# Den Europæiske Unions C 278/12.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 278 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 64. årgang12. juli 2021 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 278

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

64. årgang12. juli 2021

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2021/C 278/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2021/C 278/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2021/C 278/02 | Sag C-499/18 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. maj 2021 — Bayer CropScience AG og Bayer AG mod Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) m. fl. (Appel – forordning (EF) nr. 1107/2009 – artikel 4 og 21 – godkendelseskriterier – fornyet vurdering af godkendelser – plantebeskyttelsesmidler – gennemførelsesforordning (EU) nr. 485/2013 – aktivstofferne clothianidin og imidacloprid – frø behandlet med plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse aktivstoffer – forbud mod ikke-erhvervsmæssig anvendelse – forsigtighedsprincippet) | 2 |
| 2021/C 278/03 | Sag C-120/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — X mod College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse – indenlandsk transport af farligt gods – direktiv 2008/68/EF – artikel 5, stk. 1 – begrebet bestemmelser vedrørende transportmidlernes konstruktion – forbud mod at fastsætte strengere bestemmelser vedrørende transportmidlernes konstruktion – medlemsstats myndighed, som pålægger en tankstation udelukkende at blive forsynet med flydende petroleumsgas (LPG) fra tankvogne med varmebeskyttende beklædning, som ikke er fastsat i den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej (ADR) – retsstridighed – afgørelse, som ikke kan anfægtes retsligt af en gruppe af borgere – snævert afgrænset mulighed for at opnå annullation af en sådan afgørelse, såfremt den er åbenbart i strid med EU-retten – retssikkerhedsprincippet – effektivitetsprincippet) | 3 |
| 2021/C 278/04 | Sag C-128/19: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — Azienda Sanitaria Provinciale di Catania mod Assessorato della Salute della Regione Siciliana (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – statsstøtte – landbrugssektoren – slagtning af dyr, der er ramt af smitsomme sygdomme – godtgørelse til opdrætterne – anmeldelses- og stand still-forpligtelser – artikel 108, stk. 3, TEUF – begreberne eksisterende støtte og ny støtte – forordning (EF) nr. 659/1999 – fritagelse gennem kategorier af støtte – forordning (EU) nr. 702/2014 – de minimis-støtte – forordning (EU) nr. 1408/2013) | 4 |
| 2021/C 278/05 | Sag C-504/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. april 2021 — Banco de Portugal, Fundo de Resolução og Novo Banco SA, Sucursal en España mod VR (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – banktilsyn – sanering og likvidation af kreditinstitutter – direktiv 2001/24/EF – saneringsforanstaltning vedtaget af en myndighed i et kreditinstituts hjemland – overdragelse af rettigheder, aktiver eller forpligtelser til et broinstitut – tilbageførsel til kreditinstituttet under afvikling – artikel 3, stk. 2 – lex concursus – en saneringsforanstaltnings virkning i andre medlemsstater – gensidig anerkendelse – artikel 32 – en saneringsforanstaltnings virkninger på en verserende retssag – undtagelse fra anvendelsen af lex concursus – artikel 47, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – effektiv domstolsbeskyttelse – retssikkerhedsprincippet) | 4 |
| 2021/C 278/06 | Sag C-505/19: Domstolens dom (Store Afdeling) af 12. maj 2021 — WS mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Wiesbaden — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen – artikel 54 – Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – artikel 50 – princippet ne bis in idem – artikel 21 TEUF – fri bevægelighed for personer – efterlysningsblad (rødt hjørne) fra INTERPOL – direktiv (EU) 2016/680 – lovlig behandling af personoplysninger indeholdt i et sådant efterlysningsblad) | 5 |
| 2021/C 278/07 | Forenede sager C-551/19 P og C-552/19 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. maj 2021 — ABLV Bank AS (sag C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA (sag C-552/19 P) mod Den Europæiske Centralbank (Appel – Den Økonomiske og Monetære Union – bankunion – forordning (EU) nr. 806/2014 – afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme (SRM) og en fælles afviklingsfond – artikel 18 – afviklingsprocedure – betingelser – nødlidende eller forventeligt nødlidende enhed – erklæring fra Den Europæiske Centralbank (ECB) om, at en enhed er nødlidende eller forventeligt nødlidende – forberedende retsakt – retsakt, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål – afvisning) | 6 |
