----

----

I Aktai, kuriuos skelbti privaloma

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2021/2005

2005 m. gruodžio 12 d.

nustatantis kai kurių vaisių ir daržovių standartines importo vertes, kad būtų galima nustatyti įvežimo kainą

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 1994 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 3223/94 dėl vaisių ir daržovių importo taisyklių (1), ypač į jo 4 straipsnio 1 dalį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 3223/94 4 straipsnyje nurodytos standartinės importo vertės nustatomos šio reglamento priede.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja 2005 m. gruodžio 13 d.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 12 d.

Komisijos vardu

J. M. SILVA RODRÍGUEZ

Generalinis direktorius žemės ūkio ir kaimo plėtros reikalams

----

(1)OL L 337, 1994 12 24, p. 66. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 386/2005 (OL L 62, 2005 3 9, p. 3).

----

PRIEDAS

prie 2005 m. gruodžio 12 d. Komisijos reglamento, nustatančio kai kurių vaisių ir daržovių standartines importo vertes, kad būtų galima nustatyti įvežimo kainą

----

(1)  Šalių nomenklatūra yra nustatyta Komisijos Reglamentu (EB) Nr. 750/2005 (OL L 126, 2005 5 19, p. 12). Kodas „999“ žymi „kitą kilmę“.

----

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2022/2005

2005 m. gruodžio 12 d.

iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 14/2004 dėl numatomo įvairių žemės ūkio produktų tiekimo balanso atokiausiems regionams

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1452/2001, įvedantį specialias priemones tam tikriems Prancūzijos užjūrio departamentų žemės ūkio produktams ir iš dalies pakeičiantis Direktyvą 72/462/EEB bei panaikinantis Reglamentus (EEB) Nr. 525/77 ir (EEB) Nr. 3763/91 (Poseidom) (1), ypač į jo 3 straipsnio 6 dalį,

atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1453/2001, įvedantį specialiąsias priemones tam tikriems Azorų salų ir Madeiros žemės ūkio produktams ir panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 1600/92 (Poseima) (2), ypač į jo 3 straipsnio 6 dalį ir 4 straipsnio 5 dalį,

atsižvelgdama į 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1454/2001, įvedantį specialiąsias priemones tam tikriems Kanarų salų žemės ūkio produktams ir panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 1601/92 (Poseican) (3), ypač į jo 3 straipsnio 6 dalį ir 4 straipsnio 5 dalį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamentas (EB) Nr. 14/2004 iš dalies keičiamas taip:

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 12 d.

Komisijos vardu

Mariann FISCHER BOEL

Komisijos narė

----

(1)OL L 198, 2001 7 21, p. 11. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1690/2004 (OL L 305, 2004 10 1, p. 1).

(2)OL L 198, 2001 7 21, p. 26. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1690/2004.

(3)OL L 198, 2001 7 21, p. 45. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1690/2004.

(4)OL L 3, 2004 1 7, p. 6. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 936/2005 (OL L 158, 2005 6 21, p. 6).

----

I PRIEDAS

„1 Dalis

Grūdai ir grūdų produktai, skirti žmonėms vartoti ir gyvūnų pašarui; aliejinių augalų sėklos, baltymingi augalai ir sausi pašarai

Numatomas tiekimo balansas ir Bendrijos pagalba už Bendrijos produktų tiekimą per kalendorinius metus

3. Dalis

Perdirbti vaisių ir daržovių produktai

Numatomas tiekimo balansas ir Bendrijos pagalba už Bendrijos produktų tiekimą per kalendorinius metus

----

(1)  Pagalba lygi grąžinamajai išmokai už produktus, turinčius tą patį KN kodą pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1501/95 7 straipsnį (OL L 147, 1995 6 30, p. 7).

(2)  Pagalbos suma lygi grąžinamajai išmokai už produktus, turinčius tą patį KN kodą pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/96 16 straipsnį (OL L 297, 1996 11 21, p. 29).“.

----

II PRIEDAS

„7 dalis

Galvijienos sektorius

Numatomas tiekimo balansas ir Bendrijos pagalba už Bendrijos produktų tiekimą per kalendorinius metus

MADEIRA

----

(1)  Produktų kodai ir išnašos nustatyti iš dalies pakeistame Komisijos reglamente (EEB) Nr. 3846/87 (OL L 366, 1987 12 24, p. 1).

(2)  Pagalbos suma yra lygi tą patį KN kodą turinčių produktų grąžinamajai išmokai, suteiktai pagal Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 33 straipsnį. Jei pagal to reglamento 33 straipsnį skiriamų grąžinamųjų išmokų dydis yra skirtingas, pagalbos suma yra lygi grąžinamajai išmokai už tą patį žemės ūkio produktų nomenklatūros kodą turinčius produktus pagalbos paraiškos pateikimo dieną galiojančioms eksporto į B03 paskirties vietas grąžinamosioms išmokoms.“.

----

III PRIEDAS

„4 Dalis

Iš vaisių ir daržovių pagaminti produktai

Numatomas tiekimo balansas ir Bendrijos pagalba už Bendrijos produktų tiekimą per kalendorinius metus

11 Dalis

Pieno produktai

Numatomas tiekimo balansas ir Bendrijos pagalba už Bendrijos produktų tiekimą per kalendorinius metus

----

(1)  Įskaitant 750 tonų produktų, skirtų perdirbti ir (arba) pakuoti.

(2)  Įskaitant 6 300 tonų produktų, skirtų perdirbti ir (arba) pakuoti.

(3)  EUR/100 kg neto masės, jei nenurodyta kitaip.

(4)  Šie produktai ir susijusios išnašos yra tokios pat, kaip ir Komisijos reglamente, nustatančiame eksporto grąžinamąsias išmokas, pagal Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnį.

(5)  Įskaitant 1 300 tonų perdirbimo ir (arba) pakavimo sektoriui skirtų produktų.

(6)  Suma lygi grąžinamajai išmokai už produktus, turinčius tą patį KN kodą pagal Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 31 straipsnį. Jei, kaip nustatyta Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/1999 (OL L 102, 1999 4 17, p. 11) 2 straipsnio 1 dalies e punkte ir 2 straipsnio 1 dalies 1 punkte, yra daugiau nei viena pagal to reglamento 31 straipsnį suteiktų eksporto grąžinamųjų išmokų norma, tai suma yra lygi didžiausiai eksporto grąžinamųjų išmokų sumai už tą patį KN kodą turinčius produktus (Reglamentas (EEB) Nr. 3846/87, OL L 366, 1987 12 24, p. 1).

Tačiau pagal Reglamentą (EB) Nr. 2571/97 už sviestą suteiktos grąžinamosios išmokos suma yra tokia, kokia nurodyta II skiltyje.

(7)  Turi būti paskirstoma taip:

(8)  Jeigu šioje pozicijoje esančio produkto pieno baltymų kiekis (azoto kiekis x 6,38) sausosiose neriebalinėse pieno medžiagose sudaro mažiau nei 34 %, pagalba neteikiama. Jeigu šį kodą turinčiuose sausuosiuose produktuose drėgmės kiekis sudaro daugiau kaip 5 % produkto masės, pagalba neteikiama. Atliekant muitinės formalumus, pareiškėjas tuo tikslu numatytoje deklaracijoje nurodo mažiausią pieno baltymų kiekį sausosiose neriebalinėse pieno medžiagose ir didžiausią drėgmės kiekį sausuosiuose produktuose.

