# Jurnalul Oficial C 273/2021

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 273 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 648 iulie 2021 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 273

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 648 iulie 2021

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | III   Acte pregătitoare |
| | CONSILIU |
| 2021/C 273/01 | Poziția în primă lectură (UE) nr. 32/2021 a Consiliului în vederea adoptării directivei Parlamentului European și a Consiliului privind măsurile de raționalizare în scopul înregistrării de progrese în direcția realizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T)Adoptată de Consiliu la 14 iunie 2021 | 1 |
| 2021/C 273/02 | Expunere de motive a Consiliului: Poziția în primă lectură (UE) nr. 32/2021 a Consiliului în vederea adoptării directivei Parlamentului European și a Consiliului privind măsurile de raționalizare în scopul înregistrării de progrese în direcția realizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T) | 14 |

Cuprins

Pagina

III   Acte pregătitoare

CONSILIU

2021/C 273/01

Poziția în primă lectură (UE) nr. 32/2021 a Consiliului în vederea adoptării directivei Parlamentului European și a Consiliului privind măsurile de raționalizare în scopul înregistrării de progrese în direcția realizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T)Adoptată de Consiliu la 14 iunie 2021

1

2021/C 273/02

Expunere de motive a Consiliului: Poziția în primă lectură (UE) nr. 32/2021 a Consiliului în vederea adoptării directivei Parlamentului European și a Consiliului privind măsurile de raționalizare în scopul înregistrării de progrese în direcția realizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T)

14

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

III Acte pregătitoare

CONSILIU

| 8.7.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 273/1 |
| --- | --- | --- | --- |

8.7.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 273/1

---

POZIȚIA ÎN PRIMĂ LECTURĂ (UE) NR. 32/2021 A CONSILIULUI

în vederea adoptării directivei Parlamentului European și a Consiliului privind măsurile de raționalizare în scopul înregistrării de progrese în direcția realizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T)

Adoptată de Consiliu la 14 iunie 2021

2021/C 273/01

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 172,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

| (1) | Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4) stabilește un cadru comun pentru crearea unor rețele interoperabile de ultimă generație în Uniune, în slujba cetățenilor săi, având ca obiectiv consolidarea coeziunii sociale, economice și teritoriale a Uniunii și aducerea unei contribuții la crearea unui spațiu european unic al transporturilor și mobilității, consolidând astfel piața internă. Rețeaua transeuropeană de transport (TEN-T) are o structură pe două niveluri, constând într-o rețea globală și o rețea centrală. Rețeaua globală asigură conectivitatea tuturor regiunilor din Uniune, în timp ce rețeaua centrală este formată din acele elemente ale rețelei globale care au cea mai mare importanță strategică pentru Uniune. Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 stabilește obiective obligatorii referitoare la finalizare, rețeaua centrală urmând să fie finalizată până în 2030, iar rețeaua globală până în 2050, în special prin acordarea unei atenții prioritare conexiunilor transfrontaliere, prin îmbunătățirea interoperabilității și prin aducerea unei contribuții la integrarea multimodală a infrastructurii de transport a Uniunii. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4) stabilește un cadru comun pentru crearea unor rețele interoperabile de ultimă generație în Uniune, în slujba cetățenilor săi, având ca obiectiv consolidarea coeziunii sociale, economice și teritoriale a Uniunii și aducerea unei contribuții la crearea unui spațiu european unic al transporturilor și mobilității, consolidând astfel piața internă. Rețeaua transeuropeană de transport (TEN-T) are o structură pe două niveluri, constând într-o rețea globală și o rețea centrală. Rețeaua globală asigură conectivitatea tuturor regiunilor din Uniune, în timp ce rețeaua centrală este formată din acele elemente ale rețelei globale care au cea mai mare importanță strategică pentru Uniune. Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 stabilește obiective obligatorii referitoare la finalizare, rețeaua centrală urmând să fie finalizată până în 2030, iar rețeaua globală până în 2050, în special prin acordarea unei atenții prioritare conexiunilor transfrontaliere, prin îmbunătățirea interoperabilității și prin aducerea unei contribuții la integrarea multimodală a infrastructurii de transport a Uniunii.

| (2) | În pofida necesității de a finaliza TEN-T și a termenelor obligatorii pentru realizarea acesteia, experiența a arătat că multe investiții care vizează finalizarea TEN-T se confruntă cu proceduri multiple, diferite și complexe de acordare a autorizațiilor, de achiziții transfrontaliere și de altă natură. Această situație pune în pericol implementarea la timp a proiectelor și, în multe cazuri, conduce la întârzieri semnificative și la costuri mai mari. În plus, pot apărea incertitudini pentru promotorii de proiecte și potențialii investitori privați, putând chiar duce, în anumite cazuri, la proiecte a căror realizare nu corespunde planificării inițiale. Prezenta directivă urmărește să remedieze problemele respective și să facă posibilă finalizarea sincronizată și la termen a TEN-T prin intermediul unei acțiuni armonizate la nivelul Uniunii. Atunci când elaborează planurile și programele lor naționale, statele membre ar trebui să țină seama de dezvoltarea TEN-T, în conformitate cu articolul 49 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1315/2013. |
| --- | --- |

(2)

În pofida necesității de a finaliza TEN-T și a termenelor obligatorii pentru realizarea acesteia, experiența a arătat că multe investiții care vizează finalizarea TEN-T se confruntă cu proceduri multiple, diferite și complexe de acordare a autorizațiilor, de achiziții transfrontaliere și de altă natură. Această situație pune în pericol implementarea la timp a proiectelor și, în multe cazuri, conduce la întârzieri semnificative și la costuri mai mari. În plus, pot apărea incertitudini pentru promotorii de proiecte și potențialii investitori privați, putând chiar duce, în anumite cazuri, la proiecte a căror realizare nu corespunde planificării inițiale. Prezenta directivă urmărește să remedieze problemele respective și să facă posibilă finalizarea sincronizată și la termen a TEN-T prin intermediul unei acțiuni armonizate la nivelul Uniunii. Atunci când elaborează planurile și programele lor naționale, statele membre ar trebui să țină seama de dezvoltarea TEN-T, în conformitate cu articolul 49 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1315/2013.

| (3) | Prezenta directivă ar trebui să se aplice procedurilor legate de proiecte, inclusiv celor legate de evaluarea impactului asupra mediului. Cu toate acestea, prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere măsurilor de urbanism sau de amenajare a teritoriului, procedurilor legate de atribuirea contractelor de achiziții publice și măsurilor luate la nivel strategic care nu sunt legate de un proiect, precum evaluările strategice de mediu, planificarea bugetului public sau planurile de transport naționale sau regionale. Pentru a spori eficiența procedurilor de acordare a autorizațiilor și pentru a asigura o calitate înaltă a documentației aferente proiectelor, promotorii de proiecte ar trebui să efectueze lucrările pregătitoare, cum ar fi studiile și rapoartele preliminare, înainte de începerea procedurii de acordare a autorizațiilor. Prezenta directivă nu ar trebui să se aplice procedurilor desfășurate în fața unei autorități competente să se pronunțe cu privire la o cale de atac administrativă sau unei instanțe. |
| --- | --- |

(3)

Prezenta directivă ar trebui să se aplice procedurilor legate de proiecte, inclusiv celor legate de evaluarea impactului asupra mediului. Cu toate acestea, prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere măsurilor de urbanism sau de amenajare a teritoriului, procedurilor legate de atribuirea contractelor de achiziții publice și măsurilor luate la nivel strategic care nu sunt legate de un proiect, precum evaluările strategice de mediu, planificarea bugetului public sau planurile de transport naționale sau regionale. Pentru a spori eficiența procedurilor de acordare a autorizațiilor și pentru a asigura o calitate înaltă a documentației aferente proiectelor, promotorii de proiecte ar trebui să efectueze lucrările pregătitoare, cum ar fi studiile și rapoartele preliminare, înainte de începerea procedurii de acordare a autorizațiilor. Prezenta directivă nu ar trebui să se aplice procedurilor desfășurate în fața unei autorități competente să se pronunțe cu privire la o cale de atac administrativă sau unei instanțe.

| (4) | Prezenta directivă ar trebui să se aplice proiectelor care fac parte din tronsoanele identificate în prealabil ale rețelei centrale enumerate în anexa la prezenta directivă și altor proiecte privind coridoarele rețelei centrale cu un cost total de peste 300 000 000 EUR. Proiectele care depășesc respectiva sumă prezintă adesea o importanță strategică în ceea ce privește realizarea strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii și contribuie la realizarea obiectivelor Regulamentului (UE) nr. 1315/2013. Coridoarele rețelei centrale sunt identificate prin alinierea cuprinsă în Regulamentul (UE) nr. 1316/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), precum și prin intermediul hărților rețelei centrale prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1315/2013. Baza tehnică a acestor hărți este furnizată de sistemul interactiv de informații geografice și tehnice pentru TEN-T (TENtec), care conține un nivel mai ridicat de detaliu privind infrastructura transeuropeană de transport. |
| --- | --- |

(4)

