# Euroopan unionin C 303/2021

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 303 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 64. vuosikerta29. heinäkuu 2021 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 303

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

64. vuosikerta29. heinäkuu 2021

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
| | SUOSITUKSET |
| | Euroopan keskuspankki |
| 2021/C 303/01 | Euroopan keskuspankin suositus, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2021, suosituksen EKP/2020/62 kumoamisesta, (EKP/2021/31) | 1 |

Sisältö

Sivu

I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

SUOSITUKSET

Euroopan keskuspankki

2021/C 303/01

Euroopan keskuspankin suositus, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2021, suosituksen EKP/2020/62 kumoamisesta, (EKP/2021/31)

1

---

| | II   Tiedonannot |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT |
| | Euroopan komissio |
| 2021/C 303/02 | Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS) (
  1
  ) | 3 |
| 2021/C 303/03 | Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia M.10268 — SYNNEX/Tech Data) (
  1
  ) | 4 |

II   Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

2021/C 303/02

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS) (
  1
  )

1

3

2021/C 303/03

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia M.10268 — SYNNEX/Tech Data) (
  1
  )

1

4

---

| | IV   Tiedotteet |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2021/C 303/04 | Euron kurssi — 28. heinäkuuta 2021 | 5 |
| | EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET |
| | EFTAn valvontaviranomainen |
| 2021/C 303/05 | Norjan ilmoitus, joka koskee hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 94/22/EY – Hakemuspyyntö Norjan mannerjalustan öljyntuotantoluvista – ennalta määritellyt alueet vuonna 2021 | 6 |
| 2021/C 303/06 | Valtiontuki – päätös olla vastustamatta tukea | 9 |

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2021/C 303/04

Euron kurssi — 28. heinäkuuta 2021

5

EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET

EFTAn valvontaviranomainen

2021/C 303/05

Norjan ilmoitus, joka koskee hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 94/22/EY – Hakemuspyyntö Norjan mannerjalustan öljyntuotantoluvista – ennalta määritellyt alueet vuonna 2021

6

2021/C 303/06

Valtiontuki – päätös olla vastustamatta tukea

9

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | EFTAn tuomioistuin |
| 2021/C 303/07 | Tuomioistuimen tuomio, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2021, asiassa E-3/20 – Norjan hallitus, jota edustaa terveysministeriö (Helse- og omsorgsdepartementet), vastaan Anniken Jenny Lindberg
  (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2005/36/EY – Ammattipätevyyden tunnustaminen – Oikeus harjoittaa hammaslääkärin ammattia – Automaattinen tunnustaminen) | 10 |
| 2021/C 303/08 | Tuomioistuimen tuomio, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2021, asiassa E-4/20 – Tor-Arne Martinez Haugland ym. v. Norjan hallitus, edustajinaan terveys- ja hoitoministeriö (Helse- og omsorgsdepartementet)
  (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2005/36/EY – Ammattipätevyyden tunnustaminen – Pääsy psykologin ammattiin – Yleinen tunnustamisjärjestelmä — Saman ammatin käsite) | 11 |
| | YHTEISEN KAUPPAPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2021/C 303/09 | Ilmoitus Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaan aspartaamiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta | 12 |
| 2021/C 303/10 | Ilmoitus tiettyjen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymisestä | 23 |
| | KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2021/C 303/11 | Valtiontuki – Italia – Valtiontuki SA.55678 (2019/NN) – Uusi laina Alitalialle – Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti (
  1
  ) | 24 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

EFTAn tuomioistuin

2021/C 303/07

Tuomioistuimen tuomio, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2021, asiassa E-3/20 – Norjan hallitus, jota edustaa terveysministeriö (Helse- og omsorgsdepartementet), vastaan Anniken Jenny Lindberg
  (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2005/36/EY – Ammattipätevyyden tunnustaminen – Oikeus harjoittaa hammaslääkärin ammattia – Automaattinen tunnustaminen)

Helse- og omsorgsdepartementet

(Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2005/36/EY – Ammattipätevyyden tunnustaminen – Oikeus harjoittaa hammaslääkärin ammattia – Automaattinen tunnustaminen)

10

2021/C 303/08

Tuomioistuimen tuomio, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2021, asiassa E-4/20 – Tor-Arne Martinez Haugland ym. v. Norjan hallitus, edustajinaan terveys- ja hoitoministeriö (Helse- og omsorgsdepartementet)
  (Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2005/36/EY – Ammattipätevyyden tunnustaminen – Pääsy psykologin ammattiin – Yleinen tunnustamisjärjestelmä — Saman ammatin käsite)

Helse- og omsorgsdepartementet

(Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2005/36/EY – Ammattipätevyyden tunnustaminen – Pääsy psykologin ammattiin – Yleinen tunnustamisjärjestelmä — Saman ammatin käsite)

11

YHTEISEN KAUPPAPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2021/C 303/09

Ilmoitus Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaan aspartaamiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta

12

2021/C 303/10

Ilmoitus tiettyjen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymisestä

23

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2021/C 303/11

Valtiontuki – Italia – Valtiontuki SA.55678 (2019/NN) – Uusi laina Alitalialle – Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti (
  1
  )

1

24

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

SUOSITUKSET

Euroopan keskuspankki

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/1

---

EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,

annettu 23 päivänä heinäkuuta 2021,

suosituksen EKP/2020/62 kumoamisesta

(EKP/2021/31)

(2021/C 303/01)

EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15 päivänä lokakuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Euroopan keskuspankki (EKP) antoi 27 päivänä maaliskuuta 2020 Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2020/19 (2), jossa suositetaan, että vähintään 1 päivään lokakuuta 2020 saakka luottolaitokset eivät maksa osinkoja eivätkä anna peruuttamattomia sitoumuksia osinkojen maksusta ja että luottolaitokset pidättäytyvät osakkeiden takaisinostoista, joiden tarkoituksena on tuoton maksu osakkeenomistajille. EKP hyväksyi 27 päivänä heinäkuuta 2020 Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2020/35 (3), jolla ensin mainittua suositusta pidennetään 1 päivään tammikuuta 2021. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan keskuspankki (EKP) antoi 27 päivänä maaliskuuta 2020 Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2020/19 (2), jossa suositetaan, että vähintään 1 päivään lokakuuta 2020 saakka luottolaitokset eivät maksa osinkoja eivätkä anna peruuttamattomia sitoumuksia osinkojen maksusta ja että luottolaitokset pidättäytyvät osakkeiden takaisinostoista, joiden tarkoituksena on tuoton maksu osakkeenomistajille. EKP hyväksyi 27 päivänä heinäkuuta 2020 Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2020/35 (3), jolla ensin mainittua suositusta pidennetään 1 päivään tammikuuta 2021.

| (2) | Vaikka makrotaloudellinen tilanne on kohentunut ja covid-19-pandemian aiheuttama taloudellinen epävarmuus on vähentynyt, epävarmuus oli edelleen suurta vuoden 2020 lopussa ja vaikutti yhä pankkien kykyyn ennustaa niiden keskipitkän aikavälin pääomatarpeita. Tämän jatkuvan epävarmuuden vuoksi EKP antoi Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2020/62 (4), jolla kumotaan suositus EKP/2020/35 mutta jossa suositellaan äärimmäistä varovaisuutta luottolaitosten päättäessä osingoista tai maksaessa niitä tai toteuttaessa osakkeiden takaisinostoja, joiden tarkoituksena on tuoton maksu osakkeenomistajille. |
| --- | --- |

(2)

Vaikka makrotaloudellinen tilanne on kohentunut ja covid-19-pandemian aiheuttama taloudellinen epävarmuus on vähentynyt, epävarmuus oli edelleen suurta vuoden 2020 lopussa ja vaikutti yhä pankkien kykyyn ennustaa niiden keskipitkän aikavälin pääomatarpeita. Tämän jatkuvan epävarmuuden vuoksi EKP antoi Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2020/62 (4), jolla kumotaan suositus EKP/2020/35 mutta jossa suositellaan äärimmäistä varovaisuutta luottolaitosten päättäessä osingoista tai maksaessa niitä tai toteuttaessa osakkeiden takaisinostoja, joiden tarkoituksena on tuoton maksu osakkeenomistajille.

| (3) | Viimeisimpien makrotaloudellisten arvioiden mukaan talouden elpyminen on alkanut ja taloudellinen epävarmuus vähenee edelleen. Näin ollen EKP katsoo, että suositukseen EKP/2020/62 johtaneita syitä ei enää ole. Taloudellisen epävarmuuden vähentyminen mahdollistaa sen, että valvontaan liittyvä huolellinen arviointi pankkien osingonjakoja ja osakkeiden takaisinostoja koskevien suunnitelmien varovaisuuden osalta voidaan suorittaa yksilöllisesti yhdessä pääomasuunnitelmien ennakoivien huolellisten arviointien kanssa tavanomaisen valvontasyklin yhteydessä, |
| --- | --- |

(3)

Viimeisimpien makrotaloudellisten arvioiden mukaan talouden elpyminen on alkanut ja taloudellinen epävarmuus vähenee edelleen. Näin ollen EKP katsoo, että suositukseen EKP/2020/62 johtaneita syitä ei enää ole. Taloudellisen epävarmuuden vähentyminen mahdollistaa sen, että valvontaan liittyvä huolellinen arviointi pankkien osingonjakoja ja osakkeiden takaisinostoja koskevien suunnitelmien varovaisuuden osalta voidaan suorittaa yksilöllisesti yhdessä pääomasuunnitelmien ennakoivien huolellisten arviointien kanssa tavanomaisen valvontasyklin yhteydessä,

ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

Tällä suosituksella kumotaan suositus EKP/2020/62 30 päivästä syyskuuta 2021.

Tehty Frankfurt am Mainissa 23 päivänä heinäkuuta 2021.

EKP:n puheenjohtaja

Christine LAGARDE

---

(1)  EUVL L 287, 29.10.2013, s. 63.

1

(2)  Euroopan keskuspankin suositus EKP/2020/19, annettu 27 päivänä maaliskuuta 2020, osingonjaosta COVID-19-pandemian aikana ja suosituksen EKP/2020/1 kumoamisesta (EUVL C 102 I, 30.3.2020, s. 1).

2

(3)  Euroopan keskuspankin suositus EKP/2020/35, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2020, osingonjaosta covid-19-pandemian aikana ja suosituksen EKP/2020/19 kumoamisesta (EUVL C 251, 31.7.2020, s. 1).

3

(4)  Euroopan keskuspankin suositus EKP/2020/62, annettu 15 päivänä joulukuuta 2020, osingonjaosta covid-19-pandemian aikana ja suosituksen EKP/2020/35 kumoamisesta (EUVL C 437, 18.12.2020, s. 1).

4

---

II Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/3

---

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen

(Asia M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2021/C 303/02)

Komissio päätti 23. heinäkuuta 2021 olla vastustamatta edellä mainittua keskittymää ja todeta sen sisämarkkinoille soveltuvaksi. Päätös perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaan. Päätöksen koko teksti on saatavissa ainoastaan englanniksi, ja se julkistetaan sen jälkeen kun siitä on poistettu mahdolliset liikesalaisuudet. Päätös on saatavilla

| — | komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot, |
| --- | --- |

—

komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot,

| — | sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=fi) asiakirjanumerolla 32021M10313. EUR-Lex on Euroopan unionin oikeuden online-tietokanta. |
| --- | --- |

—

sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=fi) asiakirjanumerolla 32021M10313. EUR-Lex on Euroopan unionin oikeuden online-tietokanta.

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/4

---

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen

(Asia M.10268 — SYNNEX/Tech Data)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2021/C 303/03)

Komissio päätti 23. heinäkuuta 2021 olla vastustamatta edellä mainittua keskittymää ja todeta sen sisämarkkinoille soveltuvaksi. Päätös perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaan. Päätöksen koko teksti on saatavissa ainoastaan englanniksi, ja se julkistetaan sen jälkeen kun siitä on poistettu mahdolliset liikesalaisuudet. Päätös on saatavilla

| — | komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot, |
| --- | --- |

—

komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot,

| — | sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=fi) asiakirjanumerolla 32021M10268. EUR-Lex on Euroopan unionin oikeuden online-tietokanta. |
| --- | --- |

—

sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=fi) asiakirjanumerolla 32021M10268. EUR-Lex on Euroopan unionin oikeuden online-tietokanta.

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/5

---

Euron kurssi (1)

28. heinäkuuta 2021

(2021/C 303/04)

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,1807 |
| JPY | Japanin jeniä | 129,97 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4373 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,85095 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 10,1963 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,0802 |
| ISK | Islannin kruunua | 148,40 |
| NOK | Norjan kruunua | 10,4828 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 25,625 |
| HUF | Unkarin forinttia | 359,72 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,5965 |
| RON | Romanian leuta | 4,9213 |
| TRY | Turkin liiraa | 10,0973 |
| AUD | Australian dollaria | 1,6081 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,4840 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 9,1880 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,7013 |
| SGD | Singaporen dollaria | 1,6057 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 362,99 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 17,4792 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 7,6722 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,5066 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 17 117,84 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 5,0003 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 59,465 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 86,7666 |
| THB | Thaimaan bahtia | 38,780 |
| BRL | Brasilian realia | 6,0931 |
| MXN | Meksikon pesoa | 23,5823 |
| INR | Intian rupiaa | 87,8330 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,1807

JPY

Japanin jeniä

129,97

DKK

Tanskan kruunua

7,4373

GBP

Englannin puntaa

0,85095

SEK

Ruotsin kruunua

10,1963

CHF

Sveitsin frangia

1,0802

ISK

Islannin kruunua

148,40

NOK

Norjan kruunua

10,4828

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

25,625

HUF

Unkarin forinttia

359,72

PLN

Puolan zlotya

4,5965

RON

Romanian leuta

4,9213

TRY

Turkin liiraa

10,0973

AUD

Australian dollaria

1,6081

CAD

Kanadan dollaria

1,4840

HKD

Hongkongin dollaria

9,1880

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,7013

SGD

Singaporen dollaria

1,6057

KRW

Etelä-Korean wonia

1 362,99

ZAR

Etelä-Afrikan randia

17,4792

CNY

Kiinan juan renminbiä

7,6722

HRK

Kroatian kunaa

7,5066

IDR

Indonesian rupiaa

17 117,84

MYR

Malesian ringgitiä

5,0003

PHP

Filippiinien pesoa

59,465

RUB

Venäjän ruplaa

86,7666

THB

Thaimaan bahtia

38,780

BRL

Brasilian realia

6,0931

MXN

Meksikon pesoa

23,5823

INR

Intian rupiaa

87,8330

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET

EFTAn valvontaviranomainen

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/6

---

Norjan ilmoitus, joka koskee hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 94/22/EY

Hakemuspyyntö Norjan mannerjalustan öljyntuotantoluvista – ennalta määritellyt alueet vuonna 2021

(2021/C 303/05)

Norjan öljy- ja energiaministeriö pyytää öljyntuotantolupia koskevia hakemuksia hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti (1).

Tuotantolupia myönnetään ainoastaan Norjassa tai Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (ETA-sopimuksen) osapuolena olevassa muussa valtiossa rekisteröidyille osakeyhtiöille tai jossakin ETA-sopimuksen osapuolena olevassa valtiossa vakituisesti asuville luonnollisille henkilöille.

Yhtiöt, joilla ei tällä hetkellä ole tuotantolupaa Norjan mannerjalustalla, voivat saada luvan, jos ne on esivalinnassa hyväksytty mahdollisiksi luvanhaltijoiksi Norjan mannerjalustan osalta.

Ministeriö kohtelee tasapuolisesti oman hakemuksen tekeviä yrityksiä ja yrityksiä, jotka hakevat lupaa osana yritysryhmää. Tuotantoluvan hakijaksi katsotaan sekä oman hakemuksen tekevät hakijat että yritysryhmään kuuluvat yhteisen hakemuksen tekevät hakijat. Ministeriö voi määritellä yritysryhmien tai yksittäisten hakijoiden tekemien hakemusten perusteella niiden luvanhaltijaryhmien kokoonpanon, joille tuotantolupa myönnetään. Se voi myös poistaa hakijoita ryhmän tekemästä hakemuksesta ja lisätä yksittäisiä hakijoita. Ministeriö nimeää ryhmille toiminnasta vastaavan tahon.

Tuotantolupaosakkuuden myöntämisen edellytyksenä on se, että luvanhaltijat tekevät öljytoimintaa koskevan sopimuksen sekä yhteistyösopimuksen ja kirjanpitosopimuksen. Jos tuotantolupa jaetaan stratigrafisesti, näiden kahden stratigrafisesti jaetun tuotantoluvan haltijoiden on lisäksi tehtävä erityinen yhteistyösopimus, jossa määritellään niiden väliset suhteet tältä osin.

Edellä mainittujen sopimusten allekirjoittamisen myötä luvanhaltijat muodostavat yhteisyrityksen, josta niillä on koko ajan niiden tuotantolupaosakkuutta vastaava omistusosuus.

Lupa-asiakirjat perustuvat pääosin ennalta määritellyille alueille vuonna 2020 myönnettyjen lupien vastaaviin asiakirjoihin. Tavoitteena on kertoa potentiaalisille hakijoille tähän kehykseen mahdollisesti tehtävien muutosten pääkohdista ennen hakuajan päättymistä.

Tuotantoluvan myöntämisperusteet

Tavoitteena on edistää moitteetonta resurssienhallintaa ja öljyn nopeaa ja tehokasta etsintää ja tuotantoa Norjan mannerjalustalla sekä muodostaa luvanhaltijaryhmiä tämän varmistamiseksi. Tämän perusteella tuotantolupaosakkuuksien myöntämisessä ja toiminnasta vastaavan nimeämisessä sovelletaan seuraavia arviointiperusteita:

| a) | hakijan tiedot kyseessä olevan maantieteellisen alueen geologisista ominaispiirteistä ja se, miten luvanhaltijat aikovat toteuttaa öljyn tehokkaan etsinnän; |
| --- | --- |

a)

hakijan tiedot kyseessä olevan maantieteellisen alueen geologisista ominaispiirteistä ja se, miten luvanhaltijat aikovat toteuttaa öljyn tehokkaan etsinnän;

| b) | hakijan tekninen asiantuntemus ja se, miten tällä asiantuntemuksella voidaan aktiivisesti edistää öljyn kustannustehokasta etsintää ja tarvittaessa tuotantoa kyseessä olevalla maantieteellisellä alueella; |
| --- | --- |

b)

hakijan tekninen asiantuntemus ja se, miten tällä asiantuntemuksella voidaan aktiivisesti edistää öljyn kustannustehokasta etsintää ja tarvittaessa tuotantoa kyseessä olevalla maantieteellisellä alueella;

| c) | hakijan kokemus toiminnasta Norjan mannerjalustalla tai kokemus vastaavasta toiminnasta muilla alueilla; |
| --- | --- |

c)

hakijan kokemus toiminnasta Norjan mannerjalustalla tai kokemus vastaavasta toiminnasta muilla alueilla;

| d) | hakijalla on riittävät taloudelliset valmiudet öljyn etsintään ja tarvittaessa tuotantoon kyseessä olevalla maantieteellisellä alueella; |
| --- | --- |

d)

hakijalla on riittävät taloudelliset valmiudet öljyn etsintään ja tarvittaessa tuotantoon kyseessä olevalla maantieteellisellä alueella;

| e) | jos hakija on tai on ollut luvanhaltija, ministeriö voi ottaa huomioon hakijan luvanhaltijana osoittaman, missä tahansa muodossa ilmenneen tehottomuuden tai tämän puutteellisen vastuunkannon; kansalliseen turvallisuuteen liittyvät näkökohdat voidaan myös ottaa huomioon, jos ministeriö katsoo tällaiset näkökohdat merkityksellisiksi; |
| --- | --- |

e)

jos hakija on tai on ollut luvanhaltija, ministeriö voi ottaa huomioon hakijan luvanhaltijana osoittaman, missä tahansa muodossa ilmenneen tehottomuuden tai tämän puutteellisen vastuunkannon; kansalliseen turvallisuuteen liittyvät näkökohdat voidaan myös ottaa huomioon, jos ministeriö katsoo tällaiset näkökohdat merkityksellisiksi;

| f) | tuotantolupia myönnetään pääsääntöisesti yhteisyrityksille, joiden osakkaista ainakin yksi on suorittanut vähintään yhden porauksen Norjan mannerjalustalla toiminnasta vastaavana tai sillä on kokemusta vastaavasta toiminnasta Norjan mannerjalustan ulkopuolisilla alueilla; |
| --- | --- |

f)

tuotantolupia myönnetään pääsääntöisesti yhteisyrityksille, joiden osakkaista ainakin yksi on suorittanut vähintään yhden porauksen Norjan mannerjalustalla toiminnasta vastaavana tai sillä on kokemusta vastaavasta toiminnasta Norjan mannerjalustan ulkopuolisilla alueilla;

| g) | kun tuotantolupia myönnetään pääasiassa kahdelle tai useammalle luvanhaltijalle, näistä ainakin yhdellä on oltava f alakohdassa tarkoitettua kokemusta; |
| --- | --- |

g)

kun tuotantolupia myönnetään pääasiassa kahdelle tai useammalle luvanhaltijalle, näistä ainakin yhdellä on oltava f alakohdassa tarkoitettua kokemusta;

| h) | Barentsinmeren tuotantolupien osalta toiminnasta vastaavaksi nimettävän on täytynyt suorittaa vähintään yksi poraus Norjan mannerjalustalla toiminnasta vastaavana tai sillä täytyy olla kokemusta vastaavasta toiminnasta Norjan mannerjalustan ulkopuolisilla alueilla; |
| --- | --- |

h)

