----

----

I Aktai, kuriuos skelbti privaloma

----

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2103/2005

2005 m. gruodžio 12 d.

iš dalies keičiantis Reglamento (EB) Nr. 3605/93 nuostatas, susijusias su statistinių duomenų kokybe, taikant perviršinio deficito procedūrą

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 104 straipsnio 14 dalies trečią pastraipą,

atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1)

atsižvelgdama į Europos centrinio banko nuomonę (2),

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamentas (EB) Nr. 3605/93 iš dalies keičiamas taip:

2 straipsnis

Įsigaliojimas

Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 12 d.

Tarybos vardu

Pirmininkas

J. STRAW

----

(1)  Nuomonė pareikšta 2005 m. birželio 23 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

(2)OL C 116, 2005 5 18, p. 11.

(3)OL L 112, 1997 4 29, p. 56.

(4)OL L 332, 1993 12 31, p. 7. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 351/2002 (OL L 55, 2002 2 26, p. 23).

(5)  1996 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2223/96 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Bendrijoje (OL L 310, 1996 11 30, p. 1). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1267/2003 (OL L 180, 2003 7 18, p. 1).

(6)

(7)OL L 52, 1997 2 22, p. 1.

(8)OL L 59, 1991 3 6, p. 19.“.

----

----

TARYBOS REGLAMENTAS (EB, EURATOMAS) Nr. 2104/2005

2005 m. gruodžio 20 d.

nuo 2005 m. liepos 1 d. patikslinantis pareigūnų ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų atlyginimus ir pensijas bei jiems taikytinus korekcinius koeficientus

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į Protokolą dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų, ypač į jo 13 straipsnį,

atsižvelgdama į Reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (1) nustatytus Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, ypač į Tarnybos nuostatų 63, 64, 65, 82 straipsnius ir į jų VII, XI, XIII priedus ir į Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 20 straipsnio pirmąją pastraipą, 64 ir 92 straipsnius,

atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,

kadangi siekiant užtikrinti, kad Komisijos pareigūnų perkamoji galia kistų lygiagrečiai valstybių narių valstybės tarnautojų perkamajai galiai, Bendrijų pareigūnų ir kitų tarnautojų darbo užmokestį reikėtų patikslinti vadovaujantis 2005 m. metine peržiūra,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų 63 straipsnio antrojoje pastraipoje vietoje „2004 m. liepos 1 d.“ įrašoma „2005 m. liepos 1 d.“.

2 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Pareigūnų tarnybos nuostatų 66 straipsnyje pateikta bazinių mėnesinių darbo užmokesčių lentelė skaičiuojant darbo užmokestį ir pensiją pakeičiama taip:

3 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. galioja tolesnės lentelės 2 langelyje pateikiami pareigūnų ir kitų tarnautojų darbo užmokesčiui pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 64 straipsnį taikytini korekciniai koeficientai.

Nuo 2006 m. sausio 1 d. galioja tolesnės lentelės 3 langelyje pateikiami pareigūnų ir kitų tarnautojų pervedimams pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 17 straipsnio 3 dalį taikytini korekciniai koeficientai.

Nuo 2005 m. liepos 1 d. galioja tolesnės lentelės 4 langelyje pateikiami pensijoms pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 20 straipsnio 2 dalį taikytini korekciniai koeficientai.

Nuo 2006 m. gegužės 1 d. galioja tolesnės lentelės 5 langelyje pateikiami pensijoms pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 20 straipsnio 2 dalį taikytini korekciniai koeficientai.

4 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų 42a straipsnyje nurodytų tėvystės atostogų išmoka yra 822,06 EUR ir 1 096,07 EUR vienišiems tėvams.

5 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų VII priedo 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos šeimos pašalpos bazinis dydis yra 153,75 EUR.

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 1 dalyje nurodytos išlaikomo vaiko pašalpos dydis yra 335,96 EUR.

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų VII priedo 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos pašalpos mokymuisi dydis yra 227,96 EUR.

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų VII priedo 3 straipsnio 2 dalyje nurodytos pašalpos mokymuisi dydis yra 82,07 EUR.

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų 69 straipsnyje ir VII priedo 4 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytos ekspatriacijos išmokos dydis yra 455,69 EUR.

6 straipsnis

Nuo 2006 m. sausio 1 d. Tarnybos nuostatų VII priedo 8 straipsnyje nurodyta fiksuoto dydžio kelionės išmoka patikslinama taip:

Prie kelionės išmokos pridedamas fiksuoto dydžio priedas:

7 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų VII priedo 10 straipsnyje nurodyta dienpinigių išmoka yra:

8 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. įsikūrimo pašalpa, numatyta Kitų tarnautojų darbinimo sąlygų 24 straipsnio 3 dalyje, yra ne mažesnė kaip:

9 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. bedarbio pašalpa, nurodyta Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje, yra ne mažesnė kaip 1 205,67 EUR ir ne didesnė kaip 2 411,35 EUR, o standartinė pašalpa yra 1 096,07 EUR.

10 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 63 straipsnyje pateikta bazinių mėnesinių darbo užmokesčių lentelė pakeičiama taip:

11 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 93 straipsnyje pateikta bazinių mėnesinių darbo užmokesčių lentelė pakeičiama taip:

12 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. įsikūrimo pašalpa, nurodyta Kitų tarnautojų darbinimo sąlygų 94 straipsnyje, yra ne mažesnė kaip:

13 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. bedarbio pašalpa, nurodyta Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 96 straipsnio 3 dalyje, yra ne mažesnė kaip 904,26 EUR ir ne didesnė kaip 1 808,51 EUR, o standartinė pašalpa yra 822,06 EUR.

14 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. nustatomos 344,58 EUR, 520,10 EUR, 568,66 EUR ir 775,27 EUR Reglamento (EAPB, EEB, Euratomas) Nr. 300/76 (2) 1 straipsnyje nurodytos išmokos už darbą pamainomis.

15 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 260/68 (3) 4 straipsnyje nurodytoms sumoms taikomas korekcinis koeficientas 4,974173.

16 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų XIII priedo 8 straipsnio 1 dalyje pateikiama lentelė pakeičiama taip:

17 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų XIII priedo 14 straipsnio 1 dalyje nurodytos išlaikomo vaiko pašalpos dydis yra:

18 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. Tarnybos nuostatų XIII priedo 15 straipsnio 1 dalyje nurodytos pašalpos mokymuisi dydis yra:

19 straipsnis

Nuo 2005 m. liepos 1 d. taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 18 straipsnį Tarnybos nuostatų VII priedo buvusiame 4a straipsnyje, galiojusiame iki 2004 m. gegužės 1 d., minėta fiksuoto dydžio išmoka yra:

20 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 20 d.

Tarybos vardu

Pirmininkė

M. BECKETT

----

(1)OL L 56, 1968 3 4, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 723/2004 (OL L 124, 2004 4 27, p. 1).

(2)  1976 m. vasario 9 d. Tarybos reglamentas (EAPB, EEB, Euratomas) Nr. 300/76, nustatantis turinčių teisę į išmoką už pamaininį darbą pareigūnų kategorijas ir jų normas bei sąlygas (OL L 38, 1976 2 13, p. 1). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 860/2004 (OL L 161, 2004 4 30, p. 26).

(3)  1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 260/68, nustatantis Europos Bendrijų išmokoms taikomo mokesčio sąlygas ir tvarką (OL L 56, 1968 3 4, p. 8). Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1750/2002 (OJ L 264, 2002 10 2, p. 15).

----

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2105/2005

2005 m. gruodžio 21 d.

nustatantis kai kurių vaisių ir daržovių standartines importo vertes, kad būtų galima nustatyti įvežimo kainą

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 1994 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 3223/94 dėl vaisių ir daržovių importo taisyklių (1), ypač į jo 4 straipsnio 1 dalį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 3223/94 4 straipsnyje nurodytos standartinės importo vertės nustatomos šio reglamento priede.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja 2005 m. gruodžio 22 d.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

Komisijos vardu

J. M. SILVA RODRÍGUEZ

Generalinis direktorius žemės ūkio ir kaimo plėtros reikalams

----

(1)OL L 337, 1994 12 24, p. 66. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 386/2005 (OL L 62, 2005 3 9, p. 3).

----

PRIEDAS

prie 2005 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamento, nustatančio kai kurių vaisių ir daržovių standartines importo vertes, kad būtų galima nustatyti įvežimo kainą

----

(1)  Šalių nomenklatūra yra nustatyta Komisijos Reglamentu (EB) Nr. 750/2005 (OL L 126, 2005 5 19, p. 12). Kodas „999“ žymi „kitą kilmę“.

----

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2106/2005

2005 m. gruodžio 21 d.

iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1725/2003, priimantį tam tikrus tarptautinius apskaitos standartus pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1606/2002, dėl 39 tarptautinio apskaitos standarto (TAS)

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2002 m. liepos 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 dėl tarptautinių apskaitos standartų taikymo (1), ypač į jo 3 straipsnio 1 dalį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 1725/2003 priede pateikiamas 39 tarptautinis apskaitos standartas (TAS) iš dalies keičiamas, kaip išdėstyta šio reglamento priede.

2 straipsnis

Visos įmonės taiko 39 TAS pataisas, kaip nustatyta šio reglamento priede, ne vėliau kaip nuo jų 2006 finansinių metų pradžios.

3 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

Komisijos vardu

Charlie McCREEVY

Komisijos narys

----

(1)OL L 243, 2002 9 11, p. 1.

(2)OL L 261, 2003 10 13, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1910/2005 (OL L 305, 2005 11 24, p. 4).

(3)OL L 363, 2004 12 9, p. 1.

(4)OL L 299, 2005 11 16, p. 45.

----

PRIEDAS

39 tarptautinis apskaitos standartas (TAS) iš dalies keičiamas taip:

TARPTAUTINIAI APSKAITOS STANDARTAI

Galima platinti tik Europos ekonominėje erdvėje. Visos teisės už Europos ekonominės erdvės ribų yra saugomos, išskyrus teises dauginti asmeniniu ar kitokiu sąžiningu tikslu. Išsamesnė informacija pateikiama Tarptautinių apskaitos standartų valdybos tinklalapyje www.iasb.org

----

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2107/2005

2005 m. gruodžio 21 d.

iš dalies pakeičiantis pieno sektoriuje taikomus Reglamentus (EB) Nr. 174/1999, (EB) Nr. 2771/1999, (EB) Nr. 2707/2000, (EB) Nr. 214/2001 ir (EB) Nr. 1898/2005

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1255/1999 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo (1), ypač į jo 10 ir 15 straipsnius, 31 straipsnio 14 dalį ir 40 straipsnį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 174/1999 1 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:

„4.   Siekiant gauti grąžinamąją išmoką už Reglamento (EB) Nr. 1255/1999 1 straipsnyje išvardytus produktus, jie turi atitikti atitinkamus Europos Parlamento ir Tarybos reglamentų (EB) Nr. 852/2004 (11) ir (EB) Nr. 853/2004 (12) reikalavimus, ypač susijusius su paruošimu patvirtintoje įmonėje ir Reglamento (EB) Nr. 853/2004 II priedo I skirsnyje nustatytu žymėjimu identifikavimo ženklu.

2 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 2771/1999 5 straipsnio 1 dalies a punktas pakeičiamas taip:

3 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 2707/2000 3 straipsnio 6 dalis pakeičiama taip:

„6.   Pagalba už šio reglamento I priede išvardytus produktus skiriama, tik jei jie atitinka Europos Parlamento ir Tarybos reglamentų (EB) Nr. 852/2004 (14) ir (EB) Nr. 853/2004 (15) reikalavimus, ypač susijusius su paruošimu patvirtintoje įmonėje ir Reglamento (EB) Nr. 853/2004 II priedo I skirsnyje nustatytu žymėjimu identifikavimo ženklu.

4 straipsnis

Reglamentas (EB) Nr. 214/2001 iš dalies keičiamas taip:

5 straipsnis

Reglamentas (EB) Nr. 1898/2005 iš dalies keičiamas taip:

6 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo 2006 m. sausio 1 d., išskyrus 5 straipsnio 1 punktą, kuris taikomas nuo 2005 m. gruodžio 16 d.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

Komisijos vardu

Mariann FISCHER BOEL

Komisijos narė

----

(1)OL L 160, 1999 6 26, p. 48. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1913/2005 (OL L 307, 2005 11 25, p. 2).

(2)OL L 268, 1992 9 14, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 806/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 1).

(3)OL L 157, 2004 4 30, p. 33.

(4)OL L 139, 2004 4 30, p. 1; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 3.

(5)OL L 139, 2004 4 30, p. 55; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 22.

(6)OL L 20, 1999 1 27, p. 8. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1513/2005 (OL L 241, 2005 9 17, p. 45).

(7)OL L 333, 1999 12 24, p. 11. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1802/2005 (OL L 290, 2005 11 4, p. 3).

(8)OL L 311, 2000 12 12, p. 37. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 865/2005 (OL L 144, 2005 6 8, p. 41).

(9)OL L 37, 2001 2 7, p. 100. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1195/2005 (OL L 194, 2005 7 26, p. 8).

(10)OL L 308, 2005 11 25, p. 1.

(11)OL L 139, 2004 4 30, p. 1; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 3.

(12)OL L 139, 2004 4 30, p. 55; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 22.“

(13)OL L 139, 2004 4 30, p. 55; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 22.“.

(14)OL L 139, 2004 4 30, p. 1; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 3.

(15)OL L 139, 2004 4 30, p. 55; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 22.“

(16)OL L 139, 2004 4 30, p. 55. Pataisyta versija OL L 226, 2004 6 25, p. 22.“;

(17)OL L 139, 2004 4 30, p. 1; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 3.