| 2021/C 278/08 | Sag C-707/19: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 20. maj 2021 — K.S. mod A.B. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Łodzi — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer – direktiv 2009/103/EF – artikel 3 – forpligtelse til at dække tingsskade – rækkevidde – en medlemsstats lovgivning, der begrænser forpligtelsen til at dække de udgifterne til bugsering af et køretøj, der har været involveret i et færdselsuheld, til de udgifter, der er afholdt på denne medlemsstats område, og til de udgifter til parkering, der er nødvendige i forbindelse med en strafferetlig efterforskning eller på andet grundlag) | 7 |
| 2021/C 278/09 | Sag C-709/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 12. maj 2021 — Vereniging van Effectenbezitters mod BP plc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) [Præjudiciel forelæggelse – retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område – forordning (EU) nr. 1215/2012 – artikel 7, nr. 2) – kompetence i sager om erstatning uden for kontrakt – det sted, hvor skaden er indtrådt – skade, der udelukkende består i et formuetab] | 8 |
| 2021/C 278/10 | Sag C-815/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. april 2021 — Natumi GmbH mod Land Nordrheim Westfalen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – landbrug og fiskeri – økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter – forordning (EF) nr. 834/2007 – artikel 19, stk. 2 – artikel 21 og 23 – forordning (EF) nr. 889/2008 – artikel 27, stk. 1 – artikel 28 – bilag IX, punkt 1.3 – forarbejdning af økologiske fødevarer – ikke-økologiske ingredienser af landbrugsoprindelse – algen Lithothamnium calcareum – pulver fremstillet af de rensede, formalede og tørrede sedimenter af denne alge – kvalificering – anvendelse i økologiske fødevarer med henblik på at berige disse produkter med calcium – tilladelse – betingelser) | 8 |
| 2021/C 278/11 | Sag C-844/19: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 12. maj 2021 — CS og Finanzamt Österreich, Dienststelle Graz-Stadt, tidligere Finanzamt Graz-Stadt mod Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, tidligere Finanzamt Judenburg Liezen og technoRent International GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 90 – nedsættelse af afgiftsgrundlaget – artikel 183 – tilbagebetaling af overskydende moms – morarenter – ingen national lovgivning – princip om afgiftens neutralitet – EU-retlige bestemmelsers direkte anvendelighed – princippet om overensstemmende fortolkning) | 9 |
| 2021/C 278/12 | Sag C-847/19 P: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 29. april 2021 — Achemos Grupė UAB og Achema AB mod Europa-Kommissionen, Republikken Litauen og Klaipėdos Nafta AB (Appel – statsstøtte – beslutning om ikke at gøre indsigelser – artikel 108 TEUF – de interesserede parters rettigheder – princippet om god forvaltningsskik – omhyggelig og upartisk undersøgelse – omfanget af Rettens prøvelse – begrundelsespligt) | 10 |
| 2021/C 278/13 | Sag C-879/19: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 20. maj 2021 — FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe mod Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen) [Præjudiciel forelæggelse – social sikring – fastsættelse af den lovgivning, der finder anvendelse – forordning (EØF) nr. 1408/71 – artikel 13, stk. 2, litra a) – artikel 14, stk. 2 – person, der normalt har lønnet beskæftigelse på to eller flere medlemsstaters område – en enkelt arbejdskontrakt – arbejdsgiver med hjemsted i arbejdstagerens bopælsmedlemsstat – lønnet beskæftigelse, der alene udøves i andre medlemsstater – arbejde udført i forskellige medlemsstater i flere på hinanden følgende perioder – betingelser] | 10 |
| 2021/C 278/14 | Sag C-890/19 P: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 29. april 2021 — Fortischem a.s. mod Europa-Kommissionen og AlzChem AG (Appel – statsstøtte – fordel – tilbagesøgning – økonomisk kontinuitet) | 11 |