Barentsinmeren tuotantolupien osalta toiminnasta vastaavaksi nimettävän on täytynyt suorittaa vähintään yksi poraus Norjan mannerjalustalla toiminnasta vastaavana tai sillä täytyy olla kokemusta vastaavasta toiminnasta Norjan mannerjalustan ulkopuolisilla alueilla;

| i) | syvänmeren tuotantolupien osalta on sekä toiminnasta vastaavaksi nimettävän että vähintään yhden muun osakkaan täytynyt suorittaa vähintään yksi poraus Norjan mannerjalustalla toiminnasta vastaavana tai niillä täytyy olla kokemusta vastaavasta toiminnasta Norjan mannerjalustan ulkopuolisilla alueilla. Tuotantoluvan saamiseksi on ainakin yhden osakkaan täytynyt suorittaa porauksia syvällämerellä toiminnasta vastaavana; |
| --- | --- |

i)

syvänmeren tuotantolupien osalta on sekä toiminnasta vastaavaksi nimettävän että vähintään yhden muun osakkaan täytynyt suorittaa vähintään yksi poraus Norjan mannerjalustalla toiminnasta vastaavana tai niillä täytyy olla kokemusta vastaavasta toiminnasta Norjan mannerjalustan ulkopuolisilla alueilla. Tuotantoluvan saamiseksi on ainakin yhden osakkaan täytynyt suorittaa porauksia syvällämerellä toiminnasta vastaavana;

| j) | jos etsintäporaukseen liittyy korkea paine ja/tai korkeita lämpötiloja, jäljempänä ”HTHP” englanninkielisten sanojen high pressure and/or high temperature mukaan, tuotantolupien saamiseksi on sekä toiminnasta vastaavaksi nimettävän että ainakin yhden muun osakkaan täytynyt suorittaa vähintään yksi poraus Norjan mannerjalustalla toiminnasta vastaavana tai niillä täytyy olla kokemusta vastaavasta toiminnasta Norjan mannerjalustan ulkopuolisilla alueilla. Tuotantoluvan saamiseksi yhden osakkaan on täytynyt suorittaa HTHP-porauksia toiminnasta vastaavana. |
| --- | --- |

j)

jos etsintäporaukseen liittyy korkea paine ja/tai korkeita lämpötiloja, jäljempänä ”HTHP” englanninkielisten sanojen high pressure and/or high temperature mukaan, tuotantolupien saamiseksi on sekä toiminnasta vastaavaksi nimettävän että ainakin yhden muun osakkaan täytynyt suorittaa vähintään yksi poraus Norjan mannerjalustalla toiminnasta vastaavana tai niillä täytyy olla kokemusta vastaavasta toiminnasta Norjan mannerjalustan ulkopuolisilla alueilla. Tuotantoluvan saamiseksi yhden osakkaan on täytynyt suorittaa HTHP-porauksia toiminnasta vastaavana.

Hakemuspyynnön kohteena olevat lohkot

Tuotantolupaosakkuutta voidaan hakea lohkoihin, joita ei ole lisensoitu ennalta määritellyillä alueilla ja jotka näkyvät Norjan öljyviraston julkaisemissa kartoissa. Lisäksi on mahdollista hakea lupaa ennalta määriteltyihin alueisiin sisältyviin alueisiin, jotka ovat vapautuneet ilmoituksen jälkeen ja jotka näkyvät Norjan öljyviraston ajantasaisissa interaktiivisissa Factmaps-kartoissa viraston verkkosivuilla.

Jokainen tuotantolupa voi kattaa yhden tai useamman lohkon tai lohkon/lohkojen osan. Hakijoita pyydetään rajoittamaan hakemuksensa alueisiin, joilla esiintyvän öljyn hyödyntämismahdollisuudet he ovat kartoittaneet.

Ilmoituksen koko tekstin sekä yksityiskohtaisia karttoja vapaista alueista saa Norjan öljyviraston verkkosivuilta osoitteesta www.npd.no/apa2021..

Tuotantolupahakemukset on toimitettava sähköisesti esimerkiksi L2S:n kautta osoitteeseen

| Olje- og energidepartementet |
| --- |
| Pb. 8148 |
| Dep. N-0033 OSLO |
| NORWAY |

Olje- og energidepartementet

Pb. 8148

Dep. N-0033 OSLO

NORWAY

Kopio toimitetaan sähköisesti esimerkiksi L2S:n kautta osoitteeseen

| Oljedirektoratet |
| --- |
| Pb. 600 |
| 4003 STAVANGER |
| NORWAY |

Oljedirektoratet

Pb. 600

4003 STAVANGER

NORWAY

Määräaika: 8. syyskuuta 2021 klo 12.00.

Öljyntuotantoluvat Norjan mannerjalustalla ennalta määriteltyjen alueiden osalta vuonna 2021 on tarkoitus myöntää vuoden 2022 ensimmäisen neljänneksen aikana.

---

(1)  EYVL L 164, 30.6.1994, s. 3.

---

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/9

---

Valtiontuki – päätös olla vastustamatta tukea

(2021/C 303/06)

EFTAn valvontaviranomainen ei vastusta seuraavaa valtiontukitoimenpidettä:

| Päätöksen antamispäivä | 16. huhtikuuta 2021 |
| --- | --- |
| Asian numero | 86711 |
| Päätöksen numero | 031/21/COL |
| EFTA-valtio | Norja |
| Alue | Koko Norjan alue |
| Nimike (ja/tai tuensaajan nimi) | Kattava covid-19-tukijärjestelmä pandemian koettelemien kuntien yrityksille myönnettävää likviditeettitukea varten |
| Oikeusperusta | Esitys nro 79 suurkäräjille (lukua 553 koskevat sivut 37-38, otsake 68, kunnallinen järjestelmä yrityksille myönnettäviä korvauksia varten)
  Toimeksiantokirjeet kunnille (asia 21/1215-2) ja (asia 21/1215-31)
  Innst. 233 S (2020-2021) (sivut 25-26) |
| Toimenpidetyyppi | Tukijärjestelmä |
| Tarkoitus | Likviditeetin saatavuuden varmistaminen suorilla avustuksilla paikallisille yrityksille, jotka kärsivät äkillisestä likviditeetin puutteesta talouteen kohdistuvien covid-19-pandemian vaikutusten vuoksi. |
| Tukimuoto | Avustukset |
| Talousarvio | 2 000 milj. Norjan kruunua (arvio) |
| Tuki-intensiteetti | 100 % |
| Kesto | Tukiohjelman mukainen tuki on myönnettävä viimeistään 31. joulukuuta 2021. |
| Toimialat | Kaikki alat rahoitusalaa lukuun ottamatta |
| Tuen myöntävän viranomaisen nimi ja osoite | Kunta- ja uudistusministeriö |
| Postboks 8112 Dep |
| 0032 Oslo |
| NORJA |

Päätöksen antamispäivä

16. huhtikuuta 2021

Asian numero

86711

Päätöksen numero

031/21/COL

EFTA-valtio

Norja

Alue

Koko Norjan alue

Nimike (ja/tai tuensaajan nimi)

Kattava covid-19-tukijärjestelmä pandemian koettelemien kuntien yrityksille myönnettävää likviditeettitukea varten

Oikeusperusta

Esitys nro 79 suurkäräjille (lukua 553 koskevat sivut 37-38, otsake 68, kunnallinen järjestelmä yrityksille myönnettäviä korvauksia varten)

Toimeksiantokirjeet kunnille (asia 21/1215-2) ja (asia 21/1215-31)

Innst. 233 S (2020-2021) (sivut 25-26)

Toimenpidetyyppi

Tukijärjestelmä

Tarkoitus

Likviditeetin saatavuuden varmistaminen suorilla avustuksilla paikallisille yrityksille, jotka kärsivät äkillisestä likviditeetin puutteesta talouteen kohdistuvien covid-19-pandemian vaikutusten vuoksi.

Tukimuoto

Avustukset

Talousarvio

2 000 milj. Norjan kruunua (arvio)

Tuki-intensiteetti

100 %

Kesto

Tukiohjelman mukainen tuki on myönnettävä viimeistään 31. joulukuuta 2021.

Toimialat

Kaikki alat rahoitusalaa lukuun ottamatta

Tuen myöntävän viranomaisen nimi ja osoite

Kunta- ja uudistusministeriö

Postboks 8112 Dep

0032 Oslo

NORJA

Päätöksen koko teksti, josta on poistettu luottamukselliset tiedot, on saatavissa todistusvoimaisella kielellä EFTAn valvontaviranomaisen verkkosivuilta:

http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/decisions/

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

EFTAn tuomioistuin

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/10 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/10

---

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 25 päivänä maaliskuuta 2021,

asiassa E-3/20

Norjan hallitus, jota edustaa terveysministeriö (Helse- og omsorgsdepartementet), vastaan Anniken Jenny Lindberg

(Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2005/36/EY – Ammattipätevyyden tunnustaminen – Oikeus harjoittaa hammaslääkärin ammattia – Automaattinen tunnustaminen)

(2021/C 303/07)

Asiassa E-3/20, Norjan hallitus, jota edustaa terveysministeriö (Helse- og omsorgsdepartementet), vastaan Anniken Jenny Lindberg, Norjan korkein oikeus (Norges Høyesterett) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY, sellaisena kuin se on mukautettuna Euroopan talousalueesta tehtyyn sopimukseen, ja erityisesti sen 21 artiklan, tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, on antanut 25 päivänä maaliskuuta 2021 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

| 1. | Jotta hakijalla olisi oikeus ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY 21 artiklan 1 kohdassa säädettyyn automaattiseen tunnustamiseen, hänellä on oltava kaikki direktiivin liitteessä V lueteltuihin muodollista pätevyyttä osoittaviin asiakirjoihin liitettävät todistukset kyseistä ammattia koskevien kotivaltion vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

1.

Jotta hakijalla olisi oikeus ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY 21 artiklan 1 kohdassa säädettyyn automaattiseen tunnustamiseen, hänellä on oltava kaikki direktiivin liitteessä V lueteltuihin muodollista pätevyyttä osoittaviin asiakirjoihin liitettävät todistukset kyseistä ammattia koskevien kotivaltion vaatimusten mukaisesti.

| 2. | ETA-sopimuksen 28 ja 31 artiklaa on tulkittava siten, että niissä edellytetään, että vastaanottava valtio arvioi yksilöllisesti hakijan ammattipätevyyden osoittaman tietämyksen ja koulutuksen myös silloin, kun hakija hakee oikeutta harjoittaa sellaista ammattia, joka kuuluu ammatteihin, joiden osalta koulutusta koskevat vähimmäisvaatimukset on sovitettu yhteen, mutta joka ei täytä direktiivin 2005/36/EY 10 tai 21 artiklassa säädettyjä edellytyksiä. |
| --- | --- |

2.

ETA-sopimuksen 28 ja 31 artiklaa on tulkittava siten, että niissä edellytetään, että vastaanottava valtio arvioi yksilöllisesti hakijan ammattipätevyyden osoittaman tietämyksen ja koulutuksen myös silloin, kun hakija hakee oikeutta harjoittaa sellaista ammattia, joka kuuluu ammatteihin, joiden osalta koulutusta koskevat vähimmäisvaatimukset on sovitettu yhteen, mutta joka ei täytä direktiivin 2005/36/EY 10 tai 21 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.

| 3. | Vastaanottavan valtion on tekemässään hakijan tietojen ja taitojen yksilöllisessä arvioinnissa vertailtava hakijan kaikkia tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista pätevyyttä osoittavia asiakirjoja ja hakijan kokemusta niihin vaatimuksiin, jotka se on itse asettanut kyseisen ammatin harjoittamiselle. Jos hakijan tutkintotodistuksen osoittamat tiedot ja pätevyys ja hakijan asiaankuuluva työkokemus eivät vastaa tai vastaavat vain osittain vastaanottavan valtion vaatimuksia, kyseisen valtion on täsmennettävä, mitä koulutusta hakijalta puuttuu, jotta hakija voi suorittaa koulutuksen tai täydentää koulutustaan. |
| --- | --- |

3.

Vastaanottavan valtion on tekemässään hakijan tietojen ja taitojen yksilöllisessä arvioinnissa vertailtava hakijan kaikkia tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista pätevyyttä osoittavia asiakirjoja ja hakijan kokemusta niihin vaatimuksiin, jotka se on itse asettanut kyseisen ammatin harjoittamiselle. Jos hakijan tutkintotodistuksen osoittamat tiedot ja pätevyys ja hakijan asiaankuuluva työkokemus eivät vastaa tai vastaavat vain osittain vastaanottavan valtion vaatimuksia, kyseisen valtion on täsmennettävä, mitä koulutusta hakijalta puuttuu, jotta hakija voi suorittaa koulutuksen tai täydentää koulutustaan.

| 4. | Sillä seikalla, että hakijalla ei ole täydellistä pääsyä ammattiin kotivaltiossaan, ei voi olla ratkaisevaa merkitystä arvioitaessa sitä, voidaanko hakijalle antaa pääsy kyseiseen ammattiin vastaanottavassa valtiossa. |
| --- | --- |

4.

Sillä seikalla, että hakijalla ei ole täydellistä pääsyä ammattiin kotivaltiossaan, ei voi olla ratkaisevaa merkitystä arvioitaessa sitä, voidaanko hakijalle antaa pääsy kyseiseen ammattiin vastaanottavassa valtiossa.

---

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/11

---

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 25 päivänä maaliskuuta 2021,

asiassa E-4/20

Tor-Arne Martinez Haugland ym. v. Norjan hallitus, edustajinaan terveys- ja hoitoministeriö (Helse- og omsorgsdepartementet)

(Henkilöiden vapaa liikkuvuus – Direktiivi 2005/36/EY – Ammattipätevyyden tunnustaminen – Pääsy psykologin ammattiin – Yleinen tunnustamisjärjestelmä — ”Saman ammatin” käsite)

(2021/C 303/08)

Asiassa E-4/20, Tor-Arne Martinez Haugland ym. v. Norjan hallitus, jota edustaa terveys- ja hoitoministeriö (Helse- og omsorgsdepartementet), Borgartingin muutoksenhakutuomioistuin (Borgarting lagmannsrett) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY tulkintaa, ja erityisesti sen 4 ja 13 artiklan, sellaisina kuin ne ovat mukautettuina Euroopan talousalueesta tehtyyn sopimukseen, ja kyseisen sopimuksen 28 ja 31 artiklan tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, on antanut 25 päivänä maaliskuuta 2021 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

| 1. | Sitä, voidaanko vastaanottavan valtion ammattia ja kotivaltion ammattia pitää ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/36/EY tarkoitettuna ”samana ammattina”, on arvioitava tapauskohtaisesti. Arvioinnin on perustuttava vertailuun, joka tehdään ammattiin kotimaassa kuuluvien toimintojen ja niiden ammattiin kuuluvien toimintojen välillä, joita hakija haluaa harjoittaa vastaanottavassa valtiossa. Jos nämä ammattiin kuuluvat toiminnot ovat toisiinsa rinnastettavissa siinä mielessä, että niihin kuuluvat toiminnot ovat samankaltaisia, kun otetaan huomioon mahdolliset merkitykselliset erot näiden toimintojen laajuudessa ja luonteessa, niitä on pidettävä direktiiviä 2005/36/EY sovellettaessa samana ammattina.
  Määritettäessä, ovatko kotimaan ammatti ja vastaanottavan valtion ammatti direktiiviä 2005/36/EY sovellettaessa sama, tiettyjen toimintojen lyhytaikaista harjoittamista edellytettyyn jatko-opiskeluun liittyvän koulutuksen yhteydessä, ei voida pitää ammatin harjoittamisena.
  Erot riippumattomuuden ja potilasvastuun asteessa voivat olla merkityksellisiä määritettäessä toimintojen täsmällistä laajuutta tai luonnetta, kun arvioidaan, ovatko kaksi ammattia direktiiviä 2005/36/EY sovellettaessa ”sama ammatti”. |
| --- | --- |

1.

Sitä, voidaanko vastaanottavan valtion ammattia ja kotivaltion ammattia pitää ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/36/EY tarkoitettuna ”samana ammattina”, on arvioitava tapauskohtaisesti. Arvioinnin on perustuttava vertailuun, joka tehdään ammattiin kotimaassa kuuluvien toimintojen ja niiden ammattiin kuuluvien toimintojen välillä, joita hakija haluaa harjoittaa vastaanottavassa valtiossa. Jos nämä ammattiin kuuluvat toiminnot ovat toisiinsa rinnastettavissa siinä mielessä, että niihin kuuluvat toiminnot ovat samankaltaisia, kun otetaan huomioon mahdolliset merkitykselliset erot näiden toimintojen laajuudessa ja luonteessa, niitä on pidettävä direktiiviä 2005/36/EY sovellettaessa samana ammattina.

Määritettäessä, ovatko kotimaan ammatti ja vastaanottavan valtion ammatti direktiiviä 2005/36/EY sovellettaessa sama, tiettyjen toimintojen lyhytaikaista harjoittamista edellytettyyn jatko-opiskeluun liittyvän koulutuksen yhteydessä, ei voida pitää ammatin harjoittamisena.

Erot riippumattomuuden ja potilasvastuun asteessa voivat olla merkityksellisiä määritettäessä toimintojen täsmällistä laajuutta tai luonnetta, kun arvioidaan, ovatko kaksi ammattia direktiiviä 2005/36/EY sovellettaessa ”sama ammatti”.

| 2. | Mahdollisuus vaatia korvaavia toimenpiteitä direktiivin 2005/36/EY 14 artiklan nojalla ei voi vaikuttaa kyseisen direktiivin 13 artiklassa tarkoitetun ”saman ammatin” tulkintaan. |
| --- | --- |

2.

Mahdollisuus vaatia korvaavia toimenpiteitä direktiivin 2005/36/EY 14 artiklan nojalla ei voi vaikuttaa kyseisen direktiivin 13 artiklassa tarkoitetun ”saman ammatin” tulkintaan.

| 3. | Direktiivin 2005/36/EY 3 artiklan 1 kohdan e alakohdassa olevaa ilmaisu ”erityisesti suunnattu tietyn ammatin harjoittamiseen” on ymmärrettävä siten, että se kattaa koulutuksen, jonka tarkoituksena on erityisesti valmistaa hakijoita tietyn ammatin harjoittamiseen. Se ei kata tutkintoja, jotka antavat oikeuden harjoittaa laajaa ammattivalikoimaa, tai joilla todistetaan esimerkiksi pelkkä akateeminen pätevyys tietyllä alalla. |
| --- | --- |

3.

Direktiivin 2005/36/EY 3 artiklan 1 kohdan e alakohdassa olevaa ilmaisu ”erityisesti suunnattu tietyn ammatin harjoittamiseen” on ymmärrettävä siten, että se kattaa koulutuksen, jonka tarkoituksena on erityisesti valmistaa hakijoita tietyn ammatin harjoittamiseen. Se ei kata tutkintoja, jotka antavat oikeuden harjoittaa laajaa ammattivalikoimaa, tai joilla todistetaan esimerkiksi pelkkä akateeminen pätevyys tietyllä alalla.

| 4. | Hakijat, jotka eivät täytä direktiivin 2005/36/EY mukaisia ammattipätevyyden tunnustamista koskevia vaatimuksia, voivat vedota ETA-sopimuksen 28 ja 31 artiklaan perustana säännellyn ammatin harjoittamiselle vastaanottavassa valtiossa.
  Arvioidessaan pätevyyttä ETA-sopimuksen 28 ja 31 artiklan nojalla vastaanottavan valtion on verrattava kaikkia hakijan tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista pätevyyttä osoittavia asiakirjoja ja asiaankuuluvaa työkokemusta omiin kyseisen ammatin harjoittamista koskeviin vaatimuksiinsa. Jos hakijan tiedot ja pätevyys, joista on osoituksena tutkintotodistus, ja asiaankuuluva työkokemus eivät vastaa vaatimuksia tai vastaavat niitä vain osittain, vastaanottavan valtion on täsmennettävä, mitä koulutusta hakijalta puuttuu, jotta hän voi suorittaa koulutuksen tai täydentää sitä. |
| --- | --- |

4.

