----

----

I Tiesību akti, kuru publicēšana ir obligāta

----

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (EK) Nr. 1888/2005

(2005. gada 26. oktobris),

ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1059/2003 par kopējas statistiski teritoriālo vienību klasifikācijas (NUTS) izveidi saistībā ar Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos Eiropas Savienībai

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 285. panta 1. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Regulu (EK) Nr. 1059/2003 groza šādi:

2. pants

Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Strasbūrā, 2005. gada 26. oktobrī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

J. BORRELL FONTELLES

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

D. ALEXANDER

----

(1)OV C 157, 28.6.2005., 149. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 12. aprīļa Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2005. gada 19. septembra Lēmums.

(3)OV L 154, 21.6.2003., 1. lpp.

----

I PIELIKUMS

Regulas (EK) Nr. 1059/2003 I pielikumu groza šādi.:

----

II PIELIKUMS

“II PIELIKUMS

Esošās administratīvās vienības

NUTS 1. līmenī: Beļģijai “Gewesten/Régions”, Vācijai “Länder”, Portugālei “Continente”, “Região dos Açores” un “Região da Madeira”, Apvienotajai Karalistei – Scotland, Wales, Northern Ireland un Government Office Regions of England.

NUTS 2. līmenī: Beļģijai “Provincies/Provinces”, Vācijai “Regierungsbezirke”, Grieķijai “periferies”, Spānijai “comunidades y ciudades autónomas”, Francijai “régions”, Īrijai “regions”, Itālijai “regioni”, Nīderlandei “provincies”, Austrijai “Länder” un Polijai “województwa”.

NUTS 3. līmenī: Beļģijai “arrondissementen/arrondissements”, Čehijai “Kraje”, Dānijai “Amtskommuner”, Vācijai “Kreise/kreisfreie Städte”, Grieķijai “nomoi”, Spānijai “provincias”, Francijai “départements”, Īrijai “regional authority regions”, Itālijai “provincie”, Lietuvai “Apskritis”, Ungārijai “megyék”, Slovākijai “Kraje”, Zviedrijai “län” un Somijai “maakunnat/landskap”.”

----

III PIELIKUMS

“III pielikums

Mazākas administratīvas vienības

Beļģijai “Gemeenten/Communes”, Čehijai “Obce”, Dānijai “Kommuner”, Vācijai “Gemeinden”, Igaunijai “Vald, Linn”, Grieķijai “Demoi/Koinotites”, Spānijai “Municipios”, Francijai “Communes”, Īrijai “counties or county boroughs”, Itālijai “Comuni”, Kiprai “Δήμοι/κοινότητες (Dimoi/koinotites)”, Latvijai “Pilsētas, novadi, pagasti”, Lietuvai “Seniūnija”, Luksemburgai “Communes”, Ungārijai “Települések”, Maltai “Lokalitajiet”, Nīderlandei “Gemeenten”, Austrijai “Gemeinden”, Polijai “Gminy, miasta”, Portugālei “Freguesias”, Slovēnijai “Občina”, Slovākijai “Obce”, Somijai “Kunnat/Kommuner”, Zviedrijai “Kommuner” un Apvienotajai Karalistei “Wards”.”

----

----

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (EK) Nr. 1889/2005

(2005. gada 26. oktobris)

par skaidras naudas kontroli, kuru ieved Kopienas teritorijā vai izved no tās

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. un 135. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1),

apspriedušies ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju,

saskaņā ar Līguma 251. pantā minēto procedūru (2),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Mērķis

1.   Šī regula papildina Direktīvu 91/308/EEK attiecībā uz darījumiem, ko veic ar kredītiestāžu, finanšu iestāžu un dažu profesionālo darbību starpniecību, nosakot saskaņotus noteikumus par kontroli, ko kompetentas iestādes veic attiecībā uz skaidras naudas ievešanu Kopienā vai izvešanu no tās.

2.   Šī regula neskar attiecīgu valstu pasākumus par kontroli attiecībā uz skaidras naudas pārvietošanu Kopienas iekšienē, ja šādi pasākumi ir paredzēti saskaņā ar Līguma 58. pantu.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā:

3. pants

Deklarēšanas pienākums

1.   Jebkura fiziska persona, kura iebrauc Kopienā vai izbrauc no tās un kurai ir skaidra nauda EUR 10 000 apmērā vai vairāk, saskaņā ar šo regulu deklarē šo summu tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, caur kuru minētā persona iebrauc Kopienā vai izbrauc no tās. Pienākums deklarēt nav izpildīts, ja sniegtā informācija ir neprecīza vai nepilnīga.

2.   Šā panta 1. punktā minētajā deklarācijā sniedz šādus datus:

3.   Informāciju sniedz rakstiski, mutiski vai elektroniski, un sniegšanas veidu nosaka 1. punktā minētā dalībvalsts. Tomēr, ja deklarētājs pieprasa, viņš ir tiesīgs šo informāciju sniegt rakstiski. Ja iesniedz rakstisku deklarāciju, apliecinātu kopiju izsniedz deklarētājam pēc viņa pieprasījuma.

4. pants

Kompetento iestāžu pilnvaras

1.   Lai pārbaudītu to, vai ir ievērots 3. pantā paredzētais deklarēšanas pienākums, kompetento iestāžu ierēdņi ir pilnvaroti, saskaņā ar attiecīgas valsts tiesību aktiem, kontrolēt fiziskas personas, viņu bagāžu un transportlīdzekļus.

2.   Ja nav ievērots 3. pantā paredzētais deklarēšanas pienākums, skaidru naudu var aizturēt ar administratīvu lēmumu saskaņā ar attiecīgas valsts tiesību aktiem.

5. pants

Informācijas reģistrācija un apstrāde

1.   Informāciju, ko iegūst saskaņā ar 3. pantu un/vai 4. pantu, reģistrē un apstrādā 3. panta 1. punktā minētās dalībvalsts kompetentās iestādes, un tā ir pieejama minētās dalībvalsts iestādēm, kas norādītas Direktīvas 91/308/EEK 6. panta 1. punktā.

2.   Ja 4. pantā paredzētie kontroles pasākumi liecina, ka fiziska persona iebrauc Kopienā vai izbrauc no tās ar skaidras naudas summām, kas ir mazākas par 3. pantā noteikto robežlielumu, un ja pazīmes liecina par nelikumīgām darbībām, kas saistītas ar skaidras naudas pārvietošanu, kā minēts Direktīvā 91/308/EEK, šo informāciju, minētās personas pilnu vārdu, uzvārdu, dzimšanas datumu, dzimšanas vietu un valstspiederību, kā arī datus par izmantoto transportlīdzekli 3. panta 1. punktā minētās dalībvalsts kompetentās iestādes var reģistrēt, apstrādāt un darīt pieejamu minētās dalībvalsts iestādēm, kas norādītas Direktīvas 91/308/EEK 6. panta 1. punktā.

6. pants

Informācijas apmaiņa

1.   Ja ir pazīmes, ka skaidras naudas summas ir saistītas ar nelikumīgajām darbībām, kas saistās ar skaidras naudas pārvietošanu, kā minēts Direktīvā 91/308/EEK, informāciju, kas iegūta no 3. pantā paredzētās deklarācijas vai 4. pantā paredzētajiem kontroles pasākumiem, var nosūtīt citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm.

Regulu (EK) Nr. 515/97 piemēro mutatis mutandis.