Prezenta directivă ar trebui să se aplice proiectelor care fac parte din tronsoanele identificate în prealabil ale rețelei centrale enumerate în anexa la prezenta directivă și altor proiecte privind coridoarele rețelei centrale cu un cost total de peste 300 000 000 EUR. Proiectele care depășesc respectiva sumă prezintă adesea o importanță strategică în ceea ce privește realizarea strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii și contribuie la realizarea obiectivelor Regulamentului (UE) nr. 1315/2013. Coridoarele rețelei centrale sunt identificate prin alinierea cuprinsă în Regulamentul (UE) nr. 1316/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), precum și prin intermediul hărților rețelei centrale prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1315/2013. Baza tehnică a acestor hărți este furnizată de sistemul interactiv de informații geografice și tehnice pentru TEN-T (TENtec), care conține un nivel mai ridicat de detaliu privind infrastructura transeuropeană de transport.

| (5) | Proiectele care se referă exclusiv la aplicații telematice, la noi tehnologii și la inovare ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive deoarece implementarea lor nu este limitată la rețeaua centrală. |
| --- | --- |

(5)

Proiectele care se referă exclusiv la aplicații telematice, la noi tehnologii și la inovare ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive deoarece implementarea lor nu este limitată la rețeaua centrală.

| (6) | Cu toate acestea, statele membre pot aplica prezenta directivă și altor proiecte privind rețeaua centrală și cea globală, inclusiv proiectelor care se referă exclusiv la aplicații telematice, la noi tehnologii și la inovare, pentru a permite o abordare armonizată a proiectelor de infrastructură de transport. Publicarea de către autoritățile naționale a unor liste de proiecte individuale care intră sub incidența prezentei directive ar putea spori transparența pentru promotorii de proiecte în ceea ce privește lucrările în curs și cele viitoare legate de TEN-T. |
| --- | --- |

(6)

Cu toate acestea, statele membre pot aplica prezenta directivă și altor proiecte privind rețeaua centrală și cea globală, inclusiv proiectelor care se referă exclusiv la aplicații telematice, la noi tehnologii și la inovare, pentru a permite o abordare armonizată a proiectelor de infrastructură de transport. Publicarea de către autoritățile naționale a unor liste de proiecte individuale care intră sub incidența prezentei directive ar putea spori transparența pentru promotorii de proiecte în ceea ce privește lucrările în curs și cele viitoare legate de TEN-T.

| (7) | Având în vedere diferitele evaluări de mediu prevăzute în acte relevante de drept al Uniunii și de drept intern care sunt necesare pentru acordarea de autorizații pentru proiectele din cadrul rețelei centrale, statele membre ar trebui să stabilească, dacă este fezabil și adecvat, o procedură simplificată care să respecte cerințele prevăzute de dreptul Uniunii și dreptul intern, pentru a contribui la realizarea obiectivelor urmărite de prezenta directivă în vederea unei raționalizări mai bune a măsurilor. |
| --- | --- |

(7)

Având în vedere diferitele evaluări de mediu prevăzute în acte relevante de drept al Uniunii și de drept intern care sunt necesare pentru acordarea de autorizații pentru proiectele din cadrul rețelei centrale, statele membre ar trebui să stabilească, dacă este fezabil și adecvat, o procedură simplificată care să respecte cerințele prevăzute de dreptul Uniunii și dreptul intern, pentru a contribui la realizarea obiectivelor urmărite de prezenta directivă în vederea unei raționalizări mai bune a măsurilor.

| (8) | Proiectelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive ar trebui să li se acorde un tratament prioritar, dacă este cazul. Un astfel de tratament poate include termene mai scurte, proceduri simultane sau termene limitate pentru formularea unor căi de atac, garantându-se în același timp că sunt îndeplinite și obiectivele altor politici orizontale, precum politicile de mediu menite să evite, să prevină, să reducă sau să compenseze efectele negative asupra mediului, în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul intern. În cadrele juridice ale multor state membre se acordă un tratament prioritar anumitor categorii de proiecte, pe baza importanței lor strategice pentru economie. Atunci când un astfel de tratament prioritar există într-un context juridic național, acesta ar trebui să se aplice în mod automat proiectelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive. Cu toate acestea, statelor membre ar trebui să li se permită să testeze proceduri specifice de acordare a autorizațiilor pe un număr limitat de proiecte pentru a evalua posibilitatea extinderii acestora la alte proiecte. În timpul acestei perioade de testare, statul membru în cauză nu ar trebui să fie obligat să aplice astfel de proceduri de testare altor proiecte care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive. |
| --- | --- |

(8)

Proiectelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive ar trebui să li se acorde un tratament prioritar, dacă este cazul. Un astfel de tratament poate include termene mai scurte, proceduri simultane sau termene limitate pentru formularea unor căi de atac, garantându-se în același timp că sunt îndeplinite și obiectivele altor politici orizontale, precum politicile de mediu menite să evite, să prevină, să reducă sau să compenseze efectele negative asupra mediului, în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul intern. În cadrele juridice ale multor state membre se acordă un tratament prioritar anumitor categorii de proiecte, pe baza importanței lor strategice pentru economie. Atunci când un astfel de tratament prioritar există într-un context juridic național, acesta ar trebui să se aplice în mod automat proiectelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive. Cu toate acestea, statelor membre ar trebui să li se permită să testeze proceduri specifice de acordare a autorizațiilor pe un număr limitat de proiecte pentru a evalua posibilitatea extinderii acestora la alte proiecte. În timpul acestei perioade de testare, statul membru în cauză nu ar trebui să fie obligat să aplice astfel de proceduri de testare altor proiecte care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive.

| (9) | Pentru a permite o gestionare clară a procedurii generale și a le oferi promotorilor de proiecte un punct de contact, proiectele privind coridoarele rețelei centrale ar trebui să fie sprijinite de proceduri eficiente de acordare a autorizațiilor. În acest scop, statele membre ar trebui să desemneze una sau mai multe autorități, în funcție de cadrele lor juridice naționale și de structurile lor administrative, precum și în funcție de tipurile de proiecte vizate. În cazul în care un stat membru desemnează mai multe autorități, acesta ar trebui să se asigure că o singură autoritate este desemnată pentru un anumit proiect și pentru o anumită procedură de acordare a autorizațiilor. |
| --- | --- |

(9)

Pentru a permite o gestionare clară a procedurii generale și a le oferi promotorilor de proiecte un punct de contact, proiectele privind coridoarele rețelei centrale ar trebui să fie sprijinite de proceduri eficiente de acordare a autorizațiilor. În acest scop, statele membre ar trebui să desemneze una sau mai multe autorități, în funcție de cadrele lor juridice naționale și de structurile lor administrative, precum și în funcție de tipurile de proiecte vizate. În cazul în care un stat membru desemnează mai multe autorități, acesta ar trebui să se asigure că o singură autoritate este desemnată pentru un anumit proiect și pentru o anumită procedură de acordare a autorizațiilor.

| (10) | Desemnarea unei autorități care să acționeze ca punct de contact pentru promotorul proiectului ar trebui să reducă complexitatea, să îmbunătățească eficiența și să sporească transparența procedurilor. De asemenea, acest lucru ar trebui, după caz, să consolideze cooperarea dintre statele membre. Procedurile ar trebui să promoveze o cooperare reală între promotorii de proiecte și autoritatea desemnată. |
| --- | --- |

(10)

Desemnarea unei autorități care să acționeze ca punct de contact pentru promotorul proiectului ar trebui să reducă complexitatea, să îmbunătățească eficiența și să sporească transparența procedurilor. De asemenea, acest lucru ar trebui, după caz, să consolideze cooperarea dintre statele membre. Procedurile ar trebui să promoveze o cooperare reală între promotorii de proiecte și autoritatea desemnată.

| (11) | Autorității desemnate îi pot fi încredințate, printre altele, sarcini legate de coordonarea și autorizarea, în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul intern, a unor proiecte specifice pentru reconstrucția infrastructurii rețelei centrale în cazul unor dezastre naturale sau provocate de om. |
| --- | --- |

(11)

Autorității desemnate îi pot fi încredințate, printre altele, sarcini legate de coordonarea și autorizarea, în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul intern, a unor proiecte specifice pentru reconstrucția infrastructurii rețelei centrale în cazul unor dezastre naturale sau provocate de om.

| (12) | Procedura prevăzută de prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere îndeplinirii cerințelor din dreptul internațional și din dreptul Uniunii, inclusiv a cerințelor privind protecția mediului și a sănătății umane. Prezenta directivă nu ar trebui să ducă la scăderea standardelor stabilite pentru a evita, a preveni, a reduce sau a compensa efectele negative asupra mediului. |
| --- | --- |

(12)

Procedura prevăzută de prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere îndeplinirii cerințelor din dreptul internațional și din dreptul Uniunii, inclusiv a cerințelor privind protecția mediului și a sănătății umane. Prezenta directivă nu ar trebui să ducă la scăderea standardelor stabilite pentru a evita, a preveni, a reduce sau a compensa efectele negative asupra mediului.