Hakijat, jotka eivät täytä direktiivin 2005/36/EY mukaisia ammattipätevyyden tunnustamista koskevia vaatimuksia, voivat vedota ETA-sopimuksen 28 ja 31 artiklaan perustana säännellyn ammatin harjoittamiselle vastaanottavassa valtiossa.

Arvioidessaan pätevyyttä ETA-sopimuksen 28 ja 31 artiklan nojalla vastaanottavan valtion on verrattava kaikkia hakijan tutkintotodistuksia, todistuksia ja muita muodollista pätevyyttä osoittavia asiakirjoja ja asiaankuuluvaa työkokemusta omiin kyseisen ammatin harjoittamista koskeviin vaatimuksiinsa. Jos hakijan tiedot ja pätevyys, joista on osoituksena tutkintotodistus, ja asiaankuuluva työkokemus eivät vastaa vaatimuksia tai vastaavat niitä vain osittain, vastaanottavan valtion on täsmennettävä, mitä koulutusta hakijalta puuttuu, jotta hän voi suorittaa koulutuksen tai täydentää sitä.

---

YHTEISEN KAUPPAPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/12

---

Ilmoitus Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaan aspartaamiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta

(2021/C 303/09)

Julkaistuaan ilmoituksen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan aspartaamin tuontiin sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä (1) Euroopan komissio, jäljempänä ”komissio”, on vastaanottanut polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8. kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (2), jäljempänä ”perusasetus”, 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tarkastelupyynnön.

1.   Tarkastelupyyntö

Pyynnön esitti 26. huhtikuuta 2021 HSWT France S.A.S. (”HSWT”), jäljempänä ”pyynnön esittäjä”, joka on ainoa unionin tuottaja ja jonka osuus aspartaamin kokonaistuotannosta unionissa on siten 100 prosenttia.

Avoin versio pyynnöstä ja analyysi unionin tuottajien tuesta pyynnölle ovat saatavilla asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa asiakirja-aineistossa. Tämän ilmoituksen 5.6 kohdassa annetaan tietoa oikeudesta tutustua asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun asiakirja-aineistoon.

2.   Tarkastelun kohteena oleva tuote

Tarkasteltavana oleva tuote on aspartaami (N-L-α- aspartyyli-L-fenylalaniini-1-metyyliesteri, 3-amino-N-(α-karbometoksi-fenetyyli)-sukkinaamihappo-N-metyyliesteri), CAS-numero 22839-47-0, joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 2924 29 70 (TARIC-koodi 2924297005), jäljempänä ”tarkastelun kohteena oleva tuote”. Nämä CN- ja Taric-koodit annetaan ainoastaan ohjeellisina.

3.   Voimassa olevat toimenpiteet

Tällä hetkellä voimassa oleva toimenpide on komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/1247 (3) käyttöön otettu lopullinen polkumyyntitulli.

4.   Tarkastelun perusteet

Pyyntö perustuu siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen.

4.1.   
  Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä koskeva väite

Pyynnön esittäjä väitti, että ei ole asianmukaista käyttää Kiinan kotimarkkinoiden hintoja ja kustannuksia perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien esiintymisen vuoksi.

Pyynnön esittäjä perusteli merkittäviä vääristymiä koskevat väitteet viittaamalla 20. joulukuuta 2017 päivätyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjaan ”Significant Distortions in the Economy of the PRC”. Pyynnön esittäjä väitti erityisesti, että tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin voivat vaikuttaa tekijät, jotka mainitaan muun muassa kyseisen valmisteluasiakirjan osassa III ”Valinnan vääristymät valituilla aloilla” jaksossa 16 ”Kemianteollisuus”.

Pyynnön esittäjä viittasi lisäksi Kiinan 13. viisivuotissuunnitelmaan, kemian- ja petrokemian teollisuuden 13. viisivuotissuunnitelmaan (2016–2020), Made in China 2025 -aloitteeseen ja kevyen teollisuuden kehittämissuunnitelmaan (2006–2020) sekä päätelmiin, jotka tehtiin useissa EU:n ja Yhdysvaltojen tutkimuksissa Kiinan kemianteollisuuden hinnoista.

Komission raportti on saatavilla asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa asiakirja-aineistossa ja kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla (4).

Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoo, että on olemassa perusasetuksen 5 artiklan 9 kohdan mukainen riittävä näyttö, joka osoittaa, että hintoihin ja kustannuksiin vaikuttavien merkittävien vääristymien vuoksi Kiinan kotimarkkinoiden hintojen ja kustannusten käyttö ei ole asianmukaista, joten on perusteltua panna tutkimus vireille perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan perusteella.

Näin ollen polkumyynnin jatkumista koskeva väite perustuu perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohta huomioon ottaen laskennallisen normaaliarvon, joka on määritetty asianmukaisen edustavan maan vääristymättömiä hintoja tai vertailuarvoja osoittavien tuotanto- ja myyntikustannusten perusteella, ja Kiinasta peräisin olevan, tarkastelun kohteena olevan tuotteen unioniin viennin yhteydessä veloitetun vientihinnan (noudettuna lähettäjältä -tasolla) vertailuun. Tämän perusteella lasketut polkumyyntimarginaalit ovat Kiinan osalta huomattavat.

4.2.   
  Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskeva väite

Pyynnön esittäjä väittää, että vahinko tulee todennäköisesti toistumaan. Tältä osin pyynnön esittäjä on toimittanut riittävästi näyttöä siitä, että jos toimenpiteiden annetaan raueta, tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuontimäärät asianomaisesta maasta unioniin todennäköisesti kasvavat nykyisestä, koska Kiinan kansantasavallan maan vientiä harjoittavilla tuottajilla on käyttämätöntä kapasiteettia ja unionin markkinat ovat houkuttelevat.

Lopuksi pyynnön esittäjä väittää, että vahingon poistuminen johtuu pääasiassa toimenpiteiden voimassaolosta ja että asianomaisesta maasta peräisin olevan polkumyyntihinnoilla tapahtuvan huomattavan tuonnin toistuminen johtaisi todennäköisesti unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.

5.   Menettely

Kuultuaan perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdalla perustettua komiteaa komissio on tullut siihen tulokseen, että polkumyynnin ja vahingon todennäköisyydestä on olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireille panemiseksi, mistä syystä se panee tarkastelun vireille perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa selvitetään, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti asianomaisesta maasta peräisin olevan, tarkastelun kohteena olevan tuotteen polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/825 (5) (kaupan suojatoimien nykyaikaistamista koskeva paketti), joka tuli voimaan 8. kesäkuuta 2018, otettiin käyttöön useita muutoksia polkumyynnin vastaisissa menettelyissä aiemmin käytössä olleisiin aikatauluihin ja määräaikoihin. Sen vuoksi komissio pyytää asianomaisia osapuolia noudattamaan menettelyvaiheita ja määräaikoja, jotka vahvistetaan tässä ilmoituksessa ja komission myöhemmissä ilmoituksissa.

Lisäksi komissio haluaa kiinnittää osapuolten huomion siihen, että covid-19-epidemian vuoksi on julkaistu ilmoitus (6) covid-19-epidemian vaikutuksista polkumyynnin ja tukien vastaisiin tutkimuksiin ja että ilmoitusta sovelletaan mahdollisesti myös tähän menettelyyn.

5.1.   
  Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso

Polkumyynnin jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus kattaa keskiviikko 1. heinäkuuta 2020 ja keskiviikko 30. kesäkuuta 2021 välisen ajanjakson, jäljempänä ”tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso”. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittäviä suuntauksia tarkastellaan kaudella, joka ulottuu 1. päivästä tammikuuta 2018 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ”tarkastelujakso”.

5.2.   
  Pyyntöä koskevat huomautukset ja tutkimuksen vireillepano

Kaikkia asianomaisia osapuolia pyydetään esittämään näkökantansa tuotantopanoksista ja harmonoidun järjestelmän (HS-nimikkeistö) koodeista, jotka on esitetty pyynnössä (7), 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (8).

Asianomaisten osapuolten, jotka haluavat esittää huomautuksia pyynnöstä (myös vahinkoon ja syy-yhteyteen liittyvistä seikoista) tai mistä tahansa tutkimuksen vireillepanoa koskevista näkökohdista (myös pyynnön saaman tuen asteesta) on tehtävä se 37 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta.

Tutkimuksen vireillepanoa koskevat kuulemispyynnöt on esitettävä 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta.

5.3.   
  Menettely polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden määrittämiseksi

Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa komissio tutkii unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla suuntautunutta vientiä ja unioniin suuntautuneesta viennistä riippumatta selvittää, onko tarkastelun kohteena olevaa tuotetta asianomaisessa maassa tuottavien ja myyvien yritysten tilanne sellainen, että unioniin polkumyyntihinnoilla tapahtuva vienti todennäköisesti jatkuisi tai toistuisi, jos toimenpiteiden voimassaolo päättyy.

Näin ollen asianomaisessa maassa toimivia tarkastelun kohteena olevan tuotteen kaikkia tuottajia (9), riippumatta siitä, veivätkö ne tarkastelun kohteena olevaa tuotetta unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja mukaan lukien ne, jotka eivät toimineet yhteistyössä voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneessa tutkimuksessa, pyydetään osallistumaan komission tutkimukseen.

5.3.1.   Asianomaisen maan tuottajia koskeva tutkimus

Koska sellaisia asianomaisessa maassa toimivia tuottajia, joita tämä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu koskee, voi olla huomattava määrä, komissio voi rajata tutkittavien tuottajien määrän kohtuulliseksi valitsemalla otoksen (tätä menettelyä kutsutaan ”otannaksi”), jotta tutkimus saataisiin päätökseen määräajassa. Otanta suoritetaan perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

Jotta komissio pystyy päättämään otannan tarpeellisuudesta ja voi tarvittaessa valita otoksen, kaikkia tuottajia tai niiden edustajia, myös niitä, jotka eivät toimineet yhteistyössä tämän tarkastelun kohteena olevien toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneessa tutkimuksessa, pyydetään toimittamaan komissiolle tiedot yrityksistään 7 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta. Tiedot on toimitettava TRON.tdi-tietokannan kautta seuraavassa osoitteessa: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R742_SAMPLING_FORM_FOR_EXPORTING_PRODUCER. Tiedot TRON-tietokantaan pääsemiseksi annetaan jäljempänä 5.6 ja 5.9 kohdassa.

Saadakseen asianomaisen maan tuottajia koskevan otoksen valinnan kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot komissio ottaa lisäksi yhteyttä asianomaisen maan viranomaisiin ja saattaa ottaa yhteyttä tiedossa oleviin tuottajien järjestöihin asianomaisessa maassa.

Jos otos tarvitaan, tuottajien valintaperusteena käytetään suurinta edustavaa tuotannon, myynnin tai viennin määrää, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Komissio ilmoittaa otokseen valituista yrityksistä kaikille tiedossa oleville tuottajille asianomaisessa maassa, asianomaisen maan viranomaisille ja asianomaisen maan tuottajien järjestöille tarvittaessa asianomaisen maan viranomaisten välityksellä.

Kun komissio on saanut tuottajien otoksen valintaa varten tarpeelliset tiedot, se ilmoittaa asianomaisille osapuolille siitä, onko ne sisällytetty otokseen. Otokseen valittujen tuottajien on palautettava täytetty kyselylomake 30 päivän kuluessa niiden otokseen sisällyttämistä koskevasta päätöksestä ilmoittamisen jälkeen, ellei toisin mainita.

Komissio liittää asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun asiakirja-aineistoon ilmoituksen valitusta otoksesta. Otoksen valintaa koskevien huomautusten on oltava perillä 3 päivän kuluessa otosta koskevasta päätöksestä ilmoittamisen jälkeen.

Kopio asianomaisen maan tuottajille tarkoitetusta kyselylomakkeesta on saatavilla asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa asiakirja-aineistossa ja kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla: https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

Kyselylomake toimitetaan myös kaikkien tiedossa olevien tuottajien järjestöjen sekä kyseisen maan viranomaisten saataville.

Niiden yritysten, jotka ovat ilmoittaneet suostuvansa mahdolliseen otokseen sisällyttämiseen mutta joita ei valita otokseen, katsotaan toimivan yhteistyössä, jäljempänä ”otokseen kuulumattomat yhteistyössä toimivat tuottajat”, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perusasetuksen 18 artiklan mahdollista soveltamista.

5.3.2.   Asianomaista maata koskeva lisämenettely merkittävien vääristymien osalta

Kaikkia asianomaisia osapuolia pyydetään esittämään näkökantansa, toimittamaan tietoja ja esittämään asiaa tukevaa näyttöä perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan soveltamisen osalta tässä ilmoituksessa annettujen ohjeiden mukaisesti. Nämä tiedot ja asiaa tukeva näyttö on toimitettava komissiolle 37 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta, ellei toisin mainita.

Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan e alakohdan mukaisesti komissio ilmoittaa pikaisesti vireillepanon jälkeen tutkimuksen osapuolille – asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun asiakirja-aineistoon liitetyllä ilmoituksella – merkityksellisistä lähteistä, joita se aikoo käyttää normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan osalta perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan nojalla. Tämä koskee kaikkia lähteitä ja tarvittaessa myös asianmukaisen edustavan kolmannen maan valintaa. Tutkimuksen osapuolille on annettava 10 päivää aikaa huomautusten toimittamiseen alkaen siitä, kun edellä tarkoitettu ilmoitus on liitetty asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun asiakirja-aineistoon.

Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan mahdollinen edustava kolmas maa Kiinan osalta tässä tapauksessa on Thaimaa. Asianmukaisen edustavan kolmannen maan lopullisen valinnan tekemiseksi komissio tutkii, onko olemassa maita, joiden taloudellinen kehitys on samaa tasoa kuin Kiinassa, joissa tuotetaan ja myydään tarkastelun kohteena olevaa tuotetta ja joissa asiaa koskevia tietoja on helposti saatavilla. Jos tällaisia maita on useampi kuin yksi, etusijalle asetetaan tarvittaessa maat, joissa sosiaaliturva ja ympäristönsuojelu ovat riittävällä tasolla.

Merkityksellisten lähteiden osalta komissio kehottaa kaikkia Kiinan tuottajia toimittamaan tiedot tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotannossa käytetyistä materiaaleista (raaka-aineista ja prosessoiduista materiaaleista) ja energiasta 15 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta. Tiedot on toimitettava TRON.tdi-tietokannan kautta seuraavassa osoitteessa: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R742_INFO_ON_INPUTS_FOR_EXPORTING_PRODUCER_FORM. Tiedot TRON-tietokantaan pääsemiseksi annetaan jäljempänä 5.6 ja 5.9 kohdassa.

Lisäksi kaikki esitettävät asiatiedot kustannusten ja hintojen arvioimiseksi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan nojalla on toimitettava 65 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta. Tällaiset asiatiedot olisi otettava yksinomaan julkisesti saatavilla olevista lähteistä.

Saadakseen tarpeelliseksi katsomansa tiedot perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettuja väitettyjä merkittäviä vääristymiä koskevaa tutkimustaan varten komissio asettaa lisäksi kyselylomakkeen Kiinan hallituksen saataville.

5.3.3.   Etuyhteydettömiä tuojia koskeva tutkimus (10) (11)

Asianomaisesta maasta unioniin tulevan, tarkastelun kohteena olevan tuotteen etuyhteydettömiä tuojia, myös niitä, jotka eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa, joka johti voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönottoon, pyydetään osallistumaan tähän tutkimukseen.

Koska sellaisia etuyhteydettömiä tuojia, joita tämä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu koskee, voi olla huomattava määrä, komissio voi rajata tutkittavien etuyhteydettömien tuojien määrän kohtuulliseksi valitsemalla otoksen (tätä menettelyä kutsutaan ”otannaksi”), jotta tutkimus saataisiin päätökseen säädetyssä määräajassa. Otanta suoritetaan perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

Jotta komissio pystyy päättämään otannan tarpeellisuudesta ja voi tarvittaessa valita otoksen, kaikkia etuyhteydettömiä tuojia tai niiden edustajia, myös niitä, jotka eivät toimineet yhteistyössä tämän tarkastelun kohteena olevien toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneessa tutkimuksessa, pyydetään ilmoittautumaan komissiolle. Näiden osapuolten on ilmoittauduttava 7 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta toimittamalla komissiolle tämän ilmoituksen liitteessä edellytetyt tiedot yrityksestään tai yrityksistään.

Saadakseen tiedot, jotka se katsoo tarpeellisiksi etuyhteydettömien tuojien otoksen valintaa varten, komissio voi lisäksi ottaa yhteyttä tiedossa oleviin tuojien järjestöihin.

Jos otos tarvitaan, tuojien valintaperusteena voidaan käyttää asianomaisesta maasta peräisin olevan, tarkastelun kohteena olevan tuotteen suurinta edustavaa unionissa myytyä määrää, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Komissio ilmoittaa otokseen valituista yrityksistä kaikille tiedossa oleville etuyhteydettömille tuojille ja tuojien järjestöille.

Komissio myös liittää asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun asiakirja-aineistoon ilmoituksen valitusta otoksesta. Otoksen valintaa koskevien huomautusten on oltava perillä 3 päivän kuluessa otosta koskevasta päätöksestä ilmoittamisen jälkeen.

Saadakseen tutkimuksensa kannalta tarpeellisiksi katsomansa tiedot komissio toimittaa kyselylomakkeet otokseen valittujen etuyhteydettömien tuojien saataville. Näiden osapuolten on palautettava täytetty kyselylomake 30 päivän kuluessa otoksen valinnasta ilmoittamisen jälkeen, ellei toisin mainita.

Kopio etuyhteydettömille tuojille tarkoitetusta kyselylomakkeesta on saatavilla asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa asiakirja-aineistossa ja kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla: https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

5.4.   
  Menettely vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden määrittämiseksi

Jotta voidaan määrittää, onko unionin tuotannonalaan kohdistuvan vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä, tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuottajia unionissa pyydetään osallistumaan komission tutkimukseen.

5.4.1.   Unionin tuottajia koskeva tutkimus

Saadakseen tutkimuksessa tarvitsemansa unionin tuottajia koskevat tiedot komissio asettaa kyselylomakkeen ainoan unionin tuottajan eli yrityksen HSWT France S.A.S. saataville.

Edellä mainitun unionin tuottajan on palautettava täytetty kyselomake 37 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta, ellei toisin mainita.

Kaikkia unionin tuottajia ja niitä edustavia järjestöjä, joita ei ole mainittu edellä, pyydetään ottamaan yhteyttä komissioon mieluiten sähköpostitse ilmoittautumista ja kyselylomakkeen pyytämistä varten viipymättä ja viimeistään 7 päivän kuluttua tämän ilmoituksen julkaisemisesta.

Kopio unionin tuottajille tarkoitetusta kyselylomakkeesta on saatavilla asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa asiakirja-aineistossa ja kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla: https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

5.5.   
  Menettely unionin edun arvioimiseksi

Jos polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskevat väitteet ovat perusteltuja, komissio tekee perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti päätöksen siitä, onko polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden pitäminen voimassa unionin edun mukaista.

Unionin tuottajia, tuojia ja niitä edustavia järjestöjä, käyttäjiä ja niitä edustavia järjestöjä, ammattiyhdistyksiä sekä kuluttajia edustavia järjestöjä pyydetään toimittamaan komissiolle tietoja siitä, ovatko toimenpiteet unionin edun mukaisia.

Unionin edun arviointia koskevat tiedot on toimitettava 37 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta, ellei toisin mainita. Tiedot voidaan toimittaa joko vapaamuotoisesti tai täyttämällä komission laatima kyselylomake.

Kopio kyselylomakkeista, mukaan lukien tarkastelun kohteena olevan tuotteen käyttäjille tarkoitettu kyselylomake, on saatavilla asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa asiakirja-aineistossa ja kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla: https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533. Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti toimitetut tiedot otetaan joka tapauksessa huomioon ainoastaan, jos tietojen tueksi on niitä toimitettaessa esitetty tosiasioihin perustuva näyttö.

5.6.   
  Asianomaiset osapuolet

Voidakseen osallistua tutkimukseen asianomaisten osapuolten, kuten asianomaisen maan tuottajien, unionin tuottajien, tuojien ja niitä edustavien järjestöjen, käyttäjien ja niitä edustavien järjestöjen, ammattiyhdistysten sekä kuluttajia edustavien järjestöjen on ensin osoitettava, että niiden toiminnan ja tarkastelun kohteena olevan tuotteen välillä on objektiivisesti todettava yhteys.

Asianomaisen maan tuottajia, unionin tuottajia, tuojia ja niitä edustavia järjestöjä, jotka antoivat tietoja saataville 5.2, 5.3 ja 5.4 kohdassa kuvattujen menettelyjen mukaisesti, pidetään asianomaisina osapuolina, jos niiden toiminnan ja tarkastelun kohteena olevan tuotteen välillä on objektiivisesti todettava yhteys.