(9)  Pagalbos suma lygi pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1520/2000 skiriamai grąžinamajai išmokai, nustatytai Komisijos reglamente, nustatančiame grąžinamųjų išmokų už kai kuriuos pieno produktus, eksportuojamus kaip į I priedą neįtrauktos prekės, dydžius.“

----

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2023/2005

2005 m. gruodžio 12 d.

iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 3199/93 dėl visiško etilo alkoholio denatūravimo procedūrų tarpusavio pripažinimo atleidimo nuo akcizų tikslais

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvą Nr. 92/83/EEB dėl akcizų už alkoholį ir alkoholinius gėrimus, struktūrų suderinimo (1), ypač į jos 27 straipsnio 4 dalį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 3199/93 priedo dalis dėl Latvijos pakeičiama taip:

„Latvija

Mažiausias kiekis 100 litrų spirito:

Mažiausias kiekis 100 litrų dehidruoto etilo alkoholio (kurio sudėtyje yra ne daugiau kaip 0,5 % vandens):

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 12 d.

Komisijos vardu

László KOVÁCS

Komisijos narys

----

(1)OL L 316, 1992 10 31, p. 21. Direktyva su pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.

(2)OL L 288, 1993 11 23, p. 12. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1309/2005 (OL L 208, 2005 8 11, p. 12).

----

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2024/2005

2005 m. gruodžio 12 d.

iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 872/2004 dėl papildomų ribojančių priemonių Liberijai

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 872/2004 dėl papildomų ribojančių priemonių Liberijai (1), ypač į jo 11 straipsnio a punktą,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 872/2004 I priedas iš dalies keičiamas taip, kaip išdėstyta šio reglamento priede.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 12 d.

Komisijos vardu

Eneko LANDÁBURU

Ryšių su užsieniu generalinis direktorius

----

(1)OL L 162, 2004 4 30, p. 32. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1453/2005 (OL L 230, 2005 9 7, p. 14).

----

PRIEDAS

Tarybos reglamento (EB) Nr. 872/2004 priedas iš dalies keičiamas taip:

----

----

TARYBOS DIREKTYVA 2005/85/EB

2005 m. gruodžio 1 d.

nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse

EUROPOS SAJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 63 straipsnio pirmosios pastraipos 1 punkto d papunktį,

atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1),

atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (2),

atsižvelgdama į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (3),

kadangi:

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

I SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Tikslas

Šios direktyvos tikslas – nustatyti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse.

2 straipsnis

Sąvokų apibrėžimai

Šioje direktyvoje:

3 straipsnis

Taikymo sritis

1.   Ši direktyva taikoma visiems prieglobsčio prašymams, pateiktiems valstybių narių teritorijoje, įskaitant pasienį arba tranzitines zonas, bei pabėgėlio statuso panaikinimui.

2.   Ši direktyva netaikoma tais atvejais, kai diplomatinio arba teritorinio prieglobsčio prašymai pateikiami valstybių narių atstovybėms.

3.   Kai valstybės narės taiko arba įveda procedūrą, pagal kurią prieglobsčio prašymai nagrinėjami kaip Ženevos konvencija grindžiami prašymai ir kaip kitokios tarptautinės apsaugos, suteikiamos Direktyvos 2004/83/EB 15 straipsnyje apibrėžtais atvejais, prašymai, procedūros metu jos taiko šią direktyvą.

4.   Be to, valstybės narės gali nuspręsti taikyti šią direktyvą procedūroms, taikomoms sprendžiant dėl kitokios tarptautinės apsaugos prašymų.

4 straipsnis

Atsakingos institucijos

1.   Visoms procedūroms valstybės narės paskiria sprendžiančiąją instituciją, kuri bus atsakinga už tinkamą prašymų nagrinėjimą pagal šią direktyvą, ypač 8 straipsnio 2 dalį ir 9 straipsnį.

Pagal Reglamento (EB) Nr. 343/2003 4 straipsnio 4 dalį, vienoje valstybėje narėje pateiktus prieglobsčio prašymus kitos valstybės narės valdžios institucijoms, kurios joje vykdo imigracijos kontrolę, nagrinėja ta valstybė narė, kurios teritorijoje prašymai pateikti.

2.   Tačiau valstybės narės gali numatyti, kad atsakinga yra kita institucija toliau nurodytais atvejais:

3.   Valstybės narės užtikrina, kad pagal 2 straipsnio dalį paskyrus valdžios institucijas, šių institucijų personalas turėtų atitinkamų žinių arba būtų apmokytas, kad galėtų vykdyti savo pareigas įgyvendinant šią direktyvą.

5 straipsnis

Palankesnės sąlygos

Valstybės narės gali nustatyti arba ir toliau taikyti palankesnius reikalavimus pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkai, tiek, kiek tie reikalavimai neprieštarauja šiai direktyvai.

II SKYRIUS

PAGRINDINIAI PRINCIPAI IR GARANTIJOS

6 straipsnis

Galimybė naudotis procedūra

1.   Valstybės narės gali reikalauti, kad prieglobsčio prašymai būtų pateikti asmeniškai ir (arba) tam skirtoje vietoje.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienas veiksnus suaugęs asmuo turėtų teisę pateikti prieglobsčio prašymą savo vardu.

3.   Valstybės narės gali numatyti, kad prašymą galėtų pateikti prašytojas nuo jo priklausomų asmenų vardu. Tokiais atvejais valstybės narės užtikrina, kad suaugę priklausomi asmenys duotų sutikimą pateikti prašymą jų vardu, o nedavę sutikimo, jie turėtų galimybę pateikti prašymą savo pačių vardu.

Reikalaujama, kad sutikimas būtų duotas prašymo pateikimo metu arba vėliausiai asmeninio pokalbio su suaugusiu priklausomu asmeniu metu.

4.   Valstybės narės nacionalinės teisės aktuose gali nustatyti:

5.   Valstybės narės užtikrina, kad valdžios institucijos, į kurias gali būti kreipiamasi norint pateikti prieglobsčio prašymą, galėtų suteikti informaciją, kaip ir kur asmuo gali pateikti tokį prašymą, ir (arba) gali reikalauti, kad šios institucijos persiųstų prašymus kompetentingai institucijai.

7 straipsnis

Teisė pasilikti valstybėje narėje prašymo nagrinėjimo metu

1.   Tik taikant šią tvarką prašytojams leidžiama pasilikti valstybėje narėje iki tol, kol sprendžiančioji institucija priima sprendimą pagal pirmosios instancijos procedūras, nustatytas III skyriuje. Ši teisė pasilikti nesuteikia teisės į leidimą gyventi valstybėje narėje.

2.   Valstybės narės gali daryti išimtį tik tais atvejais, kai pagal 32 ir 34 straipsnius vėlesnis prašymas nebus toliau nagrinėjamas arba kai jos atitinkamai perduoda arba išduoda asmenį kitai valstybei narei, remdamosi įsipareigojimais pagal Europos arešto orderį (6) arba kitais įsipareigojimais, trečiajai šaliai arba tarptautiniams baudžiamiesiems teismams.

8 straipsnis

Prašymų nagrinėjimo reikalavimai

1.   Nepažeidžiant 23 straipsnio 4 dalies i punkto, valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašymai nebūtų nei atmetami, nei nenagrinėjami vien tik dėl to, kad jie nebuvo pateikti nedelsiant.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad sprendžiančiosios institucijos sprendimai dėl prieglobsčio prašymų būtų priimami po tinkamo nagrinėjimo. Tuo tikslu valstybės narės užtikrina, kad:

3.   V skyriuje nurodytos valdžios institucijos per sprendžiančiąją instituciją, prašytoją arba kitu būdu turi gauti bendrą 2 dalies b punkte nurodytą informaciją, reikalingą jų darbui atlikti.