| (13) | Având în vedere necesitatea urgentă de a finaliza rețeaua centrală, simplificarea procedurilor de acordare a autorizațiilor ar trebui să fie însoțită de un termen pentru procedurile care conduc la adoptarea unei decizii de autorizare pentru construirea infrastructurii de transport. Respectivul termen ar trebui să încurajeze o gestionare mai eficientă a procedurilor și în niciun caz nu ar trebui să compromită standardele înalte ale Uniunii privind protecția mediului și participarea publicului. Ar trebui să fie posibilă prelungirea termenului pentru procedurile de acordare a autorizațiilor în cazuri justificate în mod corespunzător, inclusiv atunci când survin circumstanțe neprevăzute sau dacă acest lucru este necesar pentru protecția mediului. Prelungirea ar putea fi exprimată, de exemplu, sub forma unei perioade de timp sau prin indicarea unei date sau a unui anumit eveniment viitor cert. Termenul prelungit ar trebui în special să nu includă timpul necesar desfășurării procedurilor administrative sau judiciare de contestare sau a căilor de atac în fața unei instanțe judecătorești. Statele membre nu ar trebui să fie considerate răspunzătoare dacă nerespectarea termenului respectiv se datorează promotorului proiectului, de exemplu în cazul în care promotorul proiectului nu a respectat termenele stabilite în dreptul intern ori termenele orientative stabilite de autoritatea desemnată sau în cazul în care promotorul proiectului a acționat cu întârziere nejustificată. |
| --- | --- |

(13)

Având în vedere necesitatea urgentă de a finaliza rețeaua centrală, simplificarea procedurilor de acordare a autorizațiilor ar trebui să fie însoțită de un termen pentru procedurile care conduc la adoptarea unei decizii de autorizare pentru construirea infrastructurii de transport. Respectivul termen ar trebui să încurajeze o gestionare mai eficientă a procedurilor și în niciun caz nu ar trebui să compromită standardele înalte ale Uniunii privind protecția mediului și participarea publicului. Ar trebui să fie posibilă prelungirea termenului pentru procedurile de acordare a autorizațiilor în cazuri justificate în mod corespunzător, inclusiv atunci când survin circumstanțe neprevăzute sau dacă acest lucru este necesar pentru protecția mediului. Prelungirea ar putea fi exprimată, de exemplu, sub forma unei perioade de timp sau prin indicarea unei date sau a unui anumit eveniment viitor cert. Termenul prelungit ar trebui în special să nu includă timpul necesar desfășurării procedurilor administrative sau judiciare de contestare sau a căilor de atac în fața unei instanțe judecătorești. Statele membre nu ar trebui să fie considerate răspunzătoare dacă nerespectarea termenului respectiv se datorează promotorului proiectului, de exemplu în cazul în care promotorul proiectului nu a respectat termenele stabilite în dreptul intern ori termenele orientative stabilite de autoritatea desemnată sau în cazul în care promotorul proiectului a acționat cu întârziere nejustificată.

| (14) | Statele membre ar trebui să facă tot posibilul pentru a asigura gestionarea în cel mai eficient mod posibil a căilor de atac prin care se contestă legalitatea unei decizii de autorizare pe motive de fond sau de procedură. |
| --- | --- |

(14)

Statele membre ar trebui să facă tot posibilul pentru a asigura gestionarea în cel mai eficient mod posibil a căilor de atac prin care se contestă legalitatea unei decizii de autorizare pe motive de fond sau de procedură.

| (15) | Proiectele de infrastructură TEN-T care privesc două sau mai multe state membre se confruntă cu dificultăți deosebite în ceea ce privește coordonarea procedurilor de acordare a autorizațiilor. Prin urmare, autoritățile desemnate ale statelor membre în cauză ar trebui să coopereze pentru a-și coordona calendarele și pentru a stabili o planificare comună privind procedura de acordare a autorizațiilor, în măsura în care o astfel de coordonare a calendarelor și o astfel de stabilire a unei planificări comune sunt posibile și adecvate, având în vedere stadiul de pregătire sau de maturitate al proiectului, care depinde în principal de promotorul proiectului, în special data la care promotorul proiectului a notificat proiectul autorității desemnate din fiecare dintre statele membre respective. |
| --- | --- |

(15)

Proiectele de infrastructură TEN-T care privesc două sau mai multe state membre se confruntă cu dificultăți deosebite în ceea ce privește coordonarea procedurilor de acordare a autorizațiilor. Prin urmare, autoritățile desemnate ale statelor membre în cauză ar trebui să coopereze pentru a-și coordona calendarele și pentru a stabili o planificare comună privind procedura de acordare a autorizațiilor, în măsura în care o astfel de coordonare a calendarelor și o astfel de stabilire a unei planificări comune sunt posibile și adecvate, având în vedere stadiul de pregătire sau de maturitate al proiectului, care depinde în principal de promotorul proiectului, în special data la care promotorul proiectului a notificat proiectul autorității desemnate din fiecare dintre statele membre respective.

| (16) | Coordonatorii europeni desemnați în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 ar trebui să fie informați cu privire la procedurile relevante pentru a facilita sincronizarea și finalizarea acestora în vederea implementării la timp a rețelei centrale până în 2030. |
| --- | --- |

(16)

Coordonatorii europeni desemnați în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 ar trebui să fie informați cu privire la procedurile relevante pentru a facilita sincronizarea și finalizarea acestora în vederea implementării la timp a rețelei centrale până în 2030.

| (17) | În cazul extinderii TEN-T la țări terțe, în conformitate cu hărțile orientative stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1315/2013, țările terțe respective ar trebui să fie invitate să aplice, după caz, norme similare celor prevăzute în prezenta directivă. |
| --- | --- |

(17)

În cazul extinderii TEN-T la țări terțe, în conformitate cu hărțile orientative stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1315/2013, țările terțe respective ar trebui să fie invitate să aplice, după caz, norme similare celor prevăzute în prezenta directivă.

| (18) | Achizițiile publice în cadrul proiectelor transfrontaliere ar trebui să se desfășoare în conformitate cu tratatele și, atunci când este relevant, cu Directiva 2014/24/UE (6) sau 2014/25/UE (7) a Parlamentului European și a Consiliului. Pentru a asigura finalizarea eficientă a proiectelor transfrontaliere privind rețeaua centrală, achizițiile publice efectuate de o entitate comună ar trebui să intre sub incidența dreptului intern al unui stat membru. Prin derogare de la dispozițiile dreptului Uniunii privind achizițiile publice, dreptul intern aplicabil ar trebui, în principiu, să fie cel al statului membru în care entitatea comună își are sediul social. Ar trebui să fie posibilă în continuare stabilirea dreptului intern aplicabil prin intermediul unui acord interguvernamental. În cazul achizițiilor publice efectuate de o filială a unei entități comune, filiala respectivă ar trebui să aplice dreptul intern al unuia dintre statele membre în cauză, care ar putea fi dreptul intern aplicabil entității comune. Din motive de securitate juridică, actualele strategii privind achizițiile publice ar trebui să rămână aplicabile unei entități comune înființate înainte de data intrării în vigoare a prezentei directive. |
| --- | --- |

(18)

Achizițiile publice în cadrul proiectelor transfrontaliere ar trebui să se desfășoare în conformitate cu tratatele și, atunci când este relevant, cu Directiva 2014/24/UE (6) sau 2014/25/UE (7) a Parlamentului European și a Consiliului. Pentru a asigura finalizarea eficientă a proiectelor transfrontaliere privind rețeaua centrală, achizițiile publice efectuate de o entitate comună ar trebui să intre sub incidența dreptului intern al unui stat membru. Prin derogare de la dispozițiile dreptului Uniunii privind achizițiile publice, dreptul intern aplicabil ar trebui, în principiu, să fie cel al statului membru în care entitatea comună își are sediul social. Ar trebui să fie posibilă în continuare stabilirea dreptului intern aplicabil prin intermediul unui acord interguvernamental. În cazul achizițiilor publice efectuate de o filială a unei entități comune, filiala respectivă ar trebui să aplice dreptul intern al unuia dintre statele membre în cauză, care ar putea fi dreptul intern aplicabil entității comune. Din motive de securitate juridică, actualele strategii privind achizițiile publice ar trebui să rămână aplicabile unei entități comune înființate înainte de data intrării în vigoare a prezentei directive.

| (19) | Comisia nu este implicată în mod sistematic în autorizarea proiectelor individuale. Cu toate acestea, în anumite cazuri, anumite aspecte ale pregătirii proiectelor sunt supuse autorizării la nivelul Uniunii. În cazul în care Comisia este implicată în proceduri, aceasta va trata în regim de prioritate proiectele Uniunii și va asigura certitudinea pentru promotorii de proiecte. În anumite cazuri, ar putea fi necesară aprobarea unor ajutoare de stat. Fără a aduce atingere termenelor prevăzute în prezenta directivă și în concordanță cu Codul celor mai bune practici de desfășurare a procedurilor de control al ajutoarelor de stat, statele membre ar trebui să poată solicita Comisiei să se ocupe de proiectele privind rețeaua centrală pe care acestea le consideră prioritare prin aplicarea unor termene mai previzibile în cadrul abordării la nivel de portofoliu sau al planificării agreate de comun acord. |
| --- | --- |

(19)

Comisia nu este implicată în mod sistematic în autorizarea proiectelor individuale. Cu toate acestea, în anumite cazuri, anumite aspecte ale pregătirii proiectelor sunt supuse autorizării la nivelul Uniunii. În cazul în care Comisia este implicată în proceduri, aceasta va trata în regim de prioritate proiectele Uniunii și va asigura certitudinea pentru promotorii de proiecte. În anumite cazuri, ar putea fi necesară aprobarea unor ajutoare de stat. Fără a aduce atingere termenelor prevăzute în prezenta directivă și în concordanță cu Codul celor mai bune practici de desfășurare a procedurilor de control al ajutoarelor de stat, statele membre ar trebui să poată solicita Comisiei să se ocupe de proiectele privind rețeaua centrală pe care acestea le consideră prioritare prin aplicarea unor termene mai previzibile în cadrul abordării la nivel de portofoliu sau al planificării agreate de comun acord.