Muut osapuolet voivat osallistua tutkimukseen asianomaisina osapuolina vasta siitä hetkestä, jona ne ilmoittautuvat, edellyttäen että niiden toiminnan ja tarkastelun kohteena olevan tuotteen välillä on objektiivisesti todettava yhteys. Se, että katsotaan asianomaiseksi osapuoleksi, ei rajoita perusasetuksen 18 artiklan soveltamista.

Asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun asiakirja-aineistoon pääsy tapahtuu Tron.tdi:n kautta seuraavassa osoitteessa: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI. Pääsyn saamiseksi asiakirja-aineistoon on noudatettava kyseisellä sivulla olevia ohjeita (12).

5.7.   
  Muut kirjalliset huomautukset

Kaikkia asianomaisia osapuolia pyydetään esittämään näkökantansa, toimittamaan tietoja ja esittämään asiaa tukevaa näyttöä tässä ilmoituksessa annettujen ohjeiden mukaisesti. Nämä tiedot ja asiaa tukeva näyttö on toimitettava komissiolle 37 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta, ellei toisin mainita.

5.8.   
  Mahdollisuus tulla tutkimusta suorittavien komission yksiköiden kuulemaksi

Kaikki asianomaiset osapuolet voivat pyytää tulla tutkimusta suorittavien komission yksiköiden kuulemiksi. Kuulemista koskevat pyynnöt on esitettävä kirjallisesti, ja niissä on ilmoitettava pyynnön perustelut sekä yhteenveto siitä, mistä asianomainen osapuoli haluaa keskustella kuulemisen aikana. Kuuleminen rajoittuu niihin asioihin, jotka asianomaiset osapuolet ovat esittäneet kirjallisesti etukäteen.

Periaatteessa kuulemistilaisuuksia ei käytetä sellaisten asiatietojen esittämiseen, jotka eivät vielä ole asiakirja-aineistossa. Tästä huolimatta asianomaisia osapuolia voidaan ohjeistaa toimittamaan uusia asiatietoja kuulemisen jälkeen hyvän hallinnon toteuttamiseksi ja jotta komission yksiköt voivat edetä tutkimuksessa.

5.9.   
  Kirjallisia huomautuksia, täytettyjen kyselylomakkeiden palauttamista ja kirjeenvaihtoa koskevat ohjeet

Kaupan suojatoimiin liittyvien tutkimusten yhteydessä komissiolle toimitettuihin tietoihin ei sovelleta tekijänoikeuksia. Jos kyse on tiedoista, joihin kolmannella osapuolella on tekijänoikeuksia, asianomaisten osapuolten on ennen tietojen toimittamista komissiolle pyydettävä tekijänoikeuksien haltijalta nimenomainen lupa, jonka perusteella komissio voi a) käyttää tietoja tässä kaupan suojatoimiin liittyvässä menettelyssä ja b) toimittaa tietoja tämän tutkimuksen asianomaisille osapuolille sellaisessa muodossa, että nämä voivat käyttää puolustautumisoikeuksiaan.

Kaikki asianomaisten osapuolten luottamuksellisina toimittamat kirjalliset huomautukset, mukaan luettuina tässä ilmoituksessa pyydetyt tiedot, täytetyt kyselylomakkeet ja kirjeenvaihto, on varustettava merkinnällä ”Sensitive” (13). Tämän tutkimuksen kuluessa tietoja toimittavia osapuolia kehotetaan perustelemaan luottamuksellista käsittelyä koskevat pyyntönsä.

Luottamuksellisia tietoja toimittavien asianomaisten osapuolten on toimitettava niistä perusasetuksen 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti ei-luottamukselliset yhteenvedot, jotka varustetaan merkinnällä ”For inspection by interested parties” (asianomaisten tarkasteltaviksi). Näiden yhteenvetojen on oltava riittävän yksityiskohtaiset, jotta luottamuksellisen tiedon sisällöstä olisi saatavissa riittävä käsitys. Jos luottamuksellisia tietoja toimittava osapuoli ei pysty osoittamaan hyvää syytä luottamuksellista käsittelyä koskevalle pyynnölleen tai ei liitä tietoihin ei-luottamuksellista yhteenvetoa, jonka muoto ja laatu vastaavat vaatimuksia, komissio voi jättää kyseiset tiedot huomiotta, paitsi jos asianmukaisten lähteiden perusteella voidaan vakuuttavasti osoittaa, että tiedot ovat oikeita.

Asianomaisten osapuolten on esitettävä kaikki huomautuksensa ja pyyntönsä TRON.tdi-tietokannan kautta (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI), skannatut valtakirjat ja todistukset mukaan luettuina. Käyttämällä TRON.tdi-tietokantaa tai sähköpostia asianomaiset osapuolet ilmaisevat hyväksyvänsä sähköisiin lähetyksiin sovellettavat säännöt, jotka on julkaistu asiakirjassa ”EUROOPAN KOMISSION KANSSA KÄYTÄVÄ VIESTINTÄ KAUPAN SUOJATOIMIA KOSKEVISSA TAPAUKSISSA” kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla osoitteessa: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf. Asianomaisten osapuolten on ilmoitettava nimensä, osoitteensa, puhelinnumeronsa ja voimassa oleva sähköpostiosoitteensa sekä varmistettava, että ilmoitettu sähköpostiosoite on toimiva virallinen yrityksen sähköpostiosoite, jota seurataan päivittäin. Kun yhteystiedot on toimitettu, komissio on yhteydessä asianomaisiin osapuoliin ainoastaan TRON.tdi-tietokannan tai sähköpostin kautta, jolleivat ne nimenomaisesti pyydä saada kaikkia asiakirjoja komissiolta muulla tavoin tai jollei lähetettävän asiakirjan luonne edellytä sen lähettämistä kirjattuna kirjeenä. Lisäsäännöt ja -tiedot komission kanssa käytävästä kirjeenvaihdosta, mukaan lukien TRON.tdi-tietokannan tai sähköpostin kautta toimitettavia tietoja koskevat periaatteet, ovat saatavilla edellä mainituista asianomaisten osapuolten kanssa käytävää viestintää koskevista ohjeista.

Komission yhteystiedot:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Trade |
| Directorate G |
| Toimisto: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Trade

Directorate G

Toimisto: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi

Sähköposti:

Polkumyyntiä koskevat asiat:

TRADE-APM-DUMPING@ec.europa.eu

Vahinkoa koskevat asiat:

TRADE-APM-INJURY@ec.europa.eu

6.   Tutkimuksen aikataulu

Tutkimus saatetaan perusasetuksen 11 artiklan 5 kohdan mukaisesti normaalisti päätökseen 12 kuukauden ja joka tapauksessa viimeistään 15 kuukauden kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta.

7.   Tietojen toimittaminen

Pääsääntöisesti asianomaiset osapuolet voivat toimittaa tietoja ainoastaan tämän ilmoituksen 5 kohdassa ilmoitetuissa määräajoissa.

Jotta tutkimus saataisiin päätökseen sitovassa määräajassa, komissio ei vastaanota asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia sen määräajan jälkeen, joka on annettu lopullisten päätelmien ilmoittamista koskevien huomautusten esittämiselle, tai tapauksen mukaan sen määräajan jälkeen, joka on annettu täydentävien lopullisten päätelmien ilmoittamista koskevien huomautusten esittämiselle.

8.   Mahdollisuus esittää huomautuksia muiden osapuolten esittämistä tiedoista

Puolustautumisoikeuksien takaamiseksi asianomaisilla osapuolilla olisi oltava mahdollisuus esittää huomautuksia muiden asianomaisten osapuolten toimittamista tiedoista. Näin tehdessään asianomaiset osapuolet voivat käsitellä ainoastaan muiden asianomaisten osapuolten toimittamissa tiedoissa esiin tuotuja asioita eivätkä voi tuoda esiin uusia asioita.

Huomautukset, jotka koskevat muiden asianomaisten osapuolten vastauksena lopullisten päätelmien ilmoittamiseen toimittamia tietoja, olisi toimitettava 5 päivän kuluessa lopullisia päätelmiä koskevien huomautusten määräajasta, ellei toisin mainita. Jos ilmoitetaan täydentävät lopulliset päätelmät, muiden asianomaisten osapuolten vastauksena tähän täydentävään ilmoitukseen esittämät huomautukset olisi tehtävä 1 päivän kuluessa tätä täydentävää ilmoitusta koskevien huomautusten määräajasta, ellei toisin mainita.

Mainitut aikarajat eivät rajoita komission oikeutta pyytää lisätietoja asianomaisilta osapuolilta asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa.

9.   Tässä ilmoituksessa mainittujen aikarajojen pidentäminen

Tässä ilmoituksessa mainittuja määräaikoja voidaan pidentää asianomaisten osapuolten pyynnöstä perustelluissa tapauksissa.

Tässä ilmoituksessa mainittujen määräaikojen pidennystä olisi pyydettävä ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa, ja pidennys myönnetään ainoastaan asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa. Kyselylomakkeisiin vastaamisen määräaikaa voidaan yleensä pidentää 3 päivää ja pääsääntöisesti enintään 7 päivää. Muiden vireillepanoilmoituksessa täsmennettyjen tietojen toimittamisen määräaikoja voidaan pidentää 3 päivää, paitsi jos on näyttöä poikkeuksellisista olosuhteista.

10.   Yhteistyöstä kieltäytyminen

Jos asianomainen osapuoli kieltäytyy antamasta tarvittavia tietoja tai ei toimita niitä määräajassa tai jos se huomattavasti vaikeuttaa tutkimusta, päätelmät, jotka voivat olla myönteisiä tai kielteisiä, voidaan perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella.

Jos todetaan, että jokin asianomainen osapuoli on toimittanut vääriä tai harhaanjohtavia tietoja, nämä tiedot voidaan jättää huomiotta ja niiden sijasta voidaan käyttää käytettävissä olevia tietoja.

Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä ja tästä johtuen päätelmät tehdään käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti, lopputulos voi olla kyseisen osapuolen kannalta epäedullisempi kuin siinä tapauksessa, että se olisi toiminut yhteistyössä.

Jos vastaamisessa ei käytetä tietokonetta, tätä ei pidetä yhteistyöstä kieltäytymisenä sillä edellytyksellä, että asianomainen osapuoli osoittaa, että vastauksen esittäminen vaaditussa muodossa aiheuttaisi kohtuutonta ylimääräistä vaivannäköä tai kohtuuttomia lisäkustannuksia. Asianomaisen osapuolen tulisi ottaa välittömästi yhteyttä komissioon.

11.   Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja

Asianomaiset osapuolet voivat ottaa yhteyttä kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavaan neuvonantajaan. Neuvonantaja tarkastelee asiakirjoihin tutustumista koskevia pyyntöjä, asiakirjojen luottamuksellisuuteen liittyviä kiistoja, määräaikojen pidentämispyyntöjä ja mahdollisia muita pyyntöjä, jotka koskevat asianomaisten osapuolten ja kolmansien osapuolten puolustautumisoikeuksia menettelyn aikana.

Neuvonantaja voi järjestää asianomaisen osapuolen (asianomaisten osapuolten) ja komission yksiköiden välisen kuulemisen ja toimia sovittelijana sen varmistamiseksi, että asianomaisten osapuolten puolustautumisoikeus toteutuu täysimääräisesti. Neuvonantajan kanssa järjestettävää kuulemista koskevat pyynnöt on esitettävä kirjallisesti, ja niissä on ilmoitettava pyynnön perustelut. Neuvonantaja tutkii pyyntöjen perustelut. Tällaisia kuulemisia olisi järjestettävä vain, jos asioita ei ole ratkaistu ajallaan komission yksiköiden kanssa.

Kaikki pyynnöt on esitettävä hyvissä ajoin ja viipymättä, jottei vaaranneta menettelyjen hallittua etenemistä. Tätä varten asianomaisten osapuolten olisi otettava yhteyttä neuvonantajaan mahdollisimman varhain sen jälkeen, kun yhteenoton perusteena oleva tapahtuma on tapahtunut. Jos kuulemista koskevat pyynnöt esitetään tämän aikataulun ulkopuolella, neuvonantaja tutkii syyt myöhässä oleviin pyyntöihin, esiin tuotujen asioiden luonteen sekä kyseisten asioiden vaikutuksen puolustautumisoikeuksiin ottaen asianmukaisesti huomioon hyvän hallinnon toteutumisen ja tutkimuksen saattamisen päätökseen oikea-aikaisesti.

Asianomaiset osapuolet saavat lisätietoja sekä tarkemmat yhteystiedot kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan verkkosivuilta kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla: http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/.

12.   Mahdollisuus pyytää perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaista tarkastelua

Koska tämä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu pannaan vireille perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan säännösten nojalla, sen päätelmät eivät johda voimassa olevien toimenpiteiden muuttamiseen vaan joko niiden kumoamiseen tai voimassaolon jatkamiseen perusasetuksen 11 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

Jos jokin asianomaisista osapuolista pitää perusteltuna toimenpiteiden tarkastelua niiden muuttamiseksi, kyseinen osapuoli voi pyytää perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaista tarkastelua.

Osapuolet, jotka haluavat pyytää tällaista tarkastelua, joka tehtäisiin tässä ilmoituksessa mainitusta toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevasta tarkastelusta riippumattomasti, voivat ottaa yhteyttä komissioon (yhteystiedot edellä).

13.   Henkilötietojen käsittely

Tässä tutkimuksessa kerättyjä henkilötietoja käsitellään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 (14) mukaisesti.

Tietosuojailmoitus, jossa annetaan tietoa henkilötietojen käsittelystä komission toteuttamissa kaupan suojatoimenpiteissä, on saatavilla kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla osoitteessa: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/.

---

(1)  EUVL C 366, 30.10.2020, s.24.

(2)  EUVL L 176, 30.6.2016, s. 21.

(3)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1247, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2016, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan aspartaamin tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta (EUVL L 204, 29.7.2016, s. 92). Väliaikaiset tullit otettiin käyttöön komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/262 (EUVL L 50, 26.2.2016, s. 4).

(4)  Maaraportissa mainitut asiakirjat voidaan asettaa saataville asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä.

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/825, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen (EU) 2016/1036 ja muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen (EU) 2016/1037 muuttamisesta (EUVL L 143, 7.6.2018, s. 1).

(6)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX%3A52020XC0316%2802%29. Ilmoitus covid-19-epidemian vaikutuksista polkumyynnin ja tukien vastaisiin tutkimuksiin (EUVL C 86, 16.3.2020, s. 6).

(7)  Tietoa HS-koodeista annetaan myös tarkastelupyynnön tiivistelmässä, joka on saatavilla kauppapolitiikan pääosaston verkkosivustolla (http://trade.ec.europa.eu/tdi/?).

(8)  Kaikkia viittauksia tämän ilmoituksen julkaisemiseen pidetään viittauksina tämän ilmoituksen julkaisemiseen Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ellei toisin mainita.

(9)  Tuottaja on asianomaisessa maassa toimiva yritys, joka tuottaa tarkastelun kohteena olevaa tuotetta, mukaan lukien siihen etuyhteydessä oleva yritys, joka osallistuu tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotantoon, kotimarkkinamyyntiin tai vientiin.

(10)  Otokseen voidaan valita vain sellaisia tuojia, jotka eivät ole etuyhteydessä tuottajiin asianomaisessa maassa. Tuottajiin etuyhteydessä olevien tuojien on täytettävä kyselylomakkeen liite I kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24 päivänä marraskuuta 2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/2447 127 artiklan mukaisesti henkilöiden katsotaan olevan etuyhteydessä keskenään, jos a) he ovat johtokunnan tai hallintoneuvoston jäseniä toistensa yrityksissä; b) he ovat oikeudelliselta asemaltaan liikekumppaneita; c) toinen on toisen palveluksessa; d) kolmas osapuoli suoraan tai välillisesti omistaa, valvoo tai pitää hallussaan vähintään viittä prosenttia kummankin liikkeeseen lasketuista äänioikeutetuista osakkeista tai osuuksista; e) toinen valvoo toista suoraan tai välillisesti; f) kolmas osapuoli valvoo molempia suoraan tai välillisesti; g) he yhdessä valvovat kolmatta osapuolta suoraan tai välillisesti; tai h) he ovat saman perheen jäseniä (EUVL L 343, 29.12.2015, s. 558). Henkilöitä pidetään saman perheen jäseninä ainoastaan, jos heidän suhteensa on jokin seuraavista: i) aviopuolisot, ii) vanhempi ja lapsi, iii) sisarukset (myös puolisisarukset), iv) isovanhempi ja lapsenlapsi, v) setä, eno tai täti ja sisaren tai veljen lapsi, vi) appivanhempi ja vävy tai miniä, vii) langokset, kälykset tai lanko ja käly. Unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti ”henkilöllä” tarkoitetaan luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä ja henkilöiden yhteenliittymää, joka ei ole oikeushenkilö, mutta joka tunnustetaan unionin lainsäädännössä tai kansallisessa lainsäädännössä oikeustoimikelpoiseksi (EUVL L 269, 10.10.2013, s. 1).

(11)  Etuyhteydettömien tuojien antamia tietoja voidaan käyttää polkumyynnin määrittämisen lisäksi myös muihin tähän tutkimukseen liittyviin tarkoituksiin.

(12)  Teknisissä ongelmissa voi ottaa yhteyttä sähköpostilla osoitteeseen trade-service-desk@ec.europa.eu tai puhelimella +32 22979797.

(13)  ”Sensitive”-merkinnällä varustettu asiakirja on perusasetuksen 19 artiklassa ja vuoden 1994 GATT-sopimuksen VI artiklan soveltamisesta tehdyn WTO-sopimuksen (polkumyynnin vastainen sopimus) 6 artiklassa tarkoitettu luottamuksellisena pidettävä asiakirja. Se on myös suojattu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43) 4 artiklan mukaisesti.

(14)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1725, annettu 23 päivänä lokakuuta 2018, luonnollisten henkilöiden suojelusta unionin toimielinten, elinten ja laitosten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta sekä asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja päätöksen N:o 1247/2002/EY kumoamisesta (EUVL L 295, 21.11.2018, s. 39).

---

LIITE

| ☐ | ”Sensitive” |
| --- | --- |
| ☐ | Version ”For inspection by interested parties” (asianomaisten tarkasteltavaksi) |
| (Merkitkää rasti asianmukaiseen ruutuun.) |

☐

”Sensitive”

☐

Version ”For inspection by interested parties” (asianomaisten tarkasteltavaksi)

(Merkitkää rasti asianmukaiseen ruutuun.)

KIINAN KANSANTASAVALLASTA PERÄISIN OLEVAN ASPARTAAMIN TUONTIIN SOVELLETTAVIEN POLKUMYYNNIN VASTAISTEN TOIMENPITEIDEN VOIMASSAOLON PÄÄTTYMISTÄ KOSKEVA TARKASTELU

TIETOJA ETUYHTEYDETTÖMIEN TUOJIEN OTOKSEN VALINTAA VARTEN

Tämä lomake on tarkoitettu etuyhteydettömien tuojien avuksi vireillepanoilmoituksen 5.3.3 kohdassa pyydettyjen otantaa koskevien tietojen toimittamista varten.

Molemmat versiot, ”Sensitive” (luottamuksellinen) ja ”For inspection by interested parties” (asianomaisten tarkasteltavaksi), on palautettava komissiolle vireillepanoilmoituksen mukaisesti.

1.   TUNNISTE- JA YHTEYSTIEDOT

Ilmoittakaa yrityksestänne seuraavat tiedot:

| Yrityksen nimi | |
| --- | --- |
| Osoite | |
| Yhteyshenkilö | |
| Sähköposti | |
| Puhelin | |
| Faksi | |

Yrityksen nimi

Osoite

Yhteyshenkilö

Sähköposti

Puhelin

Faksi

2.   LIIKEVAIHTO JA MYYNTIMÄÄRÄ

Ilmoittakaa yrityksenne kokonaisliikevaihto euroina sekä vireillepanoilmoituksessa määritellyn unioniin suuntautuneen tuonnin sekä Kiinasta tuonnin jälkeen unionin markkinoilla tapahtuneen jälleenmyynnin liikevaihto ja paino aspartaamin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Ilmoittakaa käytetty painoyksikkö.

| | Tonnia | Arvo (euroa) |
| --- | --- | --- |
| Yrityksenne kokonaisliikevaihto (euroa) | | |
| Kiinasta peräisin olevan tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuonti unioniin | | |
| Tarkastelun kohteena olevan tuotteen jälleenmyynti unionin markkinoilla Kiinasta tuonnin jälkeen | | |

Tonnia

Arvo (euroa)

Yrityksenne kokonaisliikevaihto (euroa)

Kiinasta peräisin olevan tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuonti unioniin

Tarkastelun kohteena olevan tuotteen jälleenmyynti unionin markkinoilla Kiinasta tuonnin jälkeen

3.   YRITYKSENNE JA SIIHEN ETUYHTEYDESSÄ (1)
  OLEVIEN YRITYSTEN TOIMINTA

Selostakaa yksityiskohtaisesti tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotantoon ja/tai myyntiin (vienti- ja/tai kotimarkkinamyynti) osallistuvan yrityksenne ja kaikkien siihen etuyhteydessä olevien yritysten (esittäkää luettelo ja ilmoittakaa yhteys yritykseenne) toiminta. Tällaiseen toimintaan voi sisältyä muun muassa tarkastelun kohteena olevan tuotteen ostaminen tai sen tuottaminen alihankintajärjestelyjen mukaisesti taikka tarkastelun kohteena olevan tuotteen jalostaminen tai kauppa.

| Yrityksen nimi ja sijainti | Toiminta | Yhteys |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |
| | | |

Yrityksen nimi ja sijainti

Toiminta

Yhteys

4.   MUUT TIEDOT

Ilmoittakaa muut asiaa koskevat tiedot, joiden katsotte olevan hyödyksi komissiolle otoksen valinnassa.

