioiden yhteistyönä suoritettu asetuksen (EY) N:o 761/2001 15 artiklan 3 kohdan mukainen EMAS-logon käyttöä, tunnistamista ja tulkintaa koskeva arvio osoitti, että kuljetuspakkaukset eli tertiääripakkaukset, sellaisena kuin ne on määritelty pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/62/EY (2), ovat asetuksen (EY) N:o 761/2001 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu poikkeustapaus ottaen huomioon, että tällaiset pakkaukset eivät välittömästi liity tuotteisiin ja sen vuoksi EMAS-logon käyttö tällaisissa pakkauksissa on sallittua.

| (5) | EMAS-logossa olisi oltava lisätietoja, jotta voitaisiin varmistaa, ettei ympäristömerkeissä ole sekaantumisen vaaraa ja jotta yleisölle ja muille asianomaisille tiedotettaisiin selkeästi, että logon käyttö ei liity millään tavalla kuljetuspakkauksissa eli tertiääripakkauksissa oleviin tuotteisiin tai niiden ominaisuuksiin vaan EMAS-järjestelmään rekisteröityneen organisaation soveltamaan ympäristöjärjestelmään. |
| --- | --- |

(5)

EMAS-logossa olisi oltava lisätietoja, jotta voitaisiin varmistaa, ettei ympäristömerkeissä ole sekaantumisen vaaraa ja jotta yleisölle ja muille asianomaisille tiedotettaisiin selkeästi, että logon käyttö ei liity millään tavalla kuljetuspakkauksissa eli tertiääripakkauksissa oleviin tuotteisiin tai niiden ominaisuuksiin vaan EMAS-järjestelmään rekisteröityneen organisaation soveltamaan ympäristöjärjestelmään.

| (6) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 761/2001 14 artiklalla perustetun neuvoa-antavan komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(6)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 761/2001 14 artiklalla perustetun neuvoa-antavan komitean lausunnon mukaiset,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

EMAS-järjestelmään rekisteröityneet organisaatiot voivat käyttää asetuksen (EY) N:o 761/2001 liitteessä IV vahvistettuja EMAS-logon kahta muunnosta direktiivin 94/62/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kuljetuspakkauksissa eli tertiääripakkauksissa.

Tällaisissa tapauksissa EMAS-logoon on lisättävä seuraava teksti: ”[EMAS-järjestelmään rekisteröityneen organisaation nimi] on rekisteröitynyt yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä)”.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 1 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Stavros DIMAS

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 114, 24.4.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 196/2006 (EUVL L 32, 4.2.2006, s. 4).

1

(2)  EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2005/20/EY (EUVL L 70, 16.3.2005, s. 17).

2

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/65 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/65

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 2 päivänä maaliskuuta 2006,

ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettuun neuvoston direktiiviin 96/61/EY (IPPC-direktiivi) liittyvästä kyselylomakkeesta

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 598)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2006/194/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY (1) ja erityisesti sen 16 artiklan 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Kyselylomakkeella, jota jäsenvaltioiden on käytettävä ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä annetun direktiivin 96/16/EY täytäntöönpanoa koskevien raporttien laatimisessa, olisi pyrittävä saamaan tarkka käsitys siitä, miten jäsenvaltiot soveltavat direktiivin keskeisiä säännöksiä. |
| --- | --- |

(1)

Kyselylomakkeella, jota jäsenvaltioiden on käytettävä ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä annetun direktiivin 96/16/EY täytäntöönpanoa koskevien raporttien laatimisessa, olisi pyrittävä saamaan tarkka käsitys siitä, miten jäsenvaltiot soveltavat direktiivin keskeisiä säännöksiä.

| (2) | Kyselylomaketta on mukautettava ajanjaksoa 2006–2008 varten niiden kokemusten perusteella, jotka on saatu direktiivin 96/16/EY täytäntöönpanosta ja aikaisempien, ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettuun neuvoston direktiiviin 96/61/EY (IPPC-direktiivi) liittyvästä kyselystä 31 päivänä toukokuuta 1999 tehdyssä komission päätöksessä 1999/391/EY (2) (neuvoston direktiivin 91/692/ETY täytäntöönpanosäädös) säädettyjen kyselylomakkeiden käytöstä. Selkeyden vuoksi päätös 1999/391/EY olisi kumottava. |
| --- | --- |

(2)

Kyselylomaketta on mukautettava ajanjaksoa 2006–2008 varten niiden kokemusten perusteella, jotka on saatu direktiivin 96/16/EY täytäntöönpanosta ja aikaisempien, ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettuun neuvoston direktiiviin 96/61/EY (IPPC-direktiivi) liittyvästä kyselystä 31 päivänä toukokuuta 1999 tehdyssä komission päätöksessä 1999/391/EY (2) (neuvoston direktiivin 91/692/ETY täytäntöönpanosäädös) säädettyjen kyselylomakkeiden käytöstä. Selkeyden vuoksi päätös 1999/391/EY olisi kumottava.

| (3) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/692/ETY (3) 6 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(3)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/692/ETY (3) 6 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Otetaan käyttöön direktiiviin 96/61/EY liittyvä kyselylomake, joka on tämän päätöksen liitteenä.

Jäsenvaltioiden on käytettävä mainittua kyselylomaketta perustana 1 päivän tammikuuta 2006 ja 31 päivän joulukuuta 2008 välistä ajanjaksoa koskevalle kertomukselle, joka annetaan komissiolle direktiivin 96/61/EY 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

2 artikla

Kumotaan päätös 1999/391/EY.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Stavros DIMAS

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 166/2006 (EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1).

1

(2)  EYVL L 148, 15.6.1999, s. 39. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2003/241/EY (EUVL L 89, 5.4.2003, s. 17).

2

(3)  EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

3

---

LIITE

OSA 1

YMPÄRISTÖN PILAANTUMISEN EHKÄISEMISEN JA VÄHENTÄMISEN YHTENÄISTÄMISEKSI ANNETUN DIREKTIIVIN 96/61/EY (IPPC-DIREKTIIVI) TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVA KYSELYLOMAKE

Yleiset huomautukset:

Tämä direktiiviin 96/61/EY perustuva kolmas kyselylomake koskee ajanjaksoa 2006–2008. Direktiivin 96/61/EY täytäntöönpanon, ensimmäisen kyselylomakkeen avulla saatujen tietojen ja toisella kyselylomakkeella pyydettyjen lisätietojen perusteella saatujen kokemusten perusteella tässä kyselylomakkeessa keskitytään jäsenvaltioiden toteuttamiin muutoksiin ja niiden saavuttamaan edistymiseen mainitun direktiivin käytännön täytäntöönpanossa. Komissio aikoo toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet ja seurata erityisen tarkkaan rikkomista koskevia menettelyjä sen varmistamiseksi, että direktiivi saatetaan kaikilta osin ja asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Niiltä osin kuin kysymykset ovat samoja kuin aikaisemmissa kyselylomakkeissa, jäsenvaltio voi yksinkertaisesti viitata aikaisemmin antamiinsa vastauksiin, mikäli sen tilanteessa ei ole tapahtunut muutoksia. Tämä mahdollisuus ei luonnollisesti koske jäsenvaltioita, joille raportointijakso on ensimmäinen. Jos jäsenvaltion tilanteessa on tapahtunut muutoksia, ne on selostettava vastauksessa. Lomakkeen käsittelijän työn helpottamiseksi kaikkiin kysymyksiin on vastattava. Jäsenvaltioita pyydetäänkin mahdollisuuksien mukaan kopioimaan kyselylomakkeeseen aikaisemmat vastauksensa, jos niihin viitataan.

Vastauksissa yleisiä sitovia sääntöjä tai hallintoelinten antamia virallisia ohjeita koskeviin kysymyksiin pyydetään selostamaan tällaisten sääntöjen tai ohjeiden sisältö pääpiirteissään ja ilmoittamaan mahdollisuuksien mukaan, miten ne ovat saatavissa (esimerkiksi Internet-osoite)

1.   Yleiskuvaus

| 1.1 | Onko edellisen raportointijakson (2003–2005) jälkeen tehty merkittäviä muutoksia kansalliseen tai alueelliseen lainsäädäntöön ja lupajärjestelmään/lupajärjestelmiin, joilla direktiivi 96/61/EY pannaan täytäntöön? Kuvailkaa muutokset, esittäkää niiden perustelut ja antakaa viitteet uuteen lainsäädäntöön. |
| --- | --- |

1.1

Onko edellisen raportointijakson (2003–2005) jälkeen tehty merkittäviä muutoksia kansalliseen tai alueelliseen lainsäädäntöön ja lupajärjestelmään/lupajärjestelmiin, joilla direktiivi 96/61/EY pannaan täytäntöön? Kuvailkaa muutokset, esittäkää niiden perustelut ja antakaa viitteet uuteen lainsäädäntöön.

| 1.2 | Onko direktiivin 96/61/EY täytäntöönpano aiheuttanut henkilöresurssien saatavuuteen ja määrään liittyviä ongelmia? Kuvailkaa mahdolliset ongelmat ja esittäkää tarvittaessa tiedot nykyisistä resursseista. Kuvailkaa mahdolliset suunnitelmat, joilla mainitut ongelmat pyritään ratkaisemaan (esimerkiksi lisäämällä henkilöresurssien määrää). |
| --- | --- |

1.2

Onko direktiivin 96/61/EY täytäntöönpano aiheuttanut henkilöresurssien saatavuuteen ja määrään liittyviä ongelmia? Kuvailkaa mahdolliset ongelmat ja esittäkää tarvittaessa tiedot nykyisistä resursseista. Kuvailkaa mahdolliset suunnitelmat, joilla mainitut ongelmat pyritään ratkaisemaan (esimerkiksi lisäämällä henkilöresurssien määrää).

2.   Laitosten ja lupien määrä (direktiivin 2 artiklan 3–4 kohta ja 4 artikla)

| 2.1 | Ilmoittakaa direktiivissä 96/61/EY määriteltyjen uusien ja olemassa olevien laitosten (IPPC-laitosten) määrä ja lupien määrä toimintatyypeittäin noudattaen liitteen osassa 2 määriteltyä luokittelua ja huomautuksissa annettua ohjeistusta. |
| --- | --- |

2.1

Ilmoittakaa direktiivissä 96/61/EY määriteltyjen uusien ja olemassa olevien laitosten (IPPC-laitosten) määrä ja lupien määrä toimintatyypeittäin noudattaen liitteen osassa 2 määriteltyä luokittelua ja huomautuksissa annettua ohjeistusta.

3.   Olemassa olevat laitokset (direktiivin 5 artikla)

| 3.1 | Kuvailkaa oikeudellisesti sitovat toimenpiteet ja hallinnolliset suunnitelmat, jotka on otettu käyttöön direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa mainittujen vaatimusten noudattamiseksi viimeistään 30. lokakuuta 2007. Onko toiminnanharjoittajien tehtävä tai voivatko toimivaltaiset viranomaiset vaatia toimijoita tekemään lupahakemuksia tätä tarkoitusta varten? |
| --- | --- |

3.1

Kuvailkaa oikeudellisesti sitovat toimenpiteet ja hallinnolliset suunnitelmat, jotka on otettu käyttöön direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa mainittujen vaatimusten noudattamiseksi viimeistään 30. lokakuuta 2007. Onko toiminnanharjoittajien tehtävä tai voivatko toimivaltaiset viranomaiset vaatia toimijoita tekemään lupahakemuksia tätä tarkoitusta varten?

4.   Lupahakemukset (direktiivin 6 artikla)

| 4.1 | Kuvailkaa yleiset sitovat säännöt, ohjeet ja hakemuslomakkeet, joilla varmistetaan, että hakemukset sisältävät kaikki direktiivin 6 artiklassa edellytetyt yleiset tai tiettyä näkökohtaa (esimerkiksi laitosten merkittävien päästöjen arviointimenetelmiä) koskevat tiedot. |
| --- | --- |

4.1

Kuvailkaa yleiset sitovat säännöt, ohjeet ja hakemuslomakkeet, joilla varmistetaan, että hakemukset sisältävät kaikki direktiivin 6 artiklassa edellytetyt yleiset tai tiettyä näkökohtaa (esimerkiksi laitosten merkittävien päästöjen arviointimenetelmiä) koskevat tiedot.