| (20) | Implementarea proiectelor de infrastructură privind rețeaua centrală ar trebui sprijinită, de asemenea, prin orientări ale Comisiei care să aducă clarificări cu privire la implementarea anumitor tipuri de proiecte, respectând în același timp acquis-ul Uniunii. În acest sens, Comunicarea Comisiei din 27 aprilie 2017, intitulată „Un plan de acțiune pentru natură, cetățeni și economie” oferă orientări și clarifică modul în care se poate asigura conformitatea cu Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) și cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului (9). În scopul de a se asigura cel mai bun raport calitate-preț pentru utilizarea banilor publici, sprijinul direct privind achizițiile publice ar trebui pus la dispoziție pentru proiecte. |
| --- | --- |

(20)

Implementarea proiectelor de infrastructură privind rețeaua centrală ar trebui sprijinită, de asemenea, prin orientări ale Comisiei care să aducă clarificări cu privire la implementarea anumitor tipuri de proiecte, respectând în același timp acquis-ul Uniunii. În acest sens, Comunicarea Comisiei din 27 aprilie 2017, intitulată „Un plan de acțiune pentru natură, cetățeni și economie” oferă orientări și clarifică modul în care se poate asigura conformitatea cu Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) și cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului (9). În scopul de a se asigura cel mai bun raport calitate-preț pentru utilizarea banilor publici, sprijinul direct privind achizițiile publice ar trebui pus la dispoziție pentru proiecte.

| (21) | Întrucât obiectivul prezentei directive, și anume de a raționaliza măsurile pentru promovarea realizării TEN-T, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere necesitatea consolidării cadrului pentru procedurile de acordare a autorizațiilor pentru proiectele aferente TEN-T prin intermediul unei acțiuni armonizate la nivelul Uniunii, acesta poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv. |
| --- | --- |

(21)

Întrucât obiectivul prezentei directive, și anume de a raționaliza măsurile pentru promovarea realizării TEN-T, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere necesitatea consolidării cadrului pentru procedurile de acordare a autorizațiilor pentru proiectele aferente TEN-T prin intermediul unei acțiuni armonizate la nivelul Uniunii, acesta poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv.

| (22) | Din motive de securitate juridică, prezenta directivă nu ar trebui să se aplice procedurilor de acordare a autorizațiilor care au început anterior datei transpunerii prezentei directive, |
| --- | --- |

(22)

Din motive de securitate juridică, prezenta directivă nu ar trebui să se aplice procedurilor de acordare a autorizațiilor care au început anterior datei transpunerii prezentei directive,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Obiect și domeniu de aplicare

(1)   Prezenta directivă se aplică procedurilor de acordare a autorizațiilor necesare pentru autorizarea implementării:

| (a) | proiectelor care fac parte din tronsoanele identificate în prealabil ale rețelei centrale, astfel cum sunt enumerate în anexă; |
| --- | --- |

(a)

proiectelor care fac parte din tronsoanele identificate în prealabil ale rețelei centrale, astfel cum sunt enumerate în anexă;

| (b) | altor proiecte privind coridoarele rețelei centrale, astfel cum sunt identificate în temeiul articolului 44 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1315/2013, cu un cost total de peste 300 000 000 EUR, |
| --- | --- |

(b)

altor proiecte privind coridoarele rețelei centrale, astfel cum sunt identificate în temeiul articolului 44 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1315/2013, cu un cost total de peste 300 000 000 EUR,

cu excepția proiectelor care se referă exclusiv la aplicații telematice, la noi tehnologii și la inovare, în înțelesul articolelor 31 și 33 din respectivul regulament.

Prezenta directivă se aplică, de asemenea, achizițiilor publice în cadrul proiectelor transfrontaliere care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive.

(2)   Statele membre pot decide să aplice prezenta directivă altor proiecte privind rețeaua centrală și rețeaua globală, inclusiv proiectelor care se referă exclusiv la aplicații telematice, la noi tehnologii și la inovare menționate la alineatul (1). Statele membre notifică Comisiei decizia lor.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

| 1. | „decizie de autorizare” înseamnă decizia sau un ansamblu de decizii, care pot avea caracter administrativ, luate simultan sau succesiv de una sau mai multe autorități ale unui stat membru, cu excepția autorităților competente să se pronunțe cu privire la o cale de atac administrativă sau a instanțelor, în temeiul sistemului juridic național și al dreptului administrativ intern, prin care se stabilește dacă un promotor de proiect are sau nu are dreptul să implementeze proiectul în zona geografică în cauză, fără a aduce atingere vreunei decizii luate în contextul unei căi de atac administrative sau judiciare; |
| --- | --- |

1.

„decizie de autorizare” înseamnă decizia sau un ansamblu de decizii, care pot avea caracter administrativ, luate simultan sau succesiv de una sau mai multe autorități ale unui stat membru, cu excepția autorităților competente să se pronunțe cu privire la o cale de atac administrativă sau a instanțelor, în temeiul sistemului juridic național și al dreptului administrativ intern, prin care se stabilește dacă un promotor de proiect are sau nu are dreptul să implementeze proiectul în zona geografică în cauză, fără a aduce atingere vreunei decizii luate în contextul unei căi de atac administrative sau judiciare;

| 2. | „procedură de acordare a autorizațiilor” înseamnă orice procedură care trebuie urmată în legătură cu un proiect individual care se încadrează în domeniul de aplicare al prezentei directive în vederea obținerii deciziei de autorizare cerute de autoritatea sau autoritățile unui stat membru, în temeiul dreptului Uniunii sau al dreptului intern, cu excepția măsurilor de urbanism sau de amenajare a teritoriului, a procedurilor legate de atribuirea contractelor de achiziții publice și a măsurilor luate la nivel strategic care nu se referă la un proiect specific, precum evaluarea strategică de mediu, planificarea bugetară publică sau planurile de transport naționale sau regionale. |
| --- | --- |

2.

„procedură de acordare a autorizațiilor” înseamnă orice procedură care trebuie urmată în legătură cu un proiect individual care se încadrează în domeniul de aplicare al prezentei directive în vederea obținerii deciziei de autorizare cerute de autoritatea sau autoritățile unui stat membru, în temeiul dreptului Uniunii sau al dreptului intern, cu excepția măsurilor de urbanism sau de amenajare a teritoriului, a procedurilor legate de atribuirea contractelor de achiziții publice și a măsurilor luate la nivel strategic care nu se referă la un proiect specific, precum evaluarea strategică de mediu, planificarea bugetară publică sau planurile de transport naționale sau regionale.

| 3. | „proiect” înseamnă o propunere de construire, adaptare sau modificare a unui tronson definit din infrastructura de transport care are ca scop îmbunătățirea capacității, a siguranței și a eficienței respectivei infrastructuri și a cărei implementare trebuie aprobată printr-o decizie de autorizare; |
| --- | --- |

3.

„proiect” înseamnă o propunere de construire, adaptare sau modificare a unui tronson definit din infrastructura de transport care are ca scop îmbunătățirea capacității, a siguranței și a eficienței respectivei infrastructuri și a cărei implementare trebuie aprobată printr-o decizie de autorizare;

| 4. | „proiect transfrontalier” înseamnă un proiect care acoperă un tronson transfrontalier între două sau mai multe state membre; |
| --- | --- |

4.

„proiect transfrontalier” înseamnă un proiect care acoperă un tronson transfrontalier între două sau mai multe state membre;

| 5. | „promotorul proiectului” înseamnă persoana care solicită autorizarea implementării unui proiect sau autoritatea publică inițiatoare a unui proiect; |
| --- | --- |

5.

„promotorul proiectului” înseamnă persoana care solicită autorizarea implementării unui proiect sau autoritatea publică inițiatoare a unui proiect;

| 6. | „autoritate desemnată” înseamnă autoritatea care este punctul de contact pentru promotorul proiectului și care facilitează gestionarea eficientă și structurată a procedurilor de acordare a autorizațiilor în conformitate cu prezenta directivă; |
| --- | --- |

6.

„autoritate desemnată” înseamnă autoritatea care este punctul de contact pentru promotorul proiectului și care facilitează gestionarea eficientă și structurată a procedurilor de acordare a autorizațiilor în conformitate cu prezenta directivă;

| 7. | „autoritate comună” înseamnă o autoritate instituită de comun acord între două sau mai multe state membre pentru a facilita procedurile de acordare a autorizațiilor aferente proiectelor transfrontaliere, inclusiv autoritățile comune instituite de către autorități desemnate în cazul în care autoritățile desemnate respective au fost împuternicite de către statele membre să instituie autorități comune. |
| --- | --- |

7.

„autoritate comună” înseamnă o autoritate instituită de comun acord între două sau mai multe state membre pentru a facilita procedurile de acordare a autorizațiilor aferente proiectelor transfrontaliere, inclusiv autoritățile comune instituite de către autorități desemnate în cazul în care autoritățile desemnate respective au fost împuternicite de către statele membre să instituie autorități comune.