| 2021/C 278/15 | Sag C-913/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością mod Gefion Insurance A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy w Białymstoku — Polen) [Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde i civile sager – retternes kompetence og anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område – forordning (EU) nr. 1215/2012 – kompetence i forsikringssager – artikel 10 – artikel 11, stk. 1, litra a) – mulighed for at anlægge sag mod en forsikringsgiver, der har bopæl på en medlemsstats område, i en anden medlemsstat ved retten på det sted, hvor sagsøgeren har bopæl, i tilfælde, hvor sagen anlægges af forsikringstageren, den sikrede eller den begunstigede – artikel 13, stk. 2 – tilfælde, hvor skadelidte anlægger sag direkte mod forsikringsgiveren – anvendelsesområde ratione personae – begrebet skadelidte – erhvervsdrivende i forsikringsbranchen – specielle kompetenceregler – artikel 7, nr. 2) og 5) – begreberne filial, agentur eller anden virksomhed] | 11 |
| 2021/C 278/16 | Sag C-4/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. maj 2021 — ALTI OOD mod Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varhoven administrativen sad — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 205 – personer, der er betalingspligtige for moms over for statskassen – solidarisk hæftelse for modtageren af en afgiftspligtig levering, der har udøvet sin ret til fradrag af moms, med viden om, at den person, der er betalingspligtig for denne afgift, ikke ville betale den – en sådan modtagers forpligtelse til at betale den moms, som den betalingspligtige herfor ikke har betalt, samt de morarenter, der skyldes som følge af sidstnævntes manglende betaling af momsen) | 12 |
| 2021/C 278/17 | Sag C-6/20: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — Sotsiaalministeerium mod Riigi Tugiteenuste Keskus, tidligere Innove SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tallinna Ringkonnakohus — Estland) (Præjudiciel forelæggelse – offentlige vareindkøbskontrakter – direktiv 2004/18/EF – artikel 2 og 46 – projekt finansieret af Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede – kriterier for udvælgelse af tilbudsgivere – forordning (EF) nr. 852/2004 – artikel 6 – krav om en registrering eller en autorisation udstedt af den nationale myndighed for fødevaresikkerhed i den stat, hvor kontrakten skal udføres) | 13 |
| 2021/C 278/18 | Sag C-8/20: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — L.R mod Forbundsrepublikken Tyskland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Tyskland) [Præjudiciel forelæggelse – område med frihed, sikkerhed og retfærdighed – grænsekontrol, asyl og indvandring – asylpolitik – direktiv 2013/32/EU – fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse – ansøgning om international beskyttelse – afvisningsgrunde – artikel 2, litra q) – begrebet fornyet ansøgning – artikel 33, stk. 2, litra d) – en medlemsstats afvisning af en ansøgning om international beskyttelse som følge af et afslag på en tidligere ansøgning, som den pågældende har indgivet i et tredjeland, der har indgået en aftale med Den Europæiske Union om kriterier og mekanismer til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af de stater, der er parter i denne aftale – endelig afgørelse truffet af Kongeriget Norge] | 14 |
| 2021/C 278/19 | Sag C-11/20: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. maj 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik (Traktatbrud – statsstøtte – støtte erklæret ulovlig og uforenelig med det indre marked – artikel 108, stk. 2, andet afsnit, TEUF – ugunstige vejrforhold – tab, der påføres landbrugere – støtte som kompensation – tilbagesøgningspligt – informationspligt – undladelse af gennemførelse) | 14 |
| 2021/C 278/20 | Sag C-19/20: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 29. april 2021 — I.W. og R.W. mod Bank BPH PS.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Gdańsku — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EØF – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – virkningerne af, at et kontraktvilkår findes urimeligt – aftale om et lån mod pant i fast ejendom optaget i udenlandsk valuta – fastsættelse af vekselkursen mellem valutaerne – kontraktfornyelse – afskrækkende virkning – den nationale rets forpligtelser – artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1) | 15 |
| 2021/C 278/21 | Sag C-27/20: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. maj 2021 — PF og QG mod Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de grande instance de Rennes — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – arbejdskraftens frie bevægelighed – ligebehandling – sociale fordele – indtægtslofter – hensyntagen til indtægter i det næstsidste år forud for betalingsperioden for ydelser – arbejdstager, som vender tilbage til oprindelsesmedlemsstaten – nedsættelse af retten til børnetilskud) | 16 |