5.   Lupamenettelyn ja lupaehtojen yhteensovittaminen (direktiivin 7 ja 8 artikla)

| 5.1 | Kuvailkaa mahdolliset muutokset, joita on tehty lupamenettelyjen organisointiin (viranomaistasot, toimivaltuuksien jakaminen jne.) edellisen raportointijakson jälkeen. |
| --- | --- |

5.1

Kuvailkaa mahdolliset muutokset, joita on tehty lupamenettelyjen organisointiin (viranomaistasot, toimivaltuuksien jakaminen jne.) edellisen raportointijakson jälkeen.

| 5.2 | Onko 7 artiklassa säädetyssä lupamenettelyn ja lupaehtojen yhteensovittamisessa ilmennyt erityisiä ongelmia, erityisesti jos lupamenettelyyn osallistuu enemmän kuin yksi toimivaltainen viranomainen? Kuvailkaa asiaa koskeva lainsäädäntö ja ohjeistus. |
| --- | --- |

5.2

Onko 7 artiklassa säädetyssä lupamenettelyn ja lupaehtojen yhteensovittamisessa ilmennyt erityisiä ongelmia, erityisesti jos lupamenettelyyn osallistuu enemmän kuin yksi toimivaltainen viranomainen? Kuvailkaa asiaa koskeva lainsäädäntö ja ohjeistus.

| 5.3 | Mitä oikeudellisia säännöksiä, menettelyjä tai ohjeita käytetään sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset epäävät luvan tapauksissa, joissa laitos ei täytä direktiivissä 96/61/EY säädettyjä vaatimuksia? Ilmoittakaa mahdollisuuksien mukaan evättyjen lupien määrä ja kuvailkaa tapaukset, joissa lupa on evätty. |
| --- | --- |

5.3

Mitä oikeudellisia säännöksiä, menettelyjä tai ohjeita käytetään sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset epäävät luvan tapauksissa, joissa laitos ei täytä direktiivissä 96/61/EY säädettyjä vaatimuksia? Ilmoittakaa mahdollisuuksien mukaan evättyjen lupien määrä ja kuvailkaa tapaukset, joissa lupa on evätty.

6.   Lupaehtojen asianmukaisuus ja riittävyys (direktiivin 3 artiklan d ja f kohta, 9 artikla, 16 artiklan 1 ja 2 kohta)

| 6.1 | Kuvailkaa toimivaltaisille viranomaisille annetut yleiset sitovat säännöt tai erityisohjeet, jotka koskevat seuraavia aiheita:






  (1) | menettelyt ja perusteet päästöjen raja-arvojen ja muiden lupaehtojen asettamiselle |
| --- | --- | --- |

6.1

Kuvailkaa toimivaltaisille viranomaisille annetut yleiset sitovat säännöt tai erityisohjeet, jotka koskevat seuraavia aiheita:

(1)

menettelyt ja perusteet päästöjen raja-arvojen ja muiden lupaehtojen asettamiselle

| (2) | yleiset periaatteet parhaan käytettävissä olevan tekniikan määrittelemiseksi |
| --- | --- |

(2)

yleiset periaatteet parhaan käytettävissä olevan tekniikan määrittelemiseksi

| (3) | direktiivin 9 artiklan 4 kohdan täytäntöönpano. |
| --- | --- |

(3)

direktiivin 9 artiklan 4 kohdan täytäntöönpano.

| 6.2 | Direktiivin 96/61/EY 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti laadittuihin parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskeviin viiteasiakirjoihin (ns. BREF-asiakirjat) liittyvät asiat






  (1) | Miten komission 16 artiklan 2 kohdan nojalla julkaisemat tiedot yleensä otetaan huomioon yleisesti tai tapauskohtaisesti parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa määritettäessä? Miten BREF-asiakirjoja käytetään konkreettisesti hyväksi lupaehtojen laatimisessa? Käännetäänkö BREF-asiakirjat kokonaan (tai osittain)? |
| --- | --- | --- |

6.2

Direktiivin 96/61/EY 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti laadittuihin parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskeviin viiteasiakirjoihin (ns. BREF-asiakirjat) liittyvät asiat

(1)

Miten komission 16 artiklan 2 kohdan nojalla julkaisemat tiedot yleensä otetaan huomioon yleisesti tai tapauskohtaisesti parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa määritettäessä? Miten BREF-asiakirjoja käytetään konkreettisesti hyväksi lupaehtojen laatimisessa? Käännetäänkö BREF-asiakirjat kokonaan (tai osittain)?

| (2) | Miten hyödyllisiä komission 16 artiklan 2 kohdan nojalla julkaisemat tiedot ovat parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan perustuvien päästöjen raja-arvojen, vastaavien parametrien ja teknisten toimenpiteiden määrittämisen tietolähteenä? Miten tietoja voitaisiin kehittää? |
| --- | --- |

(2)

Miten hyödyllisiä komission 16 artiklan 2 kohdan nojalla julkaisemat tiedot ovat parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan perustuvien päästöjen raja-arvojen, vastaavien parametrien ja teknisten toimenpiteiden määrittämisen tietolähteenä? Miten tietoja voitaisiin kehittää?

| 6.3 | Muut lupaehtoihin liittyvät seikat






  (1) | Onko lupaehtojen asettamisessa otettu huomioon ympäristönhallintajärjestelmät? Miten? |
| --- | --- | --- |

6.3

Muut lupaehtoihin liittyvät seikat

(1)

Onko lupaehtojen asettamisessa otettu huomioon ympäristönhallintajärjestelmät? Miten?

| (2) | Minkätyyppisiä lupaehtoja tai muita toimenpiteitä on yleensä käytetty 3 artiklan f kohdan soveltamiseksi (tuotantoalueen ennallistaminen toiminnan lopullisen päättymisen jälkeen) ja miten ne on toteutettu käytännössä? |
| --- | --- |

(2)

Minkätyyppisiä lupaehtoja tai muita toimenpiteitä on yleensä käytetty 3 artiklan f kohdan soveltamiseksi (tuotantoalueen ennallistaminen toiminnan lopullisen päättymisen jälkeen) ja miten ne on toteutettu käytännössä?

| (3) | Minkätyyppisiä energiatehokkuuteen liittyviä lupaehtoja on yleensä asetettu (direktiivin 3 artiklan d kohta)? Miten on käytetty direktiivin 9 artiklan 3 kohdassa säädettyä mahdollisuutta olla asettamatta energiatehokkuusvaatimuksia? |
| --- | --- |

(3)

Minkätyyppisiä energiatehokkuuteen liittyviä lupaehtoja on yleensä asetettu (direktiivin 3 artiklan d kohta)? Miten on käytetty direktiivin 9 artiklan 3 kohdassa säädettyä mahdollisuutta olla asettamatta energiatehokkuusvaatimuksia?

7.   Käytettävissä olevat edustavat tiedot (direktiivin 6 artiklan 1 kohta)

| 7.1 | Ilmoittakaa edustavat tiedot raja-arvoista ja ympäristönsuojelun tasosta noudattaen direktiivin 96/61/EY liitteessä I esitettyä toimien luokittelua ja tarvittaessa tiedot parhaista käytettävissä olevista tekniikoista, joita kyseiset arvot edustavat. Kuvailkaa, miten tiedot on valittu ja kerätty. Komissio ehdottaa ennen raportointijaksoa tai sen aikana ohjeistusta tähän kysymykseen vastaamista varten. Ohjeistus koskee kahta erityissektoria. Toimitetut (päästöjen raja-arvoja ja ympäristönsuojelun tasoa koskevat) tiedot arvioidaan, jotta voitaisiin mahdollisimman hyvin verrata asetettuja raja-arvoja ja saavutettua ympäristönsuojelun tasoa. Tämän jälkeen voidaan tehdä vertailu myös BREF-asiakirjoissa esitettyjen, parhaisiin käytettävissä oleviin tekniikkoihin liittyvien päästötasojen kanssa. |
| --- | --- |

7.1

Ilmoittakaa edustavat tiedot raja-arvoista ja ympäristönsuojelun tasosta noudattaen direktiivin 96/61/EY liitteessä I esitettyä toimien luokittelua ja tarvittaessa tiedot parhaista käytettävissä olevista tekniikoista, joita kyseiset arvot edustavat. Kuvailkaa, miten tiedot on valittu ja kerätty. Komissio ehdottaa ennen raportointijaksoa tai sen aikana ohjeistusta tähän kysymykseen vastaamista varten. Ohjeistus koskee kahta erityissektoria. Toimitetut (päästöjen raja-arvoja ja ympäristönsuojelun tasoa koskevat) tiedot arvioidaan, jotta voitaisiin mahdollisimman hyvin verrata asetettuja raja-arvoja ja saavutettua ympäristönsuojelun tasoa. Tämän jälkeen voidaan tehdä vertailu myös BREF-asiakirjoissa esitettyjen, parhaisiin käytettävissä oleviin tekniikkoihin liittyvien päästötasojen kanssa.

8.   Yleisesti sitovat säännöt (direktiivin 9 artiklan 8 kohta)

| 8.1 | Mille laitosryhmille on asetettu direktiivin 9 artiklan 8 kohdan mukaisesti yleisesti sitovat säännöt ja mitä vaatimuksia tällaiset säännöt koskevat? Ilmoittakaa viittaukset yleisesti sitoviin sääntöihin. Missä muodossa tällaiset säännöt on annettu (esimerkiksi antajataho ja sääntöjen oikeudellinen asema)? Otetaanko mainittuja sääntöjä sovellettaessa huomioon (9 artiklan 4 kohdassa mainitut) paikalliset tekijät? |
| --- | --- |

8.1

Mille laitosryhmille on asetettu direktiivin 9 artiklan 8 kohdan mukaisesti yleisesti sitovat säännöt ja mitä vaatimuksia tällaiset säännöt koskevat? Ilmoittakaa viittaukset yleisesti sitoviin sääntöihin. Missä muodossa tällaiset säännöt on annettu (esimerkiksi antajataho ja sääntöjen oikeudellinen asema)? Otetaanko mainittuja sääntöjä sovellettaessa huomioon (9 artiklan 4 kohdassa mainitut) paikalliset tekijät?

| 8.2 | Ilmoittakaa sellaisten laitosten määrä (joko tarkka lukumäärä tai prosenttiosuus), joihin mainittuja sääntöjä sovellettiin raportointijakson lopussa, jos tällaiset tiedot ovat saatavissa. |
| --- | --- |

8.2

Ilmoittakaa sellaisten laitosten määrä (joko tarkka lukumäärä tai prosenttiosuus), joihin mainittuja sääntöjä sovellettiin raportointijakson lopussa, jos tällaiset tiedot ovat saatavissa.

9.   Ympäristölaatunormit (direktiivin 10 artikla)

| 9.1 | Onko ilmennyt sellaisia direktiivin 10 artiklan soveltamisalaan kuuluvia tapauksia, joissa parhaat käytettävissä olevat tekniikat eivät ole riittäviä yhteisön lainsäädännössä säädettyjen ympäristölaatunormien noudattamiseksi (ympäristölaatunormin määritelmä direktiivin 2 artiklan 7 kohdassa)? Antakaa esimerkkejä tällaisista tapauksista ja niissä toteutetuista lisätoimenpiteistä. |
| --- | --- |

9.1

Onko ilmennyt sellaisia direktiivin 10 artiklan soveltamisalaan kuuluvia tapauksia, joissa parhaat käytettävissä olevat tekniikat eivät ole riittäviä yhteisön lainsäädännössä säädettyjen ympäristölaatunormien noudattamiseksi (ympäristölaatunormin määritelmä direktiivin 2 artiklan 7 kohdassa)? Antakaa esimerkkejä tällaisista tapauksista ja niissä toteutetuista lisätoimenpiteistä.

10.   Parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden kehitys (direktiivin 11 artikla)

| 10.1 | Mitä toimia on toteutettu sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset seuraavat parhaissa käytettävissä olevissa tekniikoissa tapahtuvaa kehitystä ja ovat tietoisia uusista tekniikoista, kuten direktiivin 11 artiklassa säädetään? Jos toimia ei ole toteutettu, mitä on suunniteltu tämän vaatimuksen noudattamiseksi? |
| --- | --- |

10.1

Mitä toimia on toteutettu sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset seuraavat parhaissa käytettävissä olevissa tekniikoissa tapahtuvaa kehitystä ja ovat tietoisia uusista tekniikoista, kuten direktiivin 11 artiklassa säädetään? Jos toimia ei ole toteutettu, mitä on suunniteltu tämän vaatimuksen noudattamiseksi?