(18)OL L 139, 2004 4 30, p. 55; pataisyta OL L 226, 2004 6 25, p. 22.“;

----

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2108/2005

2005 m. gruodžio 21 d.

iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 923/2005 dėl Vengrijos intervencinės agentūros turimų 80 000 tonų paprastųjų kviečių, 80 000 tonų kukurūzų ir 40 000 tonų miežių perdavimo ir pardavimo Portugalijos rinkoje

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1784/2003 dėl bendro grūdų rinkos organizavimo (1), ypač į jo 6 straipsnį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamentas (EB) Nr. 923/2005 iš dalies keičiamas taip:

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

Komisijos vardu

Mariann FISCHER BOEL

Komisijos narė

----

(1)OL L 270, 2003 10 21, p. 78. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1154/2005 (OL L 187, 2005 7 19, p. 11).

(2)OL L 156, 2005 6 18, p. 8.

----

----

KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 2109/2005

2005 m. gruodžio 21 d.

iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 716/96 patvirtinantį išskirtines Jungtinės Karalystės jautienos rinkos rėmimo priemones

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (1), ypač į jo 39 straipsnį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamentas (EB) Nr. 716/96 iš dalies keičiamas taip:

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo 2006 m. sausio 23 d.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

Komisijos vardu

Mariann FISCHER BOEL

Komisijos narė

----

(1)OL L 160, 1999 6 26, p. 21. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1913/2005 (OL L 307, 2005 11 25, p. 2).

(2)OL L 99, 1996 4 20, p. 14. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 667/2003 (OL L 96, 2003 4 12, p. 13).

(3)OL L 204, 2005 8 5, p. 22.

(4)OL L 270, 2003 10 21, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 118/2005 (OL L 24, 2005 1 27, p. 15).

----

II Aktai, kurių skelbti neprivaloma

Taryba

----

TARYBOS SPRENDIMAS

2005 m. gruodžio 2 d.

dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo, Energetikos protokolo ir Turizmo protokolo pasirašymo Europos bendrijos vardu

(2005/923/EB)

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmuoju sakiniu,

atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,

kadangi:

NUSPRENDĖ:

1 straipsnis

1991 m. lapkričio 7 d. Zalcburge priimtos Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo, Energetikos protokolo ir Turizmo protokolo pasirašymas patvirtinamas Bendrijos vardu, su sąlyga, kad minėti protokolai bus sudaryti.

Protokolų ir deklaracijų tekstai pridedami prie šio sprendimo.

2 straipsnis

Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti 1 straipsnyje nurodytus protokolus Bendrijos vardu, su sąlyga, kad jie bus sudaryti, ir deponuoti deklaracijas.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 2 d.

Tarybos vardu

Primininkė

M. BECKETT

----

(1)OL L 61, 1996 3 12, p. 31.

(2)OL L 242, 2002 9 10, p. 1.

----

EUROPOS BENDRIJOS DEKLARACIJOS

Europos bendrijos deklaracija dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo 12 straipsnio 3 dalies

Europos bendrija atkreipia dėmesį į tai, kad Dirvožemių apsaugos protokolo 12 straipsnio 3 dalis turėtų būti aiškinama laikantis esamų EB teisės aktų, visų pirma 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 86/278/EEB dėl aplinkos, ypač dirvožemio, apsaugos naudojant žemės ūkyje nuotekų dumblą (1). Europos bendrija laikosi nuomonės, kad dumblas gali turėti vertingų agronominių savybių ir gali būti naudojamas žemės ūkyje, jei tai daroma teisingai. Jo naudojimas neturi kenkti dirvožemio ir žemės ūkio produktų kokybei, kaip nurodyta minėtos direktyvos 7 konstatuojamoje dalyje, ir nedaryti žalingo poveikio žmogui (tiesioginio ir netiesioginio poveikio žmonių sveikatai), gyvūnams, augalams ir aplinkai, kaip nurodyta minėtos direktyvos 5 konstatuojamoje dalyje ir 1 straipsnyje. Dumblas gali būti naudojamas tada, kai jis naudingas dirvožemiui, taip pat pasėlių ir augalų aprūpinimui maistinėmis medžiagomis.

Europos bendrijos deklaracija dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo 17 straipsnio 2 dalies

Dirvožemių apsaugos protokolo 17 straipsnio 2 dalis turėtų būti aiškinama laikantis EB teisės aktų ir tokiu būdu, kuris užtikrintų, kad atliekų tvarkymo planai, skirti atliekų ir medžiagų liekanų paruošiamajam apdorojimui, apdorojimui ir šalinimui, būtų sudaromi ir įgyvendinami siekiant išvengti dirvožemio užteršimo ir užtikrinti, kad jie atitiktų ne tik aplinkosaugos, bet ir žmonių sveikatos reikalavimus.

Europos bendrijos deklaracija dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo 19 straipsnio 2 dalies ir 21 straipsnio 2 dalies

Dėl Dirvožemių apsaugos protokolo 19 straipsnio 2 dalies ir 21 straipsnio 2 dalies, bendra stebėjimo sistema prireikus turėtų būti suderinama su Visuotine žemės stebėjimo sistemų sistema (GEOSS) ir turėtų būti atsižvelgiama į valstybių narių duomenų bazę pagal EB teisės aktus dėl stebėjimo, duomenų rinkimo ir metaduomenų.

Deklaracija dėl Europos bendrijos išlygos dėl Alpių konvencijos Energetikos protokolo 9 straipsnio

Energetikos protokolo 9 straipsnis yra susijęs su branduolinės energijos klausimais. Kiek tai susiję su Europos bendrija, 9 straipsnyje nurodyti reikalavimai yra numatyti Europos atominės energijos bendrijos (Euratomo) steigimo sutartyje. Sprendimas, kuriuo buvo ratifikuota Alpių konvencija, nebuvo grindžiamas Euratomo sutartimi, o tik EB sutartimi. Sprendimo, įgaliojančio pasirašyti protokolą, teisinis pagrindas bus tas pats. Todėl, Energetikos protokolui įsigaliojus Bendrijai, Europos bendrijai nebus privalomas protokolo 9 straipsnis.

----

(1)OL L 181, 1986 7 4, p. 6.

----

VERTIMAS

1991 metų Alpių konvencijos įgyvendinimo dirvožemio apsaugos srityje

PROTOKOLAS

Dirvožemio apsaugos protokolas

Preambulė

VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,

AUSTRIJOS RESPUBLIKA,

PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,

ITALIJOS RESPUBLIKA,

LICHTENŠTEINO KUNIGAIKŠTYSTĖ,

MONAKO KUNIGAIKŠTYSTĖ,

SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,

ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA,

ir

EUROPOS BENDRIJA,

LAIKYDAMOSI 1991 m. lapkričio 7 d. Konvencijoje dėl Alpių apsaugos (Alpių konvencija) iškelto uždavinio įgyvendinti bendrą Alpių regiono apsaugos ir darnaus vystymosi politiką,

ĮGYVENDINDAMOS savo įsipareigojimus, numatytus Alpių konvencijos 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse,

SIEKDAMOS sumažinti dirvožemiui daromą žalą ir tos žalos pavojingumą, ypač naudojant dirvožemį tausojančius žemės ūkio ir miškų gamybos būdus, ekonomiškai naudojant dirvožemius, stabdant eroziją ir ribojant dirvožemių nepralaidumą vandeniui,

PRIPAŽINDAMOS, kad yra visuotinai svarbu apsaugoti Alpių regiono dirvožemius, darniai jas tvarkyti ir nualintose vietose atkurti natūralias funkcijas,

PRIPAŽINDAMOS, kad Alpės – viena iš didžiausių gamtinių teritorijų Europoje – pasižymi ekologine įvairove, o ten esančios ekosistemos yra itin jautrios ir jų funkcionavimo pajėgumas turėtų būti saugomas,

ĮSITIKINUSIOS, kad vietos gyventojams turi būti sudaryta galimybė rengti savus socialinės, kultūrinės bei ekonominės plėtros planus ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, dalyvauti įgyvendinant juos,

SUPRASDAMOS, kad Alpių regionas vietos gyventojams yra svarbi gyvenamoji ir ekonominės veiklos vykdymo vieta, o kitų regionų gyventojams – poilsio vieta, kad įgyvendinant įvairius su naudojimu susijusius reikalavimus, konkrečiai nustatytus Alpių regionui, dirvožemių funkcijos gali būti neapsaugotos ir dėl to ekonominiai interesai turės būti suderinti su ekologiniais reikalavimais,

PRIPAŽINDAMOS, kad dirvožemių vaidmuo ekosistemose yra išskirtinis, dirvožemių atnaujinimas ir dirvožemių, kuriems buvo padaryta žala, atgaivinimas vyksta labai lėtai, kad dėl Alpių teritorijos topografinių ypatumų dirvožemių erozija gali didėti, dirvožemiuose kaupiasi teršalai, o iš užterštų žemių teršalai gali plisti į kaimynines ekosistemas, kelti pavojų žmonėms, gyvūnams ir augalams,

SUPRASDAMOS, kad dirvožemių naudojimas, ypač vykstant urbanizacijai, vystant pramonę ir amatus, infrastruktūrą, iškasenų gavybą, turizmą, žemės ir miškų ūkį bei transporto sektorių, gali būti žalingo poveikio dirvožemiams – ir kiekybinio, ir kokybinio – priežastis ir kad dėl to, siekiant apsaugoti dirvožemius, turi būti pasiūlytos tinkamos ir integruotos apsaugos priemonės, ribojančios žalą ir ją atitaisančios,

ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad dirvožemių apsauga yra glaudžiai susijusi su kitomis Alpių regione įgyvendinamomis politikos kryptimis ir atitinkamai turi būti derinama su kitomis mokslo šakomis bei sektoriais,

ĮSITIKINUSIOS, kad kai kurios problemos gali būti išspręstos tik valstybėms tarpusavyje bendradarbiaujant ir kad Alpių regiono valstybės turi imtis bendrų priemonių, kurias, priklausomai nuo turimų išteklių, įgyvendina protokolą pasirašiusios šalys,

SUSITARĖ:

I   SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Tikslai

1.   Šiuo protokolu siekiama įgyvendinti įsipareigojimus, kuriuos dirvožemių apsaugos srityje prisiėmė Alpių konvenciją pasirašiusios Susitariančiosios Šalys.

2.   Alpių dirvožemiai turi būti tvariai saugomi, kad jie atliktų:

Pirmiausia turi būti užtikrintos ir ilgalaikėje perspektyvoje kiekybiškai bei kokybiškai saugomos ekologinės dirvožemių funkcijos kaip pagrindinė ekosistemų dalis. Turi būti skatinama atgaivinti dirvožemius, kuriems buvo padaryta žala.

3.   Pagrindinis priemonių, kurių skatinama imtis, tikslas – naudoti dirvožemius atsižvelgiant į aplinką, ekonomiškai eksploatuoti plotus, užkirsti kelią erozijai bei kenksmingiems dirvožemių struktūros pokyčiams ir kuo labiau sumažinti teršalų patekimą į dirvožemius.

4.   Pirmiausia turi būti saugoma ir skatinama Alpių teritorijai ir kitoms tipingoms vietoms būdinga dirvožemių įvairovė.

5.   Šiuo atžvilgiu yra itin svarbu įgyvendinti prevencijos principą, kuris užtikrina dirvožemių funkcionavimo pajėgumą bei galimybes ją panaudoti įvairiems tikslams ir dirvožemių naudojimą ateityje, siekiant įgyvendinti darnų vystymąsi.

2 straipsnis

Pagrindiniai įsipareigojimai

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja imtis teisinių ir administracinių priemonių, būtinų Alpių regiono dirvožemių apsaugai užtikrinti. Už šių priemonių įgyvendinimo tikrinimą yra atsakingos nacionalinės institucijos.

2.   Kilus pavojui, kad dirvožemių funkcionavimo pajėgumui gali būti daroma sunki ir ilgalaikė žala, turi būti laikomasi bendros taisyklės, kad dirvožemių apsaugos reikalai yra svarbesni už jos naudojimo reikalus.

3.   Susitariančiosios Šalys nagrinėja galimybes mokestinėmis ir (arba) finansinėmis priemonėmis remti šiame protokole numatytas priemones, kad Alpių regiono dirvožemiai būtų apsaugoti. Priemonėms, kurios yra suderinamos su žemės apsauga ir ekonomiško bei ekologiško dirvožemių naudojimo tikslais, turėtų būti skiriama konkreti parama.

3 straipsnis

Protokolo tikslai įgyvendinant kitas politikos kryptis

Susitariančiosios Šalys, įgyvendindamos kitas politikos kryptis, įsipareigoja atsižvelgti ir į šio protokolo tikslus. Alpių regione į šiuos tikslus ypač atsižvelgiama teritorijos planavimo, urbanizacijos ir transporto, energijos, žemės ir miškų ūkio, žaliavų eksploatavimo, pramonės, amatininkystės, turizmo, gamtos apsaugos ir kraštovaizdžių tvarkymo, vandens ūkio ir atliekų tvarkymo bei oro kokybė sektoriuose.

4 straipsnis

Teritorinių institucijų indėlis

1.   Pagal dabartinę institucinę sistemą kiekviena Susitariančioji Šalis, siekdama skatinti solidarų atsakomybės pasidalijimą, apibrėžia tinkamiausią tiesiogiai susijusių institucijų ir teritorinių institucijų koordinavimo bei bendradarbiavimo lygį, pirmiausia stengdamasi panaudoti Alpių regiono bendradarbiavimą ir jį plėtoti, įgyvendindama dirvožemių apsaugos politikos kryptis ir su tuo susijusias priemones.