| 2021/C 278/22 | Sag C-47/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 29. april 2021 — F. mod Stadt Karlsruhe (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – transport – kørekort – inddragelse af kørekortet i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har udstedt kørekortet – fornyelse af kørekortet i den medlemsstat, der har udstedt kørekortet, efter afgørelsen om inddragelse – ingen automatisk gensidig anerkendelse) | 17 |
| 2021/C 278/23 | Sag C-56/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 29. april 2021 — AR mod Stadt Pforzheim (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – transport – kørekort – gensidig anerkendelse – inddragelse af kørekortet i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har udstedt kørekortet – anbringelse af en påtegning på kørekortet, der angiver, at det ikke er gyldigt på denne medlemsstats område) | 17 |
| 2021/C 278/24 | Sag C-63/20 P: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. maj 2021 — Sigrid Dickmanns mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (Appelsag – personalesag – midlertidigt ansatte – tidsbegrænset kontrakt med opsigelsesklausul – ikke-opførelse på reservelisten for en udvælgelsesprøve – rent bekræftende retsakt – klagefrist) | 18 |
| 2021/C 278/25 | Sag C-70/20: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. maj 2021 — YL mod Altenrhein Luftfahrt GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – lufttransport – Montrealkonventionen – artikel 17, stk. 1 – luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker – begrebet ulykke – hård landing, som ligger inden for et flys normale driftsområde – en passagers angivelige tilskadekomst ved en sådan landing – ingen ulykke) | 18 |
| 2021/C 278/26 | Sag C-87/20: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 12. maj 2021 — Hauptzollamt B mod XY (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed – forordning (EF) nr. 338/97 og nr. 865/2006 – kaviar fra størarter – indførsel af personlige effekter eller bohave i EU-toldområdet – importtilladelse – undtagelse – højst 125 gram kaviar pr. person – overskridelse – hensigt om at give den til tredjemand i gave) | 19 |
| 2021/C 278/27 | Sag C-122/20 P: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 6. maj 2021 — Bruno Gollnisch mod Europa-Parlamentet (Appel – regler for institutionerne – regulativet om omkostningsgodtgørelser og andre godtgørelser til Europa-Parlamentets medlemmer – ændring af den supplerende, frivillige pensionsordning – begrebet individuel afgørelse truffet med hensyn til et medlem af Parlamentet – artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer – artikel 263, stk. 6, TEUF – søgsmålsfrist) | 20 |
| 2021/C 278/28 | Sag C-130/20: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. maj 2021 — YJ mod Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring – direktiv 79/7/EØF – artikel 4, stk. 1 – forskelsbehandling på grundlag af køn – national lovgivning om tildeling af et pensionstillæg for moderskab til kvinder, der har fået et vist antal børn – udelukkelse af kvinder, der har ansøgt om førtidspensionering, fra dette pensionstillæg – anvendelsesområdet for direktiv 79/7/EØF) | 20 |
| 2021/C 278/29 | Sag C-142/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. maj 2021 — Analisi G. Caracciolo srl mod Regione Siciliana — Assessorato regionale della salute — Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia — Assessorato della salute — Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia — Ente Italiano di Accreditamento og Azienda sanitaria provinciale di Palermo (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – forordning (EF) nr. 765/2008 – krav til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter – ét enkelt nationalt akkrediteringsorgan – udstedelse af et akkrediteringscertifikat til overensstemmelsesvurderingsorganerne – akkrediteringsorgan, der har sit hjemsted i et tredjeland – artikel 56 TEUF – artikel 102 TEUF – artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – gyldighed) | 21 |
| 2021/C 278/30 | Sag C-202/20 P: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. maj 2021 — Claudio Necci mod Europa-Kommissionen, Europa Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (Appel – personalesager – tidligere kontraktansat – social sikring – den fælles sygeforsikringsordning – artikel 95 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union – fortsat tilslutning efter pensionering – krav om mere end tre års ansættelse – ansøgning om tilslutning til den fælles sygeforsikringsordning som følge af en overførsel af pensionsrettigheder – sidestilling af godskrevne pensionsgivende tjenesteår med tjenesteår – afslag på ansøgningen – annullationssøgsmål – bebyrdende retsakt – Rettens kendelse, hvorved søgsmålet blev afvist – ophævelse) | 22 |