11.   Laitoksiin tehtävät muutokset (direktiivin 12 artikla ja 2 artiklan 10 kohta)

| 11.1 | Miten toimivaltaiset viranomaiset päättävät käytännössä direktiivin 12 artiklan mukaisesti, onko ”käytön muutoksella” ympäristövaikutuksia (direktiivin 2 artiklan 10 kohdan a alakohta) ja onko tehty muutos ”olennainen muutos”, jolla voi olla merkittäviä ihmisiin tai ympäristöön kohdistuvia haittavaikutuksia (direktiivin 2 artiklan 10 kohdan b alakohta)? Antakaa viitteet sovellettaviin oikeudellisiin säännöksiin, ohjeisiin tai menettelyihin. |
| --- | --- |

11.1

Miten toimivaltaiset viranomaiset päättävät käytännössä direktiivin 12 artiklan mukaisesti, onko ”käytön muutoksella” ympäristövaikutuksia (direktiivin 2 artiklan 10 kohdan a alakohta) ja onko tehty muutos ”olennainen muutos”, jolla voi olla merkittäviä ihmisiin tai ympäristöön kohdistuvia haittavaikutuksia (direktiivin 2 artiklan 10 kohdan b alakohta)? Antakaa viitteet sovellettaviin oikeudellisiin säännöksiin, ohjeisiin tai menettelyihin.

| 11.2 | Kuinka monta ”olennaisia muutoksia” koskevaa hakemusta tehtiin raportointijaksolla? Antakaa tiedot toimintatyypeittäin noudattaen liitteen osassa 2 määriteltyä luokittelua ja huomautuksissa annettua ohjeistusta. |
| --- | --- |

11.2

Kuinka monta ”olennaisia muutoksia” koskevaa hakemusta tehtiin raportointijaksolla? Antakaa tiedot toimintatyypeittäin noudattaen liitteen osassa 2 määriteltyä luokittelua ja huomautuksissa annettua ohjeistusta.

12.   Lupaehtojen uudelleen tarkastelu ja päivittäminen (direktiivin 13 artikla)

| 12.1 | Määritetäänkö kansallisessa tai alueellisessa lainsäädännössä, miten usein lupaehtoja on tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa päivitettävä (direktiivin 13 artikla) vai määritetäänkö tämä muilla keinoilla, kuten esimerkiksi antamalla luvat määräajaksi? Jos käytetään muita keinoja, mitkä ne ovat? Antakaa viitteet sovellettaviin säädöksiin, ohjeisiin tai menettelyihin. |
| --- | --- |

12.1

Määritetäänkö kansallisessa tai alueellisessa lainsäädännössä, miten usein lupaehtoja on tarkasteltava uudelleen ja tarvittaessa päivitettävä (direktiivin 13 artikla) vai määritetäänkö tämä muilla keinoilla, kuten esimerkiksi antamalla luvat määräajaksi? Jos käytetään muita keinoja, mitkä ne ovat? Antakaa viitteet sovellettaviin säädöksiin, ohjeisiin tai menettelyihin.

| 12.2 | Mikä on lupaehtojen uudelleentarkastelun tyypillinen taajuus (tai oletettu tyypillinen taajuus)? Mikäli laitosten tai sektorien välillä on eroja, antakaa mahdollisuuksien mukaan selventäviä tietoja. |
| --- | --- |

12.2

Mikä on lupaehtojen uudelleentarkastelun tyypillinen taajuus (tai oletettu tyypillinen taajuus)? Mikäli laitosten tai sektorien välillä on eroja, antakaa mahdollisuuksien mukaan selventäviä tietoja.

| 12.3 | Mitä vaiheita lupien uudelleentarkastelu- ja päivitysmenettely sisältää? Miten on pantu täytäntöön säännös, joka koskee lupaehtojen uudelleentarkastelua parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden olennaisten muutosten yhteydessä? Antakaa viitteet sovellettaviin säädöksiin, ohjeisiin tai menettelyihin. |
| --- | --- |

12.3

Mitä vaiheita lupien uudelleentarkastelu- ja päivitysmenettely sisältää? Miten on pantu täytäntöön säännös, joka koskee lupaehtojen uudelleentarkastelua parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden olennaisten muutosten yhteydessä? Antakaa viitteet sovellettaviin säädöksiin, ohjeisiin tai menettelyihin.

13.   Lupaehtojen noudattaminen (direktiivin 14 artikla)

| 13.1 | Miten on käytännössä pantu täytäntöön 14 artiklassa säädetty vaatimus, jonka mukaan toiminnanharjoittaja tiedottaa viranomaisille säännöllisesti päästöjen tarkkailun tuloksista? Antakaa viitteet erityisiin säännöksiin, menettelyihin tai ohjeisiin, jotka ovat toimivaltaisten viranomaisten käytössä. Antavatko toiminnanharjoittajat seurantaraportin säännöllisin väliajoin? Mikä on tyypillinen taajuus, jota sovelletaan kyseisten tietojen toimittamisessa? Mikäli laitosten tai sektorien välillä on eroja, antakaa mahdollisuuksien mukaan selventäviä tietoja. |
| --- | --- |

13.1

Miten on käytännössä pantu täytäntöön 14 artiklassa säädetty vaatimus, jonka mukaan toiminnanharjoittaja tiedottaa viranomaisille säännöllisesti päästöjen tarkkailun tuloksista? Antakaa viitteet erityisiin säännöksiin, menettelyihin tai ohjeisiin, jotka ovat toimivaltaisten viranomaisten käytössä. Antavatko toiminnanharjoittajat seurantaraportin säännöllisin väliajoin? Mikä on tyypillinen taajuus, jota sovelletaan kyseisten tietojen toimittamisessa? Mikäli laitosten tai sektorien välillä on eroja, antakaa mahdollisuuksien mukaan selventäviä tietoja.

| 13.2 | Niiltä osin kuin tiedot ovat saatavana eikä niitä ole toimitettu jäsenvaltioissa suoritettaville ympäristötarkastuksille asetettavista vähimmäisvaatimuksista annetun suosituksen mukaisen raportoinnin yhteydessä, antakaa edustavat tiedot direktiivin 96/61/EY soveltamisalaan kuuluvista laitoksista seuraavien seikkojen osalta:






  — | paikan päällä tehtävät tarkastukset ja näytteenotto (tyyppi, lukumäärä, taajuus) |
| --- | --- | --- |

13.2

Niiltä osin kuin tiedot ovat saatavana eikä niitä ole toimitettu jäsenvaltioissa suoritettaville ympäristötarkastuksille asetettavista vähimmäisvaatimuksista annetun suosituksen mukaisen raportoinnin yhteydessä, antakaa edustavat tiedot direktiivin 96/61/EY soveltamisalaan kuuluvista laitoksista seuraavien seikkojen osalta:

—

paikan päällä tehtävät tarkastukset ja näytteenotto (tyyppi, lukumäärä, taajuus)

| — | sellaisten toimien tyyppi ja lukumäärä (esimerkiksi seuraamukset tai muut toimenpiteet), joita toteutetaan onnettomuuksien, riskitilanteiden tai lupaehtojen noudattamatta jättämisen seurauksena). |
| --- | --- |

—

sellaisten toimien tyyppi ja lukumäärä (esimerkiksi seuraamukset tai muut toimenpiteet), joita toteutetaan onnettomuuksien, riskitilanteiden tai lupaehtojen noudattamatta jättämisen seurauksena).

14.   Tietojen antaminen ja yleisön osallistuminen (direktiivin 15 ja 15 a artikla)

| 14.1 | Mitä mahdollisia merkittäviä muutoksia on tehty edellisen raportointijakson jälkeen kansalliseen lainsäädäntöön tietojen antamisen ja yleisön osallistumisen osalta lupamenettelyjen yhteydessä, kuten säädetään direktiivissä 96/61/EY (15 ja 15 a artikla) ja sitä muuttavassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/35/EY (1)? Mitä vaikutuksia muutetuilla vaatimuksilla on ollut toimivaltaisiin viranomaisiin, luvanhakijoihin ja yleisöön? |
| --- | --- |

14.1

Mitä mahdollisia merkittäviä muutoksia on tehty edellisen raportointijakson jälkeen kansalliseen lainsäädäntöön tietojen antamisen ja yleisön osallistumisen osalta lupamenettelyjen yhteydessä, kuten säädetään direktiivissä 96/61/EY (15 ja 15 a artikla) ja sitä muuttavassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/35/EY (1)? Mitä vaikutuksia muutetuilla vaatimuksilla on ollut toimivaltaisiin viranomaisiin, luvanhakijoihin ja yleisöön?

15.   Valtioiden rajat ylittävä yhteistyö (direktiivin 17 artikla)

| 15.1 | Onko raportointijaksolla ilmennyt tapauksia, joissa 17 artiklan vaatimuksia on sovellettu rajat ylittävään tiedonvaihtoon ja yhteistyöhön? Antakaa esimerkkejä, jotka havainnollistavat käytettyjä menettelyjä. |
| --- | --- |

15.1

Onko raportointijaksolla ilmennyt tapauksia, joissa 17 artiklan vaatimuksia on sovellettu rajat ylittävään tiedonvaihtoon ja yhteistyöhön? Antakaa esimerkkejä, jotka havainnollistavat käytettyjä menettelyjä.

16.   Suhde muihin yhteisön säädöksiin

| 16.1 | Mikä on yleinen näkemyksenne direktiivin 96/61/EY vaikuttavuudesta esimerkiksi yhteisön muihin ympäristöalan välineisiin verrattuna? Mitkä ovat olleet arvioidut ympäristöhyödyt ja -kustannukset (hallinnolliset kustannukset ja sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset), jotka ovat seurausta direktiivin 96/61/EY täytäntöönpanosta? Käyttäkää perustana tutkimuksia ja analyysejä, mikäli sellaisia on tehty. Antakaa viittaukset tällaisiin tutkimuksiin ja analyyseihin. |
| --- | --- |

16.1

Mikä on yleinen näkemyksenne direktiivin 96/61/EY vaikuttavuudesta esimerkiksi yhteisön muihin ympäristöalan välineisiin verrattuna? Mitkä ovat olleet arvioidut ympäristöhyödyt ja -kustannukset (hallinnolliset kustannukset ja sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset), jotka ovat seurausta direktiivin 96/61/EY täytäntöönpanosta? Käyttäkää perustana tutkimuksia ja analyysejä, mikäli sellaisia on tehty. Antakaa viittaukset tällaisiin tutkimuksiin ja analyyseihin.

| 16.2 | Mitä käytännön kokemuksia teillä on direktiivin 96/61/EY lupavaatimusten ja direktiivin 96/61/EY soveltamisalaan kuuluviin laitoksiin sovellettavien muiden yhteisön säädösten yhteistoiminnasta? Mitä toimenpiteitä on toteutettu kansallisen ja alueellisen lainsäädännön puitteissa tai hallinnollisten järjestelyjen nojalla direktiivin 96/61/EY ja muiden säädösten täytäntöönpanon johdonmukaisuuden parantamiseksi? Esimerkkejä yhteisön säädöksistä, jotka koskevat tätä kysymystä:






  — | tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (2) |
| --- | --- | --- |

16.2

Mitä käytännön kokemuksia teillä on direktiivin 96/61/EY lupavaatimusten ja direktiivin 96/61/EY soveltamisalaan kuuluviin laitoksiin sovellettavien muiden yhteisön säädösten yhteistoiminnasta? Mitä toimenpiteitä on toteutettu kansallisen ja alueellisen lainsäädännön puitteissa tai hallinnollisten järjestelyjen nojalla direktiivin 96/61/EY ja muiden säädösten täytäntöönpanon johdonmukaisuuden parantamiseksi? Esimerkkejä yhteisön säädöksistä, jotka koskevat tätä kysymystä:

—

tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettu neuvoston direktiivi 85/337/ETY (2)

| — | vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/82/EY (3) |
| --- | --- |

—

vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/82/EY (3)

| — | orgaanisten liuottimien käytöstä tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta 11 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/13/EY (4) |
| --- | --- |

—

orgaanisten liuottimien käytöstä tietyissä toiminnoissa ja laitoksissa aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta 11 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/13/EY (4)

| — | kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/31/EY (5) |
| --- | --- |

—

kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/31/EY (5)

| — | yhteisen vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY (6) |
| --- | --- |

—

yhteisen vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY (6)

| — | jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/76/EY (7) |
| --- | --- |

—

jätteenpoltosta 4 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/76/EY (7)

| — | tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/80/EY (8) |
| --- | --- |

—

tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/80/EY (8)

| — | kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä 13 päivänä lokakuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (9) |
| --- | --- |

—

kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä 13 päivänä lokakuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (9)

| — | asetus (EY) N:o 166/2006. |
| --- | --- |

—

asetus (EY) N:o 166/2006.

| 16.3 | Onko kansallisella tai alueellisella tasolla toteutettu toimenpiteitä, joiden avulla sujuvoitetaan toimivaltaisten viranomaisten raportointia direktiivin 96/61/EY ja muiden yhteisön säädösten nojalla? Antakaa mahdollisuuksien mukaan tiedot tällaisista toimenpiteistä ja mahdollisuuksista parantaa EU:n vaatimuksia tällä alalla. |
| --- | --- |

16.3

Onko kansallisella tai alueellisella tasolla toteutettu toimenpiteitä, joiden avulla sujuvoitetaan toimivaltaisten viranomaisten raportointia direktiivin 96/61/EY ja muiden yhteisön säädösten nojalla? Antakaa mahdollisuuksien mukaan tiedot tällaisista toimenpiteistä ja mahdollisuuksista parantaa EU:n vaatimuksia tällä alalla.