Articolul 3

Statutul prioritar

(1)   Statele membre depun eforturi pentru a se asigura că toate autoritățile, inclusiv autoritatea desemnată, implicate în procedura de acordare a autorizațiilor, cu excepția instanțelor, acordă prioritate proiectelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive.

(2)   În cazul în care dreptul intern prevede proceduri specifice de acordare a autorizațiilor pentru proiectele prioritare, statele membre se asigură, fără a aduce atingere obiectivelor, cerințelor și termenelor prevăzute de prezenta directivă, că proiectele care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive sunt tratate conform respectivelor proceduri. Acest lucru nu împiedică statele membre să testeze proceduri specifice de acordare a autorizațiilor pentru un număr limitat de proiecte, pentru a evalua posibilitatea extinderii lor la alte proiecte, fără a avea obligația de a aplica astfel de proceduri proiectelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive.

(3)   Prezentul articol nu aduce atingere niciunei decizii bugetare.

Articolul 4

Autoritatea desemnată

(1)   Până la ... [24 de luni de la data de intrare în vigoare a prezentei directive], fiecare stat membru desemnează la nivelul administrativ corespunzător, autoritățile care urmează să acționeze în calitate de autoritate desemnată.

(2)   Atunci când este necesar, un stat membru poate să desemneze în calitatea de autoritate desemnată mai multe autorități diferite, în funcție de proiect sau de categoria de proiecte, de modul de transport sau de zona geografică. Într-un astfel de caz, statul membru se asigură că există o singură autoritate desemnată pentru un anumit proiect și pentru o anumită procedură de acordare a autorizațiilor.

(3)   Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a pune la dispoziția promotorilor de proiecte informații ușor de accesat cu privire la identitatea autorității desemnate pentru un anumit proiect.

(4)   Statele membre pot împuternici autoritatea desemnată să ia decizia de autorizare.

Atunci când este împuternicită să ia decizia de autorizare în conformitate cu primul paragraf, autoritatea desemnată verifică dacă au fost obținute toate autorizațiile, deciziile și avizele necesare pentru adoptarea deciziei de autorizare și notifică decizia de autorizare promotorului proiectului.

(5)   În cazul în care autoritatea desemnată nu este împuternicită să ia decizia de autorizare, statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că promotorul proiectului este înștiințat cu privire la adoptarea deciziei de autorizare.

(6)   Statele membre pot împuternici autoritatea desemnată să stabilească termene orientative pentru diferite etape intermediare ale procedurii de acordare a autorizațiilor în conformitate cu articolul 5 alineatul (1), fără a aduce atingere termenului de patru ani menționat la alineatul respectiv.

(7)   Autoritatea desemnată:

| (a) | este punctul de contact în vederea obținerii de informații de către promotorul proiectului și de către celelalte autorități relevante implicate în procedura care are drept rezultat decizia de autorizare pentru un anumit proiect; |
| --- | --- |

(a)

este punctul de contact în vederea obținerii de informații de către promotorul proiectului și de către celelalte autorități relevante implicate în procedura care are drept rezultat decizia de autorizare pentru un anumit proiect;

| (b) | furnizează promotorului proiectului, atunci când această sarcină este prevăzută în dreptul intern, descrierea detaliată a cererii menționată la articolul 6 alineatul (4), inclusiv informațiile privind termenele orientative referitoare la procedurile de acordare a autorizațiilor, în conformitate cu termenul de patru ani menționat la articolul 5 alineatul (1); |
| --- | --- |

(b)

furnizează promotorului proiectului, atunci când această sarcină este prevăzută în dreptul intern, descrierea detaliată a cererii menționată la articolul 6 alineatul (4), inclusiv informațiile privind termenele orientative referitoare la procedurile de acordare a autorizațiilor, în conformitate cu termenul de patru ani menționat la articolul 5 alineatul (1);

| (c) | monitorizează durata procedurii de acordare a autorizațiilor și înregistrează în special orice prelungire a termenului menționat la articolul 5 alineatul (4); |
| --- | --- |

(c)

monitorizează durata procedurii de acordare a autorizațiilor și înregistrează în special orice prelungire a termenului menționat la articolul 5 alineatul (4);

| (d) | îi oferă promotorului proiectului, la cerere, orientări în ceea ce privește transmiterea tuturor informațiilor și a documentelor relevante, inclusiv cu privire la toate autorizațiile, deciziile și avizele care trebuie să fie obținute și emise în vederea obținerii deciziei de autorizare. |
| --- | --- |

(d)

îi oferă promotorului proiectului, la cerere, orientări în ceea ce privește transmiterea tuturor informațiilor și a documentelor relevante, inclusiv cu privire la toate autorizațiile, deciziile și avizele care trebuie să fie obținute și emise în vederea obținerii deciziei de autorizare.

Autoritatea desemnată poate, de asemenea, să îi ofere promotorului proiectului orientări cu privire la informațiile și/sau documentele suplimentare care ar trebui furnizate în cazul în care notificarea menționată la articolul 6 alineatul (1) a fost respinsă.

(8)   Alineatul (7) nu aduce atingere competenței niciunei alte autorități implicate în procedura de acordare a autorizațiilor și nici posibilității ca promotorul proiectului să contacteze autoritățile individuale pentru autorizațiile, deciziile sau avizele specifice care fac parte din decizia de autorizare.

Articolul 5

Durata procedurii de acordare a autorizațiilor

(1)   Statele membre prevăd o procedură de acordare a autorizațiilor, inclusiv termenele din cadrul respectivei proceduri, care nu poate să depășească patru ani. Statele membre pot adopta măsurile necesare pentru a împărți perioada disponibilă în mai multe etape, în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul intern.

(2)   Perioada de patru ani menționată la alineatul (1) nu aduce atingere obligațiilor care decurg din dreptul internațional și din dreptul Uniunii și nu include nici perioadele necesare pentru desfășurarea procedurilor administrative și judiciare de contestare sau a căilor de atac în fața unei instanțe judecătorești, nici perioadele necesare pentru punerea în aplicare a oricărei decizii sau măsuri reparatorii rezultate.

(3)   Perioada de patru ani menționată la alineatul (1) nu aduce atingere dreptului unui stat membru de a dispune ca procedura de acordare a autorizațiilor să fie finalizată prin adoptarea unui act legislativ național specific, caz în care procedura de adoptare a actului respectiv poate, prin derogare de la alineatul (1), să depășească termenul de patru ani cu condiția ca lucrările pregătitoare pe baza cărora se adoptă actul legislativ național să se încheie în termenul menționat. Se consideră că lucrările pregătitoare se încheie în momentul în care actul legislativ național specific este prezentat parlamentului național.

(4)   Statele membre adoptă măsurile necesare astfel încât, în cazuri justificate corespunzător, să poată fi acordată o prelungire adecvată a perioadei de patru ani menționate la alineatul (1). Durata prelungirii se stabilește de la caz la caz, se justifică în mod corespunzător și este limitată la scopul finalizării procedurii de acordare a autorizațiilor și al emiterii deciziei de autorizare. În cazul în care o astfel de prelungire a fost acordată, promotorul proiectului este informat cu privire la motivele acordării acesteia. O nouă prelungire poate fi acordată o singură dată, în aceleași condiții.

(5)   Statele membre nu sunt considerate răspunzătoare în cazul în care perioada de patru ani menționată la alineatul (1), prelungită în conformitate cu alineatul (4), nu este respectată, dacă întârzierea se datorează promotorului proiectului.

Articolul 6

Organizarea procedurii de acordare a autorizațiilor

(1)   Promotorul proiectului notifică proiectul autorității desemnate sau, după caz, autorității comune instituite în conformitate cu articolul 7 alineatul (2). Data la care are loc notificarea proiectului de către promotorul proiectului reprezintă momentul inițierii procedurii de acordare a autorizațiilor.

(2)   Pentru a facilita evaluarea maturității proiectului, statele membre pot defini nivelul de detaliere a informațiilor și documentele relevante care trebuie furnizate de promotorul proiectului cu ocazia notificării unui proiect. În cazul în care proiectul nu a atins maturitatea, notificarea se respinge printr-o decizie justificată în mod corespunzător în termen de cel mult patru luni de la primirea notificării.

(3)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că promotorii de proiecte primesc informații generale cu rol de orientări privind notificarea, adaptate, dacă este cazul, la modul de transport vizat, cuprinzând informații cu privire la autorizațiile, deciziile și avizele care pot fi cerute pentru implementarea unui proiect.

Aceste informații cuprind, pentru fiecare autorizație, decizie sau aviz, următoarele:

| (a) | informații generale cu privire la domeniul de aplicare material și la nivelul de detaliere a informațiilor care trebuie prezentate de promotorul proiectului; |
| --- | --- |

(a)

informații generale cu privire la domeniul de aplicare material și la nivelul de detaliere a informațiilor care trebuie prezentate de promotorul proiectului;

| (b) | termenele aplicabile sau, în cazul în care nu există astfel de termene, termenele orientative; și |
| --- | --- |

(b)

termenele aplicabile sau, în cazul în care nu există astfel de termene, termenele orientative; și

| (c) | datele de contact ale autorităților și ale părților interesate care sunt în mod normal implicate în consultările legate de diferitele autorizații, decizii și avize. |
| --- | --- |

(c)

datele de contact ale autorităților și ale părților interesate care sunt în mod normal implicate în consultările legate de diferitele autorizații, decizii și avize.