5.   VAKUUTUS

Toimittamalla edellä mainitut tiedot yrityksenne antaa suostumuksensa siihen, että se voidaan valita otokseen. Jos yrityksenne valitaan otokseen, sen edellytetään täyttävän kyselylomakkeen ja suostuvan toimitiloissaan tehtävään tarkastuskäyntiin vastausten tarkastamiseksi. Jos yrityksenne ilmoittaa, ettei se suostu mahdolliseen otokseen valintaan, sen katsotaan kieltäytyneen yhteistyöstä tutkimuksessa. Komissio tekee yhteistyöstä kieltäytyneitä tuojia koskevat päätelmänsä käytettävissä olevien tietojen perusteella, ja tällöin lopputulos voi olla osapuolen kannalta epäedullisempi kuin siinä tapauksessa, että se olisi toiminut yhteistyössä.

Valtuutetun toimihenkilön allekirjoitus:

Valtuutetun toimihenkilön nimi ja asema:

Päivämäärä:

---

(1)  Unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24. marraskuuta 2015 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/2447 127 artiklan mukaisesti henkilöiden katsotaan olevan etuyhteydessä keskenään, jos a) he ovat johtokunnan tai hallintoneuvoston jäseniä toistensa yrityksissä; b) he ovat oikeudelliselta asemaltaan liikekumppaneita; c) toinen on toisen palveluksessa; d) kolmas osapuoli suoraan tai välillisesti omistaa, valvoo tai pitää hallussaan vähintään viittä prosenttia kummankin liikkeeseen lasketuista äänioikeutetuista osakkeista tai osuuksista; e) toinen valvoo toista suoraan tai välillisesti; f) kolmas osapuoli valvoo molempia suoraan tai välillisesti; g) he yhdessä valvovat kolmatta osapuolta suoraan tai välillisesti; tai h) he ovat saman perheen jäseniä (EUVL L 343, 29.12.2015, s. 558). Henkilöitä pidetään saman perheen jäseninä ainoastaan, jos heidän suhteensa on jokin seuraavista: i) aviopuolisot, ii) vanhempi ja lapsi, iii) sisarukset (myös puolisisarukset), iv) isovanhempi ja lapsenlapsi, v) setä, eno tai täti ja sisaren tai veljen lapsi, vi) appivanhempi ja vävy tai miniä, vii) langokset, kälykset tai lanko ja käly. Unionin tullikoodeksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti ”henkilöllä” tarkoitetaan luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä ja henkilöiden yhteenliittymää, joka ei ole oikeushenkilö, mutta joka tunnustetaan unionin lainsäädännössä tai kansallisessa lainsäädännössä oikeustoimikelpoiseksi (EUVL L 269, 10.10.2013, s. 1).

---

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/23 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/23

---

Ilmoitus tiettyjen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymisestä

(2021/C 303/10)

Julkaistuaan polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevan ilmoituksen (1), jonka perusteella ei ole esitetty asianmukaisesti perusteltua tarkastelupyyntöä, komissio ilmoittaa, että jäljempänä mainitun polkumyynnin vastaisen toimenpiteen voimassaolo päättyy.

Tämä ilmoitus julkaistaan polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8. kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (2) 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

| Tuote | Alkuperä- tai viejämaa(t) | Toimenpiteet | Viite | Voimassaolon päättymispäivä (3) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Väsymiskestävyydeltään hyvä betoniteräs | Kiinan kansantasavalta | Polkumyyntitulli | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1246, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2016, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan väsymiskestävyydeltään hyvän betoniteräksen tuonnissa
  (EUVL L 204, 29.7.2016, s. 70) | 30.7.2021 |

Tuote

Alkuperä- tai viejämaa(t)

Toimenpiteet

Viite

Voimassaolon päättymispäivä (3)

Väsymiskestävyydeltään hyvä betoniteräs

Kiinan kansantasavalta

Polkumyyntitulli

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1246, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2016, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan väsymiskestävyydeltään hyvän betoniteräksen tuonnissa

(EUVL L 204, 29.7.2016, s. 70)

30.7.2021

---

(1)  EUVL C 366, 30.10.2020, s. 12.

(2)  EUVL L 176, 30.6.2016, s. 21.

(3)  Toimenpiteen voimassaolo päättyy tässä sarakkeessa mainittuna päivänä keskiyöllä (klo 00:00).

---

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 29.7.2021 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/24

---

VALTIONTUKI – ITALIA

Valtiontuki SA.55678 (2019/NN) – Uusi laina Alitalialle

Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2021/C 303/11)

Komissio on ilmoittanut 28. helmikuuta 2020 päivätyllä, tätä tiivistelmää seuraavilla sivuilla todistusvoimaisella kielellä toistetulla kirjeellä Italialle päätöksestään aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee mainittua toimenpidettä.

Asianomaiset voivat esittää huomautuksensa toimenpiteestä, jota koskevan menettelyn komissio aloittaa, kuukauden kuluessa tämän tiivistelmän ja sitä seuraavan kirjeen julkaisemisesta. Huomautukset on lähetettävä osoitteeseen:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| State Aid Greffe |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| F. +32 22961242 |
| Stateaidgreffe@ec.europa.eu |

European Commission

Directorate-General for Competition

State Aid Greffe

1049 Bruxelles/Brussel

F. +32 22961242

Stateaidgreffe@ec.europa.eu

Huomautukset toimitetaan Italialle. Huomautusten esittäjä voi pyytää kirjallisesti henkilöllisyytensä luottamuksellista käsittelyä. Tämä pyyntö on perusteltava.

TIIVISTELMÄ

Menettely

Marraskuussa 2019 komissiolle toimitettiin kaksi kantelua, jotka koskivat uutta 400 miljoonan euron valtionlainaa, jäljempänä ”400 miljoonan euron laina”, jonka Italia myönsi erityishallintomenettelyyn (amministrazione straordinaria) asetetulle Alitalia S.A.I. S.p.A:lle, jäljempänä ”Alitalia SAI”, ja erityishallintomenettelyyn asetetulle Alitalia Cityliner S.p.A:lle, jäljempänä ”Cityliner”, jäljempänä yhdessä ”Alitalia”.

Kantelijat väittivät, että laina oli sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, koska se myönnettiin ja maksettiin ilman komissiolle tehtyä ilmoitusta ja koska yksikään markkinataloudessa toimiva velkoja ei olisi suostunut antamaan tällaista lainaa ottaen huomioon Alitalian taloudellinen tilanne ja sen historia.

Italia myönsi aiemmin toukokuussa 2017 Alitalialle 600 miljoonan euron lainan. Samana kuukautena kolme lentoyhtiötä teki muodolliset kantelut, joiden mukaan laina oli tukea. Tämä valtion myöntämä laina oli tarkoitus maksaa takaisin 5. marraskuuta 2017 mennessä, jolloin Alitalian omaisuus oli tarkoitus myydä. Myyntimenettelyn epäonnistuttua Italia myönsi Alitalialle 300 miljoonan euron lisälainan lokakuussa 2017. Italia ilmoitti tammikuussa 2018 nämä kaksi yhteensä 900 miljoonan euron suuruista lainaa, jäljempänä ”900 miljoonaa euroa”, pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen (1) mukaisena pelastamistukena. Komissio aloitti huhtikuussa 2018 muodollisen tutkintamenettelyn, jossa se katsoi alustavasti, että 900 miljoonaa euroa oli tukea ja että oli vakavia epäilyjä siitä, voitaisiinko sitä pitää sisämarkkinoille soveltuvana. Tämä tutkimus on edelleen käynnissä.

Kuvaus tuesta, jota koskevan menettelyn komissio aloittaa

Italia antoi 26. lokakuuta 2019 asetuksen nro 124, jossa säädetään 400 miljoonan euron lainan myöntämisestä Alitalialle ja muille samaan konserniin kuuluville yhtiöille (eli Citylinerille) vuonna 2019.

Asetuksella nro 137 kiireellisistä toimenpiteistä erityishallintomenettelyyn asetettujen Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A:n ja Alitalia Cityliner S.p.A:n tarjoaman palvelun jatkuvuuden varmistamiseksi (2) kumottiin ja korvattiin 2. joulukuuta 2019 asetuksen nro 124/2019 54 § ja vahvistettiin asetuksen nro 124/2019 54 §:ssä säädetyn 400 miljoonan euron lainan myöntäminen vuonna 2019. Asetusta 137/2019 muutettiin ja se muunnettiin laiksi 30. tammikuuta 2020 lailla nro 2, joka koskee kiireellisistä toimenpiteistä erityishallintomenettelyyn asetettujen Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A:n ja Alitalia Cityliner S.p.A:n tarjoaman palvelun jatkuvuuden varmistamiseksi 2. joulukuuta 2019 annetun asetuksen nro 137 muuntamista laiksi ja muutoksia siihen, jäljempänä ”laki nro 2/2020” (3).

Komissio lähetti Italialle 16. joulukuuta 2019 kirjeen, jolla se välitti Italian viranomaisille toisen kantelun ja, koska Italian viranomaiset eivät olleet vastanneet 12. marraskuuta 2019 lähetettyyn tietopyyntöön, pyysi välitöntä vastausta 12. marraskuuta 2019 lähetettyyn tietopyyntöön, jos niillä on huomautuksia. Italia vastasi 6. tammikuuta 2020.

Italia ei ole ilmoittanut lainasta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Toimenpiteen arviointi

Komissio katsoo alustavasti, että toimenpide saattaa olla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ”SEUT-sopimus”, 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

Komissio katsoo käytettävissään olevien tietojen perusteella erityisesti, että 400 miljoonan euron lainasta on saattanut aiheutua Alitalialle taloudellista etua SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Komissiolla on epäilyjä siitä, voidaanko markkinataloustoimijatestiä soveltaa tässä tapauksessa tai toimiko Italia sellaisen markkinataloustoimijan tavoin, jota ohjaavat kannattavuusnäkökohdat, kun se myönsi Alitalialle 400 miljoonan euron lainan, ottaen huomioon muun muassa seuraavat seikat:

| — | Alitalian viimeaikainen taloudellinen historia, erityisesti se, että se ei ole maksanut takaisin vuonna 2017 myönnetystä 900 miljoonasta eurosta yhtään eikä se ole maksanut tälle summalle korkoa; |
| --- | --- |

—

Alitalian viimeaikainen taloudellinen historia, erityisesti se, että se ei ole maksanut takaisin vuonna 2017 myönnetystä 900 miljoonasta eurosta yhtään eikä se ole maksanut tälle summalle korkoa;

| — | Alitalian negatiivinen kassavirta; |
| --- | --- |

—

Alitalian negatiivinen kassavirta;

| — | Alitalian luottokelpoisuuden osoittavien todisteiden puuttuminen markkinoilla; |
| --- | --- |

—

Alitalian luottokelpoisuuden osoittavien todisteiden puuttuminen markkinoilla;

| — | sellaisen vaihtoehtoisen tutkimuksen puuttuminen, jossa olisi arvioitu valtion kiinnostusta lisätä Alitaliaan kohdistuvaa riskiään, jotta se voisi varmistaa Alitalian omaisuuden myynnin, verrattuna Alitalian likvidaatioskenaarioon, joka olisi todennäköisesti johtanut siihen, että 400 miljoonan euron lainaa ei olisi myönnetty. |
| --- | --- |

—

sellaisen vaihtoehtoisen tutkimuksen puuttuminen, jossa olisi arvioitu valtion kiinnostusta lisätä Alitaliaan kohdistuvaa riskiään, jotta se voisi varmistaa Alitalian omaisuuden myynnin, verrattuna Alitalian likvidaatioskenaarioon, joka olisi todennäköisesti johtanut siihen, että 400 miljoonan euron lainaa ei olisi myönnetty.

Italia ei ole toimittanut tietoja, joiden perusteella komissio voisi arvioida 400 miljoonan euron lainan soveltuvuutta sisämarkkinoille.

Koska komissio katsoo, että Alitalia on pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys, se pystyi arvioimaan 400 miljoonan euron lainan soveltuvuutta sisämarkkinoille ainoastaan pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettuna pelastamis- ja rakenneuudistustukena. Kyseisissä suuntaviivoissa esitetään säännöt ja edellytykset, joiden mukaan voidaan arvioida vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen annetun tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Komissio katsoo alustavasti, että toimenpiteiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla on epäilyjä muun muassa seuraavista syistä.

Italia ei ole esittänyt mitään näyttöä siitä, että 400 miljoonan euron laina olisi myönnetty edistämään selkeästi määriteltyä yhteisen edun mukaista tavoitetta sosiaalisten vaikeuksien ehkäisemiseksi tai markkinoiden toimintapuutteen poistamiseksi palauttamalla yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus.

Yhteisen edun mukaisen tavoitteen vahvistaminen on edellytys useiden muiden pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 3 jaksossa vahvistettujen soveltuvuuskriteerien analysoinnille. Näin ollen menettelyn tässä vaiheessa ei voida osoittaa, että valtion toimenpiteet olivat välttämättömiä tällaisen tavoitteen saavuttamiseksi, että tuki oli asianmukainen, että kannustava vaikutus täyttyi, että tuki oli rajattu välttämättömään vähimmäismäärään ja että sillä ei ole kohtuuttomia kielteisiä vaikutuksia kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

Lisäksi on huomattava, että jos tuensaajalle on myönnetty pelastamistukea, rakenneuudistustukea tai väliaikaista rakenneuudistustukea alle kymmenen vuotta sitten, komissio ei salli lisätukea (tuen ainutkertaisuuden periaate). Koska Alitalia on saattanut saada pelastamistukea vuonna 2017 myönnettyjen 900 miljoonan euron lainojen muodossa, kuten menettelyn aloittamista koskevassa vuoden 2018 päätöksessä selitettiin, komissiolla on vakavia epäilyjä siitä, onko tuen ainutkertaisuuden periaatetta noudatettu.

Edellä esitetyistä syistä komissio epäilee kyseisen toimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille. Tämän vuoksi se on päättänyt aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn 400 miljoonan euron lainasta.

Neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (4) 16 artiklan mukaan kaikki sääntöjenvastainen tuki voidaan periä takaisin tuensaajalta.

KIRJEEN TEKSTI

Con la presente la Commissione desidera informare l’Italia che, dopo avere esaminato le informazioni a sua disposizione relative al prestito in oggetto, ha deciso di avviare il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (”TFUE”).

1.   PROCEDIMENTO

| (1) | Nel maggio 2017 Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. in amministrazione straordinaria (”Alitalia SAI”) e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria (”Cityliner”, una controllata regionale interamente detenuta da Alitalia) sono state poste in amministrazione straordinaria ai sensi della normativa nazionale in materia di insolvenza con decreti del ministero dello Sviluppo economico italiano, rispettivamente del 2 e del 12 maggio 2017, e dichiarate insolventi con sentenze rese dal Tribunale di Civitavecchia l’11 e il 26 maggio 2017. Ai fini della presente decisione, Alitalia SAI e Cityliner sono congiuntamente citate come ”Alitalia”. |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Il 26 ottobre 2019 l’Italia ha adottato il decreto-legge n. 124 ”Disposizioni urgenti in materia fiscale e per esigenze indifferibili” (”decreto-legge 124/2019”) (5) il cui articolo 54 dispone la concessione, nel corso del 2019, di un prestito di 400 milioni di EUR a favore di Alitalia (il ”prestito del 2019”). |
| --- | --- |

(2)

| (3) | Il 7 novembre 2019 un’impresa che desidera rimanere anonima ha presentato alla Commissione una denuncia (la ”prima denuncia”) con la quale asseriva che, con il prestito del 2019, l’Italia aveva concesso un aiuto di Stato illegale e incompatibile ad Alitalia. |
| --- | --- |

(3)

| (4) | Poiché il prestito del 2019 non era stato notificato, il 7 novembre 2019 la Commissione ha iscritto la denuncia nel registro degli aiuti di Stato non notificati. |
| --- | --- |

(4)

| (5) | Il 12 novembre 2019 la Commissione ha inviato alle autorità italiane una richiesta di informazioni relativa al presunto aiuto di Stato a favore di Alitalia con allegata la prima denuncia affinché potessero formulare le loro osservazioni al riguardo. |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Il 27 novembre 2019 una seconda impresa che desidera rimanere anonima ha presentato alla Commissione una denuncia (la ”seconda denuncia”) di contenuto analogo alla prima, ovvero nella quale si asseriva che il prestito del 2019 costituiva un aiuto di Stato illegale e incompatibile. |
| --- | --- |

(6)

| (7) | Il 2 dicembre 2019, il decreto-legge n. 137 ”Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria” ("decreto-legge 137/2019) (6) ha abrogato l’articolo 54 del decreto-legge 124/2019 e l’ha sostituito con una nuova disposizione che conferma la concessione del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(7)

| (8) | Il 16 dicembre 2019 la Commissione ha inviato alle autorità italiane una lettera con la quale trasmetteva loro la seconda denuncia affinché potessero presentare eventuali osservazioni al riguardo e sollecitava una risposta immediata alla richiesta di informazioni del 12 novembre 2019. |
| --- | --- |

(8)

| (9) | Il 6 gennaio 2020 l’Italia ha replicato alla lettera della Commissione del 16 dicembre 2019. Nella risposta l’Italia ha fornito una sintesi dei principali sviluppi finanziari riguardanti Alitalia negli ultimi mesi del 2019 e ha affrontato alcuni punti sollevati nelle denunce in merito ai prestiti del 2019. |
| --- | --- |

(9)

| (10) | Il 30 gennaio 2020 la legge n. 2, ”Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria” (la ”legge 2/2020”) (7), ha modificato e convertito il decreto-legge 137/2019. |
| --- | --- |

(10)

2.   IL BENEFICIARIO DEL PRESTITO DEL 2019

| (11) | Il beneficiario del prestito del 2019 è Alitalia come definita al punto (1), ossia Alitalia SAI e Cityliner. |
| --- | --- |

(11)

| (12) | Alitalia SAI è una società operante nel settore del trasporto aereo, con sede a Fiumicino (Roma). È detenuta al 49 % da Etihad Investment Holding Company LLC e al 51 % da MIDCO S.p.A. (”Midco”), la quale, a sua volta, è di proprietà al 100 % di Compagnia Aerea Italiana S.p.A. (”CAI”). |
| --- | --- |

(12)

| (13) | Quando è stata posta in amministrazione straordinaria, Alitalia SAI deteneva la totalità del capitale azionario di Alitalia Cityliner e di Challey Ltd (”Challey”). |
| --- | --- |

(13)

| (14) | Cityliner è una compagnia aerea regionale interamente di proprietà di Alitalia SAI (8), che opera in qualità di fornitore di capacità di trasporto (capacity provider) per Alitalia SAI (9) coprendo una parte della rete a corto raggio. |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Challey è una sub-holding con sede in Irlanda che controlla diverse altre sub-holding, anch’esse con sede in Irlanda (congiuntamente: le ”controllate irlandesi”), le quali possiedono l’intera flotta di aeromobili registrati in Irlanda utilizzata sia da Alitalia SAI che da Cityliner nonché partecipazioni di minoranza in altre società partecipate. Cityliner è un’impresa ”captive” il cui reddito e rendimento finanziario dipendono direttamente dalla società madre, Alitalia SAI, la quale è il partner commerciale quasi esclusivo di Cityliner. Challey e le controllate irlandesi non sono in amministrazione straordinaria. Il grafico 1 illustra la struttura dell’azionariato di Alitalia e la tabella 1 mostra l’azionariato di Compagnia Aerea Italiana S.p.A. (”CAI” (10), che detiene il 51 % di Alitalia SAI tramite Midco) al 16 ottobre 2017.




  Tabella 1


  Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 Per quanto noto alla Commissione, la struttura dell’azionariato rimane invariata.







  Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 | Azionisti |
| --- | --- | --- |
| Unicredit S.p.A | 36,59 |
| Intesa Sanpaolo | 27,48 |
| Banca Popolare di Sondrio Società Cooperativa per Azioni | 9,11 |
| Atlantia S.p.A | 6,52 |
| Banca Monte dei Paschi di Siena S.p.A | 6,11 |
| MPS Leasing & Factoring S.p.A | 3,97 |
| IMMSI S.p.A | 2,18 |
| Poste Italiane S.p.A | 2,02 |
| PIRELLI & C.S.P.A. | 1,4 |
| Altri azionisti con meno dell’1% | 4,62 |
| Totale | 100 |

(15)

Image 1

Tabella 1

Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 Per quanto noto alla Commissione, la struttura dell’azionariato rimane invariata.

Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019

Azionisti

Unicredit S.p.A

36,59

Intesa Sanpaolo

27,48

Banca Popolare di Sondrio Società Cooperativa per Azioni

9,11

Atlantia S.p.A

6,52

Banca Monte dei Paschi di Siena S.p.A

6,11

MPS Leasing & Factoring S.p.A

3,97

IMMSI S.p.A

2,18

Poste Italiane S.p.A

2,02

PIRELLI & C.S.P.A.

1,4

Altri azionisti con meno dell’1%

4,62

Totale

100

| (16) | Dall’acquisizione da parte di CAI S.p.A. nel 2008, il gruppo Alitalia ha costantemente registrato perdite. Ciò si riflette nella situazione finanziaria di Alitalia SAI e Cityliner che costituiscono la maggior parte delle attività finanziarie del gruppo. All’inizio del 2017 il gruppo Alitalia ha cercato di rimettersi in carreggiata con un ambizioso piano di riduzione dei costi di oltre [...] di EUR (il ”piano di risanamento”), gestito principalmente dal suo azionista esistente Etihad, che avrebbe dovuto spianare la strada a un finanziamento supplementare (2 miliardi di EUR, di cui 900 milioni di EUR di fondi nuovi). Il piano di risanamento doveva essere attuato mediante una procedura prefallimentare (11) per la quale (12) era necessario ottenere l’accordo del personale (13). L’accordo è stato tuttavia respinto in esito a un referendum aziendale tenutosi il 24 aprile 2017, poiché le misure proposte per ridurre i costi del lavoro prevedevano, tra l’altro, un taglio salariale medio del [...] %. Dato che non è stato possibile attuare il piano di risanamento e gli azionisti non hanno apportato finanziamenti supplementari, Alitalia ha dichiarato fallimento a norma della legge fallimentare italiana. |
| --- | --- |

(16)

| (17) | Di conseguenza, nel maggio 2017 (cfr. il punto (1)) Alitalia SAI è stata posta in amministrazione straordinaria (14) e dichiarata insolvente con sentenza del Tribunale di Civitavecchia. |
| --- | --- |

(17)

| (18) | Alitalia SAI ha controllato la gestione di Cityliner e ne ha coordinato le attività fino all’ammissione alla procedura di amministrazione straordinaria. In seguito all’insolvenza di Alitalia SAI, anche Cityliner è stata dichiarata insolvente (15) e, ai sensi delle disposizioni che consentivano l’estensione dell’amministrazione straordinaria alle società del gruppo Alitalia (16), è stata ammessa all’amministrazione straordinaria. |
| --- | --- |

(18)

3.   IL PRESTITO DEL 2019

| (19) | Il prestito del 2019 è stato disposto dall’articolo 54 del decreto-legge 124/2019 (cfr. il punto (2)). Si tratta di un prestito di 400 milioni di EUR concesso a favore di Alitalia. |
| --- | --- |

(19)

| (20) | Ai sensi dell’articolo 54 del decreto-legge 124/2019, il prestito del 2019 è prioritario rispetto a ogni altro debito contratto da Alitalia in amministrazione straordinaria e rispetto a tutti i debiti contratti prima che Alitalia fosse posta in amministrazione straordinaria. Il prestito del 2019 è concesso con applicazione di interessi al tasso Euribor a sei mesi, maggiorato di 1 000 punti base, ed è da restituirsi entro sei mesi dall’erogazione. |
| --- | --- |

(20)

| (21) | Il 2 dicembre 2019 l’Italia ha adottato il decreto-legge 137/2019 (cfr. il punto (7)) che abroga e sostituisce l’articolo 54 del decreto-legge 124/2019. Il decreto-legge 137/2019 ha in sostanza ripreso le disposizioni su cui si fonda il prestito del 2019, specificando ad integrazione che lo scopo del prestito era di consentire di pervenire al trasferimento dei complessi aziendali facenti capo ad Alitalia. Il decreto-legge 137/2019 disponeva altresì che il programma di cessione fosse integrato da un piano di riorganizzazione volto a ristrutturare e razionalizzare le attività aziendali di Alitalia; tale piano doveva essere elaborato dal commissario straordinario ed era soggetto all’approvazione del ministero dello Sviluppo economico ai sensi dell’articolo 60 del decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270, ”Nuova disciplina dell’amministrazione straordinaria delle grandi imprese in stato di insolvenza, a norma dell’articolo 1 della legge 30 luglio 1998, n. 274” (17). Il termine per espletare la procedura necessaria per pervenire al trasferimento dei complessi aziendali di Alitalia, a seguito dell’esecuzione del piano di riorganizzazione, è stato fissato al 31 maggio 2020. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | Con decreto del ministero dello Sviluppo economico di concerto con il ministero dell’Economia e delle finanze, del 21 dicembre 2019, è stata disposta l’erogazione integrale ad Alitalia del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(22)

| (23) | La legge 30 gennaio 2020, n. 2, ha convertito il decreto-legge 137/2019. La legge 2/2020 apporta le seguenti modificazioni al decreto-legge 137/2019: i) precisa che il prestito e gli interessi devono essere rimborsati entro sei mesi dall’erogazione; ii) dispone che il programma elaborato dall’organo commissariale tenga conto dei livelli occupazionali e dell’unità operativa dei complessi aziendali. |
| --- | --- |

(23)

4.   INFORMAZIONI GENERALI

| (24) | Prima dell’erogazione del prestito del 2019, nel maggio 2017 l’Italia aveva concesso ad Alitalia un prestito di 600 milioni di EUR (18) che nell’ottobre 2017 era stato integrato da un prestito aggiuntivo di 300 milioni di EUR (i "prestiti del 2017). La restituzione dei prestiti del 2017 era prevista rispettivamente entro il 5 novembre 2017 e il 31 dicembre 2018. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | Al fine di elaborare il programma di cui all’articolo 54 del decreto legislativo 270/1999, i commissari straordinari hanno pubblicato nel maggio 2017 un invito per la raccolta di manifestazioni di interesse per l’acquisizione o la ristrutturazione dei complessi aziendali di Alitalia (19). Nell’agosto 2017 i commissari straordinari hanno inoltre lanciato una procedura di cessione, in un primo momento cercando di cedere le attività Alitalia attraverso una procedura di manifestazione di interesse. Il termine per il completamento della procedura di manifestazione di interesse al fine di consentire la cessione dei complessi aziendali facenti capo ad Alitalia è stato rinviato più volte e la procedura è stata infine convertita in una procedura negoziata. Le date di scadenza per il rimborso dei prestiti del 2017 sono state sincronizzate (20) e prorogate diverse volte. Da ultimo il decreto-legge 30 aprile 2019, n. 34 (21) ha disposto, tra l’altro, la proroga del rimborso dei prestiti del 2017 fino a quando i compendi aziendali di Alitalia non sarebbero stati ceduti dall’amministrazione straordinaria e ha sospeso l’ulteriore cumulo di interessi sui prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(25)

| (26) | A ogni proroga delle date di scadenza del rimborso dei prestiti del 2017 è corrisposto il rinvio del relativo termine per l’espletamento della procedura della cessione dei complessi aziendali di Alitalia. Il termine per presentare un’offerta vincolante è stato rinviato a più riprese, da ultimo al 21 novembre 2019. Poiché entro tale termine non sono presentate offerte vincolanti, la summenzionata procedura di cessione è stata considerata fallita (22). |
| --- | --- |

(26)

| (27) | Il 2 dicembre 2019, con il decreto-legge 137/2019, è stato disposto di adottare una nuova procedura di cessione da associare a un piano di riorganizzazione e di espletare entro il 31 maggio 2020 le procedure necessarie per la cessione dei complessi aziendali di Alitalia a seguito dell’attuazione di detto piano. |
| --- | --- |

(27)

5.   SINTESI DELLA DECISIONE DI AVVIO DEL PROCEDIMENTO DEL 2018 RELATIVA AI PRESTITI DEL 2017

| (28) | Nel 2017 e nel 2018 la Commissione ha ricevuto una serie di denunce nelle quali si asseriva che i prestiti del 2017 e le rispettive proroghe costituivano aiuti di Stato illegali e incompatibili. |
| --- | --- |

(28)

| (29) | Il 23 gennaio 2018 l’Italia ha notificato i prestiti del 2017 come aiuti per il salvataggio ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese non finanziarie in difficoltà (gli ”orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione”) (23). |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Con lettera del 23 aprile 2018, la Commissione ha informato l’Italia della propria decisione di avviare il procedimento a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del TFUE, in relazione ai prestiti del 2017 (la ”decisione di avvio del procedimento del 2018”) (24). |
| --- | --- |

(30)

| (31) | La Commissione ha concluso in via provvisoria che: i) i prestiti del 2017 possono aver costituire aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE; ii) sussistevano seri dubbi circa la compatibilità con il mercato interno dei prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(31)

| (32) | In particolare, a parere della Commissione era possibile che i prestiti del 2017 avessero conferito un vantaggio economico ad Alitalia ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. A parere della Commissione, le autorità italiane non avevano suffragato con elementi di prova l’affermazione secondo cui, nel concedere i prestiti del 2017, l’Italia avrebbe agito come un operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | La Commissione ha ritenuto che Alitalia fosse un’impresa in difficoltà ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione ed è giunta in via provvisoria alla conclusione che sussistevano seri dubbi circa la compatibilità dei prestiti del 2017 con il mercato interno. |
| --- | --- |

(33)

6.   LA POSIZIONE DELLE DENUNCIANTI IN MERITO AL PRESTITO DEL 2019

| (34) | Nelle loro osservazioni relative al prestito del 2019, le denuncianti sostengono che tale prestito costituisce un aiuto di Stato illegale e incompatibile. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | Le denuncianti affermano che il prestito del 2019 costituisce un aiuto di Stato poiché il governo italiano non ha agito come un investitore operante in un’economia di mercato. Dato che, nonostante i prestiti del 2017, la situazione economica di Alitalia non è migliorata, e alla luce della storia di Alitalia, secondo le denuncianti i dubbi già espressi dalla Commissione nella decisione di avvio del 2018 sui prestiti del 2017 si applicherebbero a maggior ragione al prestito del 2019 (25). A loro avviso, nessun investitore operante in un’economia di mercato attento ai problemi di redditività sarebbe stato infatti disposto ad aumentare la propria esposizione creditizia fornendo tali nuovi finanziamenti senza garanzia alcuna in merito alla rimunerazione del capitale investito. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | Le denuncianti ritengono che il prestito statale concesso dal governo italiano ad Alitalia abbia senza alcun dubbio conferito un vantaggio ad Alitalia, abbia inciso in modo rilevante sugli scambi tra Stati membri e falsato la concorrenza, dato che Alitalia è in concorrenza con altre compagnie aeree dell’UE. A loro parere, il prestito del 2019 avrebbe di fatto consentito alla società di rimanere operativa nonostante il protrarsi della difficile situazione finanziaria e di mantenere e persino aumentare la propria quota di mercato grazie all’incremento delle capacità e all’apertura di determinate rotte, mettendola così in grado di continuare ad applicare una politica tariffaria più aggressiva di quella che avrebbe potuto praticare senza il prestito del 2019 e causando gravi danni alle società concorrenti che operavano sulle medesime rotte senza sovvenzioni pubbliche. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | In particolare, le denuncianti sottolineano che, nonostante i cospicui contributi pubblici ricevuti, Alitalia non è stata in grado di effettuare alcuna ristrutturazione, non riuscendo a diventare redditizia né a ridurre i costi o i debiti. |
| --- | --- |

(37)

| (38) | Le denuncianti sostengono che il prestito del 2019 è incompatibile con il mercato interno. Diversi criteri di compatibilità definiti negli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione non sono stati rispettati. |
| --- | --- |

(38)

7.   LA POSIZIONE DELLE AUTORITÀ ITALIANE IN MERITO AL PRESTITO DEL 2019

| (39) | Il 6 gennaio 2020 l’Italia ha risposto a una serie di punti sollevati nelle denunce, asserendo al contempo che il prestito del 2019 rappresenta un sostegno finanziario a favore di Alitalia. In primo luogo, l’Italia ha affermato che lo strumento giuridico oggetto delle denunce, vale a dire il decreto-legge 124/2019, non era stato convertito in legge ed era pertanto privo di efficacia ab initio. Secondo l’Italia lo strumento giuridico alla base del prestito del 2019 è il decreto-legge 137/2019, il cui oggetto è diverso da quello del decreto-legge 124/2019, in quanto il nuovo finanziamento ivi previsto era subordinato al ripristino della redditività a lungo termine attraverso la cessione della società ristrutturata. Le denunce sarebbero pertanto prive di oggetto. |
| --- | --- |

(39)

| (40) | A parere dell’Italia il prestito del 2019 non costituiva un aiuto illegale, bensì una tranche supplementare dell’aiuto notificato nel gennaio 2018 (cfr. il punto (29)), rappresentando quindi un’estensione dei prestiti del 2017. Secondo l’Italia, tale prestito non era pertanto soggetto all’obbligo di sospensione dell’aiuto ai sensi dell’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE. Di conseguenza, l’Italia ha espresso il parere che il prestito del 2019 debba essere esaminato nell’ambito dell’indagine aperta con la decisione di avvio del procedimento del 2018. |
| --- | --- |

(40)

8.   VALUTAZIONE

8.1.   Osservazioni preliminari

| (41) | La Commissione è dell’avviso che anche se le denunce fossero ritenute senza oggetto, tale conclusione non avrebbe alcun effetto materiale sulla presente indagine. A norma dell’articolo 12 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio, del 13 luglio 2015, recante modalità di applicazione dell’articolo 108 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (26) (il ”regolamento di procedura”), la Commissione può, di propria iniziativa, esaminare informazioni su presunti aiuti illegali provenienti da qualsiasi fonte. |
| --- | --- |

(41)

| (42) | Inoltre, l’Italia ha sostenuto che il prestito del 2019 è in realtà una tranche aggiuntiva dei prestiti del 2017 e che pertanto la Commissione dovrebbe esaminare il prestito del 2019 nell’ambito dell’indagine aperta con decisione di avvio del 2018. |
| --- | --- |

(42)

| (43) | Per corroborare tale argomentazione, l’Italia ha richiamato il punto 81 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato (27), il quale dispone che ”più interventi consecutivi dello Stato possono essere considerati un solo intervento ai fini dell’applicazione dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Ciò può verificarsi, in particolare, nel caso in cui interventi consecutivi siano connessi tra loro — segnatamente per la loro cronologia, il loro scopo e la situazione dell’impresa al momento in cui si verificano — in modo tanto stretto da renderne impossibile la dissociazione”. Secondo l’Italia, è impossibile dissociare il prestito del 2019 dai prestiti del 2017 dato che le argomentazioni esposte nel decreto-legge 137/2019 per la concessione del prestito del 2019 corrispondono alle motivazioni addotte per la concessione dei prestiti del 2017 nei corrispondenti atti legislativi che dispongono i prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(43)

| (44) | La Commissione osserva che il punto 81 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato stabilisce anche: ”
  [p]er contro, se l’intervento successivo è stato il risultato di eventi imprevisti all’epoca del primo intervento, le due misure dovrebbero in linea di principio essere valutate separatamente
  .” (corsivo e sottolineatura aggiunti). |
| --- | --- |

(44)

| (45) | La Commissione conclude in via provvisoria che il prestito del 2019 sia separabile dai prestiti del 2017 per i motivi indicati di seguito. |
| --- | --- |

(45)

| (46) | In primo luogo, il decreto-legge 148/2017, con il quale l’Italia ha concesso il prestito aggiuntivo di 300 milioni di EUR, afferma esplicitamente che si tratta di un aumento del finanziamento statale di 600 milioni di EUR già erogato nel maggio 2017 fino a raggiungere l’importo di 900 milioni di EUR (28). Per contro, il decreto-legge 124/2019, il decreto-legge 137/2019 o la legge 2/2020 non fanno alcun riferimento ad un eventuale collegamento con i prestiti concessi nel 2017. |
| --- | --- |

(46)

| (47) | In secondo luogo, per quanto riguarda la cronologia, la Commissione osserva che, mentre i prestiti del 2017 sono stati concessi a distanza di sei mesi l’uno dall’altro, il prestito del 2019 è stato concesso due anni dopo il prestito precedente. Il prestito del 2019 è dissociabile dai prestiti del 2017, in quanto si è reso necessario solo molto tempo dopo i prestiti del 2017 e si riferisce al finanziamento di costi che non potevano ragionevolmente essere previsti nel momento in cui Alitalia era stata inizialmente ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria (29). |
| --- | --- |

(47)

| (48) | In terzo luogo, i termini dei prestiti del 2017 e del prestito del 2019 sono sostanzialmente diversi. Da un lato, la data di scadenza per la restituzione dei prestiti del 2017 è stata rinviata sine die fino a dopo la vendita delle attività di Alitalia. Per contro, la data di scadenza per la restituzione del prestito del 2019 è attualmente fissata a sei mesi dalla sua erogazione. Dall’altro, dal maggio 2019, nessun ulteriore interesse sta maturando sui prestiti del 2017, mentre l’interesse è previsto sul prestito del 2019. |
| --- | --- |

(48)

| (49) | La Commissione conclude pertanto in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 è dissociabile dai prestiti del 2017 e che occorra avviare un distinto procedimento di indagine formale in merito al prestito del 2019. |
| --- | --- |

(49)

8.2.   Presenza di aiuti di Stato

| (50) | In virtù dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato, ”sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza”. |
| --- | --- |

(50)

| (51) | Ne consegue che affinché una misura possa costituire un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1 del TFUE, devono essere soddisfatti i criteri cumulativi elencati di seguito: i) deve essere concessa dallo Stato o mediante risorse statali ed essere imputabile allo Stato; ii) deve conferire un vantaggio ad un’impresa; iii) deve essere selettiva, ossia favorire talune imprese o la produzione di determinati beni; iv) deve falsare o minacciare di falsare la concorrenza ed essere atta a incidere sugli scambi tra Stati membri (30). |
| --- | --- |

(51)

8.2.1.   Nozione di impresa

| (52) | Alitalia SAI è un’impresa privata con sede in Italia che opera e fornisce servizi nel settore del trasporto aereo. È un’impresa ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE (31). Anche Cityliner è una società privata che opera nel settore del trasporto aereo e fornisce servizi di trasporto di passeggeri a livello regionale; anch’essa è un’impresa ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. |
| --- | --- |

(52)

8.2.2.   Imputabilità e risorse statali

| (53) | Per configurarsi come aiuto di Stato, una misura deve essere imputabile allo Stato ed essere finanziata mediante risorse statali. |
| --- | --- |

(53)

| (54) | Poiché il prestito del 2019 è concesso mediante atti legislativi (cfr. la sezione 3), la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito sia imputabile allo Stato italiano. Inoltre, poiché esso è finanziato dal bilancio dello Stato, la Commissione conclude in via provvisoria che sia stato concesso mediante risorse statali. |
| --- | --- |

(54)

8.2.3.   Selettività

| (55) | Per essere considerata un aiuto di Stato una misura deve essere specifica o selettiva, nel senso di avvantaggiare soltanto certe imprese o la produzione di certi beni. |
| --- | --- |

(55)

| (56) | Il prestito del 2019 è stato concesso in modo specifico ad Alitalia. Pertanto, esso è stato concesso, su base esclusivamente ad hoc, a due specifiche imprese appartenenti al medesimo gruppo e non era disponibile per altre imprese attive nel settore del trasporto aereo italiano che si trovano in una situazione di diritto e di fatto analoga, o in altri settori. Nessuna società comparabile era ammessa a beneficiare di misure simili a quelle concesse e, pertanto, nessuna di tali società ha ricevuto un vantaggio analogo. |
| --- | --- |

(56)

| (57) | Inoltre, come stabilito dalla Corte, in caso di concessione di un aiuto individuale, l’individuazione del vantaggio economico (cfr. la sezione 8.2.4) consente, in linea di principio, di presumerne la selettività (32). |
| --- | --- |

(57)

| (58) | Conseguentemente la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito del 2019 ha natura selettiva. |
| --- | --- |

(58)

8.2.4.   Vantaggio

| (59) | Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, per vantaggio s’intende un beneficio economico che un’impresa non avrebbe potuto ottenere in condizioni normali di mercato, ossia in assenza di un intervento dello Stato (33). |
| --- | --- |