2.   Ja ir pazīmes, ka skaidras naudas summas ir iegūtas krāpšanā vai kādā citā nelikumīgā darbībā, kas nelabvēlīgi ietekmē Kopienas finanšu intereses, informāciju nosūta arī Komisijai.

7. pants

Informācijas apmaiņa ar trešām valstīm

Saskaņā ar savstarpējas administratīvās palīdzības sistēmu informāciju, kas iegūta saskaņā ar šo regulu, dalībvalstis vai Komisija var nodot trešām valstīm, ja tam piekrīt kompetentās iestādes, kas to ieguvušas saskaņā ar 3. pantu un/vai 4. pantu, un ja ir ievēroti attiecīgie valstu un Kopienas noteikumi par personas datu nodošanu trešām valstīm. Dalībvalstis informē Komisiju par šādu informācijas apmaiņu, ja tas ir īpaši būtiski saistībā ar šīs regulas piemērošanu.

8. pants

Profesionālā noslēpuma pienākums

Jebkurai konfidenciāla rakstura vai konfidenciāli sniegtai informācijai piemēro profesionālo noslēpumu, un kompetentās iestādes to neizpauž bez tās personas vai varas iestādes īpašas atļaujas, kura sniegusi šo informāciju. Informācijas nodošana tomēr ir atļauta gadījumos, kad kompetentām iestādēm tā jārīkojas saskaņā ar spēkā esošiem noteikumiem, it īpaši saistībā ar juridiskām procedūrām. Informācijas izpaušana vai nodošana notiek, stingri ievērojot spēkā esošos noteikumus datu aizsardzības jomā, it īpaši Direktīvu 95/46/EK un Regulu (EK) Nr. 45/2001.

9. pants

Sankcijas

1.   Katra dalībvalsts paredz sankcijas, ko piemērot par 3. pantā paredzētā deklarēšanas pienākuma nepildīšanu. Sankcijas ir efektīvas, samērīgas un preventīvas.

2.   Dalībvalstis līdz 2007. gada 15. jūnijam paziņo Komisijai par sankcijām, ko tās piemēro par 3. pantā paredzētā deklarēšanas pienākuma nepildīšanu.

10. pants

Novērtējums

Četrus gadus pēc šīs regulas spēkā stāšanās Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par tās piemērošanu.

11. pants

Spēkā stāšanās

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2007. gada 15. jūnija.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Strasbūrā, 2005. gada 26. oktobrī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

J. BORRELL FONTELLES

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

D. ALEXANDER

----

(1)OV C 227 E, 24.9.2002., 574. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta 2003. gada 15. maija Atzinums (OV C 67 E, 17.3.2004., 259. lpp.), Padomes 2005. gada 17. februāra Kopējā nostāja (OV C 144 E, 14.6.2005., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2005. gada 8. jūnija Nostāja. Padomes 2005. gada 12. jūlija Lēmums.

(3)OV L 166, 28.6.1991., 77. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/97/EK (OV L 344, 28.12.2001., 76. lpp.).

(4)OV L 82, 22.3.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.).

(5)OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(6)OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.

----

----

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2005/59/EK

2005. gada 26. oktobris

ar ko 28. reizi groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (toluols un trihlorbenzols)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu groza, kā izklāstīts šīs direktīvas pielikumā.

2. pants

1.   Dalībvalstis līdz 2006. gada 15. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.

Dalībvalstis piemēro minētos pasākumus no 2007. gada 15. jūnija.

Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, kopā ar tabulu, kas norāda to, kā šīs direktīvas noteikumi atbilst valstu pieņemtajiem noteikumiem.

3. pants

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

4. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Strasbūrā, 2005. gada 26. oktobrī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

J. BORRELL FONTELLES

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

D. ALEXANDER

----

(1)OV C 120, 20.5.2005, 6. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 13. aprīļa Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2005. gada 19. septembra lēmums.

(3)OV L 84, 5.4.1993., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(4)OV L 144, 30.4.2004., 72. lpp. Ieteikumā labojumi izdarīti ar OV L 199, 7.6.2004., 41. lpp.

(5)OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

(6)OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.

(7)OV L 158, 30.4.2004., 50. lpp. Direktīvā labojumi izdarīti ar OV L 229, 29.6.2004., 23. lpp.

(8)OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/98/EK (OV L 305, 1.10.2004., 63. lpp.).

----

PIELIKUMS

Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu papildina ar šādiem punktiem:

----

----

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2005/60/EK

2005. gada 26. oktobris

par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 47. panta 2. punkta pirmo un trešo teikumu, kā arī 95. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

I NODAĻA

TEMATS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka ir aizliegta nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un teroristu finansēšana.

2.   Šajā direktīvā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu tiek uzskatīts turpmāk norādītais, ja izdarīts ar nodomu:

3.   Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana tiek uzskatīta par tādu pat tad, ja darbības, kuras radījušas īpašumu, kas tiek legalizēts, veiktas citas dalībvalsts vai trešās valsts teritorijā.

4.   Šīs direktīvas nozīmē “teroristu finansēšana” nozīmē finanšu līdzekļu nodrošināšanu vai vākšanu jebkādā veidā, tieši vai netieši, ar nodomu, ka tie būtu jāizmanto, vai apzinoties, ka tos izmantos, pilnībā vai daļēji, lai veiktu jebkuru nodarījumu Padomes Pamatlēmuma 2002/475/TI (2002. gada 13. jūnijs) par terorisma apkarošanu (9) 1. līdz 4. panta nozīmē.

5.   Apzināšanos, nodomu vai motīvu, kas ir 2. un 4. punktā minēto darbību sastāvdaļa, var konstatēt, pamatojoties uz objektīviem faktiskiem apstākļiem.

2. pants

1.   Šī direktīva tiek piemērota:

2.   Dalībvalstis var nolemt, ka uz juridiskām un fiziskām personām, kas finanšu darbību veic reti vai ļoti ierobežotā apmērā un ja pastāv tikai neliels nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai teroristu finansēšanas risks, neattiecas 3. panta 1. vai 2. punkts.

3. pants

Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

4. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, lai šīs direktīvas noteikumi pilnīgi vai daļēji attiektos uz tām profesijām un uzņēmumu kategorijām, kas nav 2. panta 1. punktā minētās iestādes un personas, bet tomēr veic darbības, kas ir īpaši piemērotas, lai legalizētu nelikumīgi iegūtus līdzekļus un finansētu teroristus.

2.   Ja kāda dalībvalsts nolemj attiecināt šīs direktīvas noteikumus uz citām profesijām un uzņēmumu kategorijām nekā tām, kas minētas 2. panta 1. punktā, tad tā par savu lēmumu paziņo Komisijai.

5. pants

Lai nepieļautu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, dalībvalstis šīs direktīvas darbības jomā var pieņemt vai paturēt stingrākus noteikumus.

II NODAĻA

KLIENTA UZTICAMĪBAS PĀRBAUDE

1. IEDAĻA

Vispārīgi noteikumi

6. pants

Dalībvalstis aizliedz to kredītiestādēm un finanšu iestādēm uzturēt anonīmus kontus vai anonīmas krājgrāmatiņas. Atkāpjoties no 9. panta 6. punkta, dalībvalstis visos gadījumos pieprasa, lai esošo anonīmo kontu vai anonīmo krājgrāmatiņu īpašnieki un labuma guvēji tiek pakļauti klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem pēc iespējas drīz un jebkurā gadījumā pirms kontu vai krājgrāmatiņu lietošanas jebkādā veidā.