Aceste informații trebuie să fie ușor accesibile tuturor promotorilor de proiecte relevanți, în special prin intermediul portalurilor de informare electronice sau fizice.

(4)   Pentru a facilita o notificare reușită, statele membre pot impune cerința ca autoritatea desemnată să întocmească, la cererea promotorului proiectului, o descriere detaliată a cererii care să cuprindă următoarele informații, adaptate pentru fiecare proiect individual:

| (a) | etapele individuale ale procedurii și termenele aplicabile acestora, sau în lipsa unor astfel de termene, termene orientative; |
| --- | --- |

(a)

etapele individuale ale procedurii și termenele aplicabile acestora, sau în lipsa unor astfel de termene, termene orientative;

| (b) | domeniul de aplicare material și nivelul de detaliere al informațiilor care trebuie prezentate de promotorul proiectului; |
| --- | --- |

(b)

domeniul de aplicare material și nivelul de detaliere al informațiilor care trebuie prezentate de promotorul proiectului;

| (c) | o listă a autorizațiilor, deciziilor și avizelor care trebuie să fie obținute de promotorul proiectului în cursul procedurii de acordare a autorizațiilor, în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul intern; |
| --- | --- |

(c)

o listă a autorizațiilor, deciziilor și avizelor care trebuie să fie obținute de promotorul proiectului în cursul procedurii de acordare a autorizațiilor, în conformitate cu dreptul Uniunii și cu dreptul intern;

| (d) | datele de contact ale autorităților și părților interesate care trebuie să fie implicate, în ceea ce privește obligațiile fiecăreia dintre ele, inclusiv în etapa formală a consultării publice. |
| --- | --- |

(d)

datele de contact ale autorităților și părților interesate care trebuie să fie implicate, în ceea ce privește obligațiile fiecăreia dintre ele, inclusiv în etapa formală a consultării publice.

(5)   Descrierea detaliată a cererii rămâne valabilă pe durata procedurii de acordare a autorizațiilor. Orice modificare a descrierii detaliate a cererii trebuie să fie justificată în mod corespunzător.

(6)   Autoritatea desemnată poate furniza, la cerere, promotorului proiectului informații în completarea elementelor menționate la alineatul (4).

(7)   În cazul în care promotorul proiectului a depus dosarul complet de candidatură privind proiectul, decizia de autorizare se adoptă în termenul menționat la articolul 5 alineatul (1).

(8)   Autoritățile implicate în procedura de acordare a autorizațiilor notifică autorității desemnate emiterea autorizațiilor, a deciziilor, a avizelor necesare sau a deciziei de autorizare.

Articolul 7

Coordonarea procedurilor transfrontaliere de acordare a autorizațiilor

(1)   Statele membre se asigură că, în cazul proiectelor care privesc două sau mai multe state membre, autoritățile desemnate ale statelor membre respective cooperează pentru a-și coordona calendarele și pentru a conveni asupra unei planificări comune în ceea ce privește procedura de acordare a autorizațiilor.

(2)   În cazul proiectelor transfrontaliere, se poate institui o autoritate comună.

(3)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că coordonatorii europeni desemnați în conformitate cu articolul 45 din Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 primesc informații cu privire la procedurile de acordare a autorizațiilor și că coordonatorii europeni pot facilita contactele dintre autoritățile desemnate în contextul procedurilor de acordare a autorizațiilor pentru proiectele care privesc două sau mai multe state membre.

(4)   În cazul în care termenul menționat la articolul 5 alineatul (1) nu este respectat, statele membre le furnizează, la cerere, coordonatorilor europeni în cauză informații privind măsurile luate sau care sunt planificate pentru a permite încheierea procedurii de acordare a autorizațiilor cu o întârziere minimă.

Articolul 8

Achizițiile publice în cadrul proiectelor transfrontaliere

(1)   În cazul în care procedurile de achiziții publice sunt efectuate de o entitate comună în cadrul unui proiect transfrontalier, statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că respectiva entitate comună aplică dispozițiile de drept intern ale unui stat membru și că, prin derogare de la Directivele 2014/24/UE și 2014/25/UE, respectivele dispoziții sunt stabilite în conformitate cu articolul 39 alineatul (5) litera (a) din Directiva 2014/24/UE sau cu articolul 57 alineatul (5) litera (a) din Directiva 2014/25/UE, după caz, cu excepția situației în care se prevede altfel într-un acord încheiat între statele membre participante. Un astfel de acord prevede, în orice caz, aplicarea dreptului intern al unui singur stat membru pentru procedurile de achiziții publice efectuate de o entitate comună.

(2)   Pentru achizițiile publice efectuate de o filială a unei entități comune, statele membre în cauză iau măsurile necesare pentru a se asigura că filiala aplică dreptul intern al unui stat membru. În acest sens, statele membre în cauză pot decide ca filiala să aplice dreptul intern aplicabil entității comune.

Articolul 9

Dispoziții tranzitorii

(1)   Prezenta directivă nu se aplică proiectelor pentru care procedurile de acordare a autorizațiilor au început înainte de ... [24 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive].

(2)   Articolul 8 se aplică numai acelor contracte pentru care invitația la o procedură concurențială de ofertare a fost transmisă sau, în cazul în care nu este prevăzută o procedură concurențială de ofertare, numai situațiilor în care autoritatea contractantă sau entitatea contractantă a început procedura de achiziții publice după ... [24 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive].

(3)   Articolul 8 nu se aplică unei entități comune constituite înainte de ... [data intrării în vigoare a prezentei directive], dacă procedurile de achiziții publice ale entității respective intră în continuare sub incidența dreptului aplicabil achizițiilor sale publice la data respectivă.

Articolul 10

Raportare

(1)   Pentru prima dată până la ... [cinci ani și șase luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive] și apoi periodic, Comisia furnizează rapoarte Parlamentului European și Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei directive și cu privire la rezultatele acesteia.

(2)   Raportul se bazează pe informațiile care trebuie furnizate de statele membre o dată la doi ani și pentru prima dată până la ...[cinci ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive] în ceea ce privește numărul de proceduri de acordare a autorizațiilor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive, durata medie a procedurilor de acordare a autorizațiilor, numărul de proceduri de acordare a autorizațiilor care depășesc termenul și eventuala instituire a unor autorități comune în cursul perioadei de raportare.

Articolul 11

Transpunere

(1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la ... [24 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive]. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.

Atunci când statele membre adoptă dispozițiile respective, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a unei astfel de trimiteri.

(2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 12

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la ...,

Pentru Parlamentul European

Președintele

...

Pentru Consiliu

Președintele

...

---

(1)  JO C 62, 15.2.2019, p. 269.

1

(2)  JO C 168, 16.5.2019, p. 91.

2

(3)  Poziția Parlamentului European din 13 februarie 2019 (JO C 449, 23.12.2020, p. 576) și poziția în primă lectură a Consiliului din 14 iunie 2021 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial). Poziția Parlamentului European din ... (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

3

(4)  Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind orientările Uniunii pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport și de abrogare a Deciziei nr. 661/2010/UE (JO L 348, 20.12.2013, p. 1).

4

(5)  Regulamentul (UE) nr. 1316/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de instituire a Mecanismului pentru Interconectarea Europei, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 913/2010 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 680/2007 și (CE) nr. 67/2010 (JO L 348, 20.12.2013, p. 129).

5

(6)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO L 94, 28.3.2014, p. 65).

6

(7)  Directiva 2014/25/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile efectuate de entitățile care își desfășoară activitatea în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale și de abrogare a Directivei 2004/17/CΕ (JO L 94, 28.3.2014, p. 243).

7

(8)  Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 20, 26.1.2010, p. 7).

8

(9)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, 22.7.1992, p. 7).

9

---

ANEXĂ

Secțiunile identificate în prealabil ale legăturilor transfrontaliere și ale legăturilor lipsă din coridoarele rețelei centrale [menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (a)]