2.   Tiesiogiai susijusios teritorinės institucijos dalyvauja įvairiuose šių politikos krypčių ir priemonių rengimo bei įgyvendinimo etapuose, nepažeisdamos joms nustatytos kompetencijos ir dabartinės institucinės sistemos.

5 straipsnis

Tarptautinis bendradarbiavimas

1.   Susitariančiosios Šalys remia glaudesnį atitinkamų kompetentingų institucijų tarptautinį bendradarbiavimą, ypač sudarant dirvožemių kadastrus, stebint dirvožemius, nustatant ir prižiūrint saugomas ir užterštas teritorijas bei rizikos zonas, naudojantis duomenų bazėmis ir jas derinant, koordinuojant su Alpių dirvožemių apsauga susijusius tyrimus bei keičiantis šalių turima informacija.

2.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja pašalinti kliūtis, trukdančias tarptautiniam Alpių regiono teritorinių institucijų bendradarbiavimui, ir skatinti bendras problemas spręsti tinkamiausiu lygiu.

3.   Kai su žemės apsauga susijusias priemones turi apibrėžti atsakingos valstybių ar tarptautinės institucijos, teritorinėms institucijoms turi būti sudaryta galimybė deramai supažindinti su gyventojų interesais.

II   SKYRIUS

KONKREČIOS PRIEMONĖS

6 straipsnis

Teritorinių ribų nustatymas

Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad nustatant saugomų teritorijų ribas būtų įtrauktos ir teritorijos, kurias pageidautina saugoti. Pirmiausia turi būti saugomi saviti natūraliai susiformavę ir uolėti dariniai arba dariniai, itin svarbūs žemės evoliucijos pažinimui.

7 straipsnis

Ekonomiškas ir saugus žemių naudojimas

1.   Rengiant ir įgyvendinant protokolo „Teritorijos planavimas ir darnus vystymasis“ 9 straipsnio trečiojoje pastraipoje numatytus planus ir (arba) programas, turi būti atsižvelgta į poreikius, susijusius su žemės apsauga, ypač į ekonomišką žemės ir plotų naudojimą.

2.   Siekdamos apriboti žemės nepralaidumą vandeniui ir jos naudojimą, Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad būtų taikomi plotus taupantys ir žemę tausojantys statybos būdai. Vykstant urbanizacijai, jos pirmiausia atsižvelgia į vidaus teritorijas, ribodamos gyvenviečių plėtrą.

3.   Tiriant poveikį aplinkai ir rengiant didžiuosius pramonės, statybų bei infrastruktūros, ypač transporto, energijos ir turizmo infrastruktūros, projektus, atliekant nacionalines procedūras turi būti atsižvelgiama į žemės apsaugą ir ribotą plotų pasiūlą Alpių regione.

4.   Jeigu gamtinės sąlygos leidžia, nebenaudojami ar nualinti dirvožemiai, ypač sąvartynai, atliekų kaupai šalia šachtų, infrastruktūros, slidinėjimo trasos, turi būti atgaivintos arba vėl paruoštos naudojimui.

8 straipsnis

Ekonomiškas žemės naudojimas ir žaliavų gavyba tausojant žemes

1.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad iš žemės išgautos žaliavos būtų naudojamos ekonomiškai. Jos prižiūri, kad pirmenybė būtų teikiama pakaitiniams produktams ir kad būtų išnaudotos galimybės perdirbti atliekas arba skatinama tokių galimybių plėtra.

2.   Eksploatuojant, tvarkant ir naudojant iš žemės išgautas žaliavas kuo labiau turi būti sumažinta kitoms dirvožemių funkcijoms daroma žala. Teritorijose, kuriose dirvožemių funkcijų apsauga yra itin svarbi, ir teritorijose, kuriose išgaunamas geriamasis vanduo, žaliavos neturėtų būti išgaunamos.

9 straipsnis

Pelkių ir durpynų žemių apsauga

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja saugoti aukštapelkinius ir žemapelkinius durpynus. Šiuo tikslu turėtų būti siekiama, kad per vidutinės trukmės laikotarpį vietoj durpių būtų pradėta naudoti kita medžiaga.

2.   Pelkėse ir durpynuose sausinimo priemonės bus taikomos naudojant tik jau esančius tinklus, išskyrus išimtinius tinkamai pagrįstus atvejus. Turėtų būti skatinamos priemonės, kuriomis jau nusausintoms teritorijoms grąžinama jų natūrali būsena.

3.   Laikantis bendros taisyklės, durpinga dirva neturėtų būti naudojama arba, jei yra naudojama žemės ūkiui, eksploatuojama taip, kad nekeistų svo ypatumų.

10 straipsnis

Rizikos zonų nustatymas ir tvarkymas

1.   Susitariančiosios Šalys nutaria sudaryti Alpių teritorijų, kurioms yra iškilęs geologinis, hidrogeologinis ir hidrologinis pavojus, ypač teritorijų, kuriose vyksta žemės slinkimai (nuošliaužos, lavos išsiveržimas, įgriuvos, sniego griūtys ir potvyniai), kartografiją, surašyti šias teritorijas į kadastrą ir, jei reikia, apibrėžti pavojingų teritorijų ribas. Prireikus turi būti atsižvelgta į žemės drebėjimų keliamus pavojus.

2.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad pavojingose teritorijose kiek yra įmanoma būtų naudojamos gamtai nekenkiančios statybos technologijos, naudojant vietinius ir tradicinius, prie vietos kraštovaizdžio sąlygų pritaikytus įrenginius. Kartu su šiomis priemonėmis, siekiant jas paremti, turi būti įgyvendinamos atitinkamos miškininkystės priemonės.

11 straipsnis

Alpių teritorijų, kurioms yra iškilęs erozijos pavojus, ribų nustatymas ir tvarkymas

1.   Susitariančiosios Šalys nutaria sudaryti Alpių teritorijų, kuriose vyksta erozija, kartografiją, ir įtraukti jas į žemės kadastrą, laikydamosi lyginamųjų kriterijų, nustatytų atsižvelgiant į erozijos dydį, jei tai yra būtina siekiant apsaugoti materialųjį turtą.

2.   Dirvožemių erozija turi būti kuo labiau apribota. Plotai, kuriems vykstant dirvožemių erozijai ir slenkant žemei buvo padaryta žala, turėtų būti sutvarkyti, kiek to reikia siekiant apsaugoti žmones ir materialųjį turtą.

3.   Kad būtų apsaugoti žmonės ir materialusis turtas, siekiant sustabdyti vandens eroziją ir sumažinti nuotėkio poveikį pirmiausia turėtų būti naudojami žalos gamtai nedarantys hidraulikos, statybos ir miškų eksploatavimo įrenginiai.

12 straipsnis

Žemės ūkis, ganyklos ir miškų ūkis

1.   Kad žemė būtų apsaugota nuo žalingų erozijos ir žemės tankinimo, Susitariančiosios Šalys įsipareigoja naudotis tinkama, vietos sąlygoms pritaikyta vertimosi žemės bei miškų ūkiu ir žemės naudojimo ganykloms praktika.

2.   Dėl medžiagų patekimo į žemę naudojant trąšas ar augalų apsaugos preparatus, tai Susitariančiosios Šalys parengia ir taiko bendrus tinkamos techninės praktikos kriterijus. Trąšų pobūdis bei kiekis ir tręšimo laikas turi būti pritaikyti atsižvelgiant į augalų poreikius – į žemėje sukauptas maistines ir organines medžiagas ir žemdirbystės bei aplinkos sąlygas. Tam turi būti įgyvendinami ekologiniai integruoti gamybos būdai, ir didžiausias gyvulių skaičius plote nustatomas atsižvelgiant į gamtines aplinkos sąlygas bei augalų augimą.

3.   Alpių ganyklose pirmiausia turėtų būti sumažintas mineralinių trąšų ir augalų apsaugos preparatų naudojimas. Nebenaudotinas nuotėkų dumblas.

13 straipsnis

Miškininkystės ir kitos priemonės

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja kalnų miškuose, kurie itin daug prisideda prie teritorijų, kuriose auga, arba ypač gyvenviečių, teritorijų, kuriose veikia transporto infrastruktūros, dirbamų ir kitų žemių, apsaugos, teikti pirmenybę miškų apsauginei funkcijai ir valdyti miškus įgyvendinant apsaugos tikslą. Tie kalnų miškai turi būti saugomi vietoje.

2.   Pirmiausia miškai turi būti eksploatuojami ir prižiūrimi taip, kad būtų išvengta žalingų dirvožemio erozijos ir žemės tankinimo. Šiuo tikslu turi būti skatinama prie vietovės pritaikyta miškininkystė ir natūrali miškų regeneracija.

14 straipsnis

Turizmo infrastruktūrų poveikis

1.   Susitariančiosios Šalys stengsis, kad:

2.   Cheminius ir biologinius priedus trasų paruošimui bus leidžiama naudoti tik tada, kai bus patvirtinta, kad jie atitinka aplinkos reikalavimus.

3.   Nustačius, kad dirvožemiams ir augalams padaryta didelė žala, Susitariančiosios Šalys kaip galima greičiau imsis žalai atitaisyti būtinų priemonių.

15 straipsnis

Teršalų patekimo į žemę ribojimas

1.   Susitariančiosios Šalys stengsis, kad kuo labiau prevenciškai būtų sumažintas teršalų patekimas į dirvožemius per atmosferą, vandenį, šalinant atliekas ir naudojant kenksmingas aplinkai medžiagas. Pirmenybė bus teikiama priemonėms, kuriomis teršalų patekimas apribojamas pradiniame etape.

2.   Siekdamos, kad dirvožemiai nebūtų teršiami naudojant kenksmingas medžiagas, Susitariančiosios Šalys priima technines nuostatas, numato atlikti tikrinimus ir įgyvendina tyrimų programas bei informavimo veiksmus.

16 straipsnis

Ekologiškas slidžią dangą šalinančių preparatų naudojimas ir barstymas smėliu

Susitariančiosios Šalys įsipareigoja kiek galima labiau sumažinti druskų naudojimą slidžiai dangai šalinti ir kiek įmanoma naudoti tokius slidžią dangą naikinančius ir mažiau kenksmingus produktus kaip žvyras ir smėlis.

17 straipsnis

Užteršta žemė, anksčiau užterštos teritorijos, atliekų tvarkymo programos

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja sudaryti jų teritorijoje esančių anksčiau užterštų vietų ir plotų, kurie įtariami buvę užteršti, sąrašą (anksčiau užterštų vietų sąrašas), kad ištirtų šių plotų būklę ir, taikydamos lyginamuosius metodus, įvertintų jų keliamą pavoj.

2.   Kad dirvožemiai nebūtų užteršti ir kad būtų pasirengta atlikti išankstinį tvarkymą, atliekų ir medžiagų liekanų tvarkymą bei įrengti atliekų saugojimo vietą laikantis aplinkos reikalavimų, turi būti parengtos ir įgyvendintos atliekų tvarkymo programos.

18 straipsnis

Papildomos priemonės

Siekdamos apsaugoti žemę, Susitariančiosios Šalys gali imtis papildomų, šiame protokole nenumatytų, priemonių.

III   SKYRIUS

TYRIMAI, MOKYMAS IR INFORMAVIMAS

19 straipsnis

Tyrimai ir stebėjimas

1.   Glaudžiai bendradarbiaudamos, Susitariančiosios Šalys skatina ir derina tyrimus bei sistemingą stebėjimą, kurie yra reikalingi siekiant šio protokolo tikslų.

2.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad nacionaliniai tyrimų ir sistemingo stebėjimo rezultatai būtų integruoti į bendrą nuolatinio stebėjimo ir informavimo sistemą ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, būtų prieinami visuomenei.

3.   Susitariančiosios Šalys nutaria koordinuoti savus su dirvožemių apsauga susijusius Alpių tyrimų projektus, atsižvelgdamos į kitą nacionaliniu ir tarptautiniu lygiu vykstančią tyrimų raidą, ir numato įgyvendinti bendrą tyrimų veiklą.

4.   Atskirai dėmesys bus skiriamas žalai, kurią dirvožemiams daro žmonių veikla, dirvožemių regeneracijos galimybių įvertinimui ir atitinkamos geriausiai pritaikytos technikos tyrimui.

20 straipsnis

Suderintų duomenų bazių kūrimas

1.   Susitariančiosios Šalys nutaria Alpių stebėjimo ir informavimo sistemoje sukurti lyginamąsias duomenų bazes (pedologiniai parametrai, mėginių pavyzdžiai, analizės būdai, vertinimai) ir sudaryti galimybę keistis duomenimis.

2.   Susitariančiosios Šalys pritaria tam, kad pirmiausia turi būti tiriamos dirvožemiams kenksmingos medžiagos, ir užtikrina lyginamųjų vertinimo kriterijų apibrėžimą.

3.   Susitariančiosios Šalys siekia sudaryti reprezentatyvų Alpių žemės būklės sąrašą, naudodamos tuos pačius vertinimo pagrindus bei suderintus būdus ir atsižvelgdamos į geologinę ir hidrogeologinę padėtį.

21 straipsnis

Būstinių, kuriose vykdomas nuolatinis stebėjimas, steigimas ir aplinkos stebėjimo koordinavimas

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja Alpių regione steigti būstines, kuriose būtų vykdomas nuolatinis stebėjimas (tikrinimai ir techninė kontrolė), ir integruoti jas į Alpių dirvožemių stebėjimo tinklą.

2.   Susitariančiosios Šalys nutaria valstybių atliekamus dirvožemiųstebėjimus koordinuoti su oro, vandens, augmenijos ir gyvūnijos sektoriuose dirbančiomis aplinkos institucijomis.