(59)

| (60) | Secondo la giurisprudenza dell’Unione europea, le operazioni economiche realizzate da un ente pubblico non conferiscono un vantaggio e pertanto non costituiscono aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, se hanno luogo in normali condizioni di mercato (34). Al fine di determinare se un’operazione è stata eseguita in tali condizioni, la Commissione applica il principio dell’operatore in un’economia di mercato, che è stato sviluppato in relazione a diverse operazioni economiche. La Commissione esaminerà dapprima se il criterio dell’operatore in un’economia di mercato è applicabile e, in caso affermativo, lo applicherà al prestito statale del 2019. |
| --- | --- |

(60)

8.2.4.1.   Applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato

| (61) | La Commissione esaminerà l’applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato sotto due aspetti, per valutare i) se lo Stato ha agito in qualità di autorità pubblica anziché come operatore economico al momento della concessione dei prestiti e ii) se l’Italia ha presentato elementi di prova ex ante sufficienti per dimostrare di aver agito come un operatore economico. |
| --- | --- |

(61)

| (62) | In primo luogo, la Commissione ricorda che la Corte di giustizia ha stabilito che l’applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato dipende, in definitiva, dal fatto che lo Stato membro interessato concede, nella sua qualità di azionista e non nella sua qualità di potere pubblico, un vantaggio economico a un’impresa a esso appartenente (35). Gli interventi dello Stato diretti ad onorare gli obblighi che ad esso incombono come autorità pubblica non si possono paragonare a quelli di un operatore in un’economia di mercato (36). |
| --- | --- |

(62)

| (63) | I comunicati stampa rilasciati dopo la concessione del prestito indicherebbero che l’Italia sembrava basarsi su considerazioni che un operatore di mercato non avrebbe tenuto in considerazione. |
| --- | --- |

(63)

| (64) | Il 28 novembre 2019, il ministro dello Sviluppo economico ha dichiarato che Alitalia ”non fallirà, mi sento di poterlo garantire” (37). |
| --- | --- |

(64)

| (65) | Il 17 dicembre 2019 lo stesso ministro ha dichiarato alla stampa che ”ci sono criticità [con riguardo ad Alitalia] da affrontare in modo serio”, partendo dal fatto che ”non prendo in considerazione l’idea di mettere aerei a terra” (38). |
| --- | --- |

(65)

| (66) | In secondo luogo, quando uno Stato membro invoca il criterio dell’operatore in un’economia di mercato nel procedimento amministrativo, spetta allo Stato membro stesso ”provare inequivocabilmente e sulla base di elementi oggettivi, verificabili e contemporanei, che la misura attuata rientrava nella sua qualità di azionista e che è fondata sulle valutazioni economiche preliminari richieste” (39). Tali elementi devono fare chiaramente apparire che lo Stato membro interessato ha preso, preliminarmente o simultaneamente alla concessione del beneficio economico, la decisione di procedere, con la misura effettivamente posta in essere, ad un investimento nell’impresa pubblica controllata. |
| --- | --- |

(66)

| (67) | Inoltre, ”ai fini della valutazione della questione di sapere se la stessa misura sarebbe stata adottata, in normali condizioni di mercato, da un investitore privato operante in una situazione la più analoga possibile a quella dello Stato, devono essere presi in considerazione unicamente i benefici e gli obblighi connessi alla posizione di quest’ultimo nella sua qualità di azionista, ad esclusione di quelli connessi alla sua qualità di potere pubblico” (40). |
| --- | --- |

(67)

| (68) | Nonostante le richieste della Commissione l’Italia non ha presentato alcun documento che dimostri che lo Stato, prima di concedere il prestito del 2019, ha effettuato una valutazione della potenziale redditività dell’investimento e della probabilità della restituzione di tale prestito. |
| --- | --- |

(68)

| (69) | Per questi motivi, la Commissione conclude, in via provvisoria, che il criterio dell’operatore in un’economia di mercato non potesse essere applicabile allo Stato per quanto riguarda il prestito del 2019 in quanto: i) concedendo il prestito del 2019 ad Alitalia, l’Italia sembra aver agito in veste di autorità pubblica, e ii) in ogni caso, l’Italia non ha assolto l’onere di dimostrare di aver effettuato una valutazione ex ante della redditività di tale prestito. |
| --- | --- |

(69)

8.2.4.2   Applicazione del criterio dell’operatore in un’economia di mercato

| (70) | Per completezza, anche se nella sezione 8.2.4.1 la Commissione ha concluso in via provvisoria che il criterio dell’operatore in un’economia di mercato non è applicabile, la Commissione ha esaminato, in subordine, se detto criterio sarebbe stato soddisfatto. |
| --- | --- |

(70)

| (71) | L’elemento dirimente è piuttosto stabilire se, nel concedere il prestito, gli enti pubblici abbiano o non abbiano agito come avrebbe agito un operatore in un’economia di mercato in una situazione analoga. Inoltre, il comportamento economico può essere diverso a seconda che esista o no un’esposizione nei confronti dell’impresa. Tuttavia, se l’ente pubblico non avesse agito come un operatore in un’economia di mercato, l’impresa beneficiaria avrebbe ricevuto un vantaggio economico che non avrebbe ottenuto in condizioni di mercato normali (41) e che l’ha posta in una posizione più favorevole rispetto ai suoi concorrenti (42). |
| --- | --- |

(71)

| (72) | Sulla base delle informazioni di cui dispone, concernenti la situazione finanziaria di Alitalia e le circostanze in cui il prestito del 2019 è stato concesso nell’ottobre 2019, la Commissione dubita che le condizioni alle quali è stato concesso il prestito del 2019 soddisfino il criterio dell’operatore in un’economia di mercato e che l’Italia, nel concedere detto prestito ad Alitalia, abbia agito come un creditore prudente, guidato da considerazioni di redditività. |
| --- | --- |

(72)

| (73) | In primo luogo, la Commissione in via provvisoria ritiene improbabile che un creditore privato sarebbe stato disposto a concedere ad Alitalia ulteriori finanziamenti vista la situazione di Alitalia nell’ottobre 2019 e i recenti avvenimenti che la riguardano. Come descritto nella sezione 2, Alitalia era stata dichiarata insolvente nel maggio 2017 e ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria. Aveva ricevuto i prestiti del 2017, che sono stati oggetto di numerose proroghe. |
| --- | --- |

(73)

| (74) | In base alle informazioni pubblicamente disponibili, Alitalia ha continuato a registrare flussi di cassa negativi da quando è stata posta in amministrazione straordinaria, che hanno generato una perdita di 224 milioni di EUR nel 2018 (43). |
| --- | --- |

(74)

| (75) | In secondo luogo, non è stata fornita alcuna prova dell’affidabilità creditizia di Alitalia sul mercato. Non è stato dimostrato che nel 2019 alcuna banca o altra istituzione finanziaria avrebbe aperto una linea di credito simile a quella concessa ad Alitalia. Le autorità italiane non hanno neppure presentato elementi a riprova del fatto che concedendo il prestito del 2019 lo Stato italiano, come creditore privato, aveva agito in modo finanziariamente prudente, a fronte dello scenario controfattuale, ossia la probabile liquidazione di Alitalia. |
| --- | --- |

(75)

| (76) | In terzo luogo, nella decisione di avvio del 2018 (cfr. il punto (30)), la Commissione ha osservato che le offerte relative al patrimonio di Alitalia sembravano insufficienti a coprire la restituzione dei prestiti del 2017 in aggiunta alla disponibilità di cassa prevista alla scadenza iniziale. A maggior ragione, pertanto, sembra meno probabile che il valore del patrimonio di Alitalia sarebbe stato sufficiente a coprire la restituzione del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(76)

| (77) | In quarto luogo, nonostante la richiesta scritta dei servizi della Commissione, le autorità italiane non hanno fornito alcuna prova che dimostri che al momento della concessione del prestito del 2019 il valore del patrimonio di Alitalia sarebbe stato sufficiente a garantirne la restituzione. |
| --- | --- |

(77)

| (78) | La Commissione ritiene improbabile che un operatore privato avrebbe concesso i prestiti iniziali del 2017 visto che Alitalia avrebbe dovuto essere ceduta entro il novembre 2017; a maggior ragione, è ancora più improbabile che tale creditore avrebbe concesso un prestito aggiuntivo nel 2019 dopo il fallimento completo della procedura di cessione registrato fino a quel momento. Il continuo rinvio del completamento della procedura di cessione, le ripetute proroghe delle date di scadenza dei prestiti del 2017 senza il versamento di alcun interesse e la sospensione della restituzione, avrebbero probabilmente segnalato a un creditore privato che le prospettive di cessione di Alitalia erano addirittura peggiori di quanto inizialmente previsto. |
| --- | --- |

(78)

| (79) | In quinto luogo, appare improbabile che un creditore privato sarebbe stato disposto ad aumentare la propria esposizione, a meno che non avesse avuto validi motivi per ritenere che, in considerazione della sua precedente esposizione, le sue perdite economiche sarebbero state ancora maggiori in mancanza del prestito concesso nel 2019. Nella fase attuale non vi è nulla che comprovi una tale situazione. |
| --- | --- |

(79)

| (80) | La Commissione ritiene che al momento di decidere se concedere il prestito del 2019, un operatore in un’economia di mercato avrebbe quindi valutato il suo interesse finanziario ad aumentare di 400 milioni di EUR l’esposizione verso Alitalia, tenendo debitamente conto della precedente esposizione di 900 milioni di EUR più interessi relativa alla precedente concessione dei prestiti del 2017. Tale operatore avrebbe pertanto valutato lo scenario controfattuale rispetto alla concessione del prestito del 2019 attraverso il confronto con la liquidazione che avrebbe probabilmente fatto seguito alla mancata concessione dell’importo di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(80)

| (81) | In caso di liquidazione, un creditore operante in un’economia di mercato avrebbe potuto aspettarsi di recuperare, presumendo l’assenza di altri importanti debiti contratti da Alitalia nell’ambito dell’amministrazione straordinaria, il valore di liquidazione delle attività di Alitalia (al netto delle spese procedurali) e il saldo di cassa disponibile. Tali proventi netti avrebbero consentito di coprire una parte dell’importo del capitale dei prestiti del 2017 per 900 milioni di EUR più gli interessi contrattuali maturati e dovuti per il semestre iniziale (circa 150 milioni di EUR (44)). |
| --- | --- |

(81)

| (82) | Per contro, per concedere il prestito aggiuntivo di 400 milioni di EUR, un creditore operante in un’economia di mercato avrebbe considerato il fatto che le uniche prospettive di rimborso dei prestiti potevano derivare dalla cessione delle attività di Alitalia, cessione che avrebbe richiesto tempi più lunghi e avrebbe generato ulteriori deflussi di cassa operativi negativi nonché interessi finanziari sui prestiti del 2017 e sul prestito del 2019. |
| --- | --- |

(82)

| (83) | Un operatore in un’economia di mercato avrebbe avuto interesse ad aumentare l’esposizione verso Alitalia solo se i proventi della cessione attesi, insieme alla liquidità disponibile al momento della cessione (stimata pari al saldo di cassa a ottobre 2019 più il flusso di cassa operativo negativo nel periodo operativo aggiuntivo di Alitalia), fossero stati almeno superiori alla liquidazione più i costi finanziari aggiuntivi nel periodo in questione. |
| --- | --- |

(83)

| (84) | Alla domanda della Commissione di fornire elementi di prova a sostegno della conformità al principio dell’operatore in un’economia di mercato del prestito del 2019, l’Italia non è riuscita a dimostrare di aver valutato detta conformità. La Commissione ritiene che nessun operatore in un’economia di mercato avrebbe effettuato l’operazione in assenza di uno studio controfattuale dettagliato volto a confrontare l’interesse ad accrescere l’esposizione verso Alitalia per realizzarne la cessione con la liquidazione che avrebbe probabilmente fatto seguito alla mancata concessione dell’importo di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(84)

| (85) | Conseguentemente, la Commissione conclude, in via preliminare, che il prestito del 2019 non è conforme al principio dell’operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(85)

8.2.4.2.1.   Esposizione precedente dello Stato in qualità di azionista di Alitalia

| (86) | Come indicato al punto (24), nel 2017 l’Italia ha concesso ad Alitalia un importo di 900 milioni di EUR dopo che l’impresa era stata ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria. Pertanto, lo Stato era già esposto nei confronti di Alitalia per un importo di 900 milioni di EUR (senza contare i 150 milioni di EUR di interessi maturati) nel momento in cui ha deciso di concedere il prestito di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(86)

| (87) | Nella presente sottosezione, la Commissione valuta in via preliminare se sia pertinente considerare altre esposizioni precedenti, diverse dai prestiti del 2017, per valutare se il prestito del 2019 sia conforme al criterio dell’operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(87)

| (88) | Lo Stato italiano era detentore di una precedente esposizione nei confronti di Alitalia in qualità di azionista indiretto: infatti, lo Stato italiano detiene il 65 % di Poste Italiane assieme alla Cassa Depositi e Prestiti (35 %), anch’essa di proprietà statale, e Poste Italiane stessa possedeva il 2 % di CAI, che a sua volta controllava il 51 % di Alitalia SAI. Di conseguenza, lo Stato italiano era azionista indiretto di Alitalia, di cui deteneva una quota pari all’1 % circa. |
| --- | --- |

(88)

| (89) | La Commissione ritiene in via provvisoria che questa esposizione indiretta e relativamente di minoranza nei confronti di Alitalia non potesse giustificare l’intervento dell’Italia volto ad aumentare la sua esposizione verso Alitalia mediante il prestito concesso nel 2019: infatti, Alitalia era stata sottoposta ad amministrazione straordinaria e qualsiasi creditore in un’economia di mercato avrebbe ritenuto irrilevante mantenere una partecipazione così modesta al momento di decidere se concedere tale prestito a rischio. |
| --- | --- |

(89)

| (90) | I rischi associati alla restituzione del prestito del 2019 sono molto elevati, dal punto di vista di un azionista, se si tiene conto della mancanza di una prospettiva di risanamento: la riuscita di una ristrutturazione di Alitalia era infatti molto incerta dopo la bocciatura del piano di risanamento da parte dei dipendenti (cfr. il punto (16)). Inoltre, gli azionisti sarebbero stati gli ultimi ad essere rimborsati in base all’ordinanza di ripartizione dei potenziali proventi di una (eventuale) procedura di cessione delle attività di Alitalia nell’ambito dell’amministrazione straordinaria. Tenuto conto dell’importo dei debiti finanziari pre-insolvenza, era quindi improbabile che gli azionisti di Alitalia recuperassero alcunché in caso di cessione delle attività della compagnia aerea. |
| --- | --- |

(90)

| (91) | Questo ragionamento è ulteriormente confermato dal fatto che nessun altro azionista di Alitalia, come le banche Intesa o Unicredit o gli operatori industriali Atlantia, Etihad o Air France-KLM, abbia concesso un prestito ad Alitalia dopo l’entrata di quest’ultima in amministrazione straordinaria. |
| --- | --- |

(91)

| (92) | Inoltre, la Commissione osserva che lo Stato italiano non ha addotto il motivo della posizione quale creditore di mercato pre-insolvenza di Alitalia a sostegno della conformità al principio dell’operatore in un’economia di mercato nei confronti del prestito concesso nel 2019 ad Alitalia. |
| --- | --- |

(92)

| (93) | In conclusione, la Commissione conclude in via preliminare che un operatore in un’economia di mercato che si fosse trovato nella situazione dello Stato italiano non avrebbe tenuto conto della propria potenziale esposizione indiretta come azionista indiretto di minoranza di Alitalia al momento di decidere se concedere il prestito nel 2019 alla compagnia aerea, ma avrebbe tenuto conto soltanto della sua esposizione di 900 milioni di EUR derivante dai prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(93)

8.2.4.3   Conclusioni provvisorie in merito all’esistenza di un vantaggio

| (94) | Innanzitutto la Commissione conclude in via provvisoria che il principio dell’operatore in un’economia di mercato non sembra applicabile al prestito concesso nel 2019. In secondo luogo, anche supponendo che tale criterio fosse applicabile, la Commissione dubita che tale criterio sia soddisfatto per quanto riguarda il prestito del 2019. |
| --- | --- |

(94)

| (95) | Di conseguenza, la Commissione conclude, in via provvisoria, che il prestito concesso nel 2019 ha conferito un vantaggio economico ad Alitalia ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. L’Italia è invitata a fornire tutti i documenti e le prove pertinenti a sostegno delle sue dichiarazioni secondo le quali avrebbe agito come un operatore in un’economia di mercato quando ha concesso il prestito del 2019. |
| --- | --- |

(95)

8.2.5.   Potenziale distorsione della concorrenza e conseguenze sugli scambi tra Stati membri

| (96) | Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, una misura costituisce aiuto di Stato quando falsa o minaccia di falsare la concorrenza o incide sugli scambi tra Stati membri. |
| --- | --- |

(96)

| (97) | Si ritiene che una misura concessa da uno Stato falsi o minacci di falsare la concorrenza qualora sia atta a migliorare la posizione del destinatario nei confronti di altre imprese concorrenti (45). È dunque sufficiente che l’aiuto consenta al beneficiario di mantenere una posizione concorrenziale più forte di quella in cui si troverebbe se l’aiuto non fosse stato concesso. |
| --- | --- |

(97)

| (98) | Secondo la relazione trimestrale del commissario straordinario di Alitalia, pubblicata nel settembre 2018 (46), il mercato italiano del trasporto aereo di passeggeri, in cui Alitalia è principalmente attiva, è altamente competitivo ed è caratterizzato, tra l’altro, da un’alta penetrazione dei vettori low cost sul mercato domestico (la più elevata in Europa) e intraeuropeo. |
| --- | --- |

(98)

| (99) | La Commissione conclude pertanto, in via provvisoria, che il prestito concesso nel 2019 sia tale da incidere sugli scambi tra Stati membri poiché riguarda Alitalia, segnatamente Alitalia SAI e Cityliner, la cui attività di trasporto, per sua natura, concerne numerosi Stati membri. Inoltre, il prestito del 2019 è anche atto a falsare o minacciare di falsare la concorrenza nel mercato unico, poiché riguarda solo due imprese che si trovano in concorrenza con altre compagnie aeree nella rete europea. |
| --- | --- |

(99)

8.2.6.   Conclusione in merito all’esistenza di aiuti di Stato

| (100) | In considerazione di quanto precede, la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito concesso a favore di Alitalia nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. |
| --- | --- |

(100)

9.   LEGITTIMITÀ DELL’AIUTO

| (101) | La Commissione osserva che il prestito del 2019 è stato concesso ad Alitalia senza alcuna notifica alla Commissione, in violazione dell’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE e dell’obbligo di astenersi dal dare esecuzione all’aiuto. |
| --- | --- |

(101)

| (102) | Pertanto, la Commissione conclude in via preliminare che il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato illegale. |
| --- | --- |

(102)

10.   COMPATIBILITÀ DELL’AIUTO

| (103) | Nella misura in cui il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, la Commissione deve valutare se l’aiuto possa essere dichiarato compatibile con il mercato interno. |
| --- | --- |

(103)

| (104) | Secondo la giurisprudenza costante della Corte, lo Stato membro che chiede di poter concedere aiuti in deroga alle norme del trattato è soggetto all’obbligo di collaborazione nei confronti della Commissione. |
| --- | --- |

(104)

| (105) | In forza di tale obbligo, è tenuto in particolare a fornire tutti gli elementi atti a consentire a detta istituzione di accertare che ricorrano le condizioni della deroga richiesta (47). Invitata a presentare osservazioni sulla compatibilità del prestito del 2019, l’Italia ha dichiarato soltanto che la compatibilità del prestito del 2019 dovrebbe essere valutata nell’ambito dell’indagine aperta con la decisione di avvio del 2018, senza fornire ulteriori informazioni che consentano alla Commissione di valutare la compatibilità del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(105)

| (106) | La Commissione ritiene che Alitalia soddisfi i criteri per essere considerata un’impresa in difficoltà ai sensi del punto 20, lettera c), degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, in quanto Alitalia SAI e Cityliner erano già state dichiarate insolventi quando il prestito del 2019 è stato concesso (cfr. il punto (1)). Di conseguenza, la Commissione ha potuto effettuare una valutazione della compatibilità del prestito del 2019 soltanto come aiuto per il salvataggio e la ristrutturazione ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione poiché, in quanto impresa in difficoltà, Alitalia non può beneficiare di alcun altro tipo di aiuto di Stato (cfr. Il punto 23 dei citati orientamenti). Detti orientamenti stabiliscono le norme e le condizioni da considerare ai fini della valutazione della compatibilità di aiuti per il salvataggio e la ristrutturazione a favore di imprese in difficoltà ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), del TFUE. |
| --- | --- |