4.   Valstybės narės gali numatyti taisykles dėl dokumentų, susijusių su prašymų nagrinėjimu, vertimo.

9 straipsnis

Sprendžiančiosios institucijos sprendimo reikalavimai

1.   Valstybės narės užtikrina, kad sprendimai dėl prieglobsčio prašymų būtų pateikti raštu.

2.   Valstybės narės taip pat užtikrina, kad tais atvejais, kai prašymas atmetamas, sprendime nurodomos to faktinės bei teisinės priežastys ir raštu pateikiama informacija apie tai, kaip galima apskųsti neigiamą sprendimą.

Valstybės narės neturi nurodyti pabėgėlio statuso nesuteikimo priežasčių sprendime tais atvejais, kai prašytojui suteikiamas tas pačias teises ir privilegijas pagal nacionalinę ir Bendrijos teisę suteikiantis statusas, prilyginamas pabėgėlio statusui pagal Direktyvą 2004/83/EB. Tokiais atvejais valstybės narės užtikrina, kad pabėgėlio statuso nesuteikimo priežastys būtų nurodytos prašytojo byloje, ir kad prašytojui paprašius, jis turėtų galimybę susipažinti su byla.

Be to, valstybėms narėms nereikia raštu pateikti informacijos, kaip apskųsti neigiamą sprendimą, siejant su sprendimu, tais atvejais, kai prašytojui ši informacija buvo pateikta anksčiau raštu arba jam prieinamomis elektroninėmis priemonėmis.

3.   Pagal 6 straipsnio 3 dalį ir kai prašymas yra grindžiamas tokiais pačiais pagrindais, valstybės narės gali priimti vieną sprendimą, taikomą visiems priklausomiems asmenims.

10 straipsnis

Prieglobsčio prašytojams numatytos garantijos

1.   Atsižvelgiant į III skyriuje numatytas procedūras valstybės narės užtikrina, kad visiems prieglobsčio prašytojams būtų numatytos toliau išvardytos garantijos:

2.   Atsižvelgiant į V skyriuje numatytas procedūras valstybės narės užtikrina, kad visiems prieglobsčio prašytojams būtų užtikrintos garantijos, lygiavertės nurodytosioms šio straipsnio 1 dalies b, c ir d punktuose.

11 straipsnis

Prieglobsčio prašytojų pareigos

1.   Valstybės narės gali įpareigoti prieglobsčio prašytojus bendradarbiauti su kompetentingomis institucijomis, kiek tokia pareiga yra būtina prašymui nagrinėti.

2.   Visų pirma valstybės narės gali numatyti, kad:

12 straipsnis

Asmeninis pokalbis

1.   Prieš sprendžiančiajai institucijai priimant sprendimą, prieglobsčio prašytojui suteikiama galimybė atvykti asmeninio pokalbio dėl prieglobsčio prašymo su asmeniu, pagal nacionalinę teisę kompetentingu vesti tokius pokalbius.

Valstybės narės taip pat gali sudaryti galimybes asmeniniam pokalbiui su kiekvienu suaugusiu priklausomu asmeniu, nurodytu 6 straipsnio 3 dalyje.

Valstybės narės gali nustatyti nacionalinės teisės aktuose atvejus, kai asmeninio pokalbio galimybė suteikiama nepilnamečiui.

2.   Asmeninio pokalbio gali nebūti, kai:

3.   Asmeninio pokalbio gali nebūti ir tuomet, kai jis nėra pagrįstai naudingas, ypač kai kompetentinga institucija mano, kad prašytojas nėra tinkamas pokalbiui arba su juo negalima kalbėtis dėl ilgalaikių nuo jo nepriklausančių aplinkybių. Jeigu kyla abejonių, valstybės narės gali reikalauti medicininės arba psichologo pažymos.

Kai valstybė narė prašytojui nesuteikia asmeninio pokalbio galimybės pagal šią straipsnio dalį, turi būti dedamos pagrįstos pastangos leisti prašytojui arba priklausomam asmeniui pateikti papildomą informaciją.

4.   Tai, kad asmeninis pokalbis nevykdomas, netrukdo sprendžiančiajai institucijai priimti sprendimą dėl prieglobsčio prašymo.

5.   Tai, kad asmeninis pokalbis nevykdomas pagal 2 dalies b ir c punktus bei 3 dalį, neturi neigiamai paveikti sprendžiančiosios institucijos sprendimo.

6.   Nepriklausomai nuo 20 straipsnio 1 dalies, valstybės narės, spręsdamos dėl prieglobsčio prašymo, gali atsižvelgti į tą faktą, kad prašytojas neatvyko asmeninio pokalbio, nebent jis turėjo pateisinamų neatvykimo priežasčių.

13 straipsnis

Asmeninio pokalbio reikalavimai

1.   Asmeninis pokalbis paprastai vyksta nedalyvaujant šeimos nariams, išskyrus atvejus, kai sprendžiančioji institucija mano, kad tinkamam nagrinėjimui reikia, kad dalyvautų kiti šeimos nariai.

2.   Asmeninis pokalbis vyksta tokiomis sąlygomis, kurios užtikrintų tinkamą konfidencialumą.

3.   Valstybės narės imasi atitinkamų veiksmų, užtikrinančių, kad asmeniniai pokalbiai vyktų tokiomis sąlygomis, kurios leistų prašytojams išsamiai išdėstyti savo prašymų priežastis. Šiuo tikslu valstybės narės:

4.   Valstybės narės gali numatyti taisykles dėl trečiųjų šalių dalyvavimo asmeniniame pokalbyje.

5.   Šis straipsnis taip pat taikomas 12 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytam susitikimui.

14 straipsnis

Asmeninio pokalbio ataskaitos statusas procedūroje

1.   Valstybės narės užtikrina, kad būtų parengta raštiška kiekvieno asmeninio pokalbio ataskaita, kurioje yra prašytojo pateikta bent jau esminė informacija dėl prašymo, remiantis Direktyvos 2004/83/EB 4 straipsnio 2 dalimi.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojai turėtų galimybę laiku gauti informaciją apie asmeninio pokalbio ataskaitą. Kai informacija suteikiama tik sprendžiančiajai institucijai priėmus sprendimą, valstybės narės užtikrina, kad informacija būtų kuo greičiau prieinama, kad būtų galima laiku parengti ir pateikti apeliaciją.

3.   Valstybės narės gali prašyti, kad prašytojas patvirtintų asmeninio pokalbio ataskaitos turinį.

Kai prašytojas atsisako patvirtinti ataskaitos turinį, tokio atsisakymo priežastys turi būti įtrauktos į prašytojo bylą.

Prašytojo atsisakymas patvirtinti ataskaitos turinį neturi trukdyti sprendžiančiajai institucijai priimti sprendimo dėl prašymo.

4.   Šis straipsnis taip pat taikomas 12 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytam susitikimui.

15 straipsnis

Teisė į teisinę pagalbą ir atstovavimą

1.   Valstybės narės leidžia prieglobsčio prašytojams turėti galimybę savo pačių sąskaita tinkamai tartis su patarėjais teisės klausimais arba kitais patarėjais, kurie pagal nacionalinės teisės aktus tokiais pripažįstami ar turi leidimą užsiimti tokia veikla, dėl reikalų, susijusių su jų prieglobsčio prašymais.

2.   Jeigu sprendžiančioji institucija priima neigiamą sprendimą, valstybės narės užtikrina nemokamą teisinę pagalbą ir (arba) atstovavimą, esant tokiam prašymui, laikantis 3 dalies nuostatų.

3.   Valstybės narės gali numatyti savo nacionalinės teisės aktuose nemokamą teisinę pagalbą ir (arba) atstovavimą:

Valstybės narės užtikrina, kad teisinė pagalba ir (arba) atstovavimas, suteiktas remiantis d punktu, nebūtų savavališkai ribojamas.