| 2021/C 278/31 | Sag C-209/20: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — Renesola UK Ltd mod The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse – toldunion – bedømmelse af gyldigheden – gennemførelsesforordning (EU) nr. 1357/2013 – fastlæggelse af oprindelseslandet for solcellemoduler, der er samlet i et tredjeland på basis af solceller, der er fremstillet i et andet tredjeland – forordning (EØF) nr. 2913/92 – EF-toldkodeksen – artikel 24 – oprindelsen af varer, ved hvis fremstilling flere tredjelande har deltaget – begrebet »sidste væsentlige bearbejdning eller forarbejdning) | 22 |
| 2021/C 278/32 | Sag C-230/20: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 20. maj 2021 — BTA Baltic Insurance Company AAS mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa (Senāts) — Letland) [Præjudiciel forelæggelse – forordning (EØF) nr. 2913/92 – EF-toldkodeks – artikel 195 – artikel 232, stk. 1, litra a) – artikel 221, stk. 3 – den fælles toldtarif – opkrævning af toldskyldsbeløb – underretning af debitor om afgiftsbeløbet – forældelsesfrist – adcitation af kautionisten – tvangsfuldbyrdelse med henblik på betaling – rimelig frist] | 23 |
| 2021/C 278/33 | Sag C-665/20: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 29. april 2021 — fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre udstedt mod X (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Amsterdam — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse – præjudiciel hasteprocedure – retligt samarbejde i straffesager – rammeafgørelse 2002/584/RIA – europæisk arrestordre – fakultative grunde til at afslå fuldbyrdelse – artikel 4, nr. 5) – eftersøgt person, der er blevet endeligt dømt for de samme forhold i et tredjeland – sanktion, der er fuldbyrdet eller ikke længere kan fuldbyrdes efter domslandets lovgivning – gennemførelse – den fuldbyrdende judicielle myndigheds skøn – begrebet de samme forhold – ikke-judiciel myndigheds eftergivelse af straf i henhold til en generel amnesti) | 24 |
| 2021/C 278/34 | Sag C-428/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 11. september 2020 — A.K. mod Skarb Państwa | 24 |
| 2021/C 278/35 | Sag C-580/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Neamţ (Rumænien) den 3. november 2020 — Ministerul Public –D.N.A. — Serviciul Teritorial Bacău mod XXX og YYY | 25 |
| 2021/C 278/36 | Sag C-190/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Overlandesgericht Stuttgart (Tyskland) den 26. marts 2021 — Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA mod PQ | 25 |
| 2021/C 278/37 | Sag C-206/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal administratif de Dijon (Frankrig) den 31. marts 2021 — X mod Préfet de Saône-et-Loire | 26 |
| 2021/C 278/38 | Sag C-245/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 19. april 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland, repræsenteret af Bundesministerium des Innern, für Bau og Heimat mod MA og PB | 27 |
| 2021/C 278/39 | Sag C-248/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 21. april 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland repræsenteret af Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat mod LE | 28 |
| 2021/C 278/40 | Sag C-254/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale ordinario di Roma (Italien) den 22. april 2021 — DG mod Ministero dell'Interno — Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione — Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo — Unità Dublino | 28 |
| 2021/C 278/41 | Sag C-256/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht München (Tyskland) den 22. april 2021 — KP mod TV, Gemeinde Bodman-Ludwigshaften | 29 |
| 2021/C 278/42 | Sag C-264/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein oikeus (Finland) den 22. april 2021 — Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia mod Koninklijke Philips N.V. | 30 |
| 2021/C 278/43 | Sag C-277/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Belgien) den 29. april 2021 — Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoît de Maredsous ASBL og Pouvoir Organisateur des Centres PMS libres à Woluwé mod Institut des Comptes nationaux (ICN) og Banque nationale de Belgique | 30 |
| 2021/C 278/44 | Sag C-278/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2021, Dansk Akvakultur som mandatar for AquaPri A/S mod Miljø- og Fødevareklagenævnet | 31 |
| 2021/C 278/45 | Sag C-279/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2021, X mod Udlændingenævnet | 32 |
| 2021/C 278/46 | Sag C-280/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 30. april 2021 — P.I. mod Migracijos departamentą prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos | 33 |