17.   Yleiset huomautukset

| 17.1 | Onko erityisiä täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä, joita olette pitäneet ongelmallisina? Mitä? |
| --- | --- |

17.1

Onko erityisiä täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä, joita olette pitäneet ongelmallisina? Mitä?

OSA 2

LUOKITTELU KYSYMYKSEEN 2.1 VASTAAMISTA VARTEN

Huomautukset:

Yleinen huomautus: Lomakkeen luokittelu on tarkoitettu avuksi kerättäessä tietoja direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa määriteltyjen ”laitosten” määrästä ja direktiivin 2 artiklan 9 kohdassa määriteltyjen ”lupien” määrästä. Laitosten ja lupien määrä ei välttämättä ole sama, sillä direktiivin 2 artiklan 9 kohdan mukaan lupa voi koskea laitoksen osaa, koko laitosta tai useampia laitoksia. Huomautuksissa 1–9 annetaan lisäohjeistusta taulukoihin 1 ja 2 sisältyvien tietojen ilmoittamisesta. Jäsenvaltioita pyydetään täyttämään taulukko 1 mahdollisimman perusteellisesti. Taulukoissa 1 ja 2 esitettyjen tietojen tueksi ja taustaksi voi tarvittaessa esittää lisäkommentteja (esimerkiksi alueen kunnostamisesta). Lupien määrään sisältyvät kaikki luvat, jotka on myönnetty vuoden 2008 lopussa edelleen toiminnassa oleville laitoksille sen jälkeen, kun direktiivi 96/61/EY on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä (30. lokakuuta 1999).

| Huom. 1. | Taulukon 1 sarakkeissa 1–10 esitetään luokittelu, jota käytetään kerättäessä tietoja direktiivin liitteessä 1 lueteltujen laitosten toimintaluokkien perusteella. Tiedot on mahdollisuuksien mukaan annettava direktiivin liitteen I alaotsikkojen numeroinnin mukaisesti (1.1, 2.3 (a), 6.4 (b) jne.). Vasemmassa sarakkeessa luetellaan direktiivin liitteen I alaotsikkojen numerot ja esitetään lyhyt kuvaus toiminnasta (direktiivin 96/61/EY liitteessä I esitetään tarkempi kuvaus ja toiminnan kapasiteetti). Taulukkoa 1 täytettäessä on huolehdittava siitä, ettei samaa laitosta tai lupaa merkitä kuin kerran, vaikka toimintaa olisikin useilla aloilla. Jos laitos tai lupa kuuluu useampaan liitteen I toimintaluokkaan, se on kuitenkin mainittava vain yhdessä liitteen I toimintaluokassa (esimerkiksi sen mukaan, mikä toimintaluokka parhaiten kuvaa laitosta tai lupaa). |
| --- | --- |

Huom. 1.

Taulukon 1 sarakkeissa 1–10 esitetään luokittelu, jota käytetään kerättäessä tietoja direktiivin liitteessä 1 lueteltujen laitosten toimintaluokkien perusteella. Tiedot on mahdollisuuksien mukaan annettava direktiivin liitteen I alaotsikkojen numeroinnin mukaisesti (1.1, 2.3 (a), 6.4 (b) jne.). Vasemmassa sarakkeessa luetellaan direktiivin liitteen I alaotsikkojen numerot ja esitetään lyhyt kuvaus toiminnasta (direktiivin 96/61/EY liitteessä I esitetään tarkempi kuvaus ja toiminnan kapasiteetti). Taulukkoa 1 täytettäessä on huolehdittava siitä, ettei samaa laitosta tai lupaa merkitä kuin kerran, vaikka toimintaa olisikin useilla aloilla. Jos laitos tai lupa kuuluu useampaan liitteen I toimintaluokkaan, se on kuitenkin mainittava vain yhdessä liitteen I toimintaluokassa (esimerkiksi sen mukaan, mikä toimintaluokka parhaiten kuvaa laitosta tai lupaa).

| Huom. 2. | Sarakkeisiin 1 ja 3 merkitään sellaisten uusien ja olemassa olevien laitosten määrä, jotka vastaavat kutakin direktiivin liitteen I toimintaluokkaa ja jotka olivat toiminnassa raportointijakson lopussa. ”Olemassa olevat laitokset” on määritelty direktiivin 96/61/EY 2 artiklan 4 kohdassa ja ”uusia laitoksia” ovat kaikki muut laitokset. Sarakkeessa 8 ilmoitetaan sarakkeissa 1 ja 3 ilmoitettujen lukujen summa. |
| --- | --- |

Huom. 2.

Sarakkeisiin 1 ja 3 merkitään sellaisten uusien ja olemassa olevien laitosten määrä, jotka vastaavat kutakin direktiivin liitteen I toimintaluokkaa ja jotka olivat toiminnassa raportointijakson lopussa. ”Olemassa olevat laitokset” on määritelty direktiivin 96/61/EY 2 artiklan 4 kohdassa ja ”uusia laitoksia” ovat kaikki muut laitokset. Sarakkeessa 8 ilmoitetaan sarakkeissa 1 ja 3 ilmoitettujen lukujen summa.

| Huom. 3. | Sarakkeeseen 2 merkitään sellaisten lupien määrä, jotka on myönnetty uusille laitoksille direktiivin 4 artiklan mukaisesti raportointijakson loppuun mennessä. Kuten yllä olevassa yleisessä huomautuksessa mainitaan, sarakkeessa 2 ilmoitetut luvut eivät välttämättä vastaa laitosten lukumäärää, vaikka uusille laitoksille olisikin myönnetty asianmukaiset luvat. |
| --- | --- |

Huom. 3.

Sarakkeeseen 2 merkitään sellaisten lupien määrä, jotka on myönnetty uusille laitoksille direktiivin 4 artiklan mukaisesti raportointijakson loppuun mennessä. Kuten yllä olevassa yleisessä huomautuksessa mainitaan, sarakkeessa 2 ilmoitetut luvut eivät välttämättä vastaa laitosten lukumäärää, vaikka uusille laitoksille olisikin myönnetty asianmukaiset luvat.

| Huom. 4. | Sarakkeissa 4–6 kuvataan vaihtoehtoiset menettelytavat, joilla direktiivin 96/61/EY vaatimukset täyttäville olemassa oleville laitoksille voidaan myöntää lupa. Vaihtoehtoiset menettelytavat ovat seuraavat:






  a) | Lupa myönnetään noudattaen direktiivin 6 ja 8 artiklassa säädettyä menettelyä. Sarakkeessa 4 viitataan tällaiseen lupaan uutena lupana. Lukuun sisältyvät uudet luvat, jotka on myönnetty ehdotettujen ”olennaisten muutosten” perusteella. |
| --- | --- | --- |

Huom. 4.

Sarakkeissa 4–6 kuvataan vaihtoehtoiset menettelytavat, joilla direktiivin 96/61/EY vaatimukset täyttäville olemassa oleville laitoksille voidaan myöntää lupa. Vaihtoehtoiset menettelytavat ovat seuraavat:

a)

Lupa myönnetään noudattaen direktiivin 6 ja 8 artiklassa säädettyä menettelyä. Sarakkeessa 4 viitataan tällaiseen lupaan uutena lupana. Lukuun sisältyvät uudet luvat, jotka on myönnetty ehdotettujen ”olennaisten muutosten” perusteella.

| b) | Vaihtoehtoisena menettelytapana 6 ja 8 artiklassa säädetylle menettelylle 5 artiklan 1 kohdassa annetaan toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisuus saattaa olemassa olevat laitokset direktiivin vaatimusten mukaisiksi laitoksiin jo sovellettavia ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkastelemalla ja tarpeen mukaan niitä päivittämällä. Tällaista lupaa voidaan luonnehtia ”ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnetyksi luvaksi” (joka on siis myönnetty muun lainsäädännön perusteella ennen direktiivin 96/61/EY täytäntöönpanoa). Sarakkeessa 5 ilmoitetaan tapaukset, joissa ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnettyjä lupia on tarkasteltu uudelleen, mutta joissa niitä ei ole päivitetty, sillä niiden on katsottu olevan direktiivin 96/61/EY vaatimusten mukaisia. |
| --- | --- |

b)

Vaihtoehtoisena menettelytapana 6 ja 8 artiklassa säädetylle menettelylle 5 artiklan 1 kohdassa annetaan toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisuus saattaa olemassa olevat laitokset direktiivin vaatimusten mukaisiksi laitoksiin jo sovellettavia ehtoja asianmukaisesti uudelleen tarkastelemalla ja tarpeen mukaan niitä päivittämällä. Tällaista lupaa voidaan luonnehtia ”ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnetyksi luvaksi” (joka on siis myönnetty muun lainsäädännön perusteella ennen direktiivin 96/61/EY täytäntöönpanoa). Sarakkeessa 5 ilmoitetaan tapaukset, joissa ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnettyjä lupia on tarkasteltu uudelleen, mutta joissa niitä ei ole päivitetty, sillä niiden on katsottu olevan direktiivin 96/61/EY vaatimusten mukaisia.

| c) | Sarakkeessa 6 ilmoitetaan vastaavasti tapaukset, joissa ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnetyn luvan ehtoja on tarkasteltu uudelleen ja myös päivitetty, jotta lupa olisi direktiivin 96/61/EY vaatimusten mukainen. Tähän ryhmään kuuluvat luvat, joiden uudelleentarkastelu ja päivittäminen on seurausta ehdotetusta ”olennaisesta muutoksesta”. |
| --- | --- |

c)

Sarakkeessa 6 ilmoitetaan vastaavasti tapaukset, joissa ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnetyn luvan ehtoja on tarkasteltu uudelleen ja myös päivitetty, jotta lupa olisi direktiivin 96/61/EY vaatimusten mukainen. Tähän ryhmään kuuluvat luvat, joiden uudelleentarkastelu ja päivittäminen on seurausta ehdotetusta ”olennaisesta muutoksesta”.

| Huom. 5. | Sarakkeessa 7 ilmoitetaan tiedot olemassa olevien laitosten luvista, joita ei ole vielä raportointijakson lopussa myönnetty tai tarkasteltu uudelleen ja tarpeen mukaan päivitetty ja jotka ovat ristiriidassa direktiivin 5 artiklan 1 kohdan vaatimusten kanssa. |
| --- | --- |

Huom. 5.

Sarakkeessa 7 ilmoitetaan tiedot olemassa olevien laitosten luvista, joita ei ole vielä raportointijakson lopussa myönnetty tai tarkasteltu uudelleen ja tarpeen mukaan päivitetty ja jotka ovat ristiriidassa direktiivin 5 artiklan 1 kohdan vaatimusten kanssa.

| Huom. 6. | Sarakkeessa 9 ilmoitetaan sellaisten lupahakemusten (tai luvan päivittämistä koskevien hakemusten) määrä, jotka olemassa olevien tai uusien laitosten toiminnanharjoittajat ovat tehneet raportointijakson aikana direktiivin 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa määritellyn ”olennaisen muutoksen” perusteella. Tähän ryhmään kuuluvat olennaiset muutokset laitoksiin, jotka ovat jo direktiivin 96/61/EY mukaisia. |
| --- | --- |

Huom. 6.

Sarakkeessa 9 ilmoitetaan sellaisten lupahakemusten (tai luvan päivittämistä koskevien hakemusten) määrä, jotka olemassa olevien tai uusien laitosten toiminnanharjoittajat ovat tehneet raportointijakson aikana direktiivin 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa määritellyn ”olennaisen muutoksen” perusteella. Tähän ryhmään kuuluvat olennaiset muutokset laitoksiin, jotka ovat jo direktiivin 96/61/EY mukaisia.

| Huom. 7. | Sarakkeessa 10 ilmoitetaan tiedot sellaisista olemassa olevien laitosten luvista, joita ei ole vielä vuoden 2007 lokakuuhun mennessä myönnetty tai tarkasteltu uudelleen ja tarvittaessa päivitetty ja jotka ovat ristiriidassa direktiivin 5 artiklan 1 kohdan vaatimusten kanssa. Tässä pyydetään selostamaan, miten tällaiset ratkaisemattomat tapaukset käsitellään. |
| --- | --- |

Huom. 7.