4.   Taisykles dėl teisinės pagalbos ir (arba) atstovavimo prašymų pateikimo ir nagrinėjimo detalių gali numatyti valstybės narės.

5.   Valstybės narės taip pat gali:

6.   Valstybės narės gali pareikalauti, kad joms būtų visiškai arba iš dalies atlygintos turėtos išlaidos, jeigu ir kai prašytojo finansinė būklė labai pagerėja arba jeigu sprendimas suteikti tokias lengvatas buvo priimtas, remiantis prašytojo pateikta klaidinga informacija.

16 straipsnis

Teisinės pagalbos ir atstovavimo taikymo sritis

1.   Valstybės narės užtikrina, kad patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, kuris pagal nacionalinės teisės aktus tokiu pripažįstamas ar turi leidimą užsiimti tokia veikla, ir padedantis arba atstovaujantis prieglobsčio prašytojui pagal nacionalinės teisės aktus, turi turėti galimybę naudotis prašytojo bylos informacija, kurią privalo išnagrinėti V skyriuje nurodytos valdžios institucijos, jeigu informacija yra svarbi prašymo nagrinėjimui.

Valstybės narės gali padaryti išimtį, jeigu atskleidus informaciją arba šaltinius galėtų kilti grėsmė nacionaliniam saugumui, organizacijų arba asmenų, teikiančių informaciją, arba asmens (asmenų), su kuriuo (kuriais) yra susijusi informacija, saugumui, arba jeigu būtų pakenkta tyrimui, susijusiam su valstybės narės kompetentingų institucijų atliekamu prieglobsčio prašymų nagrinėjimu, arba pašlytų valstybių narių tarptautiniai santykiai. Tokiais atvejais V skyriuje nurodytos valdžios institucijos turi turėti galimybę naudotis tokia informacija arba šaltiniais, išskyrus atvejus, kai naudotis tokia informacija neleidžiama su nacionaliniu saugumu susijusiais atvejais.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, padedantis arba atstovaujantis prieglobsčio prašytojui, galėtų įeiti į uždaras zonas, tokias kaip įkalinimo patalpas ir tranzito zonas tam, kad galėtų patarti prašytojui. Valstybės narės gali apriboti galimybę lankyti prašytojus uždarose zonose tik, kai toks apribojamas, remiantis nacionalinės teisės aktais, yra objektyviai būtinas dėl saugumo, viešosios tvarkos arba administracinio zonos valdymo, arba kad būtų užtikrintas veiksmingas prašymo nagrinėjimas, jeigu tokiu būdu patarėjo teisės klausimais arba kito patarėjo galimybė įeiti nėra griežtai ribojama arba neįmanoma.

3.   Valstybės narės gali numatyti taisykles, taikomas patarėjų teisės klausimais arba kitų patarėjų dalyvavimui visuose procedūros pokalbiuose, nepažeisdamos šio straipsnio ir 17 straipsnio 1 dalies b punkto.

4.   Valstybės narės gali numatyti, kad prašytojui būtų leidžiama atsivesti į asmeninį pokalbį savo patarėją teisės klausimais arba kitą patarėją, kuris pagal nacionalinės teisės aktus tokiu pripažįstamas ar turi leidimą užsiimti tokia veikla.

Valstybės narės gali reikalauti, kad prašytojas dalyvautų asmeniniame pokalbyje, net jeigu jam pagal nacionalinės teisės aktus atstovauja patarėjas teisės klausimais arba kitas patarėjas, taip pat gali reikalauti, kad prašytojas pats atsakytų į užduodamus klausimus.

Tai, kad nėra patarėjo teisės klausimais arba kito patarėjo, netrukdo kompetentingai institucijai surengti asmeninį pokalbį su prašytoju.

17 straipsnis

Nelydimiems nepilnamečiams suteiktos garantijos

1.   Atsižvelgdamos į šioje direktyvoje numatytas procedūras ir nepažeisdamos 12 ir 14 straipsnių nuostatų, valstybės narės:

Valstybės narės gali reikalauti, kad nelydimas nepilnametis dalyvautų asmeniniame pokalbyje, net jeigu jame dalyvauja atstovas.

2.   Valstybės narės gali neskirti atstovo, jeigu nelydimas nepilnametis:

3.   Pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, galiojančius nuo 2005 m. gruodžio 1 d., valstybės narės taip pat gali neskirti atstovo, kai nelydimam nepilnamečiui yra sukakę 16 arba daugiau metų, nebent jis negali dalyvauti nagrinėjant prašymą be atstovo.

4.   Valstybės narės užtikrina, kad:

5.   Valstybės narės gali skirti medicininį patikrinimą nelydimų nepilnamečių amžiui nustatyti pagal prieglobsčio prašymo nagrinėjimą.

Tais atvejais, kai skiriamas medicininis patikrinimas, valstybės narės užtikrina, kad:

Tai, kad nelydimas nepilnametis atsisakė atlikti tokį medicininį patikrinimą, neturi trukdyti sprendžiančiajai institucijai priimti sprendimą dėl prieglobsčio prašymo.

6.   Įgyvendindamos šį straipsnį, valstybės narės pirmiausia turi atsižvelgti į geriausius vaiko interesus.

18 straipsnis

Sulaikymas

1.   Valstybės narės nesulaiko asmens tik dėl priežasties, kad jis yra prieglobsčio prašytojas.

2.   Kai prieglobsčio prašytojas yra sulaikomas, valstybės narės užtikrina greito teisminio svarstymo galimybę.

19 straipsnis

Procedūra atsiėmus prašymą

1.   Jeigu valstybės narės numato galimybę tiesiogiai atsiimti prašymą pagal nacionalinės teisės aktus, kai prieglobsčio prašytojas tiesiogiai atsiima savo prieglobsčio prašymą, valstybės narės užtikrina, kad sprendžiančioji institucija priimtų sprendimą nutraukti nagrinėjimą arba atmesti prašymą.

2.   Valstybės narės taip pat gali nuspręsti, kad sprendžiančioji institucija gali nuspręsti nutraukti nagrinėjimą, nepriėmusi sprendimo. Tokiu atveju valstybės narės užtikrina, kad sprendžiančioji institucija įrašytų pastabą į prašytojo bylą.

20 straipsnis

Procedūra netiesiogiai atsiėmus prašymą arba jo atsisakius

1.   Kai yra pagrįsta priežastis manyti, kad prieglobsčio prašytojas netiesiogiai atsiėmė savo prieglobsčio prašymą arba jo atsisakė, valstybės narės užtikrina, kad sprendžiančioji institucija priimtų sprendimą nutraukti nagrinėjimą arba atmesti prašymą, remdamasi tuo, kad prašytojas neįrodė savo teisės į pabėgėlio statusą pagal Direktyvą 2004/83/EB.

Valstybės narės gali daryti prielaidą, kad prašytojas netiesiogiai atsiėmė prieglobsčio prašymą arba jo atsisakė ir ypač tuomet, kai įsitikinama, kad:

Siekdamos įgyvendinti šias nuostatas, valstybės narės gali nustatyti terminus ar gaires.

2.   Valstybės narės užtikrina, kad prašytojui, kuris vėl atvyksta apie save pranešti į kompetentingą instituciją po to, kai buvo priimtas sprendimas nutraukti nagrinėjimą, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, būtų suteikta teisė prašyti, kad jo byla būtų atnaujinta, nebent toks prašymas būtų nagrinėjamas pagal 32 ir 34 straipsnius.

Valstybės narės gali numatyti terminą, po kurio prašytojo byla nebegalėtų būti atnaujinta.

Valstybės narės užtikrina, kad toks asmuo nebūtų išsiųstas nesilaikant asmens negrąžinimo principo.