7. pants

Iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, piemēro klienta uzticamības pārbaudes pasākumus šādos gadījumos:

8. pants

1.   Klienta uzticamības pārbaudes pasākumi ietver:

2.   Iestādes vai personas, uz kurām attiecas šī direktīva, katram klientam piemēro uzticamības pārbaudi, kas minēta 1. punktā, bet var noteikt šādu pasākumu apjomu, pamatojoties uz riska pakāpi atkarībā no klienta, komercdarbības attiecību, produkta vai darījumu veida. Iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, spēj pierādīt 37. pantā minētajām iestādēm, tostarp pašpārvaldes iestādēm, ka pasākumu apjoms ir atbilstīgs, ņemot vērā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku.

9. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka klientu un faktisko īpašnieku identitātes pārbaude notiek pirms komercdarbības attiecību nodibināšanas vai pirms darījuma veikšanas.

2.   Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis var atļaut, ka klienta un faktisko īpašnieku identitātes pārbaude notiek komercdarbības attiecību dibināšanas laikā, ja tas izrādās nepieciešami, lai nepārtrauktu komercdarbības normālu norisi, un ja nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas risks ir neliels. Šajā gadījumā šīs procedūras beidz iespējami drīz pēc pirmās tikšanās.

3.   Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, dalībvalstis attiecībā uz dzīvības apdrošināšanas komercdarbību var atļaut, lai apdrošināšanas atlīdzības saņēmēja identitātes pārbaude notiek pēc komercdarbības attiecību nodibināšanas. Šajā gadījumā pārbaude notiek izmaksas laikā vai pirms tās, vai tad, kad atlīdzības saņēmējs gatavojas izmantot polisē paredzētās tiesības, vai arī pirms tam.

4.   Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, dalībvalstis var atļaut atvērt bankas kontu ar noteikumu, ka tiek veikti atbilstīgi drošības pasākumi, lai nodrošinātu to, ka darījumus neveic klients vai to neveic viņa vārdā, kamēr nepanāk pilnīgu atbilstību iepriekšminētajiem noteikumiem.

5.   Dalībvalstis pieprasa, ka gadījumos, kad attiecīgā iestāde vai persona neatbilst 8. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktam, tā nedrīkst veikt darījumus, izmantojot bankas kontu, dibināt komercdarbības attiecības vai veikt darījumu, vai tā izbeidz komercdarbības attiecības, un tās apsver ziņojuma sagatavošanu finanšu ziņu vākšanas vienībai (FIU) saskaņā ar 22. pantu attiecībā uz šo klientu.

Dalībvalstīm iepriekšējā šā panta daļa nav jāpiemēro attiecībā uz notāriem, neatkarīgajiem un profesionālajiem juristiem, revidentiem, ārštata grāmatvežiem un nodokļu konsultantiem, kad tie pārbauda savu klientu juridisko stāvokli vai kad tie aizstāv vai pārstāv savus klientus, tostarp sniedzot konsultācijas par procesa uzsākšanu vai izvairīšanos no tā.

6.   Dalībvalstis pieprasa, lai iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, piemēro klienta uzticamības pārbaudes procedūras ne tikai attiecībā pret visiem jaunajiem klientiem, bet atbilstīgos brīžos arī attiecībā pret jau esošajiem klientiem saskaņā ar riska pakāpi.

10. pants

1.   Dalībvalstis pieprasa, lai visi kazino klienti tiek identificēti un to identitāte pārbaudīta, ja tie iegādājas vai maina spēļu kauliņus, kuru vērtība ir EUR 2 000 vai lielāka.

2.   Kazino, kuri ir pakļauti valsts pārraudzībai, jebkurā gadījumā ievēro klienta uzticamības pārbaudes prasības, ja tie reģistrē, identificē vai pārbauda savu klientu identitāti nekavējoties vai pirms ienākšanas, neatkarīgi no spēļu kauliņu vērtības, ko tie iegādājas.

2. IEDAĻA

Vienkāršota klienta uzticamības pārbaude

11. pants

1.   Atkāpjoties no 7. panta a), b) un d) apakšpunkta, 8. panta un 9. panta 1. punkta, uz iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, neattiecas šajos pantos paredzētās prasības, ja klients ir kredītiestāde vai finanšu iestāde, uz kuru attiecas šī direktīva, vai tādā trešā valstī esoša kredītiestāde vai finanšu iestāde, kura izvirza šai direktīvai līdzvērtīgas prasības un kuru pārrauga attiecībā uz šo prasību ievērošanu.

2.   Atkāpjoties no 7. panta a), b) un d) apakšpunkta, 8. panta un 9. panta 1. punkta, dalībvalstis var atļaut iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, nepiemērot klienta uzticamības pārbaudi attiecībā uz:

vai arī attiecībā uz jebkuru citu klientu, kas atbilst nelielam nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas riskam un kas atbilst tehniskajiem kritērijiem, kuri noteikti saskaņā ar 40. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

3.   Gadījumos, kas minēti 1. un 2. punktā, iestādes un personas jebkurā gadījumā iegūst pietiekamu informāciju, lai konstatētu, vai uz klientu attiecas minētajos punktos noteiktie izņēmumi.

4.   Dalībvalstis informē cita citu un Komisiju par gadījumiem, kad tās uzskata, ka trešā valsts atbilst nosacījumiem, kas noteikti 1. vai 2. punktā, vai citos gadījumos, kas atbilst tehniskajiem kritērijiem saskaņā ar 40. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

5.   Atkāpjoties no 7. panta a), b) un d) apakšpunkta, 8. panta un 9. panta 1. punkta, dalībvalstis var atļaut iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, neveikt klienta uzticamības pārbaudi attiecībā uz:

vai arī attiecībā uz jebkuru citu produktu vai darījumu, kas atbilst nelielam nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas riskam un kas atbilst tehniskajiem kritērijiem, kuri noteikti saskaņā ar 40. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

12. pants

Gadījumos, kad Komisija pieņem lēmumu saskaņā ar 40. panta 4. punktu, dalībvalstis aizliedz iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, piemērot vienkāršotu uzticamības pārbaudi attiecībā uz kredītiestādēm un finanšu iestādēm vai tirgū kotētajām komercsabiedrībām no attiecīgās trešās valsts, vai citām personām, situācijās, kas atbilst tehniskajiem kritērijiem, kuri izveidoti, pamatojoties uz 40. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

3. IEDAĻA

Pastiprināta klienta uzticamības pārbaude

13. pants

1.   Dalībvalstis pieprasa, lai iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, veiktu pastiprinātus klienta uzticamības pārbaudes pasākumus papildus pasākumiem, kas minēti 7. un 8. pantā, un 9. panta 6. punktā, pamatojoties uz riska iespējamību tādos gadījumos, kas pēc būtības var radīt paaugstinātu risku nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai un vismaz situācijās, kas noteiktas 2., 3. un 4. punktā, un citās situācijās, kad ir paaugstināts nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai teroristu finansēšanas risks, kas atbilst 40. panta 1. punkta c) apakšpunkta tehniskajiem kritērijiem.