Sarakkeessa 10 ilmoitetaan tiedot sellaisista olemassa olevien laitosten luvista, joita ei ole vielä vuoden 2007 lokakuuhun mennessä myönnetty tai tarkasteltu uudelleen ja tarvittaessa päivitetty ja jotka ovat ristiriidassa direktiivin 5 artiklan 1 kohdan vaatimusten kanssa. Tässä pyydetään selostamaan, miten tällaiset ratkaisemattomat tapaukset käsitellään.

| Huom. 8. | Vaikka tässä pyydetäänkin yleisesti antamaan tiedot taulukossa 1 esitettyjen toimintaluokkien mukaisesti, on yleisesti tiedossa, että kemianteollisuuden ala on tässä suhteessa erityisen monimutkainen ja että kemianteollisuuden laitosten toiminta ulottuu useamman kuin yhden kohdassa 4 mainitun alaotsikon alalle. Tässä voidaan ilmoittaa alaotsikkokohtaiset tiedot, jos ne ovat saatavana. Ellei tietoja ole, voidaan ilmoittaa kohdassa 4 yhteenlasketut luvut (eli jättää alaotsikkokohdat täyttämättä). |
| --- | --- |

Huom. 8.

Vaikka tässä pyydetäänkin yleisesti antamaan tiedot taulukossa 1 esitettyjen toimintaluokkien mukaisesti, on yleisesti tiedossa, että kemianteollisuuden ala on tässä suhteessa erityisen monimutkainen ja että kemianteollisuuden laitosten toiminta ulottuu useamman kuin yhden kohdassa 4 mainitun alaotsikon alalle. Tässä voidaan ilmoittaa alaotsikkokohtaiset tiedot, jos ne ovat saatavana. Ellei tietoja ole, voidaan ilmoittaa kohdassa 4 yhteenlasketut luvut (eli jättää alaotsikkokohdat täyttämättä).

| Huom. 9. | Taulukossa 2 on tarkoitus esittää yhteenlasketut lukumäärät luvista, jotka ovat raportointijakson lopussa direktiivin vaatimusten mukaisia ja jotka ovat ristiriidassa direktiivin vaatimusten kanssa. Taulukon ensimmäisen rivin luku on taulukon 1 sarakkeissa 2, 4, 5 ja 6 ilmoitettujen lukujen summa ja toisen rivi luku puolestaan taulukon 1 sarakkeen 7 lukujen summa. |
| --- | --- |

Huom. 9.

Taulukossa 2 on tarkoitus esittää yhteenlasketut lukumäärät luvista, jotka ovat raportointijakson lopussa direktiivin vaatimusten mukaisia ja jotka ovat ristiriidassa direktiivin vaatimusten kanssa. Taulukon ensimmäisen rivin luku on taulukon 1 sarakkeissa 2, 4, 5 ja 6 ilmoitettujen lukujen summa ja toisen rivi luku puolestaan taulukon 1 sarakkeen 7 lukujen summa.

Taulukko 1

| Laitostyyppi direktiivin 96/61/EY liitteen I toimintaluokituksen perusteella (ks. huom. 1) | Luvat: UUDET LAITOKSET (4 artikla) | Luvat: OLEMASSA OLEVAT LAITOKSET (5 artiklan 1 kohta) | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | 1. | Vuoden 2008 lopussa toimivien uusien laitosten määrä (ks. huom. 2) |

Laitostyyppi direktiivin 96/61/EY liitteen I toimintaluokituksen perusteella (ks. huom. 1)

Luvat: UUDET LAITOKSET (4 artikla)

Luvat: OLEMASSA OLEVAT LAITOKSET (5 artiklan 1 kohta)

1.

Vuoden 2008 lopussa toimivien uusien laitosten määrä (ks. huom. 2)

| 2. | Vuoden 2008 loppuun mennessä myönnettyjen lupien määrä (ks. huom. 3) |
| --- | --- |

2.

Vuoden 2008 loppuun mennessä myönnettyjen lupien määrä (ks. huom. 3)

| 3. | Vuoden 2008 lopussa toimivien olemassa olevien laitosten määrä (ks. huom. 2) |
| --- | --- |

3.

Vuoden 2008 lopussa toimivien olemassa olevien laitosten määrä (ks. huom. 2)

| 4. | Vuoden 2008 loppuun mennessä 6 ja 8 artiklan mukaisesti myönnettyjen uusien lupien määrä (ks. huom. 4 a) |
| --- | --- |

4.

Vuoden 2008 loppuun mennessä 6 ja 8 artiklan mukaisesti myönnettyjen uusien lupien määrä (ks. huom. 4 a)

| 5. | Sellaisten uudelleen tarkasteltujen, ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnettyjen lupien määrä, joita ei ole päivitetty vuoden 2008 loppuun mennessä (ks. huom. 4 b) |
| --- | --- |

5.

Sellaisten uudelleen tarkasteltujen, ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnettyjen lupien määrä, joita ei ole päivitetty vuoden 2008 loppuun mennessä (ks. huom. 4 b)

| 6. | Sellaisten uudelleen tarkasteltujen, ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnettyjen lupien määrä, jotka on päivitetty vuoden 2008 loppuun mennessä (ks. huom. 4 c) |
| --- | --- |

6.

Sellaisten uudelleen tarkasteltujen, ennen IPPC-direktiivin voimaantuloa myönnettyjen lupien määrä, jotka on päivitetty vuoden 2008 loppuun mennessä (ks. huom. 4 c)

| 7. | Vuoden 2008 lopussa ratkaisemattomien lupahakemusten (ristiriidassa direktiivin kanssa) määrä (ks. huom. 5) |
| --- | --- |

7.

Vuoden 2008 lopussa ratkaisemattomien lupahakemusten (ristiriidassa direktiivin kanssa) määrä (ks. huom. 5)

| 8. | Laitosten määrä (1+3) |
| --- | --- |

8.

Laitosten määrä (1+3)

| 9. | Raportointiajanjakson aikana käsiteltyjen, ”olennaisia muutoksia” koskevien lupahakemusten määrä (ks. huom. 6) |
| --- | --- |

9.

Raportointiajanjakson aikana käsiteltyjen, ”olennaisia muutoksia” koskevien lupahakemusten määrä (ks. huom. 6)

| 10. | Vuoden 2007 lokakussa ratkaisemattomien (ristiriidassa direktiivin kanssa) lupahakemusten määrä (ks. huom. 7) |
| --- | --- |

10.

Vuoden 2007 lokakussa ratkaisemattomien (ristiriidassa direktiivin kanssa) lupahakemusten määrä (ks. huom. 7)

Energia-ala

| 1.1. | Polttolaitokset |
| --- | --- |

1.1.

Polttolaitokset

| 1.2. | Kaasun- ja öljynjalostamot |
| --- | --- |

1.2.

Kaasun- ja öljynjalostamot

| 1.3. | Koksaamot |
| --- | --- |

1.3.

Koksaamot

| 1.4. | Kivihiiltä kaasuttavat ja nesteyttävät laitokset |
| --- | --- |

1.4.

Kivihiiltä kaasuttavat ja nesteyttävät laitokset

Rautametalleja käsittelevät laitokset

| 2.1. | Malmien pasutus- ja sintrauslaitokset |
| --- | --- |

2.1.

Malmien pasutus- ja sintrauslaitokset

| 2.2. | Raakarautaa tai terästä tuottavat laitokset |
| --- | --- |

2.2.

Raakarautaa tai terästä tuottavat laitokset

| 2.3 (a) | Kuumavalssauslaitokset |
| --- | --- |

2.3 (a)

Kuumavalssauslaitokset

| 2.3 (b) | Takomot |
| --- | --- |

2.3 (b)

Takomot

| 2.3 (c) | Laitokset, jotka suorittavat suojakäsittelyä sulalla metallilla |
| --- | --- |

2.3 (c)

Laitokset, jotka suorittavat suojakäsittelyä sulalla metallilla

| 2.4. | Valimot |
| --- | --- |

2.4.

Valimot

| 2.5 (a) | Laitokset, joissa tuotetaan ei-rautametalleja |
| --- | --- |

2.5 (a)

Laitokset, joissa tuotetaan ei-rautametalleja

| 2.5 (b) | Laitokset, joissa sulatetaan ei-rautametalleja |
| --- | --- |

2.5 (b)

Laitokset, joissa sulatetaan ei-rautametalleja

| 2.6. | Metallien ja muovien pintakäsittelylaitokset |
| --- | --- |

2.6.

Metallien ja muovien pintakäsittelylaitokset

Mineraaliteollisuus

| 3.1 | Laitokset, jotka tuottavat sementtiä tai kalkkia |
| --- | --- |

3.1

Laitokset, jotka tuottavat sementtiä tai kalkkia

| 3.2 | Asbestia tuottavat laitokset |
| --- | --- |

3.2

Asbestia tuottavat laitokset

| 3.3 | Lasia valmistavat laitokset |
| --- | --- |

3.3

Lasia valmistavat laitokset

| 3.4 | Mineraaleja sulattavat laitokset |
| --- | --- |

3.4

Mineraaleja sulattavat laitokset

| 3.5 | Keraamisia tuotteita valmistavat laitokset |
| --- | --- |

3.5

Keraamisia tuotteita valmistavat laitokset

Kemianteollisuus (ks. huom. 8)

| 4.1 | Orgaanisen kemian tuotteita valmistavat laitokset |
| --- | --- |

4.1

Orgaanisen kemian tuotteita valmistavat laitokset

| 4.2 | Epäorgaanisen kemian tuotteita valmistavat laitokset |
| --- | --- |

4.2

Epäorgaanisen kemian tuotteita valmistavat laitokset

| 4.3 | Lannoitteita valmistavat laitokset |
| --- | --- |

4.3

Lannoitteita valmistavat laitokset

| 4.4 | Kasvinsuojeluaineita ja torjunta-aineita valmistavat laitokset |
| --- | --- |

4.4

Kasvinsuojeluaineita ja torjunta-aineita valmistavat laitokset

| 4.5 | Lääkkeitä valmistavat laitokset |
| --- | --- |

4.5

Lääkkeitä valmistavat laitokset

| 4.6 | Räjähteitä valmistavat laitokset |
| --- | --- |

4.6

Räjähteitä valmistavat laitokset

Jäteala

| 5.1 | Vaarallisten jätteiden huolehtimis- ja hyödyntämislaitokset |
| --- | --- |

5.1

Vaarallisten jätteiden huolehtimis- ja hyödyntämislaitokset

| 5.2 | Yhdyskuntajätteiden polttolaitokset |
| --- | --- |

5.2

Yhdyskuntajätteiden polttolaitokset

| 5.3 | Muun kuin vaarallisen jätteen huolehtimislaitokset |
| --- | --- |

5.3

Muun kuin vaarallisen jätteen huolehtimislaitokset

| 5.4 | Kaatopaikat |
| --- | --- |

5.4

Kaatopaikat

Muut alat

| 6.1 (a) | Puumassaa tuottavat laitokset |
| --- | --- |

6.1 (a)

Puumassaa tuottavat laitokset

| 6.1 (b) | Paperia ja kartonkia valmistavat laitokset |
| --- | --- |

6.1 (b)

Paperia ja kartonkia valmistavat laitokset

| 6.2 | Kuitujen ja tekstiilien esikäsittely- tai värjäyslaitokset |
| --- | --- |

6.2

Kuitujen ja tekstiilien esikäsittely- tai värjäyslaitokset

| 6.3 | Nahan parkituslaitokset |
| --- | --- |

6.3

Nahan parkituslaitokset

| 6.4 (a) | Teurastamot |
| --- | --- |

6.4 (a)

Teurastamot

| 6.4 (b) | Elintarvikkeiden käsittely- ja jalostuslaitokset |
| --- | --- |

6.4 (b)

Elintarvikkeiden käsittely- ja jalostuslaitokset

| 6.4 (c) | Maidon käsittely- ja jalostuslaitokset |
| --- | --- |

6.4 (c)

Maidon käsittely- ja jalostuslaitokset

| 6.5 | Ruhojen ja eläinperäisen jätteen huolehtimis- ja kierrätyslaitokset |
| --- | --- |

6.5

Ruhojen ja eläinperäisen jätteen huolehtimis- ja kierrätyslaitokset

| 6.6 (a) | Siipikarjan tehokasvatuslaitokset |
| --- | --- |

6.6 (a)

Siipikarjan tehokasvatuslaitokset

| 6.6 (b) | Tuotantosikojen tehokasvatuslaitokset |
| --- | --- |

6.6 (b)

Tuotantosikojen tehokasvatuslaitokset

| 6.6 (c) | Emakkojen tehokasvatuslaitokset |
| --- | --- |

6.6 (c)

Emakkojen tehokasvatuslaitokset

| 6.7 | Orgaanisia liuottimia käyttävät pintakäsittelylaitokset |
| --- | --- |

6.7

Orgaanisia liuottimia käyttävät pintakäsittelylaitokset

| 6.8 | Hiilen tai elektrografiitin valmistuslaitokset |
| --- | --- |

6.8

Hiilen tai elektrografiitin valmistuslaitokset

Yhteensä

Taulukko 2

| | Yhteismäärät (ks. huom. 9) |
| --- | --- |
| Direktiivin mukaisten lupien yhteismäärä
  (taulukon 1 sarakkeet 2, 4, 5 ja 6 | |
| Ratkaisemattomien lupien määrä vuoden 2008 lopussa (ristiriidassa direktiivin kanssa)
  (taulukon 1 sarake 7) | |

Yhteismäärät (ks. huom. 9)

Direktiivin mukaisten lupien yhteismäärä

(taulukon 1 sarakkeet 2, 4, 5 ja 6

Ratkaisemattomien lupien määrä vuoden 2008 lopussa (ristiriidassa direktiivin kanssa)

(taulukon 1 sarake 7)

---

(1)  EUVL L 156, 25.6.2003, s. 17.