| Coridorul rețelei centrale „Atlantic” |
| --- |
| Legături transfrontaliere | Évora – Mérida | Transport feroviar |
| Vitoria-Gasteiz – San Sebastián – Bayonne – Bordeaux |
| Aveiro – Salamanca |
| Râul Douro (Via Navegável do Douro) | Căi navigabile interioare |
| Legături lipsă | Linii interoperabile, cu alt ecartament decât UIC, din Peninsula Iberică | Transport feroviar |
| Coridorul rețelei centrale „Baltică – Adriatică” |
| Legături transfrontaliere | Katowice/Opole – Ostrava – Brno
  Katowice – Žilina
  Bratislava – Wien
  Graz – Maribor
  Venezia – Trieste – Divača – Ljubljana | Transport feroviar |
| Katowice – Žilina
  Brno – Wien | Transport rutier |
| Legături lipsă | Gloggnitz – Mürzzuschlag: tunelul de bază Semmering
  Graz – Klagenfurt: tunelul și linia de cale ferată Koralm
  Koper – Divača | Transport feroviar |
| Coridorul rețelei centrale „Mediterana” |
| Legături transfrontaliere | Barcelona – Perpignan | Transport feroviar |
| Lyon – Torino: tunelul de bază și căile de acces |
| Nice – Ventimiglia |
| Venezia – Trieste – Divača – Ljubljana |
| Ljubljana – Zagreb |
| Zagreb – Budapest |
| Budapest – Miskolc – frontiera cu UA |
| Lendava – Letenye | Transport rutier |
| Vásárosnamény – frontiera cu UA |
| Legături lipsă | Almería – Murcia | Transport feroviar |
| Linii interoperabile, cu alt ecartament decât UIC, din Peninsula Iberică |
| Perpignan – Montpellier |
| Koper – Divača |
| Rijeka – Zagreb |
| Milano – Cremona – Mantova – Porto Levante/Venezia – Ravenna/Trieste | Căi navigabile interioare |
| Coridorul rețelei centrale „Marea Nordului – Marea Baltică” |
| Legături transfrontaliere | Tallinn – Rīga – Kaunas – Warszawa: axa Rail Baltic cu ecartament UIC, linie nouă integral interoperabilă | Transport feroviar |
| Świnoujście/Szczecin – Berlin | Transport feroviar și căi navigabile interioare |
| Coridorul EE-LV-LT-PL Via Baltica | Transport rutier |
| Legături lipsă | Kaunas – Vilnius: o parte din axa Rail Baltic cu ecartament UIC, linie nouă integral interoperabilă | Transport feroviar |
| Warszawa/Idzikowice – Poznań/Wrocław, inclusiv conexiuni cu platforma de transport centrală prevăzută |
| Nord-Ostsee Kanal | Căi navigabile interioare |
| Berlin – Magdeburg – Hannover; Mittellandkanal; canalele vestice din Germania |
| Rin, Waal |
| Noordzeekanaal, IJssel, Twentekanaal |
| Coridorul rețelei centrale „Marea Nordului – Mediterana” |
| Legături transfrontaliere | Brussel sau Bruxelles – Luxembourg – Strasbourg | Transport feroviar |
| Terneuzen – Gent | Căi navigabile interioare |
| Rețeaua Seine – Scheldt și bazinele hidrografice aferente Seine, Scheldt și Meuse |
| Coridorul Rhine-Scheldt |
| Legături lipsă | Albertkanaal/Canal Albert și Kanaal Bocholt-Herentals | Căi navigabile interioare |
| Coridorul rețelei centrale „Orient/Est-Mediterana” |
| Legături transfrontaliere | Dresden – Praha/Kolín | Transport feroviar |
| Wien/Bratislava – Budapest |
| Békéscsaba – Arad – Timișoara |
| Craiova – Calafat – Vidin – Sofia – Thessaloniki |
| Sofia – frontiera cu RS/frontiera cu MK |
| Frontiera cu TR – Alexandroúpouli |
| Frontiera cu MK – Thessaloniki |
| Ioannina – Kakavia (frontiera cu AL) | Transport rutier |
| Drobeta Turnu Severin/Craiova – Vidin – Montana |
| Sofia – frontiera cu RS |
| Hamburg – Dresden – Praha – Pardubice | Căi navigabile interioare |
| Legături lipsă | Igoumenitsa – Ioannina | Transport feroviar |
| Praha – Brno |
| Thessaloniki – Kavala – Alexandroupoli |
| Timișoara – Craiova |
| Coridorul rețelei centrale „Rin – Alpin” |
| Legături transfrontaliere | Zevenaar – Emmerich – Oberhausen | Transport feroviar |
| Karlsruhe – Basel |
| Milano/Novara – frontiera cu CH |
| Basel – Antwerpen/Rotterdam – Amsterdam | Căi navigabile interioare |
| Legături lipsă | Genova – Tortona/Novi Ligure | Transport feroviar |
| Zeebrugge – Gent |
| Coridorul rețelei centrale „Rin – Dunăre” |
| Legături transfrontaliere | München – Praha | Transport feroviar |
| Nürnberg – Plzeň |
| München – Mühldorf – Freilassing – Salzburg |
| Strasbourg – Kehl Appenweier |
| Hranice – Žilina |
| Košice – frontiera cu UA |
| Wien – Bratislava/Budapest |
| Bratislava – Budapest |
| Békéscsaba – Arad – Timișoara – frontiera cu RS |
| București – Giurgiu – Ruse |
| Dunăre (Kehlheim – Constanța/Midia/Sulina) și bazinele hidrografice aferente Váh, Sava și Tisa | Căi navigabile interioare |
| Zlín – Žilina | Transport rutier |
| Timișoara – frontiera cu RS |
| Legături lipsă | Stuttgart – Ulm | Transport feroviar |
| Salzburg – Linz |
| Craiova – București |
| Arad – Sighișoara – Brașov – Predeal |
| Coridorul rețelei centrale „Scandinavia – Mediterana” |
| Legături transfrontaliere | Frontiera RU – Helsinki | Transport feroviar |
| København – Hamburg: căile de acces ale legăturii fixe centura Fehmarn |
| München – Wörgl – Innsbruck – Fortezza – Bolzano – Trento – Verona: tunelul de bază Brenner și căile de acces ale acestuia |
| Göteborg – Oslo |
| København – Hamburg: legătura fixă centura Fehmarn | Transport feroviar/rutier |

Coridorul rețelei centrale „Atlantic”

Legături transfrontaliere

Évora – Mérida

Transport feroviar

Vitoria-Gasteiz – San Sebastián – Bayonne – Bordeaux

Aveiro – Salamanca

Râul Douro (Via Navegável do Douro)

Căi navigabile interioare

Legături lipsă

Linii interoperabile, cu alt ecartament decât UIC, din Peninsula Iberică

Transport feroviar

Coridorul rețelei centrale „Baltică – Adriatică”

Legături transfrontaliere

Katowice/Opole – Ostrava – Brno

Katowice – Žilina

Bratislava – Wien

Graz – Maribor

Venezia – Trieste – Divača – Ljubljana

Transport feroviar

Katowice – Žilina

Brno – Wien

Transport rutier

Legături lipsă

Gloggnitz – Mürzzuschlag: tunelul de bază Semmering

Graz – Klagenfurt: tunelul și linia de cale ferată Koralm

Koper – Divača

Transport feroviar

Coridorul rețelei centrale „Mediterana”

Legături transfrontaliere

Barcelona – Perpignan

Transport feroviar

Lyon – Torino: tunelul de bază și căile de acces

Nice – Ventimiglia

Venezia – Trieste – Divača – Ljubljana

Ljubljana – Zagreb

Zagreb – Budapest

Budapest – Miskolc – frontiera cu UA

Lendava – Letenye

Transport rutier

Vásárosnamény – frontiera cu UA

Legături lipsă

Almería – Murcia

Transport feroviar

Linii interoperabile, cu alt ecartament decât UIC, din Peninsula Iberică

Perpignan – Montpellier

Koper – Divača

Rijeka – Zagreb

Milano – Cremona – Mantova – Porto Levante/Venezia – Ravenna/Trieste

Căi navigabile interioare

Coridorul rețelei centrale „Marea Nordului – Marea Baltică”

Legături transfrontaliere

Tallinn – Rīga – Kaunas – Warszawa: axa Rail Baltic cu ecartament UIC, linie nouă integral interoperabilă

Transport feroviar

Świnoujście/Szczecin – Berlin

Transport feroviar și căi navigabile interioare

Coridorul EE-LV-LT-PL Via Baltica

Transport rutier

Legături lipsă

Kaunas – Vilnius: o parte din axa Rail Baltic cu ecartament UIC, linie nouă integral interoperabilă

Transport feroviar

Warszawa/Idzikowice – Poznań/Wrocław, inclusiv conexiuni cu platforma de transport centrală prevăzută

Nord-Ostsee Kanal

Căi navigabile interioare

Berlin – Magdeburg – Hannover; Mittellandkanal; canalele vestice din Germania

Rin, Waal

Noordzeekanaal, IJssel, Twentekanaal

Coridorul rețelei centrale „Marea Nordului – Mediterana”

Legături transfrontaliere

Brussel sau Bruxelles – Luxembourg – Strasbourg

Transport feroviar

Terneuzen – Gent

Căi navigabile interioare

Rețeaua Seine – Scheldt și bazinele hidrografice aferente Seine, Scheldt și Meuse

Coridorul Rhine-Scheldt

Legături lipsă

Albertkanaal/Canal Albert și Kanaal Bocholt-Herentals

Căi navigabile interioare

Coridorul rețelei centrale „Orient/Est-Mediterana”

Legături transfrontaliere

Dresden – Praha/Kolín

Transport feroviar

Wien/Bratislava – Budapest

Békéscsaba – Arad – Timișoara

Craiova – Calafat – Vidin – Sofia – Thessaloniki

Sofia – frontiera cu RS/frontiera cu MK

Frontiera cu TR – Alexandroúpouli

Frontiera cu MK – Thessaloniki

Ioannina – Kakavia (frontiera cu AL)

Transport rutier

Drobeta Turnu Severin/Craiova – Vidin – Montana

Sofia – frontiera cu RS

Hamburg – Dresden – Praha – Pardubice

Căi navigabile interioare

Legături lipsă

Igoumenitsa – Ioannina

Transport feroviar

Praha – Brno

Thessaloniki – Kavala – Alexandroupoli

Timișoara – Craiova

Coridorul rețelei centrale „Rin – Alpin”