Valstybės narės gali leisti sprendžiančiajai institucijai pratęsti nagrinėjimą nuo to etapo, kuriame jis buvo nutrauktas.

21 straipsnis

JTVPK vaidmuo

1.   Valstybės narės leidžia JTVPK:

2.   1 dalis taip pat taikoma bet kuriai organizacijai, dirbančiai atitinkamos valstybės narės teritorijoje JTVPK vardu pagal susitarimą su ta valstybe nare.

22 straipsnis

Informacijos apie atskiras bylas rinkimas

Nagrinėdamos atskiras bylas, valstybės narės:

III SKYRIUS

PIRMOSIOS INSTANCIJOS PROCEDŪRA

I SKIRSNIS

23 straipsnis

Nagrinėjimo procedūra

1.   Valstybės narės svarsto prieglobsčio prašymus nagrinėjimo procedūros metu pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas.

2.   Valstybės narės, nepažeisdamos tinkamo ir išsamaus nagrinėjimo principo, užtikrina, kad tokia procedūra būtų kuo greičiau baigta.

Kai sprendimo negalima priimti per šešis mėnesius, valstybės narės užtikrina, kad atitinkamam prašytojui:

3.   Valstybės narės gali suteikti pirmenybę bet kuriam nagrinėjimui arba jį paspartinti pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas, taip pat jeigu tikėtina, kad prašymas bus pagrįstas arba jeigu prašytojas turi ypatingų poreikių.

4.   Valstybės narės gali taip pat nustatyti, kad nagrinėjimo procedūrai pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas gali būti suteikta pirmenybė arba ji gali būti paspartinta, jeigu:

24 straipsnis

Konkrečios procedūros

1.   Valstybės narės gali numatyti toliau išvardytas konkrečias procedūras, nukrypstančias nuo II skyriaus pagrindinių principų ir garantijų:

2.   Valstybės narės gali taip pat numatyti nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo VI skirsnio.

II SKIRSNIS

25 straipsnis

Nepriimtini prašymai

1.   Be bylų, kuriose prašymai nenagrinėjami pagal Reglamentą (EB) Nr. 343/2003, iš valstybių narių nereikalaujama nagrinėti, ar prašytojas gali būti laikomas pabėgėliu pagal Direktyvą 2004/83/EB, kai vadovaujantis šiuo straipsniu prašymas laikomas nepriimtinu.

2.   Vadovaudamosi šiuo straipsniu, valstybės narės gali laikyti prieglobsčio prašymą nepriimtinu, jeigu:

26 straipsnis

Pirmosios prieglobsčio šalies sąvoka

Šalis gali būti laikoma pirmąja prieglobsčio šalimi konkrečiam prieglobsčio prašytojui, jeigu:

jeigu jis būtų atgal priimtas į tą šalį.

Taikydamos pirmosios prieglobsčio šalies sąvoką konkrečioms prieglobsčio prašytojo aplinkybėms, valstybės narės gali atsižvelgti į 27 straipsnio 1 dalį.

27 straipsnis

Saugios trečiosios šalies sąvoka

1.   Valstybės narės gali taikyti saugios trečiosios šalies sąvoką tik, jeigu kompetentingos institucijos yra įsitikinusios, kad atitinkamoje trečioje šalyje su prieglobsčio siekiančiu asmeniu bus elgiamas pagal toliau išvardytus principus:

2.   Saugios trečiosios šalies sąvokos taikymui galioja nacionalinės teisės aktuose išdėstytos taisyklės, įskaitant:

3.   Įgyvendindamos tik šiuo straipsniu pagrįstą sprendimą, valstybės narės:

4.   Jeigu trečioji šalis neleidžia prieglobsčio prašytojui įvažiuoti į savo teritoriją, valstybės narės turi užtikrinti, kad prašytojas turėtų galimybę dalyvauti procedūroje pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas.

5.   Valstybės narės periodiškai praneša Komisijai apie šalis, kurioms taiko šią sąvoką, pagal šio straipsnio nuostatas.

III SKIRSNIS

28 straipsnis

Nepagrįsti prašymai

1.   Nepažeisdamos 19 ir 20 straipsnių, valstybės narės gali laikyti nepagrįstu prieglobsčio prašymu tik tada, jeigu sprendžiančioji institucija nustato, kad prašytojas neatitinka pabėgėlio statuso reikalavimų pagal Direktyvą 2004/83/EB.

2.   23 straipsnio 4 dalies b punkte minimais atvejais ir nepagrįstų prieglobsčio prašymų atvejais, kai taikomos 23 straipsnio 4 dalies a punkte ir c–o punktuose išvardytos aplinkybės, valstybės narės gali taip pat laikyti prašymą akivaizdžiai nepagrįstu, jeigu taip apibrėžia nacionalinės teisės aktai.

29 straipsnis

Minimalus bendras trečiųjų šalių, laikomų saugiomis kilmės šalimis, sąrašas

1.   Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma priima minimalų bendrą trečiųjų šalių, kurios pagal II priedą valstybių narių laikomos saugiomis kilmės šalimis, sąrašą.

2.   Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma gali pakeisti minimalų bendrą sąrašą, įtraukdama arba išbraukdama trečiąsias šalis pagal II priedą. Komisija nagrinėja bet kokį Tarybos arba valstybės narės prašymą pateikti pasiūlymą dėl minimalaus bendro sąrašo pakeitimų.

3.   Pateikdama savo pasiūlymą pagal 1 ar 2 dalį, Komisija naudojasi valstybių narių informacija, savo turima informacija ir, jei būtina, JTVPK, Europos Tarybos ir kitų atitinkamų tarptautinių organizacijų informacija.

4.   Jeigu Taryba paprašo Komisijos pateikti pasiūlymą dėl trečiosios šalies išbraukimo iš minimalaus bendro sąrašo, valstybių narių įsipareigojimo pagal 31 straipsnio 2 dalį galiojimas šios trečiosios šalies atžvilgiu sustabdomas nuo kitos dienos po Tarybos sprendimo, reikalaujančio pateikti tokį pasiūlymą.

5.   Jeigu valstybė narė paprašo Komisijos pateikti Tarybai pasiūlymą dėl trečiosios šalies išbraukimo iš minimalaus bendro sąrašo, ta valstybė narė raštu praneša Tarybai apie tokį Komisijai pateiktą prašymą. Valstybės narės įsipareigojimo pagal 31 straipsnio 2 dalį galiojimas šios trečiosios šalies atžvilgiu sustabdomas nuo kitos dienos po pranešimo Tarybai.

6.   Europos Parlamentas informuojamas apie sustabdymą pagal 4 ir 5 dalis.

7.   Įsipareigojimo galiojimo sustabdymas pagal 4 ir 5 straipsnio dalis baigiasi praėjus trims mėnesiams, jeigu iki šio laikotarpio pabaigos Komisija nepateikia pasiūlymo išbraukti trečiąją šalį iš minimalaus bendro sąrašo. Bet kokiu atveju sustabdymo galiojimas baigiasi, kai Taryba atmeta Komisijos pasiūlymą išbraukti trečiąją šalį iš sąrašo.

8.   Tarybos prašymu Komisija pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie tai, ar šalies, įtrauktos į minimalų bendrą sąrašą, situacija tebeatitinka II priedą. Pateikdama savo ataskaitą, Komisija gali pateikti tokias rekomendacijas arba pasiūlymus, kokius ji mano esant reikalinga.