(2)  EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.

(3)  EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13.

(4)  EYVL L 85, 29.3.1999, s. 1.

(5)  EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.

(6)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.

(7)  EYVL L 332, 28.12.2000, s. 91.

(8)  EYVL L 309, 27.11.2001, s. 1.

(9)  EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/78 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/78

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 2 päivänä maaliskuuta 2006,

yhteisön taloudellisesta tuesta eräille yhteisön vertailulaboratorioille kansanterveyteen liittyvän eläinlääkinnän alalla (jäämät) vuodeksi 2006

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 604)

(Ainoastaan hollannin-, italian-, ranskan- ja saksankieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)

(2006/195/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY (1) ja erityisesti sen 28 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Päätöksessä 90/424/ETY säädetään, että yhteisö osallistuu eläinlääkärintarkastusten tehostamiseen myöntämällä tukea vertailulaboratorioille. Jokaiselle yhteisön eläinlääkintälainsäädännön mukaisesti nimetylle vertailulaboratoriolle voidaan myöntää yhteisön tukea tietyin edellytyksin. |
| --- | --- |

(1)

Päätöksessä 90/424/ETY säädetään, että yhteisö osallistuu eläinlääkärintarkastusten tehostamiseen myöntämällä tukea vertailulaboratorioille. Jokaiselle yhteisön eläinlääkintälainsäädännön mukaisesti nimetylle vertailulaboratoriolle voidaan myöntää yhteisön tukea tietyin edellytyksin.

| (2) | Päätöksen 90/424/ETY 28 artiklan mukaisesti vertailulaboratorioiden toimintaan myönnettävästä yhteisön taloudellisesta tuesta 29 päivänä tammikuuta 2004 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 156/2004 (2) säädetään, että yhteisö maksaa taloudellista tukea, jos hyväksytyt työohjelmat toteutetaan tehokkaasti ja tuensaajat toimittavat kaikki tarvittavat tiedot tietyissä määräajoissa. |
| --- | --- |

(2)

Päätöksen 90/424/ETY 28 artiklan mukaisesti vertailulaboratorioiden toimintaan myönnettävästä yhteisön taloudellisesta tuesta 29 päivänä tammikuuta 2004 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 156/2004 (2) säädetään, että yhteisö maksaa taloudellista tukea, jos hyväksytyt työohjelmat toteutetaan tehokkaasti ja tuensaajat toimittavat kaikki tarvittavat tiedot tietyissä määräajoissa.

| (3) | Komissio on arvioinut työohjelmat ja vastaavat talousarviot, jotka asianomaiset yhteisön vertailulaboratoriot toimittivat vuodeksi 2006. |
| --- | --- |

(3)

Komissio on arvioinut työohjelmat ja vastaavat talousarviot, jotka asianomaiset yhteisön vertailulaboratoriot toimittivat vuodeksi 2006.

| (4) | Näin ollen yhteisön taloudellista tukea olisi myönnettävä nimetyille yhteisön vertailulaboratorioille niihin tehtäviin ja velvoitteisiin, joista on säädetty elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/23/EY (3). |
| --- | --- |

(4)

Näin ollen yhteisön taloudellista tukea olisi myönnettävä nimetyille yhteisön vertailulaboratorioille niihin tehtäviin ja velvoitteisiin, joista on säädetty elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/23/EY (3).

| (5) | Lisää tukea olisi myönnettävä myös seminaarien järjestämiseen yhteisön vertailulaboratorioille kuuluvilla aloilla. |
| --- | --- |

(5)

Lisää tukea olisi myönnettävä myös seminaarien järjestämiseen yhteisön vertailulaboratorioille kuuluvilla aloilla.

| (6) | Yhteisön sääntöjen mukaisesti toteutettavat eläinlääkintäalaa ja kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet rahoitetaan yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (4) 3 artiklan 2 kohdan nojalla Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta. Tähän päätökseen sovelletaan varainhoidon valvontaa varten asetuksen (EY) N:o 1258/1999 8 ja 9 artiklaa. |
| --- | --- |

(6)

Yhteisön sääntöjen mukaisesti toteutettavat eläinlääkintäalaa ja kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet rahoitetaan yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (4) 3 artiklan 2 kohdan nojalla Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta. Tähän päätökseen sovelletaan varainhoidon valvontaa varten asetuksen (EY) N:o 1258/1999 8 ja 9 artiklaa.

| (7) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(7)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1.   Yhteisö myöntää Saksalle taloudellista tukea niihin direktiivin 96/23/EY liitteessä V olevassa 2 luvussa tarkoitettuihin tehtäviin ja velvoitteisiin, jotka Berliinissä, Saksassa sijaitsevan Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit -vertailulaboratorion (entinen Bundesinstitut für gesundheitlichen Verbraucherschutz und Veterinärmedizin (BGVV)) on tiettyjen aineiden jäämien havaitsemiseksi suoritettava.

Kyseinen taloudellinen tuki on 1 päivän tammikuuta 2006 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä ajanjaksona enintään 425 000 euroa.

2.   Edellä 1 kohdassa säädetyn enimmäismäärän lisäksi yhteisö myöntää taloudellista tukea Saksalle 1 kohdassa tarkoitetun laboratorion järjestämään seminaariin. Tämä tuki on enintään 30 000 euroa.

2 artikla

1.   Yhteisö myöntää Ranskalle taloudellista tukea niihin direktiivin 96/23/EY liitteessä V olevassa 2 luvussa tarkoitettuihin tehtäviin ja velvoitteisiin, jotka Fougèresissa, Ranskassa sijaitsevan Laboratoire d’études et de recherches sur les médicaments vétérinaires et les désinfectants de L'Agence Française de Sécurité Sanitaire des aliments -vertailulaboratorion (entinen Laboratoire des médicaments vétérinaires (CNEVA-LMV)) on tiettyjen aineiden jäämien havaitsemiseksi suoritettava.

Kyseinen taloudellinen tuki on 1 päivän tammikuuta 2006 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä ajanjaksona enintään 425 000 euroa.

2.   Edellä 1 kohdassa säädetyn enimmäismäärän lisäksi yhteisö myöntää taloudellista tukea Ranskalle 1 kohdassa tarkoitetun laboratorion järjestämään seminaariin. Tämä tuki on enintään 30 000 euroa.

3 artikla

1.   Yhteisö myöntää Italialle taloudellista tukea niihin direktiivin 96/23/EY liitteessä V olevassa 2 luvussa tarkoitettuihin tehtäviin ja velvoitteisiin, jotka Roomassa, Italiassa sijaitsevan Istituto Superiore di Sanità -vertailulaboratorion on tiettyjen aineiden jäämien havaitsemiseksi suoritettava.

Kyseinen taloudellinen tuki on 1 päivän tammikuuta 2006 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä ajanjaksona enintään 255 000 euroa.

2.   Edellä 1 kohdassa säädetyn enimmäismäärän lisäksi yhteisö myöntää taloudellista tukea Italialle 1 kohdassa tarkoitetun laboratorion järjestämään seminaariin. Tämä tuki on enintään 30 000 euroa.

4 artikla

1.   Yhteisö myöntää Alankomaille taloudellista tukea niihin direktiivin 96/23/EY liitteessä V olevassa 2 luvussa tarkoitettuihin tehtäviin ja velvoitteisiin, jotka Bilthovenissa, Alankomaissa sijaitsevan Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieuhygiëne (RIVM) -vertailulaboratorion on tiettyjen aineiden jäämien havaitsemiseksi suoritettava.

Kyseinen taloudellinen tuki on 1 päivän tammikuuta 2006 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä ajanjaksona enintään 425 000 euroa.

2.   Edellä 1 kohdassa säädetyn enimmäismäärän lisäksi yhteisö myöntää taloudellista tukea Alankomaille 1 kohdassa tarkoitetun laboratorion järjestämään seminaariin. Tämä tuki on enintään 30 000 euroa.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle, Ranskan tasavallalle, Italian tasavallalle ja Alankomaiden kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Markos KYPRIANOU

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/53/EY (EUVL L 29, 2.2.2006, s. 37).

1

(2)  EUVL L 27, 30.1.2004, s. 5.

2

(3)  EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 882/2004 (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1. Oikaisu EUVL L 191, 28.5.2004, s. 1).

3

(4)  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.

4

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/80 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/80

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 3 päivänä maaliskuuta 2006,

vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäyksen B muuttamisesta Puolan tiettyjen liha- ja maitoalan laitosten osalta

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 609)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2006/196/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Tšekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen liitteessä XII olevan 6 luvun B jakson I alajakson 1 kohdan e alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Tietyille vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäyksessä B (1) luetelluille Puolan laitoksille on myönnetty siirtymäajat. |
| --- | --- |

(1)

Tietyille vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäyksessä B (1) luetelluille Puolan laitoksille on myönnetty siirtymäajat.

| (2) | Vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäystä B on muutettu komission päätöksillä 2004/458/EY (2), 2004/471/EY (3), 2004/474/EY (4), 2005/271/EY (5), 2005/591/EY (6), 2005/854/EY (7) ja 2006/14/EY (8). |
| --- | --- |

(2)

Vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäystä B on muutettu komission päätöksillä 2004/458/EY (2), 2004/471/EY (3), 2004/474/EY (4), 2005/271/EY (5), 2005/591/EY (6), 2005/854/EY (7) ja 2006/14/EY (8).

| (3) | Puolan toimivaltaisen viranomaisen virallisen julistuksen mukaan tietyt liha- ja maitoalan laitokset ovat saattaneet uudistustyönsä loppuun, ja ne ovat nyt täysin yhteisön lainsäädännön mukaisia. Lisäksi jotkin laitokset ovat lopettaneet toimintansa. Nämä laitokset olisi siksi poistettava siirtymäajan piiriin kuuluvien laitosten luettelosta. |
| --- | --- |

(3)

Puolan toimivaltaisen viranomaisen virallisen julistuksen mukaan tietyt liha- ja maitoalan laitokset ovat saattaneet uudistustyönsä loppuun, ja ne ovat nyt täysin yhteisön lainsäädännön mukaisia. Lisäksi jotkin laitokset ovat lopettaneet toimintansa. Nämä laitokset olisi siksi poistettava siirtymäajan piiriin kuuluvien laitosten luettelosta.

| (4) | Vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäys B olisi siksi muutettava vastaavasti. |
| --- | --- |

(4)

Vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäys B olisi siksi muutettava vastaavasti.

| (5) | Tässä päätöksessä säädetyistä toimenpiteistä on ilmoitettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle, |
| --- | --- |

(5)

Tässä päätöksessä säädetyistä toimenpiteistä on ilmoitettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Poistetaan tämän päätöksen liitteessä luetellut laitokset vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäyksestä B.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 3 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Markos KYPRIANOU

Komission jäsen

---

(1)  EUVL C 227 E, 23.9.2003, s. 1392.

1

(2)  EUVL L 156, 30.4.2004, s. 53. Oikaisu EUVL L 202, 7.6.2004, s. 39.