Legături transfrontaliere

Zevenaar – Emmerich – Oberhausen

Transport feroviar

Karlsruhe – Basel

Milano/Novara – frontiera cu CH

Basel – Antwerpen/Rotterdam – Amsterdam

Căi navigabile interioare

Legături lipsă

Genova – Tortona/Novi Ligure

Transport feroviar

Zeebrugge – Gent

Coridorul rețelei centrale „Rin – Dunăre”

Legături transfrontaliere

München – Praha

Transport feroviar

Nürnberg – Plzeň

München – Mühldorf – Freilassing – Salzburg

Strasbourg – Kehl Appenweier

Hranice – Žilina

Košice – frontiera cu UA

Wien – Bratislava/Budapest

Bratislava – Budapest

Békéscsaba – Arad – Timișoara – frontiera cu RS

București – Giurgiu – Ruse

Dunăre (Kehlheim – Constanța/Midia/Sulina) și bazinele hidrografice aferente Váh, Sava și Tisa

Căi navigabile interioare

Zlín – Žilina

Transport rutier

Timișoara – frontiera cu RS

Legături lipsă

Stuttgart – Ulm

Transport feroviar

Salzburg – Linz

Craiova – București

Arad – Sighișoara – Brașov – Predeal

Coridorul rețelei centrale „Scandinavia – Mediterana”

Legături transfrontaliere

Frontiera RU – Helsinki

Transport feroviar

København – Hamburg: căile de acces ale legăturii fixe centura Fehmarn

München – Wörgl – Innsbruck – Fortezza – Bolzano – Trento – Verona: tunelul de bază Brenner și căile de acces ale acestuia

Göteborg – Oslo

København – Hamburg: legătura fixă centura Fehmarn

Transport feroviar/rutier

---

| 8.7.2021 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 273/14 |
| --- | --- | --- | --- |

8.7.2021

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 273/14

---

Expunere de motive a Consiliului: Poziția în primă lectură (UE) nr. 32/2021 a Consiliului în vederea adoptării directivei Parlamentului European și a Consiliului privind măsurile de raționalizare în scopul înregistrării de progrese în direcția realizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T)

(2021/C 273/02)

I.   INTRODUCERE

| 1. | La 17 mai 2018, Comisia a prezentat Parlamentului European și Consiliului propunerea sus-menționată, ca parte a celui de al treilea pachet „Europa în mișcare”, al cărui scop este ca mobilitatea europeană să devină mai sigură, mai puțin poluantă, mai eficientă și mai accesibilă. Obiectivul propunerii este de a simplifica normele referitoare la acordarea de autorizații, în vederea facilitării finalizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T). |
| --- | --- |

1.

| 2. | În cadrul Parlamentului European, Comisia pentru transport și turism (TRAN) a fost desemnată drept comisie competentă pentru acest dosar, iar domnul Dominique Riquet (ALDE, FR) a fost numit raportor. Parlamentul a votat asupra raportului și și-a adoptat poziția în primă lectură la 13 februarie 2019 (1). |
| --- | --- |

2.

| 3. | Comitetul Economic și Social European a adoptat un aviz la 17 octombrie 2018 (2). |
| --- | --- |

3.

| 4. | Comitetul Regiunilor a adoptat un aviz la 7 februarie 2019 (3). |
| --- | --- |

4.

| 5. | La nivelul Consiliului, în urma discuțiilor din cadrul Grupului de lucru pentru transport – chestiuni intermodale și rețele din perioada iunie 2018-noiembrie 2019, s-a ajuns la o abordare generală cu privire la propunere în cadrul reuniunii Consiliului din 2 decembrie 2019. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Ulterior, au avut loc trei triloguri informale la 3 februarie, 18 mai și 8 iunie 2020, în urma cărora s-a ajuns la un acord global provizoriu între Consiliu și Parlamentul European, în conformitate cu mandatul reînnoit de Coreper la 3 iunie 2020. La 17 iunie 2020, Comitetul Reprezentanților Permanenți a confirmat textul final de compromis, astfel cum a fost convenit în cadrul trilogului din 8 iunie 2020. |
| --- | --- |

6.

| 7. | La 14 iulie 2020, Comisia TRAN a Parlamentului European a votat în favoarea textului de compromis provizoriu respectiv. Ulterior, la 16 iulie 2020, președinta Comisiei TRAN a adresat președintelui Comitetului Reprezentanților Permanenți o scrisoare în care precizează faptul că, în cazul în care Consiliul își adoptă poziția în primă lectură în conformitate cu acordul global provizoriu asupra căruia s-a convenit, va recomanda plenului să accepte poziția Consiliului fără amendamente în a doua lectură a Parlamentului, sub rezerva verificării de către experții juriști-lingviști. |
| --- | --- |

7.

II.   OBIECTIV

| 8. | Obiectivul general al directivei este de a simplifica normele de acordare a autorizațiilor, în vederea facilitării finalizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T). De asemenea, aceasta urmărește să ofere mai multă claritate în privința proceselor pe care trebuie să le parcurgă promotorii de proiecte, în special referitor la procedurile de acordare de autorizații, achizițiile publice și alte proceduri. |
| --- | --- |

8.

III.   ANALIZA POZIȚIEI ÎN PRIMĂ LECTURĂ A CONSILIULUI

Contextul procedural

| 9. | Pe baza propunerii Comisiei, Parlamentul și Consiliul au desfășurat negocieri în vederea încheierii unui acord timpuriu în a doua lectură pe baza poziției în primă lectură a Consiliului. Textul proiectului de poziție a Consiliului reflectă pe deplin compromisul la care s-a ajuns între cei doi colegiuitori. |
| --- | --- |

9.

Sinteza principalelor aspecte

| 10. | Poziția în primă lectură a Consiliului conține următoarele elemente principale, asupra cărora s-a ajuns la un acord între colegiuitori: |
| --- | --- |

10.

| 11. | Natura juridică a propunerii: Colegiuitorii au convenit să modifice natura juridică a propunerii din „regulament” în „directivă”. Această modificare permite statelor membre o mai mare flexibilitate pentru desfășurarea de proceduri de acordare a autorizațiilor și le permite, de asemenea, să profite de procedurile lor de acordare a autorizațiilor deja existente. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Domeniul de aplicare: Poziția în primă lectură a Consiliului prevede că lista proiectelor, care cuprinde lista legăturilor transfrontaliere și a legăturilor lipsă și este identică cu lista care figurează în secțiunea 1 din partea III din anexa la Regulamentul privind Mecanismul pentru Interconectarea Europei, va fi inclusă în anexa la directivă, în vederea asigurării clarității și securității juridice. În plus, domeniul de aplicare va acoperi și alte proiecte privind coridoarele rețelei centrale, al căror cost total depășește 300 de milioane EUR. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Autoritatea desemnată: Poziția în primă lectură a Consiliului definește rolul și responsabilitatea autorității desemnate, care va fi principalul punct de contact în vederea obținerii de informații de către promotorul proiectului și va oferi, de asemenea, orientări cu privire la prezentarea tuturor documentelor și informațiilor relevante, dacă i se solicită acest lucru. Această dispoziție stabilește, de asemenea, un termen pentru desemnarea acestei autorități, care este fixat la 24 de luni de la intrarea în vigoare a directivei. Modificările incluse în respectivul articol au scopul de a garanta un nivel suficient de flexibilitate pentru statele membre în vederea punerii în aplicare a acestei dispoziții. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Durata procedurii de acordare a autorizațiilor: Colegiuitorii au convenit să stabilească termenul general pentru procedura de acordare a autorizațiilor la patru ani. În plus, în cazuri justificate în mod corespunzător, se pot acorda două prelungiri ale acestui termen. Modificările introduse în poziția Consiliului vizează asigurarea unei marje suficiente de flexibilitate în ceea ce privește termenul de finalizare a procedurii de acordare a autorizațiilor, în special având în vedere complexitatea și diversitatea proiectelor de transport care intră în domeniul de aplicare al directivei. |
| --- | --- |

14.

| 15. | Organizarea procedurii de acordare a autorizațiilor: În poziția în primă lectură a Consiliului, diferitele etape ale procedurii de acordare a autorizațiilor au fost reunite într-una singură, ceea ce a dus la o simplificare importantă. În același timp, această dispoziție permite statelor membre să stabilească diferite etape în cadrul perioadei de patru ani, în conformitate cu legislația lor națională. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Transpunere: Ca urmare a modificării formei juridice a propunerii, colegiuitorii au convenit asupra unei perioade de transpunere stabilite la 24 de luni de la intrarea în vigoare a directivei. |
| --- | --- |

16.

IV.   CONCLUZIE

| 17. | Poziția Consiliului subliniază obiectivul principal al propunerii Comisiei și reflectă pe deplin compromisul la care s-a ajuns în cadrul negocierilor informale dintre Consiliu și Parlamentul European, cu sprijinul Comisiei. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Prin urmare, Consiliul consideră că poziția sa în primă lectură constituie o reprezentare echilibrată a rezultatului negocierilor și că, odată adoptată, directiva va reprezenta o contribuție importantă la simplificarea normelor de acordare a autorizațiilor, ceea ce va duce la facilitarea finalizării rețelei transeuropene de transport (TEN-T). |
| --- | --- |

18.

---

(1)  JO C 449, 23.12.2020, p. 576.

(2)  JO C 62, 15.2.2019, p. 269.

(3)  JO C 168, 16.5.2019, p. 91.

---