3.   Įgyvendindamos šiuos tyrimus, Susitariančiosios Šalys, laikydamosi lyginamųjų kriterijų, kurs dirvožemių pavyzdžių bankus.

22 straipsnis

Mokymas ir informavimas

Susitariančiosios Šalys skatina pradinį bei tęstinį mokymą ir visuomenės informavimą apie šio protokolo tikslus, priemones ir įgyvendinimą.

IV   SKYRIUS

ĮGYVENDINIMAS, TIKRINIMAS IR VERTINIMAS

23 straipsnis

Įgyvendinimas

Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, imdamosi visų tinkamų priemonių, užtikrinti šio protokolo įgyvendinimą, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos.

24 straipsnis

Įsipareigojimų įgyvendinimo tikrinimas

1.   Susitariančiosios Šalys Nuolatiniam komitetui reguliariai teikia ataskaitas apie pagal šį protokolą įgyvendinamas priemones. Ataskaitose taip pat nagrinėjamas priemonių, kurių buvo imtasi, veiksmingumas. Alpių konferencija nustato ataskaitų periodiškumą.

2.   Nuolatinis komitetas šias ataskaitas nagrinėja tikrindamas, ar Susitariančiosios Šalys įgyvendino protokole numatytus įsipareigojimus. Jis taip pat gali paprašyti atitinkamų Susitariančiųjų Šalių pateikti papildomos informacijos arba gali naudotis kitais informacijos šaltiniais.

3.   Nuolatinis komitetas Alpių konferencijai pateikia šiame protokole numatytų įsipareigojimų įgyvendinimo Susitariančiosiose Šalyse ataskaitą.

4.   Alpių konferencija nagrinėja šią ataskaitą. Nustačiusi, kad įsipareigojimų nebuvo laikomasi, ji gali priimti rekomendacijas.

25 straipsnis

Nuostatų veiksmingumo vertinimas

1.   Susitariančiosios Šalys reguliariai nagrinėja šio protokolo nuostatų veiksmingumą ir jas vertina. Jos siūlo priimti atitinkamas šio protokolo pataisas, jei tai yra būtina siekiant tikslų.

2.   Pagal dabartinę institucinę sistemą atliekant šį vertinimą dalyvauja vietos valdžios įstaigos. Gali būti konsultuojamasi su šioje srityje veikiančiomis nevyriausybinėmis organizacijomis.

V   SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

26 straipsnis

Alpių konvencijos ir protokolo sąsajos

1.   Šis protokolas yra Alpių konvencijos protokolas pagal konvencijos 2 straipsnį ir kitus atitinkamus straipsnius.

2.   Nė viena valstybė negali tapti šio protokolo Susitariančiąja Šalimi, jei nėra Alpių konvencijos Susitariančioji Šalis. Alpių konvencijos denonsavimas yra ir šio protokolo denonsavimas.

3.   Alpių konferencijoje sprendžiant su šiuo protokolu susijusius klausimus, balsavime gali dalyvauti tik šio protokolo Susitariančiosios Šalys.

27 straipsnis

Pasirašymas ir ratifikavimas

1.   Šis protokolas Alpių konvenciją pasirašiusioms valstybėms ir Europos bendrijai teikiamas pasirašyti 1998 m. spalio 16 d., o nuo 1998 m. lapkričio 16 d. – Austrijos Respublikoje, kuri yra depozitaras.

2.   Šis protokolas Susitariančiosioms Šalims, kurios išreiškė savo sutikimą būti saistomos protokolo, įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas.

3.   Jeigu Susitariančiosios Šalys vėliau išreiškia savo sutikimą būti saistomos protokolo, protokolas įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas. Įsigaliojus protokolo pataisai, visos naujos šio protokolo Susitariančiosios Šalys tampa pataisyto protokolo Susitariančiosiomis Šalimis.

28 straipsnis

Pranešimai

Depozitaras praneša visoms preambulėje nurodytoms valstybėms ir Europos bendrijai apie:

Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį protokolą.

Priimta 1998 m. spalio 16 d. Blede prancūzų, vokiečių, italų ir slovėnų kalbomis. Visi keturi tekstai yra autentiški ir vienu egzemplioriumi deponuojami Austrijos Valstybės archyvuose. Depozitaras išsiunčia visoms šį protokolą pasirašiusioms valstybėms patvirtintas kopijas.

----

1991 metų Alpių konvencijos įgyvendinimo energetikos srityje

PROTOKOLAS

Energetikos protokolas

Preambulė

VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,

AUSTRIJOS RESPUBLIKA,

PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,

ITALIJOS RESPUBLIKA,

LICHTENŠTEINO KUNIGAIKŠTYSTĖ,

MONAKO KUNIGAIKŠTYSTĖ,

SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,

ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA,

ir

EUROPOS BENDRIJA,

LAIKYDAMOSI 1991 m. lapkričio 7 d. Konvencijoje dėl Alpių apsaugos (Alpių konvencija) iškelto uždavinio įgyvendinti bendrą Alpių regiono apsaugos ir darnaus vystymosi politiką,

ĮGYVENDINDAMOS savo įsipareigojimus, numatytus Alpių konvencijos 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse,

SUPRASDAMOS energijos gamybos, paskirstymo ir naudojimo nekenkiant gamtai ir kraštovaizdžiui bei laikantis aplinkos reikalavimų svarbą ir priemonių, skirtų energijai taupyti, skatinimo svarbą,

ATSIŽVELGDAMOS į būtinybę sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą Alpių regione ir taip įgyvendinti įsipareigojimus pagal Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją,

ĮSITIKINUSIOS, kad ekonominiai interesai turi būti suderinti su ekologiniais reikalavimais,

ĮSITIKINUSIOS, kad Alpės Europos mastu yra itin svarbi teritorija, kad jų paveldas yra unikalus bei geomorfologiniu, klimato, vandenų, augalijos, gyvūnijos, kraštovaizdžių ir kultūros požiūriu įvairus ir kad už Alpių kalnų, slėnių bei priekalnių apsaugą negali būti atsakingos tik Alpių regiono valstybės,

SUPRASDAMOS, kad Alpės yra ne tik vietos gyventojams svarbi gyvenamoji ir ekonominės veiklos vykdymo vieta, bet ir labai svarbus regionas Alpių teritorijai nepriklausančioms valstybėms, ypač dėl to, kad per jį tranzitu yra vežamos prekės ir keliauja žmonės, taip pat kad yra nutiesti elektros energijos skirstymo tinklai,

ATSIŽVELGDAMOS į Alpių regiono aplinkos jautrumą, ypač energijos gamybos, transportavimo ir naudojimo veiklos rūšių, kurios yra neatsiejamos nuo gamtos apsaugos, teritorinio planavimo ir žemės naudojimo, atžvilgiu,

ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad, kai kyla pavojus Alpių teritorijos aplinkai, ypač dėl galimų klimato pokyčių, susijusių su žmonių veikla, yra būtina daug dėmesio skirti glaudžioms, tarp socialinės ir ekonominės žmonių veiklos ir ekosistemų išsaugojimo egzistuojančioms sąsajoms, – dėl to, ypač Alpių regione, turi būti imtasi atitinkamų įvairių priemonių, bendrai sutarus su vietos gyventojais, politinėmis institucijomis ir ekonomikos bei socialinių reikalų organizacijomis,

ĮSITIKINUSIOS, kad vietos gyventojams turi būti sudaryta galimybė rengti savus socialinės, kultūrinės ir ekonominės plėtros planus bei, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, dalyvauti įgyvendinant juos,

ĮSITIKINUSIOS, kad kai kurios problemos gali būti išspręstos tik valstybėms tarpusavyje bendradarbiaujant ir kad Alpių regiono valstybės bei tiesiogiai susijusios teritorinės institucijos turi imtis bendrų priemonių,

ĮSITIKINUSIOS, kad energijos poreikių tenkinimas yra svarbus ekonominės ir socialinės plėtros veiksnys ir Alpių regione, ir už jo ribų,

SUPRASDAMOS ekonominių priemonių, kurios leistų geriau įvertinti tikrąsias sąnaudas apskaičiuojant energijos kainas, panaudojimo ir vėlesnio tobulinimo svarbą,

ĮSITIKINUSIOS, kad Alpių regiono įnašas tenkinant energijos poreikius Europoje yra tvarus ir kad šiame regione, be pakankamų geriamojo vandens išteklių, turi būti ir užtektinai energetinių išteklių, reikalingų žmonių gyvenimo ir ekonominio produktyvumo sąlygoms gerinti,

ĮSITIKINUSIOS, kad Alpių regiono vaidmuo sujungiant Europos šalių energetikos sistemas yra itin svarbus,

ĮSITIKINUSIOS, kad Alpių regione priemonėmis, taikomomis siekiant racionaliai naudoti energiją ir subalansuotai eksploatuoti vandens bei medienos išteklius, yra prisidedama prie energetinių poreikių tenkinimo įgyvendinant nacionalinę ekonomiką ir kad biologinės masės bei saulės energijos naudojimas tampa vis svarbesnis,

SUSITARĖ:

I   SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Tikslai

Susitariančiosios Šalys energijos taupymo, gamybos, transportavimo, skirstymo ir naudojimo teritorijoje, kurioje galioja Alpių konvencija, srityje įsipareigoja sudaryti pagrindines sąlygas ir imtis priemonių, kuriomis galima sukurti tokią energetinę padėtį, kuri atitiktų darnaus vystymosi nuostatas ir būtų suderinama su konkrečiomis Alpių regionui būdingomis leistinomis ribomis; įgyvendindamos šias priemones Susitariančiosios Šalys svariai prisidės prie gyventojų ir aplinkos apsaugos bei išteklių ir klimato saugojimo.

2 straipsnis

Pagrindiniai įsipareigojimai

1.   Pagal šį protokolą Susitariančiosios Šalys pirmiausia siekia:

2.   Statant naujas didelės apimties energetikos infrastruktūras ir itin padidėjus jau esančių infrastruktūrų pajėgumui, Susitariančiosios Šalys, laikydamosi galiojančių teisės nuostatų, teritoriniu, socialiniu bei ekonominiu požiūriu, kaip yra numatyta 12 straipsnyje, įvertina poveikį Alpių regiono aplinkai ir infrastruktūrų poveikį. Įgyvendinant projektus, kurie gali daryti tarpvalstybinį poveikį, šalys pripažįsta teisę konsultuotis tarptautiniu lygiu.

3.   Įgyvendindamos energetikos politiką šalys atsižvelgia į tai, kad Alpių regione gali būti naudojami atsinaujinančios energijos šaltiniai, ir skatina tarpusavio bendradarbiavimą šioje srityje rengiant plėtros programas.

4.   Susitariančiosios Šalys saugomas teritorijas saugo, nustatydamos apsaugines zonas, jos saugo kitas saugotinas ir poilsio zonas bei teritorijas, kuriose gamta ir kraštovaizdžiai nepaliesti žmogaus rankų; šalys, atsižvelgdamos į įvairius Alpių ekosistemos pažeidžiamumo, poveikio leistinumo ir vykstančių neigiamų pokyčių lygius, optimizuoja energetikos infrastruktūrų pajėgumą.

5.   Susitariančiosios Šalys supranta, kad, įgyvendinant tinkamą mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros politiką – imantis prevencinių ir padėčiai pagerinti skirtų priemonių, gali būti svariai prisidėta prie Alpių regiono saugojimo nuo energetikos infrastruktūrų daromo poveikio aplinkai. Jos skatina šioje srityje įgyvendinamą tyrimų ir plėtros veiklą ir dalijasi pasiektais svarbiais laimėjimais.

6.   Susitariančiosios Šalys bendradarbiauja, energetikos srityje siekdamos tobulinti tinkamesnio tikrųjų sąnaudų įvertinimo būdus.

3 straipsnis

Suderinamumas su tarptautine teise ir kitomis politikos kryptimis

1.   Šis protokolas įgyvendinamas laikantis galiojančių tarptautinių teisės normų, ypač Alpių konvencijoje ir jos įgyvendinimo protokoluose numatytų normų, bei galiojančių tarptautinių susitarimų.

2.   Susitariančiosios Šalys, įgyvendindamos kitas politikos kryptis, ypač teritorinio planavimo ir regionų plėtros, transporto, žemės ūkio ir miškininkystės bei turizmo srityse, įsipareigoja atsižvelgti į šio protokolo tikslus, kad išvengtų neigiamo ar prieštaringo poveikio Alpių regione.

4 straipsnis

Teritorinių institucijų indėlis

1.   Pagal dabartinę institucinę sistemą kiekviena Susitariančioji Šalis, siekdama skatinti solidarų atsakomybės pasidalijimą, apibrėžia tinkamiausią tiesiogiai susijusių institucijų ir teritorinių institucijų koordinavimo bei bendradarbiavimo lygį, pirmiausia stengdamasi panaudoti Alpių regiono bendradarbiavimą ir jį plėtoti, įgyvendindama energetikos politikos kryptis ir su tuo susijusias priemones.

2.   Tiesiogiai susijusios teritorinės institucijos dalyvauja įvairiuose šių politikos krypčių ir priemonių rengimo bei įgyvendinimo etapuose, nepažeisdamos joms nustatytos kompetencijos ir galiojančios institucinės sistemos.

3.   Siekdamos priimti susitarimą dėl bendrų problemų sprendimo, Susitariančiosios Šalys skatina tarptautinį institucijų, tiesiogiai suinteresuotų spręsti su energetika ir aplinka susijusias problemas, bendradarbiavimą.