30 straipsnis

Nacionalinis trečiųjų šalių priskyrimas saugioms kilmės šalims

1.   Nepažeisdamos 29 straipsnio, prieglobsčio prašymų nagrinėjimo tikslais valstybės narės gali laikytis turimų teisės aktų arba priimti naujus, kurie pagal II priedą numatytų nacionalinį trečiųjų šalių, neįtrauktų į minimalų bendrą sąrašą, priskyrimą saugioms kilmės šalims. Į tokį sąrašą kaip saugi gali būti įtraukta šalies dalis, jeigu ji atitinka II priedo sąlygas.

2.   Nukrypdamos nuo 1 dalies, valstybės narės gali toliau taikyti teisės aktus, galiojančius nuo 2005 m. gruodžio 1 d., kurie numato nacionalinį trečiųjų šalių, neįtrauktų į minimalų bendrą sąrašą, priskyrimą saugioms kilmės šalims prieglobsčių prašymų nagrinėjimo tikslais, jeigu yra įsitikinusios, kad asmenims atitinkamose trečiosiose šalyse paprastai negresia:

3.   Valstybės narės gali taip pat toliau taikyti teisės aktus, galiojančius nuo 2005 m. gruodžio 1 d., kurie numato, kad nacionalinis priskyrimas saugioms šalims būtų taikomas šalies daliai arba šaliai ar šalies daliai, kuri yra saugi tam tikroms žmonių grupėms toje šalyje, jeigu ta dalis arba grupė atitinka 2 straipsnio dalies sąlygas.

4.   Valstybės narės, vertindamos pagal 2 ir 3 dalis, ar šalis yra saugi kilmės šalis, atsižvelgia į teisinę padėtį, teisės taikymą bei bendras politines aplinkybes atitinkamoje trečiojoje šalyje.

5.   Vertinimas, ar šalis yra saugi kilmės šalis, pagal šį straipsnį yra pagrįstas keletu informacijos šaltinių, įskaitant visų pirma kitų valstybių narių, JTVPK, Europos Tarybos ir kitų atitinkamų tarptautinių organizacijų informaciją.

6.   Valstybės narės praneša Komisijai, kurias šalis priskyrė saugioms kilmės šalims pagal šį straipsnį.

31 straipsnis

Saugios kilmės šalies sąvoka

1.   Trečioji šalis, priskirta saugioms kilmės šalims pagal 29 arba 30 straipsnius, po atskiro prašymo nagrinėjimo gali būti laikoma saugia kilmės šalimi konkrečiam prieglobsčio prašytojui tik, jeigu:

ir jis nepateikė svarių priežasčių dėl to, kad šalis nebūtų laikoma saugia kilmės šalimi konkrečiomis aplinkybėmis ir dėl jo laikymo pabėgėliu pagal Direktyvą 2004/83/EB.

2.   Pagal 1 dalį, valstybės narės laiko prieglobsčio prašymą nepagrįstu, jeigu trečioji šalis yra priskiriama saugioms šalims pagal 29 straipsnį.

3.   Valstybės narės nacionalinės teisės aktuose nustato papildomas taisykles ir reikalavimus saugios kilmės šalies sąvokos taikymui.

IV SKIRSNIS

32 straipsnis

Vėlesni prašymai

1.   Jeigu asmuo, kuris kreipėsi prieglobsčio valstybėje narėje, pateikia papildomų nusiskundimų arba vėlesnį prašymą toje pačioje valstybėje narėje, valstybė narė gali nagrinėti šiuos papildomus nusiskundimus arba vėlesnio prašymo detales, remdamasi ankstesnio prašymo nagrinėjimu, peržiūrimo sprendimo nagrinėjimu arba apeliacija, jeigu kompetentingos institucijos atsižvelgia į visas detales, esančias papildomuose nusiskundimuose arba vėlesniame prašyme ir jas pagal tai svarsto.

2.   Be to, valstybės narės gali taikyti konkrečią procedūrą, kaip nurodyta 3 dalyje, jeigu asmuo pateikia vėlesnį prieglobsčio prašymą:

3.   Vėlesnis prieglobsčio prašymas pirmiausia turi būti preliminariai išnagrinėtas, ar po to, kai buvo atsiimtas ankstesnis prašymas arba po to, kai buvo priimtas sprendimas, nurodytas šio straipsnio 2 dalies b punkte, dėl šio prašymo atsirado arba prašytojas pateikė naujų detalių arba duomenų, susijusių su nagrinėjimu dėl jo laikymo pabėgėliu pagal Direktyvą 2004/83/EB.

4.   Jeigu po šio straipsnio 3 dalyje nurodyto preliminaraus nagrinėjimo atsiranda naujų detalių arba duomenų arba juos pateikia prašytojas ir tai labai padidina tikimybę, kad prašytojas gali būti laikomas pabėgėliu pagal Direktyvą 2004/83/EB, prašymas toliau nagrinėjamas pagal II skyrių.

5.   Pagal nacionalinės teisės aktus valstybės narės gali toliau nagrinėti vėlesnį prašymą, jeigu yra kitų priežasčių, dėl kurių procedūra turi būti atnaujinta.

6.   Valstybės narės gali nuspręsti toliau nagrinėti prašymą tik tuomet, jeigu atitinkamas prašytojas ankstesnės procedūros metu ne dėl savo kaltės negalėjo patvirtinti šio straipsnio 3, 4 ir 5 dalyse nurodytos situacijos, visų pirma pasinaudodamas savo teise į veiksmingą teisės gynimo priemonę pagal 39 straipsnį.

7.   Šiame straipsnyje nurodyta procedūra taip pat gali būti taikoma tuo atveju, kai priklausomas asmuo pateikia prašymą po to, kai pagal 6 straipsnio 3 dalį jis davė sutikimą, kad jo byla būtų jo vardu pateikto prašymo dalimi. Šiuo atveju šio straipsnio 3 dalyje nurodytas preliminarus nagrinėjimas apima faktų, susijusių su priklausomo asmens situacija, kurie pateisintų atskirą prašymą, nagrinėjimą.

33 straipsnis

Neatvykimas

Valstybės narės gali laikytis tos pačios arba priimti naują procedūrą, numatytą 32 straipsnyje, tuo atveju, kai prašytojas pateikė prieglobsčio prašymą vėlesne data, tyčia arba dėl didelio aplaidumo neatvykęs į priėmimo centrą arba į kompetentingas institucijas nurodytu laiku.

34 straipsnis

Procedūrinės taisyklės

1.   Valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašytojai, kurių prašymams taikomas preliminarus nagrinėjimas pagal 32 straipsnį, naudojasi 10 straipsnio 1 dalyje numatytomis garantijomis.

2.   Valstybės narės nacionalinės teisės aktuose gali nustatyti taisykles dėl preliminaraus nagrinėjimo pagal 32 straipsnį. Pagal šias taisykles, inter alia, galima:

Šios sąlygos neturi atimti iš prieglobsčio prašytojų galimybės pradėti procedūrą iš naujo, taip pat neturi faktiškai panaikinti arba griežtai apriboti tokios galimybės.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad:

V SKIRSNIS

35 straipsnis

Pasienio procedūros

1.   Pagal II skyriaus pagrindinius principus ir garantijas valstybės narės gali numatyti procedūras, siekdamos priimti sprendimus valstybių narių pasienyje arba tranzito zonose dėl tose vietose pateiktų prašymų.

2.   Tačiau, kai nėra 1 dalyje nurodytų procedūrų, valstybės narės, taikydamos šio straipsnio nuostatas ir pagal įstatymus bei kitus teisės aktus, galiojančius nuo 2005 m. gruodžio 1 d., gali laikytis procedūrų, nukrypstančių nuo II skyriuje aprašytų pagrindinių principų ir garantijų, siekdamos pasienyje arba tranzito zonose priimti sprendimą, ar prieglobsčio prašytojas, kuris atvyko ir pateikė prieglobsčio prašymą toje vietoje, gali įvažiuoti į jų teritoriją.