| 2021/C 278/47 | Sag C-287/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgericht Salzburg (Østrig) den 5. maj 2021 — FC mod FTI Touristik GmbH | 33 |
| 2021/C 278/48 | Sag C-288/21 P: Appel iværksat den 5. maj 2021 af Universität Koblenz-Landau til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tiende Udvidede Afdeling) den 24. februar 2021 i sag T-108/18, Universität Koblenz-Landau mod Det Europæiske Forvaltningsorgan for Uddannelse og Kultur | 34 |
| 2021/C 278/49 | Sag C-291/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 7. maj 2021 — Starkinvest SRL | 35 |
| 2021/C 278/50 | Sag C-297/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Ordinario di Firenze (Italien) den 10. maj 2021 — XXX.XX mod Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione — Unità Dublino | 36 |
| 2021/C 278/51 | Sag C-303/21: Sag anlagt den 11. maj 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik | 37 |
| 2021/C 278/52 | Sag C-342/21: Sag anlagt den 3. juni 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Slovakiske Republik | 37 |
| | Retten |
| 2021/C 278/53 | Sag T-769/16: Rettens dom af 24. marts 2021 — Picard mod Kommissionen (Personalesag – kontraktansatte – ændring af personalevedtægten af 2014 – overgangsforanstaltninger vedrørende visse nærmere regler for beregning af pensionsrettigheder – ændring af ansættelsesvilkårene efter indgåelsen af en ny kontrakt som kontraktansat – begrebet at være i tjeneste) | 39 |
| 2021/C 278/54 | Sag T-223/18: Rettens dom af 2. juni 2021 — Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo mod Kommissionen (Statsstøtte – sundhedsydelser – direkte tilskud til offentlige hospitaler i regionen Lazio (Italien) – afgørelse, hvorved det fastslås, at der ikke foreligger statsstøtte – annullationssøgsmål – regelfastsættende retsakt, der ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger – umiddelbart berørt – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet økonomisk virksomhed) | 39 |
| 2021/C 278/55 | Sag T-854/19: Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket MONTANA – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] – ret til kontradiktion – artikel 94, stk. 1, i forordning 2017/1001 – prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder – tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret – artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001] | 40 |
| 2021/C 278/56 | Sag T-855/19: Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – figurmærket MONTANA – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] – ret til kontradiktion – artikel 94, stk. 1, i forordning 2017/1001 – prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder – tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret – artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001] | 41 |
| 2021/C 278/57 | Sag T-856/19: Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – ordmærket MONTANA – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] – ret til kontradiktion – artikel 94, stk. 1 i forordning 2017/1001 – prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder – tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret – artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001] | 41 |
| 2021/C 278/58 | Sag T-17/20: Rettens dom af 2. juni 2021 — adp Gauselmann mod EUIPO — Gameloft (GAMELAND) (EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærke GAMELAND – det ældre EU-ordmærke Gameloft – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 – reel brug af det ældre varemærke – artikel 47, stk. 2, i forordning 2017/1001 – begrænsning af de i varemærkeansøgningen angivne tjenesteydelser) | 42 |
| 2021/C 278/59 | Sag T-177/20: Rettens dom af 2. juni 2021 — Himmel mod EUIPO — Ramirez Monfort (Hispano Suiza) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket Hispano Suiza – det ældre EU-ordmærke HISPANO SUIZA – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]] | 43 |
| 2021/C 278/60 | Sag T-183/20: Rettens dom af 2. juni 2021 –Schneider mod EUIPO — Raths (Teslaplatte) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket Teslaplatte – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]] | 43 |
| 2021/C 278/61 | Sag T-233/20: Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services) (EU-varemærker – tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse) | 44 |
| 2021/C 278/62 | Sag T-261/20: Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (ROCHEM) (EU-varemærker – tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse) | 44 |