II   SKYRIUS

KONKREČIOS PRIEMONĖS

5 straipsnis

Energijos taupymas ir racionalus energijos naudojimas

1.   Alpių regione turi būti imamasi konkrečių energijos taupymo, skirstymo ir racionalaus naudojimo priemonių; imantis šių priemonių turi būti atsižvelgiama į:

2.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad energija būtų daugiau naudojama atsižvelgiant į aplinkos reikalavimus, ir pirmiausia skatina taupyti bei racionaliai naudoti energiją, ypač pasirenkant gamybos būdus, teikiant viešąsias paslaugas ir eksploatuojant didžiąsias viešbučių infrastruktūras ir transporto, sportinės veiklos bei laisvalaikio įrenginius.

3.   Jos suderina priemones ir priima nuostatas, visų pirma šiose srityse:

6 straipsnis

Atsinaujinantys energijos ištekliai

1.   Susitariančiosios Šalys, neviršydamos turimų finansinių išteklių ir laikydamosi aplinkos bei kraštovaizdžių reikalavimus atitinkančių taisyklių, įsipareigoja skatinti ir pirmiausia naudoti atsinaujinančius energijos išteklius.

2.   Jos taip pat skatina eksploatuoti decentralizuotus įrenginius tokiems atsinaujinantiems energijos ištekliams kaip vanduo, saulė ir biologinė masė naudoti.

3.   Susitariančiosios Šalys skatina naudoti atsinaujinančius energijos išteklius, net jei kartu yra taikomi ir įprastiniai energijos teikimo būdai.

4.   Susitariančiosios Šalys ypač skatina racionalų vandens ir medienos išteklių, gaunamų subalansuotai tvarkant kalnų miškus, naudojimą energijai gaminti.

7 straipsnis

Hidroelektrinių energija

1.   Susitariančiosios Šalys užtikrina ekologinės vandentakių funkcijos ir kraštovaizdžių integralumo išlaikymą įgyvendindamos tinkamas, naujoms ir, jei įmanoma, jau esančioms hidroelektrinėms skirtas priemones: apibrėždamos mažiausius kiekius, įgyvendindamos standartus dirbtiniams vandens lygio svyravimams sumažinti ir užtikrindamos gyvūnų migravimą.

2.   Susitariančiosios Šalys gali imtis priemonių, kuriomis, laikantis hidroelektrinių saugos ir aplinkos standartų, siekiama pagerinti esančių hidroelektrinių konkurencingumą.

3.   Be to, jos įsipareigoja išlaikyti vandens tiekimo tvarką teritorijose, iš kurių yra gaunamas geriamasis vanduo, teritorijose, kurios yra saugomos apsauginėmis zonomis, kitose saugomose teritorijose ir poilsio zonose bei teritorijose, kuriose gamta ir kraštovaizdžiai yra nepaliesti žmogaus rankų.

4.   Susitariančiosios Šalys rekomenduoja, užuot rengus naujus statybos projektus, pradėti naudoti ne pagal paskirtį eksploatuojamas hidroelektrines. 1 dalies nuostata dėl vandens ekosistemų ir kitų atitinkamų sistemų išsaugojimo galioja ir tuo atveju, kai yra pradedama naudoti jau esančias hidroelektrines.

5.   Susitariančiosios Šalys, laikydamosi nacionalinių teisės aktų, gali nagrinėti rinką atitinkančių kainų, kurias turėtų mokėti galutiniai Alpių regiono išteklių vartotojai, nustatymo būdus ir nagrinėti, kokios visuotinio intereso paslaugos, kurias suteikė vietos gyventojai, gali būti tinkamai kompensuotos.

8 straipsnis

Energija, gaunama naudojant iškastinį kurą

1.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad eksploatuojant naujus šiluminius įrenginius, kuriuose elektros energijai ir (arba) šilumai gaminti naudojamas iškastinis kuras, būtų taikomi geriausi prieinami gamybos būdai. Dėl Alpių regione veikiančių įrenginių Susitariančiosios Šalys kuo labiau apriboja teršalų, patenkančių į aplinką iš šių įrenginių, išmetimą, naudodamos tinkamus gamybos būdus ir (arba) kurą.

2.   Susitariančiosios Šalys tikrina technines ir ekonomines galimybes įrenginius, kuriuose naudojamas iškastinis kuras, pakeisti įrenginiais, kuriuose naudojami atsinaujinančios energijos šaltiniai, bei decentralizuotais įrenginiais ir tokio pakeitimo suderinamumą su aplinkos reikalavimais.

3.   Susitariančiosios Šalys imasi priemonių, kurių tikslas – skatinti bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą siekiant racionaliau naudoti energiją.

4.   Pasienio zonose Susitariančiosios Šalys kiek įmanoma derina ir sujungia teršalų patekimo į atmosferą ir koncentracijos ore tikrinimo sistemas.

9 straipsnis

Branduolinė energija

1.   Įgyvendindamos tarptautinius susitarimus, Susitariančiosios Šalys įsipareigoja keistis visa informacija apie atomines elektrines ir kitus branduolinius įrenginius, kurie daro arba galėtų daryti poveikį Alpių regionui, siekdamos užtikrinti ilgalaikę gyventojų sveikatos, augalijos, gyvūnijos, jų biocenozės, paplitimo zonų ir tarpusavio sąveikos apsaugą.

2.   Be to, Susitariančiosios Šalys kiek įmanoma užtikrina aplinkos radioaktyvumo kontrolės sistemų derinimą ir sujungimą.

10 straipsnis

Elektros energijos transportavimas ir paskirstymas

1.   Susitariančiosios Šalys siekia racionalizuoti ir didinti esančių infrastruktūrų pajėgumą, atsižvelgdamos į aplinkos apsaugos reikalavimus ir ypač į būtinybę saugoti itin jautrias ekosistemas bei gamtovaizdžius, kartu, jei reikia, imdamosi su gyventojų bei Alpių regiono aplinkos apsauga susijusių veiksmų.

2.   Kai yra statomos elektros energijos transportavimo linijos ir su tuo susijusios elektrinės, taip pat tiesiami naftotiekiai ir dujotiekiai, įskaitant siurblinių ir slėginių bei įrenginių, kurie yra labai svarbūs aplinkos požiūriu, įrengimą, Susitariančiosios Šalys įgyvendina visas reikiamas priemones, kad būtų sumažintas neigiamas poveikis gyventojams ir aplinkai, įskaitant, jei galima, jau esančių statinių ir linijų naudojimą.

3.   Susitariančiosios Šalys, eksploatuodamos elektros energijos transportavimo linijas, ypač atsižvelgia į teritorijų, kurios saugomos apsauginėmis zonomis, kitų saugomų teritorijų ir poilsio zonų bei teritorijų, kuriose gamta ir kraštovaizdžiai yra nepaliesti žmogaus rankų, svarbą ir į paukščių fauną.

11 straipsnis

Aplinkos renatūralizacija ir inžinerija

Susitariančiosios Šalys išankstiniuose projektuose ir poveikio aplinkai tyrimuose, numatytuose atlikti pagal galiojančius teisės aktus, nustato vietovių ir vandens teritorijų renatūralizacijos taisykles energetikos srityje atlikus viešuosius ar privačius su Alpių regiono aplinka ir ekosistemomis susijusius darbus, naudodamos, kiek yra įmanoma, aplinkos inžinerijos technologijas.

12 straipsnis

Poveikio aplinkai vertinimas

1.   Susitariančiosios Šalys, laikydamosi nacionalinių galiojančių teisės aktų, konvencijų ir tarptautinių susitarimų, vykdo išankstinį poveikio aplinkai vertinimą rengdamos visus energetinių įrenginių, minimų šio protokolo 7, 8, 9 ir 10 straipsniuose, projektus ir atlikdamos svarbius šių įrenginių pakeitimus.

2.   Susitariančiosios Šalys pripažįsta, kad, siekiant pašalinti ar sumažinti poveikį aplinkai, kaip vieną iš būdų numatant išardyti ne pagal paskirtį naudojamus ir aplinkos reikalavimų neatitinkančius įrenginius, kiek įmanoma turi būti taikomi geriausi prieinami gamybos būdai.

13 straipsnis

Derinimas

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja iš anksto konsultuotis dėl projektų, galinčių daryti tarpvalstybinį poveikį.

2.   Atitinkamos Susitariančiosios Šalys turi tinkamu laiku pateikti pastabas dėl projektų, galinčių daryti tarpvalstybinį poveikį, į kurias bus tinkamai atsižvelgta išduodant leidimus.

14 straipsnis

Papildomos priemonės

Susitariančiosios Šalys gali imtis papildomų, šiame protokole nenumatytų, priemonių, susijusių su energija ir darniu vystymusi.

III   SKYRIUS

TYRIMAI, MOKYMAS IR INFORMAVIMAS

15 straipsnis

Tyrimai ir stebėjimas

1.   Glaudžiai bendradarbiaudamos ir atsižvelgdamos į rezultatus, gautus nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis, Susitariančiosios Šalys skatina ir derina tyrimus bei sistemingą stebėjimą, kad būtų įgyvendinti šio protokolo tikslai; ypač jos skatina tyrimus ir stebėjimą, susijusius su poveikio aplinkai ir klimato vertinimo bei tyrimo būdais ir kriterijais ir su konkrečiais gamybos būdais, kuriais siekiama Alpių regione taupyti ir racionaliai naudoti energiją.

2.   Apibrėždamos ir tikrindamos energetikos politikos tikslus bei priemones ir vietoje vykdydamos gyventojams, ekonominiams operatoriams ir teritorinėms institucijoms skatinti skirtą mokymo bei techninės pagalbos veiklą, jos atsižvelgia į tyrimų rezultatus.

3.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad nacionaliniai tyrimų ir sistemingo stebėjimo rezultatai būtų integruoti į bendrą nuolatinio stebėjimo ir informavimo sistemą ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, būtų prieinami visuomenei.

16 straipsnis

Mokymas ir informavimas

1.   Susitariančiosios Šalys skatina pirminį bei tęstinį mokymą ir visuomenės informavimą apie šio protokolo tikslus, priemones ir įgyvendinimą.

2.   Jos ypač skatina vėlesnę mokymo, tęstinio mokymo bei techninės pagalbos energetikos srityje, įskaitant aplinkos, gamtos ir klimato apsaugą, plėtrą.

IV   SKYRIUS

ĮGYVENDINIMAS, TIKRINIMAS IR VERTINIMAS

17 straipsnis

Įgyvendinimas

Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, imdamosi visų tinkamų priemonių, užtikrinti šio protokolo įgyvendinimą, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos.

18 straipsnis

Įsipareigojimų įgyvendinimo tikrinimas

1.   Susitariančiosios Šalys Nuolatiniam komitetui reguliariai teikia ataskaitas apie pagal šį protokolą įgyvendinamas priemones. Ataskaitose taip pat nagrinėjamas priemonių, kurių buvo imtasi, veiksmingumas. Alpių konferencija nustato ataskaitų periodiškumą.

2.   Nuolatinis komitetas šias ataskaitas nagrinėja tikrindamas, ar Susitariančiosios Šalys įgyvendino protokole numatytus įsipareigojimus. Jis taip pat gali paprašyti atitinkamų Susitariančiųjų Šalių pateikti papildomos informacijos arba gali naudotis kitais informacijos šaltiniais.

3.   Nuolatinis komitetas Alpių konferencijai pateikia šiame protokole numatytų įsipareigojimų įgyvendinimo Susitariančiosiose Šalyse ataskaitą.

4.   Alpių konferencija nagrinėja šią ataskaitą. Nustačiusi, kad įsipareigojimų nebuvo laikomasi, ji gali priimti rekomendacijas.

19 straipsnis

Nuostatų veiksmingumo vertinimas

1.   Susitariančiosios Šalys reguliariai nagrinėja šio protokolo nuostatų veiksmingumą ir jas vertina. Jos siūlo priimti atitinkamas šio protokolo pataisas, jei tai yra būtina siekiant tikslų.

2.   Pagal dabartinę institucinę sistemą atliekant šį vertinimą dalyvauja teritorinės institucijos. Gali būti konsultuojamasi su šioje srityje veikiančiomis nevyriausybinėmis organizacijomis.

V   SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

20 straipsnis

Alpių konvencijos ir protokolo sąsajos

1.   Šis protokolas yra Alpių konvencijos protokolas pagal konvencijos 2 straipsnį ir kitus atitinkamus straipsnius.

2.   Nė viena valstybė negali tapti šio protokolo Susitariančiąja Šalimi, jei nėra Alpių konvencijos Susitariančioji Šalis. Alpių konvencijos denonsavimas yra ir šio protokolo denonsavimas.

3.   Alpių konferencijoje sprendžiant su šiuo protokolu susijusius klausimus, balsavime gali dalyvauti tik šio protokolo Susitariančiosios Šalys.

21 straipsnis

Pasirašymas ir ratifikavimas

1.   Šis protokolas Alpių konvenciją pasirašiusioms valstybėms ir Europos bendrijai teikiamas pasirašyti 1998 m. spalio 16 d. Austrijos Respublikoje, kuri yra depozitaras, nuo 1998 m. lapkričio 16 d.

2.   Šis protokolas Susitariančiosioms Šalims, kurios išreiškė savo sutikimą būti saistomos protokolo, įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas.

3.   Jeigu Susitariančiosios Šalys vėliau išreiškia savo sutikimą būti saistomos protokolo, protokolas įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas. Įsigaliojus protokolo pataisai, visos naujos šio protokolo Susitariančiosios Šalys tampa pataisyto protokolo Susitariančiosiomis Šalimis.

22 straipsnis

Pranešimai

Depozitaras praneša visoms preambulėje nurodytoms valstybėms ir Europos bendrijai apie:

Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį protokolą.