2.   Ja klients nav personīgi piedalījies identificēšanas procedūrā, dalībvalstis pieprasa, lai iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, veic īpašus un atbilstīgus pasākumus, lai kompensētu paaugstināto risku, piemēram, piemērojot vienu vai vairākus no šādiem pasākumiem:

3.   Attiecībā uz korespondentbanku pārrobežu attiecībām ar respondentiestādēm no trešām valstīm dalībvalstis prasa, lai to kredītiestādes:

4.   Attiecībā uz darījumiem vai komercdarbības attiecībām ar politiski ietekmējamām personām, kas dzīvo citā dalībvalstī vai trešā valstī, dalībvalstis pieprasa iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva:

5.   Dalībvalstis aizliedz kredītiestādēm iesaistīties vai turpināt korespondentbanku attiecības ar fiktīvu banku un prasa kredītiestādēm veikt atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās neiesaistās korespondentbanku attiecībās vai neturpina tās ar banku, par kuru ir zināms, ka tā ļauj izmantot savus kontus fiktīvām bankām.

6.   Dalībvalstis nodrošina, ka iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, īpašu uzmanību pievērš jebkādiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas draudiem, kurus var izraisīt produkti vai darījumi, kas veicina anonimitāti, un vajadzības gadījumā veic pasākumus, lai nepieļautu to izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai.

4. IEDAĻA

Trešo personu iesaistīšana

14. pants

Dalībvalstis var atļaut iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, izmantot trešās personas, lai izpildītu 8. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā noteiktās prasības. Tomēr galīgā atbildība par 8. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā noteikto prasību izpildi gulstas uz to iestādi vai personu, uz kuru attiecas šī direktīva un kura izmanto trešo personu.

15. pants

1.   Ja kāda dalībvalsts pieļauj, ka tās 2. panta 1. punkta 1) vai 2) apakšpunktā minētās kredītiestādes vai finanšu iestādes valsts teritorijā tiek izmantotas kā trešā persona, tā jebkurā gadījumā ļauj savām 2. panta 1. punktā minētajām iestādēm un personām saskaņā ar 14. pantu atzīt un pieņemt 8. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā minēto klienta uzticamības pārbaudes prasību rezultātu, kuru saskaņā ar šo direktīvu kādā citā dalībvalstī veica 2. panta 1. punkta 1) vai 2) apakšpunktā minētā iestāde (izņemot valūtas maiņas punktus un uzņēmumus, kas veic finanšu pārskaitījumu operācijas) un kas atbilst 16. un 18. panta prasībām, pat ja dokumenti vai dati, kas ir šo prasību pamatā, atšķiras no tiem, kādi ir noteikti dalībvalstī, kurā atrodas iestāde vai persona, pie kuras vēršas klients.

2.   Ja kāda dalībvalsts atļauj, ka 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētie valūtas maiņas punkti un uzņēmumi, kas veic finanšu pārskaitījumu operācijas, kuri atrodas tās teritorijā, iekšzemē tiek izmantoti kā trešā persona, tā katrā ziņā ļauj tiem saskaņā ar 14. pantu atzīt un pieņemt 8. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā minēto klienta uzticamības pārbaudes prasību rezultātu, kuru saskaņā ar šo direktīvu kādā citā dalībvalstī veica tādas pašas kategorijas iestāde un kas atbilst 16. un 18. panta prasībām, ja arī dokumenti vai dati, kas ir pievienoti, pamatojoties uz šīm prasībām, atšķiras no tiem, kādi ir noteikti dalībvalstī, kurā atrodas iestāde vai persona, pie kuras vēršas klients.

3.   Ja kāda dalībvalsts atļauj, ka 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta a) līdz c) punktā minētās personas, kas atrodas tās teritorijā, iekšzemē tiek izmantotas kā trešā persona, tā jebkurā gadījumā ļauj tām saskaņā ar 14. pantu atzīt un pieņemt 8. panta 1. punkta a) līdz c) punktā minēto klienta uzticamības pārbaužu rezultātu, kuru saskaņā ar šo direktīvu kādā citā dalībvalstī veica 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta a) līdz c) apakšpunktā minētā persona un kas atbilst 16. un 18. panta prasībām, pat ja dokumenti vai dati, ar kuriem šīs prasības ir pamatotas, atšķiras no tiem, kādi ir noteikti dalībvalstī, kurā atrodas iestāde vai persona, pie kuras vēršas klients.

16. pants

1.   Šajā iedaļā “trešās personas” ir 2. pantā uzskaitītās iestādes un personas vai tām pielīdzinātas iestādes un personas, kuras atrodas trešā valstī un kuras atbilst šādām prasībām:

2.   Dalībvalstis informē viena otru un Komisiju par gadījumiem, kad tās uzskata, ka trešā valsts atbilst 1. panta b) apakšpunktā noteiktajiem nosacījumiem.

17. pants

Ja Komisija pieņem lēmumu saskaņā ar 40. panta 4. punktu, dalībvalstis aizliedz iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, 8. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunkta prasību izpildē iesaistīt trešās personas no trešās valsts.

18. pants

1.   Trešās personas nekavējoties nodod personai vai iestādei, pie kuras vēršas klients, informāciju, kas pieprasīta saskaņā ar 8. panta 1. punkta a) līdz c) apakšpunkta prasībām.

2.   Atbilstīgas identifikācijas un datu pārbaudes kopijas, kā arī citus atbilstīgus dokumentus par klienta vai faktiskā īpanieka identitāti trešā persona nekavējoties nosūta iestādei vai personai, uz kuru attiecas šī direktīva un pie kuras vēršas klients, pēc šīs iestādes vai personas lūguma.

19. pants

Šī iedaļa neattiecas uz apakšuzņēmēju vai aģentu līgumattiecībām, kad, pamatojoties uz līguma noteikumiem, apakšuzņēmējs vai aģents jāuzskata par daļu no iestādes vai personas, uz kuru attiecas šī direktīva.

III NODAĻA

ZIŅOŠANAS PIENĀKUMS

1. IEDAĻA

Vispārīgi noteikumi

20. pants

Dalībvalstis pieprasa, lai iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, pievērš īpašu uzmanību visām darbībām, kuras, viņuprāt, pēc to būtības jo īpaši varētu būt saistītas ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, un jo īpaši pievērš uzmanību kompleksiem vai neparasti lieliem darījumiem un visām neparastām darījumu shēmām, kam nav šķietama ekonomiska vai acīm redzama likumīga mērķa.

21. pants

1.   Katra dalībvalsts nodibina FIU, lai efektīvi cīnītos pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu.

2.   Šo FIU izveido kā centralizētu valsts vienību. Tā atbild par tādas finanšu informācijas saņemšanu, (un, ciktāl tas atļauts, pieprasīšanu), analīzi un nodošanu kompetentām iestādēm, kura attiecas uz potenciāliem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas gadījumiem, potenciāliem teroristu finansēšanas gadījumiem vai kuru pieprasa valsts tiesību akti vai noteikumi. Tai piešķir pietiekamus līdzekļus, lai tā varētu pildīt savus uzdevumus.

3.   Dalībvalstis garantē, ka FIU nodrošina savlaicīgas tiešas vai netiešas piekļuves tiesības finanšu, administratīviem un tiesībaizsardzības iestāžu datiem, kas tiem ir vajadzīgi savu uzdevumu izpildei.

22. pants

1.   Dalībvalstis pieprasa, lai iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, un atbilstīgos gadījumos to direktori un darbinieki, pilnībā sadarbotos:

2.   Informāciju, kas minēta 1. punktā, nodod tālāk FIU tajā dalībvalstī, kuras teritorijā atrodas tā iestāde vai persona, kas nodod informāciju. Persona vai personas, kuras ir nozīmētas saskaņā ar 34. pantā minēto procedūru, parasti nodod informāciju tālāk.