(106)

| (107) | Due tipi di aiuti definiti negli orientamenti sono pertinenti nella fattispecie, vale a dire gli aiuti per il salvataggio e gli aiuti per la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(107)

| (108) | Ai sensi del punto 26 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per il salvataggio sono, per loro stessa natura, una forma di assistenza temporanea e reversibile. La loro finalità principale è consentire di mantenere in attività un’impresa in difficoltà per il tempo necessario a elaborare un piano di ristrutturazione o di liquidazione. |
| --- | --- |

(108)

| (109) | Ai sensi del punto 27 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per la ristrutturazione spesso comportano un’assistenza più permanente e devono ripristinare la redditività a lungo termine del beneficiario in base a un piano di ristrutturazione realistico, coerente e di ampia portata, consentendo, al contempo, un sufficiente contributo proprio e una condivisione degli oneri e limitando le potenziali distorsioni della concorrenza. |
| --- | --- |

(109)

| (110) | L’Italia non ha fornito alcun elemento che dimostri che il prestito concesso nel 2019 soddisfa i criteri degli aiuti per il salvataggio o per la ristrutturazione previsti dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(110)

| (111) | Per essere considerati compatibili con gli orientamenti sugli aiuti Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per il salvataggio o per la ristrutturazione devono soddisfare una serie di criteri cumulativi previsti al punto 3 degli orientamenti, e segnatamente: a) contributo al raggiungimento di un obiettivo ben definito di interesse comune; b) necessità dell’intervento statale; c) adeguatezza della misura di aiuto; d) effetto di incentivazione; e) proporzionalità dell’aiuto (aiuto limitato al minimo); f) prevenzione di effetti negativi indebiti sulla concorrenza e sugli scambi tra gli Stati membri; g) trasparenza dell’aiuto. |
| --- | --- |

(111)

| (112) | A norma del punto 39 di detti orientamenti: ”Qualora uno dei criteri di cui sopra non sia soddisfatto, l’aiuto non sarà considerato compatibile con il mercato interno.” |
| --- | --- |

(112)

| (113) | A tale riguardo, con riferimento agli aiuti finalizzati sia al salvataggio sia alla ristrutturazione, spetta allo Stato membro in questione fornire gli elementi necessari per stabilire se l’aiuto possa essere considerato compatibile. In particolare, lo Stato membro deve individuare e definire un obiettivo di interesse comune in linea con le condizioni stabilite negli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione, dato che la valutazione del rispetto degli altri criteri dipende da tale obiettivo. La Commissione non può, di propria iniziativa, definire tale obiettivo in sostituzione di quello dello Stato membro qualora esso non vi provveda. Per quanto riguarda l’obiettivo di interesse comune, la Commissione osserva che l’Italia non ha fornito alcun elemento di prova che dimostri che il prestito del 2019 è stato concesso, come stabilito al punto 43 dei citati orientamenti ”in quanto è volto a prevenire problemi di ordine sociale o a risolvere fallimenti del mercato ..., ripristinando la redditività a lungo termine dell’impresa ...”. |
| --- | --- |

(113)

| (114) | Accertare che l’aiuto persegua un obiettivo di comune interesse è una condizione preliminare essenziale per l’analisi di diversi altri criteri. Alla luce di quanto precede, a questo stadio della procedura, non si può dimostrare i) che l’intervento dello Stato era necessario per perseguire un obiettivo di comune interesse, ii) che l’aiuto era adeguato, iii) che l’effetto di incentivazione è stato soddisfatto, iv) che l’aiuto era limitato al minimo e che non vi sono stati effetti negativi indebiti sulla concorrenza e sugli scambi tra Stati membri. |
| --- | --- |

(114)

| (115) | Atteso che, come stabilito al punto 39 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, qualora uno dei criteri di cui sopra non sia soddisfatto, l’aiuto non può essere considerato compatibile con il mercato interno, la Commissione, a questo stadio della procedura, conclude pertanto in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 non poteva essere considerato un aiuto per il salvataggio o un aiuto per la ristrutturazione compatibile con il mercato interno a norma degli orientamenti. |
| --- | --- |

(115)

| (116) | Nonostante tale conclusione provvisoria, nei punti che seguono la Commissione valuta per completezza anche se il prestito concesso nel 2019 soddisfi altre condizioni stabilite dai citati orientamenti. |
| --- | --- |

(116)

| (117) | In primo luogo, conformemente ai punti 70 e 71 degli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti possono essere concessi alle imprese in difficoltà per una sola operazione di ristrutturazione. Pertanto, qualora siano trascorsi meno di 10 anni dall’erogazione precedente di un aiuto per il salvataggio o per la ristrutturazione o di una misura temporanea di sostegno alla ristrutturazione oppure dalla fine del periodo di ristrutturazione o dalla cessazione dell’attuazione del piano di ristrutturazione - a seconda di cosa sia avvenuto per ultimo - la Commissione non autorizzerà altri aiuti (principio dell’aiuto ”una tantum”). |
| --- | --- |

(117)

| (118) | Poiché è possibile che Alitalia abbia beneficiato di un aiuto per il salvataggio nel 2017 (48) grazie ai prestiti concessi nel 2017, a questo stadio della procedura la Commissione nutre anche dubbi sul fatto che il principio dell’aiuto ”una tantum” sia stato rispettato; se tale dubbio fosse confermato, il prestito concesso nel 2019 non potrebbe essere considerato un aiuto per il salvataggio o per la ristrutturazione compatibile con il mercato interno. |
| --- | --- |

(118)

| (119) | In secondo luogo, per quanto riguarda la proporzionalità del prestito del 2019 come aiuto al salvataggio, la Commissione non dispone di alcun elemento di prova circa la proporzionalità dell’aiuto in quanto l’Italia non ha fornito dati sul fabbisogno di tesoreria di Alitalia e in tali circostanze la Commissione non è in grado di stabilire se il prestito del 2019 fosse il minimo necessario per mantenere Alitalia in attività per sei mesi. |
| --- | --- |

(119)

| (120) | In terzo luogo, per quanto riguarda gli aiuti per la ristrutturazione, le autorità italiane non hanno presentato alla Commissione né un piano di ristrutturazione finalizzato a ripristinare la redditività a lungo termine né un piano di liquidazione per la cessione delle attività di Alitalia e la successiva liquidazione della società entro un lasso di tempo ragionevole, come richiesto dal punto 55, lettera d), punti ii) e iii), degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(120)

| (121) | In quarto luogo, per quanto riguarda la proporzionalità del prestito del 2019 quale aiuto per la ristrutturazione, come stabilito al punto 61 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, l’importo e l’intensità dell’aiuto per la ristrutturazione devono essere limitati al minimo strettamente necessario per consentire la ristrutturazione, in funzione delle risorse finanziarie esistenti del beneficiario, dei suoi azionisti o del gruppo di cui fa parte. In particolare deve essere garantito un livello sufficiente di contributo proprio ai costi della ristrutturazione e la ripartizione degli oneri. L’Italia non ha fornito alcun elemento a comprova del fatto che un investitore o un gruppo di investitori avrebbe fornito di nuovo un simile contributo proprio che avrebbe dovuto corrispondere all’importo dell’aiuto (almeno all’importo del capitale dei prestiti) come richiesto dalla sezione 3.5.2.1 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(121)

| (122) | In quinto e ultimo luogo, ai sensi del punto 76 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, per limitare il più possibile gli effetti negativi sulle condizioni degli scambi, in modo che prevalgano gli effetti positivi, nel concedere aiuti per la ristrutturazione devono essere adottate misure volte a limitare distorsioni della concorrenza (le ”misure di compensazione”). Le autorità italiane non hanno presentato alcuna misura di compensazione per evitare tali indebite distorsioni della concorrenza, quali una riduzione della capacità disponibile dei posti-km o la riduzione degli slot, come previsto dalla sezione 3.6.2 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(122)

| (123) | Per i motivi di cui sopra, in questa fase dell’indagine, la Commissione è giunta alla conclusione provvisoria che il prestito concesso nel 2019 non soddisfa le condizioni stabilite dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(123)

10.1.   Conclusione in merito alla compatibilità dell’aiuto di Stato

| (124) | Di conseguenza, in questa fase dell’indagine, la Commissione conclude in via provvisoria che vi sono seri dubbi circa la compatibilità del prestito concesso nel 2019 con il mercato interno e invita le autorità italiane e tutte le parti interessate a presentare osservazioni. |
| --- | --- |

(124)

11.   CONCLUSIONI

| (125) | Per i motivi di cui sopra, in questa fase dell’indagine, la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, che è stato concesso in violazione dell’obbligo di astenersi dal dare esecuzione all’aiuto di cui dell’articolo 108, paragrafo 2, del TFUE, e che ci sono seri dubbi sulla sua compatibilità con il mercato interno.
  La Commissione richiama l’attenzione dell’Italia sul fatto che l’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE ha effetto sospensivo, ricordando alle autorità italiane che l’articolo 16 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio stabilisce che ogni aiuto illegale può formare oggetto di recupero presso il beneficiario.
  La Commissione comunica all’Italia che intende informare i terzi interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi significativa della stessa nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. La Commissione informerà inoltre le parti interessate degli Stati EFTA firmatari dell’accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, e informerà infine l’Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Le parti interessate saranno invitate a presentare osservazioni entro un mese dalla data della suddetta pubblicazione. |
| --- | --- |

(125)

La Commissione richiama l’attenzione dell’Italia sul fatto che l’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE ha effetto sospensivo, ricordando alle autorità italiane che l’articolo 16 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio stabilisce che ogni aiuto illegale può formare oggetto di recupero presso il beneficiario.

La Commissione comunica all’Italia che intende informare i terzi interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi significativa della stessa nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. La Commissione informerà inoltre le parti interessate degli Stati EFTA firmatari dell’accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, e informerà infine l’Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Le parti interessate saranno invitate a presentare osservazioni entro un mese dalla data della suddetta pubblicazione.

---

(1)  Komission tiedonanto – Suuntaviivat valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen (EUVL C 249, 31.7.2014, s. 1).

(2)  Decreto Legge 2 Dicembre 2019, n. 137 ”Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria”, Virallinen lehti nro 282, 2. joulukuuta 2019.

(3)  Legge 30 Gennaio 2020, n. 2 ”Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria” (GU Serie Generale no. 25, 31. tammikuuta 2020).

(4)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1589, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin (EYVL L 248, 24.9.2015, s. 9).

(5)  Decreto-legge 26 ottobre 2019, n. 124, ”Disposizioni urgenti in materia fiscale e per esigenze indifferibili” (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 252 del 26 ottobre 2019).

(6)  Decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, ”Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria” (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 282 del 2 dicembre 2019).

(7)  Legge 30 gennaio 2020, n. 2, ”Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria” (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 25 del 31 gennaio 2020).

(8)  Cfr. il decreto del ministro dello Sviluppo economico del 12 maggio 2017, con il quale Cityliner è ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria, accessibile al pubblico sul sito Internet dell’amministrazione straordinaria: www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/estensione_procedura.pdf.

(9)  Cfr. il punto 85 a pagina 55 e segg. della ”Relazione sulle cause di insolvenza di Alitalia e Cityliner” del 26 gennaio 2018 redatta dai commissari straordinari e pubblicata sul sito Internet della procedura di amministrazione straordinaria di Alitalia: http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/relazione_cause_insolvenza.pdf.

(10)  Tra gli azionisti principali di CAI con una partecipazione pari o inferiore all’1 % figurano Factorit S.p.A. (1 %), Macca Srl (0,96 %) e la quota residua di Air France-KLM (0,73 % rispetto al 25 % nel 2009).

(11)  Articolo 67 del Regio Decreto 16 marzo 1942, n. 267 — Disciplina del fallimento, del concordato preventivo, dell’amministrazione controllata e della liquidazione coatta amministrativa (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 81 del 6 aprile 1942) (la ”legge fallimentare italiana”).

(12)  Un ”piano attestato di risanamento” a norma dell’articolo 67, comma 3, lettera d), della legge fallimentare italiana è una procedura per le imprese che si trovano in difficoltà finanziarie temporanee, ovvero difficoltà finanziarie che possono essere superate data la loro specifica natura reversibile e la disponibilità di risorse adeguate. Secondo tale procedura, gli sforzi di risanamento sono gestiti dall’impresa e non dal giudice.

(13)  Secondo la relazione dei commissari straordinari dell’11 luglio 2018, al 31 dicembre 2017, il gruppo Alitalia registrava 11 755 contratti di lavoro corrispondenti a 10 871 dipendenti a tempo pieno occupati presso Alitalia S.p.A. e Cityliner. Il 31 dicembre 2016 vi erano 10 781 equivalenti a tempo pieno alle dipendenze del gruppo Alitalia.

(14)  Alitalia e Cityliner sono state poste in amministrazione straordinaria ai sensi del decreto-legge 23 dicembre 2003, n. 347, "Misure urgenti per la ristrutturazione industriale di grandi imprese in stato di insolvenza (Gazzetta Ufficiale - Serie generale n. 298 del 24 dicembre 2003) in combinato disposto con il decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270. ”Nuova disciplina dell’amministrazione straordinaria delle grandi imprese in stato di insolvenza, a norma dell’articolo 1 della legge 30 luglio 1998, n. 274” (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 185 del 9 agosto 1999). Il decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270 disciplina la procedura di amministrazione straordinaria, ovvero una procedura di insolvenza per le grandi imprese finalizzata al salvataggio e alla conservazione del loro valore attraverso la prosecuzione delle attività fino alla ristrutturazione o alla cessione degli attivi. Le imprese sono ammesse all’amministrazione straordinaria solo qualora si ritenga possibile che ritrovino una situazione di redditività economica.

(15)  Cfr. la pagina 57 e segg. della ”Relazione sulle cause di insolvenza di Alitalia e Cityliner”, del 26 gennaio 2018, redatta dai commissari straordinari; cfr. anche la sentenza del 26 maggio 2019 che dichiara l’insolvenza di Cityliner. Tali documenti sono consultabili pubblicamente: http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/sentenza_cityliner.pdf; http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/relazione_cause_insolvenza.pdf

(16)  Come previsto all’articolo 81 del decreto-legge 270/1999. Cfr. il punto 1.

(17)  Cfr. la nota 1.

(18)  Il prestito iniziale del 2017 a favore di Alitalia era stato disposto dal decreto-legge 2 maggio 2017, n. 55 (”Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia S.p.A.”) (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 100 del 2 maggio 2017). Sebbene il decreto-legge 55/2017 sia scaduto e sia divenuto nullo perché non convertito in legge entro il termine previsto, i suoi effetti sono stati mantenuti dalla legge 21 giugno 2017, n. 96.

(19)  Conformemente agli orientamenti previsti dal decreto legislativo 270/1999, articolo 27, comma 2, lettere a), b) e b bis).

(20)  Tramite il decreto-legge 27 aprile 2018, n. 38.

(21)  Decreto-legge 30 aprile 2019, n. 34, ”Misure urgenti di crescita economica e per la risoluzione di specifiche situazioni di crisi” (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 100 del 30 aprile 2019). Il decreto-legge 34/2019 è stato convertito dalla legge 28 giugno 2019, n. 58 (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 151 del 29 giugno 2019 - Suppl. Ordinario n. 26).

(22)  Nelle osservazioni presentate il 6 gennaio 2020, al punto 2, lettera b), le autorità italiane hanno dichiarato che non era loro pervenuta alcuna offerta finale entro il termine stabilito dalla legge. La notizia è stata diffusa anche dalla stampa: si veda ad esempio ”Il Corriere della sera” del 21 novembre 2019: ”Alitalia, il salvataggio salta ancora: ottavo rinvio per la cordata”; ”la Repubblica” del 20 novembre 2019: ”Si ferma la cordata Fs-Atlantia. Alitalia verso l’ottavo rinvio”; ”la Repubblica” del 26 novembre 2019: ”Alitalia, la resa del governo. Patuanelli: la soluzione di mercato non c’è”.

(23)  Comunicazione della Commissione — Orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese non finanziarie in difficoltà (GU C 249 del 31.7.2014, pag. 1).

(24)  Aiuti di Stato — Italia — Aiuto di Stato SA.48171 (2018/C) (ex 2018/NN, ex 2017/FC) — Presunto aiuto di Stato a favore di Alitalia — Invito a presentare osservazioni a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (C/2018/2357) (GU C 256, del 20.7.2018, pag. 4).

(25)  La denuncia contiene copia di un’intervista al vicepresidente della Banca europea per gli investimenti, pubblicata da Radiocor Economia il 26 settembre 2019, in cui si affermava che Alitalia non aveva ancora le caratteristiche necessarie per essere finanziabile dalle banche.

(26)  GU L 248 del 24.9.2015, pag. 9.

(27)  Comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (C/2016/2946) (GU C 262 del 19.7.2016, pag. 1).

(28)  L’articolo 12, comma 2, del decreto-legge 148/2017 dispone che ”... l’ammontare del finanziamento ... è incrementato di 300 milioni di euro, da erogarsi nell’anno 2018”.

(29)  Cfr., in proposito, la decisione della Commissione del 19 dicembre 2012 nel caso SA.35378 Financing of Berlin Brandenburg Airport, Germania (GU C 36 dell’8.2.2013, pag. 10), punti da 14 a 33.

(30)  Sentenza del 2 settembre 2010, Commissione/Deutsche Post, C-399/08 P, EU:C:2010:481, punto 39 e giurisprudenza ivi citata.

(31)  Sulla definizione di impresa si richiama la sezione 2 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato, in particolare il punto 7: "Secondo la costante giurisprudenza della Corte di giustizia, la nozione di impresa abbraccia qualsiasi ente che esercita un’attività economica ....

(32)  Cfr. sentenza del 4 giugno 2015, Commissione/MOL, C-15/14 P, EU:C:2015:362, punto 60.

(33)  Sentenza dell’11 luglio 1996, SFEI e Altri, C-39/94, EU:C:1996:285, punto 60; Sentenza del 29 aprile 1999, Spagna/Commissione, C-342/96, EU:C:1999:210, punto 41.

(34)  Sentenza dell’11 luglio 1996, SFEI e Altri, C-39/94, EU:C:1996:285, punti 60 e 61.

(35)  Sentenza del 5 giugno 2012, Commissione/RDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punti 79-82 e 87.

(36)  Sentenza del 15 dicembre 2009, EDF/Commissione, T-156/04, EU:T:2009:505, punto 228.

(37)  https://www.ilmessaggero.it/economia/news/alitalia_patuanelli_ non_fallira_nazionalizzazione_non_negativa-4892078.html

(38)  http://www.rainews.it/dl/rainews/articoli/Alitalia-Leogrande-domani-entrero-in-azienda-non-faro-disastri-45f19058-ff0f-42d2-9532-5446204b197d.html?refresh_ce

(39)  Sentenza del 16 gennaio 2018, EDF / Commissione, T-747/15, EU:T:2018:6, punto 142, e sentenza del 19 dicembre 2019, Arriva Italia Srl e a., C-385/18, EU:C:2019:1121, punto 48.

(40)  Sentenza del 19 dicembre 2019Arriva Italia Srl e a., C-385/18, EU:C:2019:1121, punto 47, e sentenza del 5 giugno 2012, Commissione / EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punto 79 e giurisprudenza ivi citata.

(41)  Sentenza del 6 marzo 2003, Westdeutsche Landesbank Girozentrale e Land Nordrhein-Westfalen/Commissione, (West-LB) T-228/99 e T-233/99, EU:T:2003:57, punto 208.

(42)  Cfr., in tal senso, la sentenza del 5 giugno 2012, Commissione/EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punto 90 e la sentenza del 15 marzo 1994, Banco Exterior de España, C-387/92, EU:C:1994:100, punto 14; sentenza del 19 maggio 1999, Italia/Commissione, C-6/97, EU:C:1999:251, punto 16.

(43)  http://www.amministrazionestraordinariaalitaliasai.com/pdf/alitalia/audizione27032019.pdf

(44)  Calcolo preliminare basato su: i) tasso di interesse Euribor a 6 mesi più 1 000 punti base; e, ii) date di concessione e di esborso dei prestiti.

(45)  Sentenza del 17 settembre 1980, Philip Morris Holland BV/Commissione, 730/79, ECLI:EU:C:1980:209, punto 11.

(46)  http://www.amministrazionestraordinariaalitaliasai.com/pdf/alitalia/doc-3-relazione-az-trim--1-luglio--30-settembre-2018-omissis.pdf

(47)  Sentenza del 28 aprile 1993, Repubblica italiana/Commissione, C-364/90, ECLI:EU:C:1993:157, punto 20.

(48)  L’Italia ha notificato i prestiti del 2017 come aiuto per il salvataggio dopo la sua concessione , tuttavia i prestiti del 2017 non sono stati restituiti dopo sei mesi né convertiti in aiuto per la ristrutturazione mediante l’invio di un piano di risanamento realizzabile come previsto dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione.

---