Priimta 1998 m. spalio 16 d. Blede prancūzų, vokiečių, italų ir slovėnų kalbomis. Visi keturi tekstai yra autentiški ir vienu egzemplioriumi deponuojami Austrijos Valstybės archyvuose. Depozitaras išsiunčia visoms šį protokolą pasirašiusioms valstybėms patvirtintas kopijas.

----

1991 metų Alpių konvencijos įgyvendinimo turizmo srityje

PROTOKOLAS

Turizmo protokolas

Preambulė

VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,

AUSTRIJOS RESPUBLIKA,

PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,

ITALIJOS RESPUBLIKA,

LICHTENŠTEINO KUNIGAIKŠTYSTĖ,

MONAKO KUNIGAIKŠTYSTĖ,

SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,

ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA,

ir

EUROPOS BENDRIJA,

LAIKYDAMOSI 1991 m. lapkričio 7 d. Konvencijoje dėl Alpių apsaugos (Alpių konvencija) iškelto uždavinio įgyvendinti bendrą Alpių regiono apsaugos ir darnaus vystymosi politiką,

ĮGYVENDINDAMOS savo įsipareigojimus, numatytus Alpių konvencijos 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse,

ATSIŽVELGDAMOS į Susitariančiųjų Šalių pageidavimą derinti ekonominius interesus su ekologiniais reikalavimais ir užtikrinti darnų vystymąsi,

SUPRASDAMOS, kad Alpių regionas vietos gyventojams yra svarbi gyvenamoji ir ekonominės veiklos vykdymo vieta,

ĮSITIKINUSIOS, kad vietos gyventojams turi būti sudaryta galimybė rengti savus socialinės, kultūrinės bei ekonominės plėtros planus ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, dalyvauti įgyvendinant juos,

ATSIŽVELGDAMOS į miesto civilizacijoje vis didėjantį šių dienų žmonių turizmo ir įvairaus poilsio poreikį,

ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Alpių regionas yra viena iš didžiausių turizmo ir laisvalaikio leidimo vietų Europoje – jame yra daug galimybių leisti laisvalaikį, įvairus gamtovaizdis, o ekologinės sąlygos įvairios, ir kad su turizmu susiję klausimai turėtų būti sprendžiami ne vienos valstybės narės, o visų drauge,

ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad nemažai kai kurių Susitariančiųjų Šalių gyventojų gyvena Alpių regione, o Alpių turizmas valstybės mastu yra svarbus dėl to, kad padeda išlaikyti nuolatinį skaičių gyventojų,

ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad kalnų turizmas plėtojamas vis globalesnės konkurencijos sąlygomis, o turizmas daug prisideda prie Alpių regiono ekonominės pažangos,

ATSIŽVELGDAMOS į pastaruoju metu pastebimą tendenciją turizmą sieti su aplinka: klientai vis labiau domisi patraukliu, ir žiemą, ir vasarą saugomu kraštovaizdžiu, o dauguma vietinių sprendimus priimančių institucijų stengiasi pagerinti turistų priėmimo kokybę, užtikrindamos aplinkos apsaugą,

ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Alpių regione, derinant kiekvienos vietovės ekosistemų ribas, į ekosistemas turi būti konkrečiai atsižvelgiama, ir jos turi būti vertinamos pagal jų savitumus,

SUPRASDAMOS, kad gamtos ir kultūros paveldas bei kraštovaizdžiai yra svarbiausias turizmo Alpėse pagrindas,

SUPRASDAMOS, kad dėl Alpių regiono valstybių gamtos, kultūros, ekonomikos ir institucijų įvairumo turizmo plėtra buvo vykdoma autonomiškai ir buvo teikiama daug turizmo paslaugų, kurios, užuot supanašėjusios su kitomis standartinėmis pasaulyje teikiamomis paslaugomis, turėtų suteikti galimybę vystyti įvairias ir papildomas turizmo veiklos rūšis,

SUPRASDAMOS, kad yra būtina įgyvendinti tvarų turizmo ekonomikos vystymą, orientuojantis į gamtos paveldo įvertinimą ir paramos bei paslaugų kokybės gerinimą, atsižvelgiant į daugelio Alpių regionų ekonominį priklausomumą nuo turizmo ir tų regionų gyventojams turizmo teikiamų galimybių pragyventi,

SUPRASDAMOS, kad poilsiautojai turi būti skatinami gerbti gamtą ir kad jiems turi būti padedama geriau susipažinti su lankomuose regionuose gyvenančiais bei dirbančiais žmonėmis ir sudaryti kuo geriausias sąlygas pažinti įvairialypę Alpių regiono gamtą,

SUPRASDAMOS, kad profesinės turizmo organizacijos ir vietos valdžios įstaigos Alpių regiono lygiu turėtų susitarusios įgyvendinti savo gamybinių struktūrų ir tų struktūrų veiklos tobulinimo priemones,

NORĖDAMOS užtikrinti tvarų Alpių regiono vystymąsi plėtojant aplinkos reikalavimus atitinkantį turizmą, kuris yra ir svarbiausias vietos gyventojų ekonominių ir gyvenimo sąlygų pagrindas,

ĮSITIKINUSIOS, kad kai kurios problemos gali būti išspręstos tik valstybėms tarpusavyje bendradarbiaujant ir kad Alpių regiono valstybės turi imtis bendrų priemonių,

SUSITARĖ:

I   SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Tikslas

Šiuo protokolu siekiama, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, prisidėti prie darnaus Alpių regiono vystymo plėtojant aplinkos reikalavimus atitinkantį turizmą – imantis konkrečių priemonių ir priimant rekomendacijas, kuriose atsižvelgiama į vietos gyventojų ir turistų interesus.

2 straipsnis

Tarptautinis bendradarbiavimas

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja pašalinti kliūtis, trukdančias tarptautiniam Alpių regiono teritorinių institucijų bendradarbiavimui, ir skatinti bendradarbiaujant tinkamu teritoriniu lygiu spręsti bendras problemas.

2.   Susitariančiosios Šalys remia glaudesnį atitinkamų kompetentingų institucijų tarptautinį bendradarbiavimą. Jos pirmiausia užtikrina, kad, koordinuojant aplinkos reikalavimus atitinkančią turizmo ir laisvalaikio veiklą, būtų įvertintos į kelias valstybes nusidriekusios teritorijos.

3.   Jei vietos valdžios įstaigos negali įgyvendinti priemonių dėl to, kad jas apibrėžti turi valstybių ar tarptautinės institucijos, šioms institucijoms turi būti sudaryta galimybė deramai atstovauti gyventojų interesams.

3 straipsnis

Protokolo tikslai įgyvendinant kitas politikos kryptis

Susitariančiosios Šalys, įgyvendindamos kitas politikos kryptis, įsipareigoja atsižvelgti ir į šio protokolo tikslus, ypač teritorijos planavimo, transporto, žemės ir miškų ūkio, gamtos ir aplinkos apsaugos sektoriuose, taip pat tiekiant vandenį ir energiją, kad būtų sumažintas galimas neigiamas ar prieštaringas poveikis.

4 straipsnis

Teritorinių institucijų indėlis

1.   Pagal dabartinę institucinę sistemą kiekviena Susitariančioji Šalis, siekdama skatinti solidarų atsakomybės pasidalijimą, apibrėžia tinkamiausią tiesiogiai susijusių institucijų ir vietos valdžios įstaigų koordinavimo bei bendradarbiavimo lygį, pirmiausia stengdamasi panaudoti Alpių regiono bendradarbiavimą ir jį plėtoti, įgyvendindama turizmo politikos kryptis ir su tuo susijusias priemones.

2.   Tiesiogiai susijusios vietos valdžios įstaigos dalyvauja įvairiuose šių politikos krypčių ir priemonių rengimo bei įgyvendinimo etapuose, nepažeisdamos joms nustatytos kompetencijos ir dabartinės institucinės sistemos.

II   SKYRIUS

KONKREČIOS PRIEMONĖS

5 straipsnis

Pasiūlos reguliavimas

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja užtikrinti tvarų aplinkos reikalavimus atitinkančio turizmo vystymą. Šiuo tikslu jos remia gairių, plėtros programų ir kompetentingų institucijų tinkamiausiu lygiu inicijuotų sektorinių planų, kuriuose atsižvelgiama į šio protokolo tikslus, rengimą ir įgyvendinimą.

2.   Šios priemonės padės įvertinti ir palyginti vystymo, kurį planuojama įgyvendinti, naudą bei trūkumus, numatomus kaip:

6 straipsnis

Turizmo plėtros gairės

1.   Susitariančiosios Šalys, įgyvendindamos turizmo plėtrą, atsižvelgia į gamtos apsaugą ir kraštovaizdžio išsaugojimą. Jos įsipareigoja kiek galima skatinti kraštovaizdžiams naudingus ir aplinkos požiūriu leistinus projektus.

2.   Jos įgyvendina tvarią politiką, didinančią gamtai žalos nedarančio turizmo Alpių regione konkurencingumą ir taip svariai prisidedančią prie Alpių regiono socialinės bei ekonominės plėtros. Pirmenybė teikiama priemonėms, skatinančioms naują turizmo paslaugų pasiūlą ir jos įvairovę.

3.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad gausiai turistų lankomuose regionuose būtų stengiamasi darniai susieti intensyvaus ir ekstensyvaus turizmo formas.

4.   Ėmusis skatinamųjų priemonių, turėtų būti laikomasi šių nuostatų:

7 straipsnis

Kokybės užtikrinimas

1.   Susitariančiosios Šalys nuolat ir sistemingai įgyvendina visame Alpių regione turizmo paslaugų pasiūlos kokybę užtikrinančią politiką, ypač atsižvelgdamos į ekologinius reikalavimus.

2.   Jos skatina keistis patirtimi ir įgyvendinti bendrų veiksmų programas, siekdamos kokybiškai tobulinti:

8 straipsnis

Turistų srautų reguliavimas

Susitariančiosios Šalys skatina reguliuoti turistų srautus, ypač saugomose teritorijose, organizuodamos turistų keliones ir jų sutikimą taip, kad būtų užtikrintas šių vietų ilgaamžiškumas.

9 straipsnis

Gamtinės plėtros ribos

Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad turizmo plėtra būtų suderinta su aplinkos ypatumais ir vietos ar atitinkamo regiono turimais ištekliais. Įgyvendinant projektus, kurie gali turėti didelį poveikį aplinkai, pagal dabartinę institucinę sistemą turėtų būti parengiamas išankstinis šio poveikio vertinimas, į kurį šalys atsižvelgs priimdamos sprendimą.

10 straipsnis

Poilsio zonos

Susitariančiosios Šalys, laikydamosi nacionalinių teisės aktų ir ekologinių kriterijų, įsipareigoja nustatyti poilsio zonų, kuriose turistinės paskirties statiniai negali būti statomi, ribas.

11 straipsnis

Apgyvendinimo politika

Susitariančiosios Šalys plėtoja apgyvendinimo politikos kryptis, atsižvelgdamos į nepakankamą teritorijos, kuria disponuojama, plotą, pirmenybę teikdamos komerciniam apgyvendinimui ir esančių pastatų restauravimui bei panaudojimui ir modernizuodamos esančius apgyvendinimo centrus bei gerindamos tų centrų kokybę.

12 straipsnis

Keltai slidininkams

1.   Susitariančiosios Šalys pritaria tam, kad vykdant nacionalines procedūras, kai yra išduodamas leidimas eksploatuoti keltus slidininkams, būtų įgyvendinama ne tik ekonominius ir saugumo reikalavimus, bet ir ekologinius bei kraštovaizdžio reikalavimus atitinkanti politika.

2.   Nauji leidimai eksploatuoti keltus slidininkams ir eksploatavimo perleidimai bus suteikti tik tuomet, jei nebenaudojami keltai bus išmontuoti ir pašalinti, o nebenaudojami plotai – renatūralizuoti, pirmenybę teikiant vietinės kilmės augalų rūšims.

13 straipsnis

Turizmo transportas ir susisiekimas

1.   Susitariančiosios Šalys skatina diegti priemones, kuriomis siekiama sumažinti motorizuotą eismą turizmo stotyse.

2.   Be to, jos skatina privačias ar viešas iniciatyvas, kuriomis siekiama prieigą prie turizmo vietų ir centrų pagerinti naudojant viešąjį transportą, o turistus skatinti naudotis šiuo transportu.

14 straipsnis

Konkrečios įrenginių rūšys

1.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad įrengiant, prižiūrint ir eksploatuojant slidinėjimo trasas šie įrenginiai būtų kuo geriau integruojami į kraštovaizdį, atsižvelgiant į gamtos pusiausvyrą ir biotopų jautrumą;

2.   Žemės pokyčiai, kiek galima ir jei gamtos sąlygos tam palankios, turi būti apriboti, o pertvarkyti plotai – vėl apsodinti, pirmenybę teikiant vietinės kilmės augalų rūšims.

nacionaliniuose įstatymuose gali būti numatyta galimybė sniegą gaminti šaltuoju metų laiku, būdingu kiekvienai vietovei, ypač siekiant apsaugoti su turizmu susijusias teritorijas, jei atitinkamai vietovei būdingos hidrologinės, klimato ir ekologinės sąlygos tą leidžia.

15 straipsnis

Sportinė veikla

1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja priimti politines nuostatas dėl sportinės veiklos po atviru dangumi valdymo, ypač saugomose teritorijose, kad nebūtų keliamas pavojus aplinkai. Jei reikia, šalys gali uždrausti vykdyti tam tikrą veiklą.

2.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja kuo labiau apriboti ir, jei reikia, uždrausti motorizuotą sportą už kompetentingų institucijų nustatytų teritorijų ribų.