23. pants

1.   Atkāpjoties no 22. panta 1. punkta, attiecībā uz personām, kas minētas 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta a) un b) punktā, dalībvalstis var iecelt atbilstīgu attiecīgās profesijas pašpārvaldes iestādi par iestādi, kura FIU vietā tiek informēta kā pirmā. Neskarot 2. punktu, ieceltā pašpārvaldes iestāde šādos gadījumos šo informāciju nekavējoties un nemainītā veidā nodod FIU.

2.   Dalībvalstīm nav pienākums notāriem, neatkarīgajiem un profesionālajiem juristiem, revidentiem, ārštata grāmatvežiem un nodokļu konsultantiem piemērot noteikumus, kas izklāstīti 22. panta 1. punktā, attiecībā uz informāciju, kuru tie saņem vai iegūst par kādu no saviem klientiem, kad nosaka sava klienta juridisko stāvokli vai veic savu uzdevumu, šo klientu aizstāvot vai pārstāvot tiesas procesā, vai attiecībā uz tiesas procesu, ietverot konsultācijas par tiesas procesa uzsākšanu vai izvairīšanos no tā, neatkarīgi no tā, vai šī informācija ir iegūta vai saņemta pirms, pēc vai šāda procesa laikā.

24. pants

1.   Dalībvalstis pieprasa, lai iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, atturas no tādu darījumu veikšanas, par kuriem tām ir informācija vai pastāv aizdomas, ka tie ir saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, iekams tās nav veikušas nepieciešamo darbību saskaņā ar 22. panta 1. punkta a) apakšpunktu. Saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem var dot rīkojumu neveikt šo darījumu.

2.   Ja pastāv aizdomas, ka darījuma nolūks ir nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana vai teroristu finansēšana un ja nav iespējams šādā veidā atturēties no darījuma, vai ja līdz ar to varētu izjaukt centienus izsekot aizdomās turamo iespējamo nelikumīgi iegūto līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas operācijas ieguvējus, attiecīgās iestādes un personas uzreiz pēc darījuma sniedz informāciju FIU.

25. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka 37. pantā minētās kompetentās iestādes nekavējoties informē FIU, ja, veicot iestāžu un personu, uz kurām attiecas šī direktīva, pārbaudes vai jebkādā citā veidā tās atklāj faktus, kas varētu būt saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka uzraudzības iestādes, kuras, pamatojoties uz normatīvajiem aktiem, ir pilnvarotas uzraudzīt fondu biržu, valūtas un atvasināto finanšu instrumentu tirgus, informē FIU, ja tās atklāj faktus, kas varētu būt saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu.

26. pants

Šīs direktīvas 22. un 23. pantā minētās informācijas atklāšana, kas tiek veikta saskaņā ar 22. panta 1. punktā un 23. pantā paredzēto labas gribas aktu, ko veic iestāde vai persona, uz kuru attiecas šī direktīva, vai šādas iestādes vai personas darbinieks vai direktors, nav līgumā vai citā normatīvā vai administratīvā aktā noteiktu ierobežojumu neievērošana attiecībā uz informācijas izpaušanu un nerada jebkāda veida saistības šai iestādei vai personai, vai to direktoriem vai darbiniekiem.

27. pants

Dalībvalstis veic visus atbilstīgos pasākumus, lai aizsargātu no draudiem vai naidīgām darbībām iestāžu vai personu, uz kurām attiecas šī direktīva, darbiniekus, kas ziņo iekšēji vai FIU par aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu.

2. IEDAĻA

Izpaušanas aizliegums

28. pants

1.   Iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, kā arī to direktori un darbinieki nedrīkst izpaust attiecīgajam klientam vai trešajai personai, ka ir sniegta informācija saskaņā ar 22. un 23. pantu vai tiek veikta vai var tikt veikta izmeklēšana saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu.

2.   Aizliegums, kas minēts 1. punktā, neattiecas uz informācijas izpaušanu 37. pantā minētajām iestādēm, tostarp pašpārvaldes iestādēm, vai informācijas izpaušanu tiesībaizsardzības nolūkā.

3.   Aizliegums, kas minēts 1. punktā, neattiecas uz informācijas apmaiņu starp dalībvalstu vai trešo valstu iestādēm, ja tās atbilst 11. panta 1. punkta nosacījumiem un pieder vienai grupai, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/87/EK (2002. gada 16. decembris) par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos (17) 2. panta 12. punktā.

4.   Aizliegums, kas minēts 1. punktā, neattiecas uz informācijas apmaiņu starp 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta a) un b) punktā minētajām dalībvalstu vai trešo valstu, kurās ir spēkā šai direktīvai līdzvērtīgas prasības, personām, ja attiecīgās personas savus profesionālos pienākumus veic kā darbinieki vai ne kā darbinieki, piederot pie tās pašas juridiskās personas vai arī darbojoties tīklā. Šajā pantā “tīkls” nozīmē aptverošu struktūru, pie kuras pieder šī persona un kurai ir kopīgs īpašums, kopīga vadība vai kopīga atbilstības uzraudzība.

5.   Gadījumos, kas skar vienus un tos pašus klientus un darījumus, kuros piedalās divas vai vairākas iestādes vai personas, aizliegums, kas minēts 1. punktā, neattiecas uz 2. panta 1. punkta 1) apakšpunktā, 2) apakšpunktā un 3) apakšpunkta a) un b) punktā minēto iestāžu vai personu savstarpēju informācijas apmaiņu ar noteikumu, ka tās atrodas dalībvalstī vai kādā trešā valstī, kur ir spēkā šai direktīvai līdzvērtīgas prasības, un ka tās pieder pie vienas un tās pašas profesionālās kategorijas, un tām ir līdzvērtīgi pienākumi attiecībā uz profesionālo noslēpumu un personu datu aizsardzību. Savstarpēji iegūto informāciju izmanto tikai nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanai.

6.   Ja 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta a) un b) punktā minētās personas cenšas klientu atturēt no pretlikumīgas darbības, tas nav uzskatāms par informācijas izpaušanu 1. punkta nozīmē.

7.   Dalībvalstis informē cita citu un Komisiju par gadījumiem, kad, viņuprāt, kāda trešā valsts atbilst 3., 4. vai 5. punktā minētajiem nosacījumiem.

29. pants

Ja Komisija pieņem lēmumu saskaņā ar 40. panta 4. punktu, dalībvalstis aizliedz informācijas apmaiņu starp iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, un attiecīgās trešās valsts iestādēm un personām.

IV NODAĻA

LIETVEDĪBA UN STATISTIKAS DATI

30. pants

Dalībvalstis pieprasa iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, saglabāt šādus dokumentus un informāciju, lai to izmantotu FIU vai citas kompetentās iestādes, izmeklējot vai analizējot iespējamos nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas gadījumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem:

31. pants

1.   Dalībvalstis pieprasa, lai kredītiestādēs un finanšu iestādēs, uz kurām attiecas šī direktīva, vajadzības gadījumā to filiālēs vai trešā valstī esošos meitasuzņēmumos, kuru kontrolpakete ir to īpašumā, attiecībā uz klienta uzticamības pārbaudi un lietvedību piemēro pasākumus, kas ir vismaz līdzvērtīgi tiem, kuri noteikti šajā direktīvā.

Ja saskaņā ar trešās valsts tiesību aktiem šādu līdzvērtīgu pasākumu piemērošana nav atļauta, dalībvalstis pieprasa, lai iesaistītās iestādes attiecīgi informētu par to atbilstīgās piederības dalībvalsts kompetentās iestādes.