3.   2 dalyje nurodytos procedūros visų pirma užtikrina, kad atitinkami asmenys:

Be to, tuo atveju, kai kompetentinga institucija neišduoda leidimo įvažiuoti, ši kompetentinga institucija nurodo faktines ir teisines priežastis, kodėl prieglobsčio prašymas laikomas nepagrįstu arba nepriimtinu.

4.   Valstybės narės užtikrina, kad sprendimas pagal 2 dalyje numatytas procedūras būtų priimtas per pagrįstą laikotarpį. Jeigu sprendimas nebuvo priimtas per keturias savaites, prieglobsčio prašytojui turi būti išduotas leidimas įvažiuoti į valstybės narės teritoriją, kad prašymas galėtų būtų svarstomas pagal kitas šios direktyvos nuostatas.

5.   Ypatingais atvykimo atvejais arba kai atvyksta didelė trečiosios šalies piliečių arba asmenų be pilietybės grupė ir pateikia prieglobsčio prašymus pasienyje arba tranzito zonoje, kai 1 dalies nuostatų arba 2 ir 3 dalyse nurodytos konkrečios procedūros taikymas tampa praktiškai neįmanomas, tos procedūros gali taip pat būti taikomos tuo atveju ir iki to laiko, kol šie trečiosios šalies piliečiai arba asmenys be pilietybės yra normaliai apgyvendinti vietovėse, esančiose arti pasienio arba tranzito zonos.

VI SKIRSNIS

36 straipsnis

Europos saugių trečiųjų šalių sąvoka

1.   Valstybės narės gali numatyti, kad prieglobsčio prašymo ir prašytojo saugumo konkrečiomis aplinkybėmis, kaip nurodyta II skyriuje, nagrinėjimas nevykdomas arba vykdomas iš dalies tais atvejais, kai kompetentinga institucija remdamasi faktais nusprendžia, kad prieglobsčio prašytojas nelegaliai siekia įvažiuoti arba įvažiavo į jos teritoriją iš saugios trečiosios šalies pagal 2 dalį.

2.   Trečioji šalis gali būti laikoma saugia trečiąja šalimi taikant 1 dalį tik tuo atveju, jeigu:

3.   Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma gali priimti arba pakeisti bendrą trečiųjų šalių, kurios laikomos saugiomis trečiosiomis šalimis taikant 1 dalį, sąrašą.

4.   Atitinkamos valstybės narės savo nacionalinės teisės aktuose nustato 1 dalies nuostatų ir sprendimų pasekmių įgyvendinimo detales, remdamosi Ženevos konvencijos pabėgėlių negrąžinimo principu, taip pat numato šio straipsnio taikymo išimtis dėl humanitarinių arba politinių priežasčių arba dėl viešosios tarptautinės teisės.

5.   Įgyvendindamos sprendimą, pagrįstą tik šiuo straipsniu, susijusios valstybės narės:

6.   Jeigu saugi trečioji šalis prieglobsčio prašytojo atgal nepriima, valstybės narės užtikrina, kad suteikiama galimybė pradėti procedūrą pagal II dalyje nurodytus pagrindinius principus ir garantijas.

7.   Valstybės narės, kurios trečiąsias šalis yra priskyrusios saugioms šalims pagal nacionalinės teisės aktus, galiojančius nuo 2005 m. gruodžio 1 d., ir remdamosi 2 dalies a–c punktų kriterijais, gali šioms trečiosioms šalims taikyti 1 dalį iki tol, kol Taryba priims bendrąjį sąrašą pagal 3 dalį.

IV SKYRIUS

PABĖGĖLIO STATUSO PANAIKINIMO PROCEDŪROS

37 straipsnis

Pabėgėlio statuso panaikinimas

Valstybės narės užtikrina, kad pabėgėlio statuso konkrečiam asmeniui panaikinimo nagrinėjimas gali būti pradėtas, kai atsiranda naujų detalių arba duomenų, rodančių, kad yra priežasčių persvarstyti pabėgėlio statuso pagrįstumą.

38 straipsnis

Procedūrinės taisyklės

1.   Valstybės narės užtikrina, kad jeigu kompetentinga institucija svarsto, ar panaikinti trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės pabėgėlio statusą pagal Direktyvos 2004/83/EB 14 straipsnį, atitinkamas asmuo naudojasi šiomis garantijomis:

Be to, valstybės narės užtikrina, kad pagal šią procedūrą:

2.   Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos sprendimas panaikinti pabėgėlio statusą būtų pateiktas raštu. Faktinės ir teisinės priežastys nurodomos sprendime, o informacija, kaip apskųsti sprendimą, turi būti pateikta raštu.

3.   Kai kompetentinga institucija priima sprendimą panaikinti pabėgėlio statusą, taip pat taikomi 15 straipsnio 2 dalis, 16 straipsnio 1 dalis ir 21 straipsnis.

4.   Nukrypdamos nuo šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalių, valstybės narės gali nuspręsti, kad pabėgėlio statusas nustoja teisiškai galioti jį panaikinus pagal Direktyvos 2004/83/EB 11 straipsnio 1 dalies a, b, c ir d punktus arba jeigu pabėgėlis nedviprasmiškai atsisakė savo pripažinimo pabėgėliu.

V SKYRIUS

APELIACINĖS PROCEDŪROS

39 straipsnis

Teisė į veiksmingą teisės gynimo priemonę

1.   Valstybės narės užtikrina, kad prieglobsčio prašytojai turėtų teisę į veiksmingą teisės gynimo priemonę, kurią galėtų panaudoti teisme, kad galėtų apskųsti:

2.   Valstybės narės numato terminus ir reikalingas taisykles, kad prašytojas galėtų pasinaudoti savo teise į veiksmingą teisės gynimo priemonę pagal 1 dalį.

3.   Prireikus valstybės narės numato taisykles pagal savo tarptautinius įsipareigojimus, taikomas nagrinėjant:

4.   Valstybės narės gali nustatyti terminus teismui nagrinėti sprendžiančiosios institucijos sprendimą pagal 1 dalį.

5.   Jei prašytojui buvo suteiktas statusas, pagal nacionalinę ir Bendrijos teisę suteikiantis tokias pat teises ir privilegijas kaip ir pabėgėlio statusas pagal Direktyvą 2004/83/EB, gali būti laikoma, kad prašytojui suteikta veiksminga teisės gynimo priemonė, jeigu teismas nusprendžia, kad teisės gynimo priemonė pagal 1 dalį yra netaikytina arba greičiausiai nebus sėkmingai panaudota, remiantis nepakankamu prašytojo interesu padėti nagrinėjimui.

6.   Valstybės narės nacionalinės teisės aktuose taip pat gali nustatyti sąlygas, pagal kurias būtų daroma prielaida, kad prašytojas netiesiogiai atsiėmė arba atsisakė teisės gynimo priemonės pagal 1 dalį, bei taisykles dėl procedūros, kurios reikia laikytis.

VI SKYRIUS

BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

40 straipsnis

Viešųjų institucijų galimybė apskųsti

Ši direktyva neturi įtakos viešųjų institucijų galimybei apskųsti administracinius ir (arba) teismo sprendimus, kaip numatyta nacionalinės teisės aktuose.

41 straipsnis

Konfidencialumas

Valstybės narės užtikrina, kad šią direktyvą įgyvendinančios valdžios institucijos laikytųsi konfidencialumo principo, kaip apibrėžta nacionalinės teisės aktuose, dėl bet kokios vykstant darbui gautos informacijos.