2

(3)  EUVL L 160, 30.4.2004, s. 56. Oikaisu EUVL L 212, 12.6.2004, s. 31.

3

(4)  EUVL L 160, 30.4.2004, s. 73. Oikaisu EUVL L 212, 12.6.2004, s. 44.

4

(5)  EUVL L 86, 5.4.2005, s. 13.

5

(6)  EUVL L 200, 30.7.2005, s. 96.

6

(7)  EUVL L 316, 2.12.2005, s. 17.

7

(8)  EUVL L 10, 14.1.2006, s. 66.

8

---

LIITE

Luettelo laitoksista, jotka poistetaan vuoden 2003 liittymisasiakirjan liitteen XII lisäyksestä B

Liha-alan laitokset

Alkuperäinen luettelo

| Nro | Eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero | Laitoksen nimi |
| --- | --- | --- |
| 35. | 08040206 | AGROMAS Sp. z o.o. |
| 71. | 12160208 | Wojnickie Zakłady Mięsne
  ”MEAT COMPANY” |
| 99. | 14370101 | Ubojnia Trzody i Bydła ”WILPOL” |
| 155. | 24610323 | ”Basco” s.c. |
| 181. | 24170301 | Zakład Przetwórstwa
  Mięsnego B.Wisniewska |
| 186. | 26040209 | ”Wir” Szproch I
  Przetwórstwo Mięsa SJ. |
| 209. | 30090103 | Firma Handlowo
  Usługowa – Andrzej Mejsner |
| 239. | 30280102 | PHU ROMEX Grażyna Pachela, Ubojnia Bydła |
| 243. | 30290201 | Rzeźnictwo Kujawa,
  Maik s.j. |
| 246. | 30300112 | Ubój Trzody
  Mariusz Marciniak |

Nro

Eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero

Laitoksen nimi

35.

08040206

AGROMAS Sp. z o.o.

71.

12160208

Wojnickie Zakłady Mięsne

”MEAT COMPANY”

99.

14370101

Ubojnia Trzody i Bydła ”WILPOL”

155.

24610323

”Basco” s.c.

181.

24170301

Zakład Przetwórstwa

Mięsnego B.Wisniewska

186.

26040209

”Wir” Szproch I

Przetwórstwo Mięsa SJ.

209.

30090103

Firma Handlowo

Usługowa – Andrzej Mejsner

239.

30280102

PHU ROMEX Grażyna Pachela, Ubojnia Bydła

243.

30290201

Rzeźnictwo Kujawa,

Maik s.j.

246.

30300112

Ubój Trzody

Mariusz Marciniak

Siipikarjanliha

Alkuperäinen luettelo

| Nro | Eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero | Laitoksen nimi |
| --- | --- | --- |
| 31. | 18630501 | Jedynka Spółka z o.o.
  Zakład Produkcyjny |
| 34. | 24610602 | Szerwal 2000 Sp. z o.o. |

Nro

Eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero

Laitoksen nimi

31.

18630501

Jedynka Spółka z o.o.

Zakład Produkcyjny

34.

24610602

Szerwal 2000 Sp. z o.o.

Maitoalan laitokset

Alkuperäinen luettelo

| Nro | Eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero | Laitoksen nimi |
| --- | --- | --- |
| 57. | 20111601 | OSM Dąbrowa Białostocka |
| 66. | 24781601 | OSM w Zabrzu |
| 68. | 24061602 | OSM Krzepice |
| 74. | 24161602 | OSM ”Rokitnianka” w
  Szczekocinach |
| 101. | 30151601 | OSM ”Top-Tomyśl” |
| 103. | 30201601 | OSM Kowalew – Dobrzyca
  Zakład Kowalew |
| 107. | 30231601 | SM Udziałowców |
| 110. | 30281601 | ZPM ”Mlecz” Wolsztyn, Oddział Damasławek |
| 111. | 30301601 | SM Września |

Nro

Eläinlääkinnällinen hyväksymisnumero

Laitoksen nimi

57.

20111601

OSM Dąbrowa Białostocka

66.

24781601

OSM w Zabrzu

68.

24061602

OSM Krzepice

74.

24161602

OSM ”Rokitnianka” w

Szczekocinach

101.

30151601

OSM ”Top-Tomyśl”

103.

30201601

OSM Kowalew – Dobrzyca

Zakład Kowalew

107.

30231601

SM Udziałowców

110.

30281601

ZPM ”Mlecz” Wolsztyn, Oddział Damasławek

111.

30301601

SM Września

---

| 9.3.2006 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 70/82 |
| --- | --- | --- | --- |

9.3.2006

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 70/82

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 3 päivänä maaliskuuta 2006,

muuntogeenistä maissilinjaa 1507 (DAS-Ø15Ø7-1) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen elintarvikkeiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti

(2006/197/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Pioneer Overseas Corporation ja Dow AgroSciences Europe toimittivat yhteisesti 15 päivänä helmikuuta 2001 Alankomaiden toimivaltaisille viranomaisille uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27 päivänä tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 (2) 4 artiklan mukaisesti hakemuksen muuntogeenisestä maissilinjasta 1507 saatujen elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien (tuotteiden) saattamiseksi markkinoille uuselintarvikkeina tai elintarvikkeiden uusina ainesosina. |
| --- | --- |

(1)

Pioneer Overseas Corporation ja Dow AgroSciences Europe toimittivat yhteisesti 15 päivänä helmikuuta 2001 Alankomaiden toimivaltaisille viranomaisille uuselintarvikkeista ja elintarvikkeiden uusista ainesosista 27 päivänä tammikuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 (2) 4 artiklan mukaisesti hakemuksen muuntogeenisestä maissilinjasta 1507 saatujen elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden ainesosien (tuotteiden) saattamiseksi markkinoille uuselintarvikkeina tai elintarvikkeiden uusina ainesosina.

| (2) | Alankomaiden toimivaltainen elintarvikkeiden arviointielin totesi 4 päivänä marraskuuta 2003 antamassaan ensiarviointikertomuksessa, että kyseiset tuotteet ovat yhtä turvallisia kuin tavanomaisista maissilinjoista saadut elintarvikkeet ja elintarvikkeiden ainesosat ja että niitä saa käyttää samalla tavoin. |
| --- | --- |

(2)

Alankomaiden toimivaltainen elintarvikkeiden arviointielin totesi 4 päivänä marraskuuta 2003 antamassaan ensiarviointikertomuksessa, että kyseiset tuotteet ovat yhtä turvallisia kuin tavanomaisista maissilinjoista saadut elintarvikkeet ja elintarvikkeiden ainesosat ja että niitä saa käyttää samalla tavoin.

| (3) | Komissio toimitti ensiarviointikertomuksen kaikille jäsenvaltioille 10 päivänä marraskuuta 2003. Asetuksen (EY) N:o 258/97 6 artiklan 4 kohdassa säädetyssä 60 päivän määräajassa esitettiin kyseisen kohdan mukaisia perusteltuja muistutuksia tuotteiden saattamisesta markkinoille. Tämän vuoksi oli laadittava täydentävä arviointikertomus. |
| --- | --- |

(3)

Komissio toimitti ensiarviointikertomuksen kaikille jäsenvaltioille 10 päivänä marraskuuta 2003. Asetuksen (EY) N:o 258/97 6 artiklan 4 kohdassa säädetyssä 60 päivän määräajassa esitettiin kyseisen kohdan mukaisia perusteltuja muistutuksia tuotteiden saattamisesta markkinoille. Tämän vuoksi oli laadittava täydentävä arviointikertomus.

| (4) | Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 (jäljempänä ’asetus’) 46 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ennen kyseisen asetuksen soveltamisen alkamispäivää, joka on 18 päivä huhtikuuta 2004, tehdyt asetuksen (EY) N:o 258/97 4 artiklan mukaiset hakemukset muutetaan asetuksen II luvun 1 jakson mukaisiksi hakemuksiksi sellaisissa tapauksissa, joissa vaaditaan asetuksen (EY) N:o 258/97 6 artiklan 3 ja 4 kohdan mukainen täydentävä arviointikertomus. |
| --- | --- |

(4)

Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 (jäljempänä ’asetus’) 46 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ennen kyseisen asetuksen soveltamisen alkamispäivää, joka on 18 päivä huhtikuuta 2004, tehdyt asetuksen (EY) N:o 258/97 4 artiklan mukaiset hakemukset muutetaan asetuksen II luvun 1 jakson mukaisiksi hakemuksiksi sellaisissa tapauksissa, joissa vaaditaan asetuksen (EY) N:o 258/97 6 artiklan 3 ja 4 kohdan mukainen täydentävä arviointikertomus.

| (5) | Asetus (EY) N:o 258/97 koskee vain uuselintarvikkeiden ja elintarvikkeiden uusien ainesosien markkinoille saattamista yhteisön alueella. Sen vuoksi tämä päätös ei kata maissilinjaa 1507 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen rehujen markkinoille saattamista. |
| --- | --- |

(5)

Asetus (EY) N:o 258/97 koskee vain uuselintarvikkeiden ja elintarvikkeiden uusien ainesosien markkinoille saattamista yhteisön alueella. Sen vuoksi tämä päätös ei kata maissilinjaa 1507 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen rehujen markkinoille saattamista.

| (6) | Muuntogeenisen maissilinjan 1507 saattamiseen markkinoille sellaisenaan tai osana joitakin tuotteita, mukaan luettuina tätä maissia sisältävät tai siitä koostuvat rehut, sovelletaan tiettyjä perhostuholaisia kohtaan vastustuskykyisen ja glufosinaattiammonium-nimistä rikkakasvien torjunta-ainetta kestävän muuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja 1507) markkinoille saattamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti 3 päivänä marraskuuta 2005 tehtyä komission päätöstä 2005/772/EY (3). |
| --- | --- |

(6)

Muuntogeenisen maissilinjan 1507 saattamiseen markkinoille sellaisenaan tai osana joitakin tuotteita, mukaan luettuina tätä maissia sisältävät tai siitä koostuvat rehut, sovelletaan tiettyjä perhostuholaisia kohtaan vastustuskykyisen ja glufosinaattiammonium-nimistä rikkakasvien torjunta-ainetta kestävän muuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja 1507) markkinoille saattamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti 3 päivänä marraskuuta 2005 tehtyä komission päätöstä 2005/772/EY (3).

| (7) | Maissilinjasta 1507 valmistettuja rehuja on saatettu markkinoille ennen kyseisen asetuksen soveltamisen alkamispäivää, joka on 18 päivä huhtikuuta 2004. Sen vuoksi niihin sovelletaan asetuksen 20 artiklassa säädettyjä ehtoja, ja niiden markkinoille saattamisen ja käytön on oltava yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisterissä määrättyjen ehtojen mukaista. |
| --- | --- |

(7)

Maissilinjasta 1507 valmistettuja rehuja on saatettu markkinoille ennen kyseisen asetuksen soveltamisen alkamispäivää, joka on 18 päivä huhtikuuta 2004. Sen vuoksi niihin sovelletaan asetuksen 20 artiklassa säädettyjä ehtoja, ja niiden markkinoille saattamisen ja käytön on oltava yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisterissä määrättyjen ehtojen mukaista.

| (8) | Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’) totesi 3 päivänä maaliskuuta 2005 antamassaan asetuksen 6 artiklan mukaisessa lausunnossa (4), ettei ole näyttöä siitä, että kyseisten tuotteiden saattaminen markkinoille todennäköisesti aiheuttaisi haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveydelle taikka ympäristölle. Ennen lausuntonsa antamista elintarviketurvallisuusviranomainen käsitteli kaikkia jäsenvaltioiden esittämiä erityiskysymyksiä ja huolenaiheita. |
| --- | --- |

(8)

Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’) totesi 3 päivänä maaliskuuta 2005 antamassaan asetuksen 6 artiklan mukaisessa lausunnossa (4), ettei ole näyttöä siitä, että kyseisten tuotteiden saattaminen markkinoille todennäköisesti aiheuttaisi haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveydelle taikka ympäristölle. Ennen lausuntonsa antamista elintarviketurvallisuusviranomainen käsitteli kaikkia jäsenvaltioiden esittämiä erityiskysymyksiä ja huolenaiheita.

| (9) | Siksi elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnossa todetaan, että ei ole tarpeen vaatia erityisiä merkintöjä asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa säädettyjen merkintöjen lisäksi. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi lisäksi, että ei ole tarpeen asettaa markkinoille saattamista, käyttöä tai käsittelyä koskevia erityisiä ehtoja tai rajoituksia, mukaan luettuna markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset, eikä asettaa tiettyjen ekosysteemien tai ympäristöjen ja/tai maantieteellisten alueiden suojelua koskevia ehtoja asetuksen 6 artiklan 5 kohdan e alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(9)