2.   Dalībvalstis un Komisija informē viena otru par gadījumiem, kad saskaņā ar trešās valsts tiesību aktiem nav atļauta 1. punkta pirmajā daļā paredzēto pasākumu piemērošana, un varētu tikt veikta koordinēta darbība, lai panāktu risinājumu.

3.   Dalībvalstis pieprasa, lai gadījumos, kad 1. punkta pirmajā daļā minēto pasākumu piemērošana saskaņā ar trešās valsts tiesību aktiem nav atļauta, kredītiestādes vai finanšu iestādes veic papildu pasākumus, lai efektīvi ierobežotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas risku.

32. pants

Dalībvalstis pieprasa, lai to kredītiestādēm un finanšu iestādēm būtu uz vietas sistēmas, kas tām ļautu izsmeļoši un ātri atbildēt uz FIU vai citu iestāžu pieprasījumu saskaņā ar valsts tiesību aktiem sniegt informāciju, vai tām ir vai pēdējo piecu gadu laikā ir bijušas komercdarbības attiecības ar konkrētu fizisku vai juridisku personu, kā arī par šo attiecību būtību.

33. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka tās ir spējīgas pārskatīt savu sistēmu efektivitāti cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, un šim nolūkam izveido visaptverošu statistiku par šādu sistēmu efektivitāti.

2.   Šāda statistika obligāti ietver aizdomīgo darījumu skaitu, par kuriem ziņots FIU, pēc tam veiktos pasākumus un gada laikā izmeklēto gadījumu un kriminālvajāšanai pakļauto personu skaitu, par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas noziegumiem notiesāto personu skaitu un iesaldētā, aizturētā vai konfiscētā īpašuma apjomu.

3.   Dalībvalstis nodrošina šo statistikas ziņojumu konsolidēta pārskata publicēšanu.

V NODAĻA

IZPILDES PASĀKUMI

1. IEDAĻA

Iekšējās procedūras, apmācība un atgriezeniskā saite

34. pants

1.   Dalībvalstis pieprasa, lai iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, ievieš atbilstīgus un piemērotus pasākumus un procedūras klienta uzticamības pārbaudei, ziņojumiem, lietvedībai, iekšējai kontrolei, risku izvērtēšanai, risku vadībai, atbilstības pārvaldībai un saziņai, lai novērstu un nepieļautu tādu darījumu īstenošanu, kuri ir saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu.

2.   Dalībvalstis pieprasa, lai kredītiestādes un finanšu iestādes, uz kurām attiecas šī direktīva, vajadzības gadījumā informē par attiecīgiem pasākumiem un procedūrām savas trešās valstīs esošās filiāles vai meitasuzņēmumus, kuru kontrolpaketes ir to īpašumā.

35. pants

1.   Dalībvalstis pieprasa, lai iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva, veic atbilstīgus pasākumus, lai iepazīstinātu savus attiecīgos darbiniekus ar noteikumiem, kas ir pieņemti, pamatojoties uz šo direktīvu.

Šie pasākumi ietver attiecīgo darbinieku piedalīšanos īpašās apmācību programmās, lai palīdzētu viņiem atpazīt iespējamos ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu saistītus darījumus un dotu viņiem norādījumus, kā rīkoties šādos gadījumos.

Ja fiziska persona, kas ietilpst jebkurā no kategorijām, kuras uzskaitītas 2. panta 1. punkta 3) apakšpunktā, veic profesionālo darbību kā kādas juridiskas personas darbinieks, šīs iedaļas noteikumi piemērojami šai juridiskajai personai, nevis fiziskajai personai.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī direktīva, ir piekļuve atjaunotai informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizētāju un teroristu finansētāju praksē izmantotajiem paņēmieniem un par pazīmēm, pēc kurām ir iespējams atpazīt aizdomīgus darījumus.

3.   Dalībvalstis nodrošina, ka ikreiz, kad tas ir iespējams, tiek sniegta savlaicīga informācija par to, cik efektīvi ir bijuši ziņojumi par aizdomīgiem darījumiem saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu un kādi pasākumi pēc tam ir veikti.

2. IEDAĻA

Pārraudzība

36. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka licencē vai reģistrē valūtas maiņas punktus, trastu un uzņēmuma pakalpojumu sniedzējus, kā arī licencē kazino, lai tie varētu veikt savu komercdarbību likumīgi. Neskarot Kopienas turpmākos tiesību aktus, dalībvalstis nodrošina, ka uzņēmumus, kas veic finanšu pārskaitījumu operācijas, licencē vai reģistrē, lai tie varētu veikt savu komercdarbību likumīgi.

2.   Dalībvalstis pieprasa, lai kompetentās iestādes atteiktu 1. punktā minēto vienību licencēšanu vai reģistrāciju, ja tās nav pārliecinātas, ka personas, kuras efektīvi vada vai vadīs šādu vienību darbību, vai šādu vienību faktiskie īpašnieki nav atbilstīgas un piemērotas personas.

37. pants

1.   Dalībvalstis pieprasa, lai kompetentās iestādes vismaz efektīvi pārraudzītu un veiktu nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka šīs direktīvas prasības ievēro visas iestādes un personas, uz kurām attiecas šī direktīva.

2.   Dalībvalstis nodrošina, lai kompetentajām iestādēm būtu atbilstīgas pilnvaras, tostarp tiesības pieprasīt visa veida informāciju, kas saistīta ar atbilstības uzraudzību un darbības pārbaudi, kā arī šo pienākumu veikšanai atbilstīgi resursi.

3.   Attiecībā uz kredītiestādēm, finanšu iestādēm un kazino kompetentajām iestādēm ir lielākas pārraudzības pilnvaras, jo īpaši iespēja veikt kontroles pasākumus uz vietas.

4.   Attiecībā uz 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta a) līdz e) punktā minētajām fiziskajām un juridiskajām personām dalībvalstis var pieļaut, ka 1. punktā uzskaitītie uzdevumi tiek veikti, pamatojoties uz riska pakāpi.

5.   Attiecībā uz 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta a) un b) punktā minētajām personām dalībvalstis var pieļaut, ka 1. punktā minētos uzdevumus veic pašpārvaldes iestādes ar noteikumu, ka tās atbilst 2. punktam.

3. IEDAĻA

Sadarbība

38. pants

Komisija sniedz atbalstu, kas var būt nepieciešams, lai atvieglotu koordinēšanu, tostarp informācijas apmaiņu starp FIU Kopienas teritorijā.

4. IEDAĻA

Sankcijas

39. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka fiziskās un juridiskās personas, uz kurām attiecas šī direktīva, var saukt pie atbildības par to noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti dalībvalstīs saskaņā ar šo direktīvu. Pārkāpumu gadījumā sankcijām jābūt efektīvām, proporcionālām un preventīvām.

2.   Neskarot dalībvalstu tiesības piemērot kriminālsodus, dalībvalstis saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem nodrošina, ka pret kredītiestādēm un finanšu iestādēm var tikt veikti atbilstīgi administratīvie pasākumi vai tām var piemērot administratīvus sodus, ja netiek ievēroti noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu. Dalībvalstis nodrošina, lai šie pasākumi vai sankcijas būtu efektīvas, proporcionālas un preventīvas.