42 straipsnis

Ataskaita

Ne vėliau kaip 2009 m. gruodžio 1 d. Komisija praneša Europos Parlamentui ir Tarybai, kaip valstybės narės taiko šią direktyvą, ir pateikia pasiūlymus dėl reikalingų pakeitimų. Valstybės narės pateikia Komisijai visą informaciją, reikalingą tokios ataskaitos parengimui. Pateikusi šią ataskaitą, Komisija mažiausiai kartą per dvejus metus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai, kaip valstybės narės taiko šią direktyvą.

43 straipsnis

Perkėlimas į nacionalinę teisę

Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2007 m. gruodžio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Dėl 15 straipsnio valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję iki 2008 m. gruodžio 1 d., įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.

Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės nuostatų tekstus.

44 straipsnis

Pereinamasis laikotarpis

Valstybės narės taiko 43 straipsnyje minėtus įstatymus ir kitus teisės aktus prieglobsčio prašymams, pateiktiems po 2007 m. gruodžio 1 d., ir pabėgėlio statuso panaikinimo procedūroms, pradėtoms po 2007 m. gruodžio 1 d.

45 straipsnis

Įsigaliojimas

Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

46 straipsnis

Adresatai

Pagal Europos Bendrijos steigimo sutartį ši direktyva yra skirta valstybėms narėms.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 1 d.

Tarybos vardu

Pirmininkas

Ashton of UPHOLLAND

----

(1)OL C 62, 2001 2 27, p. 231 ir OL C 291, 2002 11 26, p. 143.

(2)OL C 77, 2002 3 28, p. 94.

(3)OL C 193, 2001 7 10, p. 77. Nuomonė, pareikšta po neprivalomo konsultavimosi.

(4)OL L 304, 2004 9 30, p. 12.

(5)OL L 50, 2003 2 25, p. 1.

(6)  Žr. 2002 m. birželio 13 d. Tarybos pamatinį sprendimą 2002/584/TVR dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos (OL L 190, 2002 7 18, p. 1).

(7)OL L 31, 2003 2 6, p. 18.

----

I PRIEDAS

„Sprendžiančiosios institucijos“ sąvokos apibrėžimas

Įgyvendindama šios direktyvos nuostatas, jeigu ir toliau taikomos 1996 m. Pabėgėlių akto (su pakeitimais) 17 straipsnio 1 dalies nuostatos, Airija gali laikyti, kad:

Airija praneš Komisijai apie bet kokius 1996 m. Pabėgėlių akto (su pakeitimais) 17 straipsnio 1 dalies nuostatų pakeitimus.

----

II PRIEDAS

Priskyrimas saugioms kilmės šalims, taikant 29 straipsnį ir 30 straipsnio 1 dalį

Šalis laikoma saugia kilmės šalimi, kai, atsižvelgiant į teisinę padėtį, teisės aktų taikymą demokratinėje sistemoje ir bendras politines aplinkybes, gali būti įrodyta, kad joje iš esmės ir sistemingai nevykdomi persekiojimai, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/83/EB 9 straipsnyje, nėra kankinimo arba žiauraus ar žeminančio elgesio ar baudimo atvejų; ir nėra chaotiškų smurto veiksmų, galinčių kilti tarptautinio arba vidaus ginkluoto konflikto padėties metu, grėsmės.

Atliekant tokį vertinimą, turi būti atsižvelgta, inter alia, į tai, kokio masto apsauga nuo persekiojimo ar netinkamo elgesio užtikrinama:

----

III PRIEDAS

„Prašytojo“ arba „prieglobsčio prašytojo“ sąvokos apibrėžimas

Įgyvendindindama šios direktyvos nuostatas, jeigu ir toliau taikomos 1992 m. lapkričio 26 d.„Ley 30/1992 de Régimen jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común“ ir 1998 m. liepos 13 d.„Ley 29/1998 reguladora de la Jurisdicción Contencioso-Administrativa“, Ispanija gali laikyti, kad taikant V skyrių, šios direktyvos 2 straipsnio c punkte pateikta „prašytojo“ arba „prieglobsčio prašytojo“ sąvoka apima „apelianto“ sąvoką, kaip nustatyta pirmiau minėtuose įstatymuose.

Apeliantui suteikiamos tokios pačios garantijos kaip ir prašytojui arba prieglobsčio prašytojui, kaip nurodyta šioje direktyvoje, tam, kad jis galėtų naudotis teise į veiksmingą teisės gynimo priemonę, numatytą V skyriuje.

Ispanija praneš Komisijai apie bet kokius svarbius pirmiau nurodyto įstatymo pakeitimus.

----

II Aktai, kurių skelbti neprivaloma

Taryba

----

TARYBOS SPRENDIMAS

2005 m. gruodžio 2 d.

dėl Čekijos Respublikos ir Lenkijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą poveikio Europos bendrijos dalyvavimui Konvencijoje dėl Oderio apsaugos tarptautinės komisijos ir Konvencijoje dėl Elbės apsaugos tarptautinės komisijos

(2005/884/EB)

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2003 m. Stojimo aktą, ypač į jo 57 straipsnį,

atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

1.   Nuo 2004 m. gegužės 1 d. Europos bendrija nebėra Konvencijos dėl Oderio apsaugos tarptautinės komisijos ir Konvencijos dėl Elbės apsaugos tarptautinės komisijos susitariančiąja šalimi.

2.   Jei reikia, Komisija susitaria su Čekijos Respublika, Vokietijos Federacine Respublika ir Lenkijos Respublika dėl bet kokių pereinamojo laikotarpio problemų, kurios gali iškilti dėl to, kad Bendrija nebedalyvauja Oderio ir Elbės konvencijose, sprendimo.

2 straipsnis

Šis sprendimas yra skirtas Čekijos Respublikai, Vokietijos Federacinei Respublikai ir Lenkijos Respublikai.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 2 d.

Tarybos vardu

Pirmininkė

M. BECKETT

----

(1)  Sprendimas 1999/257/EB (OL L 100, 1999 4 15, p. 20).

(2)  Sprendimas 91/598/EEB (OL L 321, 1991 11 23, p. 24).

----

Komisija

----

KOMISIJOS REKOMENDACIJA

2005 m. gruodžio 7 d.

dėl apsirūpinimo nafta atsargų išskyrimo dėl uragano „Katrina“ sukeltų tiekimo sutrikimų

(pranešta dokumentu Nr. C(2005) 4655)

(2005/885/EB)

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 211 straipsnio antrą įtrauką,

kadangi:

REKOMENDUOJA:

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 7 d.

Komisijos vardu

Andris PIEBALGS

Komsijos narys

----

(1)OL L 308, 1968 12 23, p. 14. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 98/93/EB (OL L 358, 1998 12 31, p. 10).

(2)OL L 228, 1973 8 16, p. 1.

----

----

KOMISIJOS SPRENDIMAS

2005 m. gruodžio 9 d.

atleidžiantis Kiprą ir Maltą nuo įsipareigojimo taikyti Tarybos direktyvą 2002/54/EB dėl prekybos runkelių sėkla

(pranešta dokumentu Nr. C(2005) 4756)

(autentiški tik tekstai graikų ir maltiečių kalbomis)

(Tekstas svarbus EEE)

(2005/886/EB)

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/54/EB dėl prekybos runkelių sėkla (1), ypač į jos 30a straipsnį,

atsižvelgdama į Kipro ir Maltos pateiktus prašymus,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Kipras ir Malta yra atleidžiami nuo įsipareigojimo taikyti Direktyvą 2002/54/EB, išskyrus jos 20 straipsnį.

2 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Kipro Respublikai ir Maltos Respublikai.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 9 d.

Komisijos vardu

Markos KYPRIANOU

Komisijos narys

----

(1)OL L 193, 2002 7 20, p. 12. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/117/EB (OL L 14, 2005 1 18, p. 18).

----