Siksi elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnossa todetaan, että ei ole tarpeen vaatia erityisiä merkintöjä asetuksen 13 artiklan 1 kohdassa säädettyjen merkintöjen lisäksi. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi lisäksi, että ei ole tarpeen asettaa markkinoille saattamista, käyttöä tai käsittelyä koskevia erityisiä ehtoja tai rajoituksia, mukaan luettuna markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset, eikä asettaa tiettyjen ekosysteemien tai ympäristöjen ja/tai maantieteellisten alueiden suojelua koskevia ehtoja asetuksen 6 artiklan 5 kohdan e alakohdan mukaisesti.

| (10) | Lausunnossaan elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että hakijan toimittama ympäristönseurantasuunnitelma, joka koostuu yleisestä seurantasuunnitelmasta, on tuotteiden käyttötarkoituksen mukainen. |
| --- | --- |

(10)

Lausunnossaan elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että hakijan toimittama ympäristönseurantasuunnitelma, joka koostuu yleisestä seurantasuunnitelmasta, on tuotteiden käyttötarkoituksen mukainen.

| (11) | Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että markkinoille saattaminen sallitaan. |
| --- | --- |

(11)

Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että markkinoille saattaminen sallitaan.

| (12) | Maissilinjalle 1507 olisi osoitettava yksilöllinen tunniste järjestelmän perustamisesta yksilöllisten tunnisteiden kehittämiseksi ja osoittamiseksi muuntogeenisille organismeille 14 päivänä tammikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 65/2004 mukaisesti (5). |
| --- | --- |

(12)

Maissilinjalle 1507 olisi osoitettava yksilöllinen tunniste järjestelmän perustamisesta yksilöllisten tunnisteiden kehittämiseksi ja osoittamiseksi muuntogeenisille organismeille 14 päivänä tammikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 65/2004 mukaisesti (5).

| (13) | Kaikki tämän päätöksen liitteeseen sisältyvät kyseisten tuotteiden markkinoille saattamista koskevat tiedot olisi kirjattava asetuksen mukaisesti yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteriin. |
| --- | --- |

(13)

Kaikki tämän päätöksen liitteeseen sisältyvät kyseisten tuotteiden markkinoille saattamista koskevat tiedot olisi kirjattava asetuksen mukaisesti yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteriin.

| (14) | Asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseisten tuotteiden markkinoille saattamista koskevat ehdot sitovat kaikkia henkilöitä, jotka saattavat näitä tuotteita markkinoille. |
| --- | --- |

(14)

Asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseisten tuotteiden markkinoille saattamista koskevat ehdot sitovat kaikkia henkilöitä, jotka saattavat näitä tuotteita markkinoille.

| (15) | Tästä päätöksestä on ilmoitettava bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmän kautta biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan sopimuspuolille muuntogeenisten organismien valtioiden rajat ylittävistä siirroista 15 päivänä heinäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1946/2003 (6) 9 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(15)

Tästä päätöksestä on ilmoitettava bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmän kautta biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan sopimuspuolille muuntogeenisten organismien valtioiden rajat ylittävistä siirroista 15 päivänä heinäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1946/2003 (6) 9 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti.

| (16) | Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea ei ole antanut lausuntoa; tämän vuoksi komissio on toimittanut 5 päivänä lokakuuta 2005 neuvostolle ehdotuksen neuvoston päätöksen 1999/468/EY (7) 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti; neuvoston oli määrä toimia kolmen kuukauden kuluessa. |
| --- | --- |

(16)

Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea ei ole antanut lausuntoa; tämän vuoksi komissio on toimittanut 5 päivänä lokakuuta 2005 neuvostolle ehdotuksen neuvoston päätöksen 1999/468/EY (7) 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti; neuvoston oli määrä toimia kolmen kuukauden kuluessa.

| (17) | Neuvosto ei kuitenkaan ole toiminut vaaditun määräajan puitteissa, ja komission olisi nyt hyväksyttävä päätös, |
| --- | --- |

(17)

Neuvosto ei kuitenkaan ole toiminut vaaditun määräajan puitteissa, ja komission olisi nyt hyväksyttävä päätös,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Tuotteet

Tätä päätöstä sovelletaan muuntogeenistä maissin (Zea mays L.) linjaa 1507 sisältäviin, siitä koostuviin tai siitä valmistettuihin elintarvikkeisiin tai elintarvikkeiden ainesosiin (”tuotteet”); kyseinen maissilinja määritellään tarkemmin tämän päätöksen liitteessä, ja sille on osoitettu yksilöllinen tunniste DAS-Ø15Ø7-1 asetuksen (EY) N:o 65/2004 mukaisesti.

2 artikla

Markkinoille saattaminen

Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuotteiden markkinoille saattaminen sallitaan tämän päätöksen ja sen liitteessä esitettyjen ehtojen mukaisesti.

3 artikla

Merkinnät

Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa säädetään merkintöjä koskevista erityisvaatimuksista ja siinä tarkoitetuksi ”organismin nimeksi” on merkittävä ”maissi”.

4 artikla

Ympäristövaikutusten seuranta

1.   Luvanhaltijoiden on varmistettava, että tämän päätöksen liitteen mukainen ympäristövaikutusten seurantasuunnitelma on käytössä ja että se pannaan täytäntöön.

2.   Luvanhaltijat toimittavat komissiolle vuosittain raportin seurantatoimien täytäntöönpanosta ja tuloksista.

Kyseisissä raporteissa on selkeästi ilmoitettava, mitä niiden osioista on pidettävä luottamuksellisina, ja luottamuksellisuudelle on esitettävä todennettavat perustelut asetuksen (EY) N:o 1829/2003 30 artiklan mukaisesti.

Näiden raporttien luottamukselliset osiot toimitetaan erillisinä asiakirjoina.

5 artikla

Yhteisön rekisteri

Tämän päätöksen liitteessä olevat tiedot on kirjattava yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteriin asetuksen (EY) N:o 1829/2003 28 artiklan mukaisesti.

6 artikla

Luvanhaltijat

Luvanhaltijoita ovat

| a) | Pioneer Overseas Corporation, Belgia, joka edustaa seuraavaa yritystä: Pioneer Hi-Bred International, Yhdysvallat; ja |
| --- | --- |

a)

Pioneer Overseas Corporation, Belgia, joka edustaa seuraavaa yritystä: Pioneer Hi-Bred International, Yhdysvallat; ja

| b) | Dow AgroSciences Europe, Yhdistynyt kuningaskunta, joka edustaa seuraavaa yritystä: Mycogen Seeds, Yhdysvallat. |
| --- | --- |

b)

Dow AgroSciences Europe, Yhdistynyt kuningaskunta, joka edustaa seuraavaa yritystä: Mycogen Seeds, Yhdysvallat.

Molemmat yritykset ovat vastuussa siitä, että tässä päätöksessä ja asetuksessa (EY) N:o 1829/2003 säädetyt luvanhaltijoiden velvoitteet täytetään.

7 artikla

Voimassaolo

Tätä päätöstä sovelletaan kymmenen vuoden ajan sen hyväksymisestä.

Tehty Brysselissä 3 päivänä maaliskuuta 2006.

Komission puolesta

Markos KYPRIANOU

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 268, 18.10.2003. s. 1.

1

(2)  EYVL L 43, 14.2.1997. s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

2

(3)  EUVL L 291, 5.11.2005, s. 42.

3

(4)  http://www.efsa.eu.int/science/gmo/gm_ff_applications/more_info/503/op_gm07_ej182_1507_opinion_nl_doc2_en1.pdf

4

(5)  EUVL L 10, 16.1.2004. s. 5.

5

(6)  EUVL L 287, 5.11.2003. s. 1.

6

(7)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

7

---

LIITE

a)   Hakija ja luvanhaltija:

Nimi: Pioneer Overseas Corporation

Osoite: Avenue des Arts 44, B-1040 Bryssel, Belgia

Seuraavan yrityksen puolesta: Pioneer Hi-Bred International, Inc., 400 Locus Street, Suite 800, Des Moines, IA50309, Yhdysvallat

sekä

Nimi: Dow AgroSciences Europe Ltd

Osoite: European Development Centre, 3 Milton Park, Abingdon, Oxon OX14 4RN, Yhdistynyt kuningaskunta.

Seuraavan yrityksen puolesta Mycogen Seeds c/o Dow AgroSciences LLC, 9330 Zionsville Road, Indianapolis, IN 46268-1054, Yhdysvallat.

b)   Tuotteiden nimet ja määritelmät: Hakemuksessa määritettyä ja yksilöllisellä tunnisteella DAS-Ø15Ø7-1 varustettua muuntogeenistä maissin (Zea mays L.) linjaa 1507sisältävät, siitä koostuvat tai siitä valmistetut elintarvikkeet tai elintarvikkeiden ainesosat; maissi on vastustuskykyinen maissikoisaa (Ostrinia nubilalis) ja tiettyjä muita perhostuholaisia vastaan, ja se kestää glufosinaattiammonium-nimistä rikkakasvien torjunta-ainetta. Muuntogeeninen maissi DAS-Ø15Ø7-1 sisältää seuraavat DNA-sekvenssit kahdessa ehjässä kasetissa:

Bacillus thuringiensis subsp. aizawaista saadun lyhennetyn cry1F-geenin synteettinen versio, joka antaa vastustuskyvyn maissikoisaa (Ostrinia nubilalis) ja tiettyjä muita perhostuholaisia vastaan ja jota säätelee lajista Zea mays L. saatu ubikitiinipromoottori ubiZM1(2) ja Agrobacterium tumefaciens pTi15955:sta saatu ORF25PolyA-terminaattori.

Streptomyces viridochromogenes -kannasta Tü494 saadun pat-geenin synteettinen versio, joka antaa sietokyvyn glufosinaattiammonium-nimiselle rikkakasvien torjunta-aineelle ja jota säätelee kukkakaalin mosaiikkiviruksen 35S-promoottori ja terminaattorialue.

c)   Merkintä: Sovelletaan asetuksen (EY) No 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa säädettyjä merkitsemistä koskevia erityisvaatimuksia, muita vaatimuksia ei aseteta.

Asetuksen (EY) No 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi ”organismin nimeksi” on merkittävä ”maissi”.

d)   Havaitsemismenetelmä:

| — | Tapahtumakohtainen kvantitatiivinen PCR-tekniikkaan perustuva menetelmä muuntogeenistä maissilinjaa DAS-Ø15Ø7-1 varten. |
| --- | --- |

—

Tapahtumakohtainen kvantitatiivinen PCR-tekniikkaan perustuva menetelmä muuntogeenistä maissilinjaa DAS-Ø15Ø7-1 varten.

| — | Validoija: asetuksella (EY) N:o 1829/2003 perustettu yhteisön vertailulaboratorio, julkaistu osoitteessa http://gmo-crl.jrc.it/detectionmethods/TC1507-WEB-Protocol-Validation.pdf |
| --- | --- |

—

Validoija: asetuksella (EY) N:o 1829/2003 perustettu yhteisön vertailulaboratorio, julkaistu osoitteessa http://gmo-crl.jrc.it/detectionmethods/TC1507-WEB-Protocol-Validation.pdf

| — | Viiteaineisto: ERM®-BF418, saatavilla Euroopan komission Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) kautta, Vertailumateriaalien ja mittausten tutkimuslaitos (IRMM): http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm |
| --- | --- |

—

Viiteaineisto: ERM®-BF418, saatavilla Euroopan komission Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) kautta, Vertailumateriaalien ja mittausten tutkimuslaitos (IRMM): http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm

e)   Yksilöllinen tunniste:

f)   Biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan liitteen II mukaisesti vaadittavat tiedot: Bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmä, kirjausnumero ID: Ks. päätös 2006/197/EY.

g)   Tuotteen markkinoille saattamista, käyttöä ja käsittelyä koskevat ehdot tai rajoitukset: Ei tarpeen.

h)   Seurantasuunnitelma: Direktiivin 2001/18/EY liitteen VII mukainen ympäristövaikutusten seurantasuunnitelma.

Linkki http://gmo-crl.jrc.it/detectionmethods/TC1507-WEB-Protocol-Validation.pdf

i)   Markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset ihmisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden käytön osalta: Ei tarpeen.

Huomautus: linkkejä asianmukaisiin asiakirjoihin on ehkä muutettava ajoittain. Kyseiset muutokset saatetaan yleisön tietoon päivittämällä yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteri.

---