3.   Attiecībā uz juridiskām personām dalībvalstis nodrošina, ka tās vismaz var saukt pie atbildības par 1. punktā minētajiem noteikumu pārkāpumiem, kuras to labā veikusi jebkura persona, darbojoties individuāli vai arī kā tāda juridiskās personas struktūras daļa, kurai ir vadoša ietekme šajā juridiskajā personā, pamatojoties uz:

4.   Papildus 3. punktā paredzētajiem gadījumiem dalībvalstis nodrošina, ka juridiskas personas var saukt pie atbildības, ja nepietiekamas pārraudzības vai kontroles dēļ, ko veikusi kāda no 3. punktā minētajām personām, kādai no šīm personām pakļautai personai ir bijis iespējams veikt 1. punktā minētos noteikumu pārkāpumus kādas juridiskas personas labā.

VI NODAĻA

ĪSTENOŠANAS PASĀKUMI

40. pants

1.   Lai nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas apkarošanā varētu ņemt vērā tehnisko attīstību un varētu nodrošināt vienotu šīs direktīvas īstenošanu, Komisija saskaņā ar 41. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt šādus īstenošanas pasākumus:

2.   Jebkurā gadījumā Komisija pieņem pirmos piemērošanas pasākumus, lai īstenotu 1. punkta b) un d) apakšpunktu līdz 2006. gada 15. jūnijam.

3.   Komisija saskaņā ar 41. panta 2. punktā noteikto procedūru pielāgo 2. panta 1. punkta 3) apakšpunkta e) punktā, 7. panta b) punktā, 10. panta 1. punktā un 11. panta 5. punkta a) un d) apakšpunktā minētās summas, ņemot vērā Kopienas tiesību aktus, ekonomisko attīstību, kā arī izmaiņas starptautiskajos standartos.

4.   Ja Komisija konstatē, ka trešā valsts neatbilst nosacījumiem, kas ietverti 11. panta 1. vai 2. punktā, 28. panta 3., 4. vai 5. punktā vai pasākumos, kas noteikti saskaņā ar šā panta 1. punkta b) apakšpunktu vai 16. panta 1. punkta b) apakšpunktu, vai ka trešās valsts tiesību akti nepieļauj 31. panta 1. punkta pirmajā daļā noteikto pasākumu piemērošanu, tā pieņem attiecīgu lēmumu saskaņā ar 41. panta 2. punktā minēto procedūru.

41. pants

1.   Komisijai palīdz Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas komiteja, turpmāk “komiteja”.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus, ar nosacījumu, ka īstenošanas pasākumi, ko veic saskaņā ar šo procedūru, nemaina šīs direktīvas būtiskos noteikumus.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.

3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

4.   Neskarot jau pieņemtos īstenošanas pasākumus, šīs direktīvas īstenošana attiecībā uz tehnisko noteikumu un lēmumu pieņemšanu saskaņā ar procedūru, kas minēta 2. punktā, tiek apturēta četrus gadus pēc tam, kad šī direktīva stājusies spēkā. Pēc Komisijas priekšlikuma Eiropas Parlaments un Padome var atjaunot šos noteikumus saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, un šajā nolūkā pārskata tos, pirms pagājis četru gadu laikposms.

VII NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

42. pants

Līdz 2009. gada 15. decembrim un turpmāk vismaz ar trīs gadu starplaiku Komisija sagatavo ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu un iesniedz to Eiropas Parlamentam un Padomei. Pirmajā šādā ziņojumā Komisija iekļauj īpašu pētījumu par attieksmi pret advokātiem un citiem neatkarīgiem un profesionāliem juristiem.

43. pants

Līdz 2010. gada 15. decembrim Komisija iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par 3. panta 6. punktā minētajām sliekšņa procentuālajam daudzumam, pievēršot uzmanību iespējamajam lietderīgumam un sekām, ko rada procentu samazinājums 3. panta 6. punkta a) apakšpunkta i) punktā, b) apakšpunkta i) punktā un iii) punktā no 25 % uz 20 %. Pamatojoties uz ziņojumu, Komisija var iesniegt priekšlikumu šīs direktīvas grozījumiem.

44. pants

Direktīva 91/308/EEK ar šo ir atcelta.

Atsauces uz atcelto direktīvu ir izveidotas kā atsauces uz šo direktīvu un būtu jālasa saskaņā ar korelācijas tabulu pielikumā.

45. pants

1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2007. gada 15. decembrim. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus šo savu tiesību aktu noteikumus un tabulu, kurā parādīts, kā šīs direktīvas noteikumi atbilst pieņemtajiem valsts tiesību aktiem.

Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

46. pants

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

47. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Strasbūrā, 2005. gada 26. oktobrī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

J. BORRELL FONTELLES

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

D. ALEXANDER

----

(1)  Atzinums sniegts 2005. gada 11. maijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

(2)OV C 40, 17.2.2005., 9. lpp.

(3)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 26. maija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2005. gada 19. septembra Lēmums.

(4)OV L 166, 28.6.1991., 77. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/97/EK (OV L 344, 28.12.2001., 76. lpp.).

(5)OV L 182, 5.7.2001., 1. lpp.

(6)OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(7)OV L 271, 24.10.2000., 4. lpp.

(8)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

(9)OV L 164, 22.6.2002., 3. lpp.

(10)OV L 126, 26.5.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/1/EK (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.).

(11)OV L 345, 19.12.2002., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/1/EK.

(12)OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.

(13)OV L 9, 15.1.2003., 3. lpp.

(14)OV L 351, 29.12.1998., 1. lpp.

(15)OV C 316, 27.11.1995., 49. lpp.

(16)OV L 275, 27.10.2000., 39. lpp.

(17)OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp.

----

PIELIKUMS

KORELĀCIJU TABULA

----

----

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2005/66/EK

(2005. gada 26. oktobris),

kas attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu frontālās aizsardzības sistēmu izmantošanu un ar ko groza Padomes Direktīvu 70/156/EEK

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā izklāstīto procedūru (2),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Darbības joma

Šīs Direktīvas mērķis ir uzlabot gājēju un transportlīdzekļu drošību, izmantojot pasīvos pasākumus. Tā nosaka tehniskās prasības to mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumam, kuru frontālās aizsardzības sistēmas piegādātas kā sākotnējais transportlīdzekļa aprīkojums vai kā atsevišķa tehniska vienība.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā piemēro šādas, kā arī I pielikuma 1. punktā noteiktās definīcijas:

3. pants

Noteikumi par tipa apstiprinājumu

1.   No 2006. gada 25. augusta attiecībā uz jauna tipa transportlīdzekli, kas aprīkots ar frontālās aizsardzības sistēmu, kura atbilst I un II pielikumā noteiktajām prasībām, dalībvalstis tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar frontālās aizsardzības sistēmām:

2.   No 2006. gada 25. augusta attiecībā uz jauna tipa frontālās aizsardzības sistēmu, kura ir pieejama kā atsevišķa tehniska vienība un kura atbilst I un II pielikumā noteiktajām prasībām, dalībvalstis:

3.   No 2006. gada 25. novembra attiecībā uz tādu jauna tipa transportlīdzekli, kas aprīkots ar frontālās aizsardzības sistēmu, vai tādu jauna tipa frontālās aizsardzības sistēmu, kura piegādāta kā atsevišķa tehniska vienība un kura neatbilst I un II pielikumā noteiktajām prasībām, dalībvalstis atsakās piešķirt EK vai valsts tipa apstiprinājumu.