16 straipsnis

Susisiekimas orlaiviais

Susitariančiosios Šalys įsipareigoja kuo labiau apriboti ir, jei reikia, uždrausti susisiekimą orlaiviais už aerodromų ribų sportiniais tikslais.

17 straipsnis

Valstybės ekonomiškai silpnų regionų ir teritorijų vystymasis

Susitariančiosios Šalys yra skatinamos išnagrinėti atitinkamu teritoriniu lygiu suderintas priemones, užtikrinančias valstybės ekonomiškai silpnų regionų ir teritorijų darnų vystymąsi.

18 straipsnis

Atostogų nustatymas

1.   Susitariančiosios Šalys stengiasi tinkamiau teritorijos ir laiko atžvilgiu apibrėžti turizmo paslaugų paklausą regionuose, į kuriuos atvyksta turistai.

2.   Šiuo tikslu turėtų būti remiamas valstybių bendradarbiavimas nustatant atostogų grafiką ir dalijantis sezonų pailginimo patirtimi.

19 straipsnis

Naujovių skatinimas

Susitariančiosios Šalys yra skatinamos plėtoti visus šio protokolo gairių įgyvendinimą skatinančius veiksmus; šiuo atžvilgiu jos pirmiausia nagrinėja Alpių regiono pagalbos, kuria siekiama kompensuoti naujų šio protokolo tikslus atitinkančio turizmo paslaugų įgyvendinimą ir turizmo prekes, panaudojimą.

20 straipsnis

Turizmo, žemės ir miškų ūkio bei amatų derinimas

Susitariančiosios Šalys remia turizmo, žemės ir miškų ūkio bei amatų derinimą. Jos ypač skatina sujungti užimtumą didinančias veiklos rūšis siekiant įgyvendinti darnų vystymąsi.

21 straipsnis

Papildomos priemonės

Susitariančiosios Šalys gali imtis papildomų, šiame protokole nenumatytų, priemonių, skirtų darniam turizmo vystymui.

III   SKYRIUS

TYRIMAI, MOKYMAS IR INFORMAVIMAS

22 straipsnis

Tyrimai ir stebėjimas

1.   Glaudžiai bendradarbiaudamos, Susitariančiosios Šalys skatina ir derina tyrimus bei sistemingą stebėjimą, kurie yra reikalingi norint geriau pažinti turizmo ir aplinkos sąsajas Alpių regione bei atlikti būsimos plėtros analizę.

2.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad nacionaliniai tyrimų ir sistemingo stebėjimo rezultatai būtų integruoti į bendrą nuolatinio stebėjimo ir informavimo sistemą ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, būtų prieinami visuomenei.

3.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja dalytis patirtimi, kuri yra naudinga šio protokolo priemonėms ir rekomendacijoms įgyvendinti, ir rinkti atitinkamus kokybiško turizmo plėtros duomenis.

23 straipsnis

Mokymas ir informavimas

1.   Susitariančiosios Šalys skatina pirminį bei tęstinį mokymą ir visuomenės informavimą apie šio protokolo tikslus, priemones ir įgyvendinimą.

2.   Susitariančiosios Šalys yra skatinamos į profesinį tiesioginių turizmo ir su turizmu susijusių amatų mokymą įtraukti gamtos ir aplinkos disciplinas. Galėtų būti dėstomos originalios turizmą ir aplinką apimančios disciplinos. Pavyzdžiui:

IV   SKYRIUS

ĮGYVENDINIMAS, TIKRINIMAS IR VERTINIMAS

24 straipsnis

Įgyvendinimas

Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, imdamosi visų tinkamų priemonių, užtikrinti šio protokolo įgyvendinimą, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos.

25 straipsnis

Įsipareigojimų įgyvendinimo tikrinimas

1.   Susitariančiosios Šalys Nuolatiniam komitetui reguliariai teikia ataskaitas apie pagal šį protokolą įgyvendinamas priemones. Ataskaitose taip pat nagrinėjamas priemonių, kurių buvo imtasi, veiksmingumas. Alpių konferencija nustato ataskaitų periodiškumą.

2.   Nuolatinis komitetas šias ataskaitas nagrinėja tikrindamas, ar Susitariančiosios Šalys įgyvendino protokole numatytus įsipareigojimus. Jis taip pat gali paprašyti atitinkamų Susitariančiųjų Šalių pateikti papildomos informacijos arba gali naudotis kitais informacijos šaltiniais.

3.   Nuolatinis komitetas Alpių konferencijai pateikia šiame protokole numatytų įsipareigojimų įgyvendinimo Susitariančiosiose Šalyse ataskaitą.

4.   Alpių konferencija nagrinėja šią ataskaitą. Nustačiusi, kad įsipareigojimų nebuvo laikomasi, ji gali priimti rekomendacijas.

26 straipsnis

Nuostatų veiksmingumo vertinimas

1.   Susitariančiosios Šalys reguliariai nagrinėja šio protokolo nuostatų veiksmingumą ir jas vertina. Jos siūlo priimti atitinkamas šio protokolo pataisas, jei tai yra būtina siekiant tikslų.

2.   Pagal dabartinę institucinę sistemą atliekant šį vertinimą dalyvauja vietos valdžios įstaigos. Gali būti konsultuojamasi su šioje srityje veikiančiomis nevyriausybinėmis organizacijomis.

V   SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

27 straipsnis

Alpių konvencijos ir protokolo sąsajos

1.   Šis protokolas yra Alpių konvencijos protokolas pagal konvencijos 2 straipsnį ir kitus atitinkamus straipsnius.

2.   Nė viena valstybė negali tapti šio protokolo Susitariančiąja Šalimi, jei nėra Alpių konvencijos Susitariančioji Šalis. Alpių konvencijos denonsavimas yra ir šio protokolo denonsavimas.

3.   Alpių konferencijoje sprendžiant su šiuo protokolu susijusius klausimus, balsavime gali dalyvauti tik šio protokolo Susitariančiosios Šalys.

28 straipsnis

Pasirašymas ir ratifikavimas

1.   Šis protokolas Alpių konvenciją pasirašiusioms valstybėms ir Europos bendrijai teikiamas pasirašyti 1998 m. spalio 16 d. Austrijos Respublikoje, kuri yra depozitaras, nuo 1998 m. lapkričio 16 d.

2.   Šis protokolas Susitariančiosioms Šalims, kurios išreiškė savo sutikimą būti saistomos protokolo, įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas.

3.   Jeigu Susitariančiosios Šalys vėliau išreiškia savo sutikimą būti saistomos protokolo, protokolas įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas. Įsigaliojus protokolo pataisai, visos naujos šio protokolo Susitariančiosios Šalys tampa pataisyto protokolo Susitariančiosiomis Šalimis.

29 straipsnis

Pranešimai

Depozitaras praneša visoms preambulėje nurodytoms valstybėms ir Europos bendrijai apie:

Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį protokolą.

Priimta 1998 m. spalio 16 d. Blede prancūzų, vokiečių, italų ir slovėnų kalbomis. Visi keturi tekstai yra autentiški ir vienu egzemplioriumi deponuojami Austrijos Valstybės archyvuose. Depozitaras išsiunčia visoms šį protokolą pasirašiusioms valstybėms patvirtintas kopijas.

----

Komisija

----

KOMISIJOS SPRENDIMAS

2005 m. gruodžio 21 d.

dėl lengvatas gaunančių šalių, kurioms galima taikyti specialią tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamąją priemonę, numatytą Tarybos reglamento (EB) Nr. 980/2005 dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo 26 straipsnio e punkte, sąrašo

(2005/924/EB)

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 2005 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 980/2005 dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo (1), ypač į jo 11 ir 26 straipsnius,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

Vienintelis straipsnis

Nuo 2006 m. sausio mėn. 1 d. iki 2008 m. gruodžio 31 d. speciali tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinamoji priemonė, numatyta Reglamente (EB) Nr. 980/2005, taikoma šioms besivystančioms šalims:

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

Komisijos vardu

Peter MANDELSON

Komisijos narys

----

(1)OL L 169, 2005 6 30, p. 1.

----

----

KOMISIJOS REKOMENDACIJA

2005 m. gruodžio 14 d.

dėl koordinuotos patikrinimo programos gyvūnų mitybos srityje 2006 m. remiantis Tarybos direktyva 95/53/EB

(2005/925/EB)

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 1995 m. spalio 25 d. Tarybos direktyvą 95/53/EB, nustatančią principus, reglamentuojančius gyvūnų mitybos srityje atliekamų oficialių patikrinimų organizavimą (1), ypač į jos 22 straipsnio 3 dalį,

kadangi,

ŠIUO DOKUMENTU REKOMENDUOJA VALSTYBĖMS NARĖMS:

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 14 d.

Komisijos vardu

Markos KYPRIANOU

Komisijos narys

----

(1)OL L 265, 1995 11 8, p. 17. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/46/EB (OL L 234, 2001 9 1, p. 55).

(2)OL L 140, 2002 5 30, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/8/EB (OL L 27, 2005 1 29, p. 44).

(3)OL L 268, 2003 10 18, p. 29. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 378/2005 (OL L 59, 2005 3 5, p. 8).

(4)OL L 187, 2003 7 26, p. 11. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2112/2003 (OL L 317, 2003 12 2, p. 22).

----

I PRIEDAS

Tam tikrų mikotoksinų (aflatoksino B1, ochratoksino A, zearalenono, deoksinivalenolio, fumonizinų, T-2 ir HT-2 toksinų) koncentracija pašaruose

Visų ištirtų mėginių atskiri rezultatai; naudojamas 1 dalies a punkte nurodytas ataskaitų pavyzdys

Kompetetinga institucija taip pat nurodo:

----

(1)  Pasirinkite vieną iš šių klasių: pašarinės žaliavos, pašarų priedai, premiksai, mineraliniai papildai, visaverčiai pašarai, kombinuotieji pašarai.

(2)  Pasirinkite vieną iš šių tipų: a) pašarams – pašaro pavadinimą, kaip nurodyta Tarybos direktyvos 96/25/EB priedo B dalyje (OL L 125, 1996 5 23, p. 35); b) kitiems pašarams – tikslines gyvūnų rūšis.

(3)  Fumonizinų B1 ir B2 koncentracija gali būti nurodyta kaip jų abiejų bendra suma.

(4)  T-2 ir HT-2 toksinų koncentracija gali būti nurodyta kaip jų abiejų bendra suma.

----

II PRIEDAS

Tam tikrų vaistinių medžiagų, kurių negalima naudoti kaip pašarų priedų, buvimas

Tam tikros vaistinės medžiagos gali būti teisiškai leistinos kaip priedai premiksuose ir kombinuotuosiuose pašaruose, skirtuose tam tikrų gyvūnų rūšims ir kategorijoms, kai jie atitinka Reglamento (EB) Nr. 1831/2003 dėl priedų, skirtų naudoti gyvūnų mityboje, 10 straipsnio reikalavimus.

Radus neleistinų vaistinių medžiagų tam tikroms gyvūnų rūšims ir kategorijoms skirtuose pašaruose, toks faktas yra laikomas pažeidimu.

Tikrinimui pasirenkamos vaistinės medžiagos yra pateiktos šiame sąraše:

----

(1)  Priežastis, dėl kurios pašare aptikta neleistinos medžiagos, kaip pateikiama išvadose po kompetentingos institucijos atlikto tyrimo.

----

III PRIEDAS

Gyvūninės kilmės pašarų gamybos ir naudojimo apribojimai

Nepažeisdamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 (1) 3 straipsnio, valstybės narės 2006 metais turėtų įgyvendinti suderintą patikrinimų programą, kad nustatytų, ar buvo laikomasi gyvūninės kilmės pašarinių žaliavų gamybos ir naudojimo apribojimų.

Visų pirma valstybės narės, siekdamos užtikrinti, kad būtų efektyviai taikomas draudimas kai kurių gyvulių šėrimui naudoti perdirbtus gyvūninės kilmės baltymus, kaip tai nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 999/2001 (2), IV priede, turi įgyvendinti specifinę, kryptinga kontrole pagrįstą kontrolės programą. Pagal Reglamento (EB) Nr. 882/2004 3 straipsnį ši kontrolės programa turi remtis rizika pagrįsta strategija, apimančia visus gamybos etapus ir visus patalpų, kuriose gaminami, parduodami ir tvarkomi pašarai, tipus. Valstybės narės turi kreipti ypatingą dėmesį į kriterijų, kurie gali būti susiję su rizika, apibrėžimą. Kiekvieno kriterijaus įvertinimas turi būti proporcingas rizikai. Patikrinimų dažnis ir patalpose ištirtų mėginių skaičius turi sietis su toms patalpoms skirtų įvertinimų suma.

Rengiant kontrolės programą, reikėtų atsižvelgti į šias preliminarias patalpas ir kriterijus:

Vietoj šių orientacinių patalpų ir kriterijų, valstybės narės iki 2006 m. kovo 31 d. gali nusiųsti Komisijai savo pačių atliktą rizikos įvertinimą.

Mėginiai turi būti imami iš siuntos arba tada, kai tarša draudžiamais perdirbtais baltymais labiausiai tikėtina (pirma siunta po pašarų, kuriuose yra šiai siuntai draudžiamų gyvūninių baltymų, transporto, techninės problemos arba gamybos linijų, laikymo aruodų arba siloso birioms medžiagoms pakeitimai).

Patikrinimo apimtis taip pat gali būti išplėsta įtraukiant transporto priemonių, gamybos įrangos ir sandėliavimo vietose esančių dulkių tyrimą.