4.   No 2007. gada 25. maija attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas neatbilst I un II pielikumā noteiktajām prasībām, dalībvalstis tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar frontālās aizsardzības sistēmām:

5.   No 2007. gada 25. maija I un II pielikuma prasības attiecībā uz frontālās aizsardzības sistēmām, kas pieejamas kā atsevišķas tehniskas vienības, piemēro Direktīvas 70/156/EEK 7. panta 2. punktā noteiktajiem mērķiem.

4. pants

Īstenošanas pasākumi un grozījumi

1.   Sīki izstrādātas tehniskas prasības saistībā ar I pielikuma 3. punktā paredzētajiem testa noteikumiem pieņem Komisija saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. panta 3. punktā noteikto procedūru.

2.   Grozījumus, kas vajadzīgi šīs direktīvas pielāgošanai, pieņem Komisija saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. panta 3. punktā noteikto procedūru.

5. pants

Pārskatīšana

Ne vēlāk kā 2010. gada 25. augustā, ņemot vērā tehnikas attīstību un pieredzi, Komisija pārskata šīs direktīvas tehniskos noteikumus un it īpaši nosacījumus, kas nosaka testa “Augšējā kājas forma pret frontālās aizsardzības sistēmu” nepieciešamību, testa “Pieaugušā galvas forma pret frontālo aizsardzības sistēmu” iekļaušanu un specifikāciju testam “Bērna galvas forma pret frontālo aizsardzības sistēmu”. Par šīs pārskatīšanas rezultātiem Komisija sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei.

Ja pēc pārskatīšanas uzskata par vajadzīgu pielāgot šīs direktīvas tehniskos noteikumus, šādus pielāgojumus veic saskaņā ar procedūru, kas noteikta Direktīvas 70/156/EEK 13. panta 3. punktā.

6. pants

Direktīvas 70/156/EEK grozījumi

Ar šo Direktīvas 70/156/EEK I, III, IV, un XI pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas III pielikumu.

7. pants

Pārņemšana

1.   Līdz 2006. gada 25. augustam dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās par to nekavējoties informē Komisiju.

Tās piemēro minētos pasākumus no 2006. gada 25. augusta.

Dalībvalstīm pieņemot minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

8. pants

Atsevišķas tehniskas vienības

Šī direktīva neietekmē dalībvalstu kompetenci aizliegt vai ierobežot frontālo aizsardzības sistēmu izmantošanu, kas laistas tirgū kā atsevišķas tehniskas vienības pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā.

9. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

10. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Strasbūrā, 2005. gada 26. oktobrī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

J. BORRELL FONTELLES

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

D. ALEXANDER

----

(1)OV C 112, 30.4.2004., 18. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 26. maija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2005. gada 11. oktobra Lēmums.

(3)OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/49/EK (OV L 194, 26.7.2005., 12. lpp.).

(4)OV L 321, 6.12.2003., 15. lpp.

(5)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

----

PIELIKUMU SARAKSTS

I PIELIKUMS

TEHNISKIE NOTEIKUMI

1.   DEFINĪCIJAS

Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas.

2.   KONSTRUKCIJAS UN UZSTĀDĪŠANAS NOTEIKUMI

3.   TESTA NOTEIKUMI

II PIELIKUMS

ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ TIPA APSTIPRINĀJUMU

1.   EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

2.   EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA

3.   EK TIPA APSTIPRINĀJUMA ZĪME

1. papildinājums

INFORMATĪVAIS DOKUMENTS Nr. [...]

saskaņā ar i pielikumu padomes direktīvā 70/156/eek attiecībā uz transportlīdzekļa ek tipa apstiprinājumu frontālās aizsardzības sistēmām

Turpmāk norādītā informācija attiecīgā gadījumā jāiesniedz trijos eksemplāros kopā ar satura rādītāju. Visi rasējumi jāiesniedz atbilstošā mērogā un pietiekami sīki A4 formātā vai šāda formāta mapē. Ja ir fotoattēli, tiem jābūt pietiekami detalizētiem.

Ja sistēmās, daļās vai atsevišķās tehniskās vienībās ir izmantoti īpaši materiāli, tad jāsniedz informācija par to īpašībām.

0.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.   TRANSPORTLĪDZEKĻA UZBŪVES VISPĀRĒJS RAKSTUROJUMS

2.   MASA UN IZMĒRI (kg un mm)

9.   VIRSBŪVE

Datums:

2. papildinājums

INFORMATĪVAIS DOKUMENTS Nr. [...]

attiecībā uz frontālo aizsardzības sistēmu kā atsevišķu tehnisko vienību ek tipa apstiprinājumu (2005/66/EK)

Turpmāk norādītā informācija attiecīgā gadījumā jāiesniedz trijos eksemplāros kopā ar satura rādītāju. Visi rasējumi jāiesniedz atbilstošā mērogā un pietiekami sīki A4 formātā vai šāda formāta mapē. Ja ir fotoattēli, tiem jābūt pietiekami detalizētiem.

Ja sistēmās, daļās vai atsevišķās tehniskās vienībās ir izmantoti īpaši materiāli, tad jāsniedz informācija par to īpašībām.

0.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1.   IEKĀRTAS APRAKSTS

3. papildinājums

(PARAUGS)

(maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))

EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS

IESTĀDES ZĪMOGS

Paziņojums par

tāda transportlīdzekļa tipam, kuram ir frontālās aizsardzības sistēma, kas uzstādīta saskaņā ar Direktīvu 2005/66/EK.

Tipa apstiprinājuma numurs:

Attiecināšanas iemesls:

I IEDAĻA

II IEDAĻA

Papildpielikums

EK tipa apstiprinājuma sertifikātam Nr. [...]

par transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu attiecībā uz frontālās aizsardzības sistēmas uzstādīšanu

4. papildinājums

(PARAUGS)

(maksimālais izmērs A4 (210 × 297 mm))

EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS

IESTĀDES ZĪMOGS

Paziņojums par

tādas frontālās aizsardzības sistēmas tipam, kas ir atsevišķa tehniska vienība, attiecībā uz Direktīvu 2005/66/EK.

Tipa apstiprinājuma numurs:

Attiecināšanas iemesls:

I IEDAĻA

II IEDAĻA

Papildpielikums

EK tipa apstiprinājuma sertifikātam Nr. [...]

par frontālās aizsardzības sistēmas tipa apstiprinājumu attiecībā uz Direktīvu 2005/66/EK

5. papildinājums

EK tipa apstiprinājuma zīmes piemērs

(a ≥ 12mm)

Ierīce, uz kuras ir norādītā EK tipa apstiprinājuma zīme, ir frontālās aizsardzības sistēma, kuras tips ir apstiprināts Vācijā (e1) saskaņā ar šo direktīvu (01) ar apstiprinājuma pamatnumuru 1471.

Zvaigznīte norāda, ka frontālās aizsardzības sistēma ir apstiprināta, izvērtējot kājas formas trieciena testa rezultātus, kā paredzēts I pielikuma 3.1.1.1. vai 3.1.2.1. punktā. Ja šo izvērtējumu nav veikusi apstiprinājuma iestāde, zvaigznīti aizstāj ar brīvu vietu.

III PIELIKUMS

DIREKTĪVAS 70/156/EEK GROZĪJUMI

Direktīvas 70/156/EEK pielikumus groza šādi:

----

(1)  maksimālā pieļaujamā masa ir ne vairāk kā 3,5 tonnas.”

(2)  maksimālā pieļaujamā masa ir ne vairāk kā 3,5 tonnas.”

----