Kiekvienoje valstybėje narėje per metus turi būti atliekama mažiausiai dešimt kiekvienos 100 000 tonų kombinuotųjų pašarų patikrinimų. Kiekvienoje valstybėje narėje per metus turi būti paimta mažiausiai dvidešimt oficialių kiekvienos 100 000 tonų kombinuotųjų pašarų partijos mėginių. Kol nėra patvirtinti alternatyvūs metodai, mėginių tyrimui turi būti naudojami Komisijos direktyvoje 2003/126/EB (3) apibūdinti mikroskopinio nustatymo ir įvertinimo metodai. Radus gyvūninių baltymų, šis faktas turi būti interpretuojamas laikantis Reglamento (EB) Nr. 999/2001 nuostatų.

Patikrinimo programų rezultatus reikėtų pateikti Komisijai naudojant šias formas.

Patikrinimų, susijusių su šėrimo gyvūninės kilmės pašarais (šėrimo draudžiamais perdirbtais gyvūniniais baltymais) apribojimais, apžvalga

A.   Dokumentuose aprašyti patikrinimai

B.   Pašarinių žaliavų ir kombinuotųjų pašarų mėginių ėmimas ir tyrimas, siekiant nustatyti, ar yra perdirbtų gyvūninių baltymų

C.   Draudžiamų perdirbtų gyvūninių baltymų, rastų atrajotojams skirtų pašarų mėginiuose, apžvalga

----

(1)OL L 165, 2004 4 30, p. 1.

(2)OL L 147, 2001 5 31, p. 1.

(3)OL L 339, 2003 12 24, p. 78.

----

IV PRIEDAS

Visų mėginių (neatitinkančių ir atitinkančių reikalavimus) atskiri rezultatai, susiję su vario ir cinko kiekiu kiaulėms skirtuose kombinuotuosiuose pašaruose

----

(1)  Kaip pateikiama išvadose po kompetentingos institucijos atlikto tyrimo.

----

----

KOMISIJOS SPRENDIMAS

2005 m. gruodžio 21 d.

dėl papildomų nedidelio patogeniškumo paukščių gripo infekcijos kontrolės priemonių įvedimo Italijoje ir panaikinantis Sprendimą 2004/666/EB

(pranešta dokumentu Nr. C(2005) 5566)

(Tekstas svarbus EEE)

(2005/926/EB)

EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,

atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,

atsižvelgdama į 1989 m. gruodžio 11 d. Tarybos direktyvą 89/662/EEB dėl Bendrijos vidaus prekybos veterinarinių patikrinimų siekiant sukurti vidaus rinką (1), ypač į jos 9 straipsnio 4 dalį,

atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvą 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą (2), ypač į jos 10 straipsnio 4 dalį,

atsižvelgdama į 1992 m. gegužės 19 d. Tarybos direktyvą 92/40/EEB, nustatančią Bendrijos paukščių gripo kontrolės priemones (3), ypač į jos 16 straipsnį,

atsižvelgdama į 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvą 2002/99/EB, nustatančią gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonių vartojimui skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (4), ypač į jos 4 straipsnio 3 dalį ir 13 straipsnio 3 dalį,

kadangi:

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Skiepijimo programos patvirtinimas

1.   2005 m. birželio 23 d. Italijos Komisijai pateikta iš dalies pakeista skiepijimo programa, skirta kovoti su paukščių gripu, yra patvirtinta (toliau – skiepijimo programa).

Skiepijimo programa vykdoma I priede nurodytose teritorijose (toliau – vakcinacijos teritorijos) naudojant dvivalentę vakciną. Skiepijimo programa turi būti veiksmingai įgyvendinta.

2.   Skiepijimo programoje nurodytas aktyvus monitoringas ir stebėjimas vykdomas vakcinacijos teritorijoje bei III priede išvardytose teritorijose.

2 straipsnis

Gyvų naminių paukščių, perinti skirtų kiaušinių, vienadienių viščiukų ir naminių paukščių mėsos gabenimo apribojimai

Gyvų naminių paukščių, perinti skirtų kiaušinių, vienadienių viščiukų ir naminių paukščių mėsos gabenimo iš, į ir vakcinacijos teritorijos viduje bei iš ūkių, esančių apribojimų zonoje, įsteigtoje pagal skiepijimo programoje nurodytas nuostatas, apribojimai taikomi pagal šio sprendimo 3–9 straipsnius.

3 straipsnis

Gyvų naminių paukščių, perinti skirtų kiaušinių ir vienadienių viščiukų išsiuntimo apribojimai

Iš Italijos neišsiunčiami gyvi naminiai paukščiai, perinti skirti kiaušiniai ir vienadieniai viščiukai, kilę iš vakcinacijos teritorijoje esančių ūkių ir (arba) juose užauginti bei iš ūkių, esančių apribojimų zonoje, įsteigtoje pagal skiepijimo programoje nurodytas nuostatas.

4 straipsnis

Nuo skerstinų naminių paukščių išsiuntimo apribojimų leidžianti nukrypti nuostata

1.   Nukrypstant nuo 3 straipsnio, iš Italijos gali būti išsiųsti skerstini naminiai paukščiai, kilę iš vakcinacijos teritorijoje esančių ūkių ir (arba) juose užauginti, jeigu tie naminiai paukščiai:

2.   Tiriant 1 dalies b punkte nurodytus pulkus naudojami šie tyrimai:

5 straipsnis

Nuo perinti skirtų kiaušinių išsiuntimo apribojimų leidžianti nukrypti nuostata

Nukrypstant nuo 3 straipsnio, iš Italijos gali būti išsiųsti perinti skirti kiaušiniai, kilę iš vakcinacijos teritorijoje esančių ūkių ir (arba) iš jų atvežti, jeigu jie:

6 straipsnis

Nuo vienadienių viščiukų išsiuntimo apribojimų leidžianti nukrypti nuostata

Nukrypstant nuo 3 straipsnio, iš Italijos gali būti išsiųsti vienadieniai viščiukai, kilę iš vakcinacijos teritorijoje esančių ūkių ir (arba) juose išperinti, jeigu jie išperinti iš perinti skirtų kiaušinių, kurie atitinka 5 straipsnyje nurodytas sąlygas.

7 straipsnis

Gyvų naminių paukščių, perinti skirtų kiaušinių ir vienadienių viščiukų siuntų veterinarijos sertifikatai

Prie gyvų naminių paukščių, perinti skirtų kiaušinių ir vienadienių viščiukų siuntų iš Italijos pridėtuose veterinarijos sertifikatuose įrašomi šie žodžiai: „Šios siuntos gyvūnų sveikatos reikalavimai atitinka Komisijos sprendimo 2005/926/EB nuostatas“.

8 straipsnis

Šviežios naminių paukščių mėsos išsiuntimo apribojimai ir specialus žymėjimas

1.   2 straipsnyje nurodyta šviežia naminių paukščių mėsa žymima pagal 2 dalį ir neišsiunčiama iš Italijos, jeigu ji kilusi iš:

2.   1 dalyje nurodyta šviežia naminių paukščių mėsa pažymima specialiu sveikumo arba identifikavimo ženklu, kuris negali būti painiojamas su Tarybos direktyvos 71/118/EEB (7) I priedo XII skyriuje nurodytu sveikumo ženklu ir visų pirma nebūti ovalo formos. Tame ženkle įrašomas įmonės patvirtinimo numeris, bet ne raidės C.E.

9 straipsnis

Nuo šviežios naminių paukščių mėsos išsiuntimo apribojimų leidžianti nukrypti nuostata

Nukrypstant nuo 8 straipsnio 1 dalies b punkto ir 2 dalies, iš Italijos gali būti išsiunčiama prieš paukščių gripą (H7N1) ir (H5N9) potipio heterologine vakcina paskiepytų kalakutų ir viščiukų šviežia mėsa su sąlyga, kad tai yra kalakutų ir viščiukų mėsa, kurie:

10 straipsnis

Šviežios kalakutienos ir vištienos veterinarijos sertifikatas

Prie 9 straipsnyje nurodytas sąlygas atitinkančios šviežios kalakutienos ir vištienos pridedamas Direktyvos 71/118/EEB VI priede nurodytą šabloną atitinkantis veterinarijos sertifikatas, kurio IV skyriaus a punkte nurodomas šis valstybinio veterinarijos gydytojo patvirtinimas:

„Pirmiau nurodyta kalakutiena/vištiena (8) atitinka Komisijos sprendimo 2005/926/EB nuostatas.

11 straipsnis

Pakuočių ir transporto priemonių plovimas bei dezinfekavimas

Italija užtikrina, kad I priede išvardytose vakcinacijos teritorijose:

12 straipsnis

Ataskaitos

Per šešis mėnesius nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos Italija perduoda Komisijai ataskaitą, kurioje nurodyta informacija, susijusi su skiepijimo programos veiksmingumu; toliau jas teikia kas šešis mėnesius.

13 straipsnis

Panaikinimas

Sprendimas 2004/666/EB panaikinamas.

14 straipsnis

Taikymas

Šis sprendimas taikomas nuo dešimtos dienos po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

15 straipsnis

Adresatai

Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

Komisijos vardu

Markos KYPRIANOU

Komisijos narys

----

(1)OL L 395, 1989 12 30, p. 13. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/41/EB (OL L 157, 2004 4 30, p. 33; pataisyta OL L 195, 2004 6 2, p. 12).

(2)OL L 224, 1990 8 18, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/33/EB (OL L 315, 2002 11 19, p. 14).

(3)OL L 167, 1992 6 22, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. Stojimo aktu.

(4)OL L 18, 2003 1 23, p. 11.

(5)OL L 337, 2002 12 13, p. 87. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2004/159/EB (OL L 50, 2004 2 20, p. 63).

(6)OL L 303, 2004 9 30, p. 35. Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2005/10/EB (OL L 4, 2005 1 6, p. 15).

(7)OL L 55, 1971 3 8, p. 23.

(8)  Nereikalingą žodį išbraukti.“.

----

I PRIEDAS

VAKCINACIJOS TERITORIJA, KURIOJE SKIEPIJAMA DVIVALENTE VAKCINA

Veneto regionas

Lombardijos regionas

----

II PRIEDAS

MĖGINIŲ ĖMIMO IR TYRIMO PROCEDŪRA

1.   Įžanga ir bendroji paskirtis

Netiesioginiu imunofluorescentiniu tyrimu (iIFA tyrimas) siekiama atskirti paskiepytus/laisvai lauke laikomus kalakutus ir viščiukus nuo paskiepytų/laikomų narvuose pagal atskyrimo užkrėstų nuo paskiepytų gyvūnų (AUPG) skiepijimo strategiją naudojant heterologinį vakcinos potipį, gautą iš laukinio viruso potipio.

2.   Tyrimo naudojimo tikslas – iš Italijos vakcinacijos teritorijos išsiųsti šviežią kalakutieną ir vištieną

Prieš paukščių gripą paskiepytų kalakutų ir viščiukų mėsa gali būti išsiųsta iš Italijos su sąlyga, kad ten, kur visi paukščiai buvo laikomi viename pastate, valstybinis veterinarijos gydytojas prieš septynias dienas iki skerdimo paėmė kraujo mėginius iš ne mažiau kaip 10 paskiepytų skerstinų kalakutų ir viščiukų.

Tačiau jeigu naminiai paukščiai buvo laikomi daugiau negu vienoje grupėje ar vištidėje, mėginiai paimami iš visų ūkio grupių arba vištidžių atsitiktinai atrinktų mažiausia 20 paskiepytų paukščių.

3.   Tyrimo naudojimo tikslas – iš Italijos vakcinacijos teritorijos išsiųsti skerstinus naminius paukščius

Iš vakcinacijos teritorijos kilę skerstini naminiai paukščiai gali būti išsiųsti iš Italijos su sąlyga, kad ten, kur visi paukščiai buvo laikomi viename pastate, valstybinis veterinarijos gydytojas prieš septynias dienas iki išsiuntimo paėmė kraujo mėginius iš ne mažiau kaip 10 skerstinų paukščių. Tačiau jeigu naminiai paukščiai buvo laikomi daugiau negu vienoje grupėje ar vištidėje, mėginiai paimami iš visų ūkio grupių arba vištidžių atsitiktinai atrinktų mažiausia 20 paukščių.

----

III PRIEDAS

SU VAKCINACIJOS TERITORIJA BESIRIBOJANČIOS TERITORIJOS, KURIOSE VYKDOMAS AKTYVUS MONITORINGAS IR STEBĖJIMAS

Lombardijos regionas

Veneto regionas

----

Aktai, priimti remiantis Europos Sąjungos sutarties V antraštine dalimi

----

TARYBOS SPRENDIMAS 2005/927/BUSP

2005 m. gruodžio 21 d.

įgyvendinantis Bendrąją poziciją 2004/694/BUSP dėl tolesnių priemonių, remiančių veiksmingą Tarptautinio baudžiamojo tribunolo buvusiai Jugoslavijai (TBTBJ) mandato vykdymą

EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdama į Bendrąją poziciją 2004/694/BUSP (1), ypač į jos 2 straipsnį kartu su Europos Sąjungos sutarties 23 straipsnio 2 dalies antrąja įtrauka,

kadangi:

NUSPRENDĖ:

1 straipsnis

Bendrosios pozicijos 2004/694/BUSP priede pateiktas asmenų sąrašas pakeičiamas šio sprendimo priede pateiktu tekstu.

2 straipsnis

Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

3 straipsnis

Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 21 d.

Tarybos vardu

Pirmininkas

B. BRADSHAW

----

(1)OL L 315, 2004 10 14, p. 52. Bendroji pozicija, paskutinį kartą išplėsta Bendrąja pozicija 2005/689/BUSP (OL L 261, 2005 10 7, p. 29).

----

PRIEDAS

„PRIEDAS

1 STRAIPSNYJE NURODYTŲ ASMENŲ SĄRAŠAS

----