| 2021/C 278/63 | Sag T-262/20: Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (ROCHEM) (EU-varemærker – tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse) | 45 |
| 2021/C 278/64 | Sag T-263/20: Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services) (EU-varemærker – tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse) | 46 |
| 2021/C 278/65 | Sag T-328/20: Rettens kendelse af 17. maj 2021 — Electrodomésticos Taurus mod EUIPO — Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK) (Annullationssøgsmål – EU-varemærker – indsigelsessag – påstand af deklaratorisk karakter – påstand om pålæg – afvisning) | 46 |
| 2021/C 278/66 | Sag T-482/20: Rettens kendelse af 20. maj 2021 — LG m.fl. mod Kommissionen (Annullationssøgsmål – beskyttelse af Unionens finansielle interesser – OLAF’s undersøgelse – fortrolighed af korrespondancen mellem advokat og klient – retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål – forberedende akt – afvisning) | 47 |
| 2021/C 278/67 | Sag T-54/21 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. maj 2021 — OHB System mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer – offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter – levering af Galileo-overgangssatellitter – afvisning af en ansøgers bud – begæring om foreløbige forholdsregler – fumus boni juris – uopsættelighed – interesseafvejning) | 47 |
| 2021/C 278/68 | Sag T-92/21 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. maj 2021 — Darment mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer – miljø – fluorholdige drivhusgasser – forordning (EU) nr. 517/2014 – markedsføring af hydrofluorcarboner – afgørelse, hvorved en virksomhed, der har overskredet den kvote, som den er blevet tildelt, pålægges en sanktion – begæring om foreløbige forholdsregler – ingen uopsættelighed) | 48 |
| 2021/C 278/69 | Sag T-223/21: Sag anlagt den 27. april 2021 — SE mod Kommissionen | 48 |
| 2021/C 278/70 | Sag T-231/21: Sag anlagt den 30. april 2021 — Praesidiad mod EUIPO — Zaun (Post) | 50 |
| 2021/C 278/71 | Sag T-249/21: Sag anlagt den 7. maj 2021 — SN mod Parlamentet | 51 |
| 2021/C 278/72 | Sag T-250/21: Sag anlagt den 10. maj 2021 — Zdút mod EUIPO — Nehera m.fl. (nehera) | 52 |
| 2021/C 278/73 | Sag T-256/21: Sag anlagt den 15. maj 2021 — Domator24.com Paweł Nowak mod EUIPO — Siwek i Didyk (Lænestole) | 53 |
| 2021/C 278/74 | Sag T-262/21: Sag anlagt den 13. maj 2021 –Yanukovych mod Rådet | 54 |
| 2021/C 278/75 | Sag T-263/21: Sag anlagt den 13. maj 2021 — Yanukovych mod Rådet | 55 |
| 2021/C 278/76 | Sag T-270/21: Sag anlagt den 19. maj 2021 — Estetica Group Iwona Michalak mod EUIPO (PURE BEAUTY) | 56 |
| 2021/C 278/77 | Sag T-272/21: Sag anlagt den 19. maj 2021 — Puigdemont i Casamajó m.fl. mod Parlamentet | 56 |
| 2021/C 278/78 | Sag T-273/21: Sag anlagt den 19. maj 2021 — The Topps Company mod EUIPO — Trebor Robert Bilkiewicz (Formen på en sutteflaske) | 57 |
| 2021/C 278/79 | Sag T-276/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Moio mod EUIPO — Paul Hartmann (moio.care) | 58 |
| 2021/C 278/80 | Sag T-277/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund I) | 59 |
| 2021/C 278/81 | Sag T-278/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler AG mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund II) | 60 |
| 2021/C 278/82 | Sag T-279/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund IV) | 60 |
| 2021/C 278/83 | Sag T-280/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund III) | 61 |
| 2021/C 278/84 | Sag T-283/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (TALIS) | 61 |
| 2021/C 278/85 | Sag T-284/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — Edvin Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (RENČKI HRAM) | 62 |
| 2021/C 278/86 | Sag T-285/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — Alliance française de Bruxelles Europe m.fl. mod Kommissionen | 63 |
| 2021/C 278/87 | Sag T-286/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (RENŠKI HRAM) | 64 |
| 2021/C 278/88 | Sag T-287/21: Sag anlagt den 21. MAJ 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (SALATINA) | 65 |
| 2021/C 278/89 | Sag T-288/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — ALO jewelry CZ mod EUIPO — Cartier International (ALOve) | 66 |
| 2021/C 278/90 | Sag T-289/21: Sag anlagt den 25. maj 2021 — Bastion Holding m.fl. mod Kommissionen | 66 |
| 2021/C 278/91 | Sag T-293/21: Sag anlagt den 25. maj 2021 — Muschaweck mod EUIPO — Conze (UM) | 67 |
| 2021/C 278/92 | Sag T-294/21: Sag anlagt den 24. maj 2021 — Joules mod EUIPO — Star Gold (Jules Gents) | 68 |
| 2021/C 278/93 | Sag T-298/21: Sag anlagt den 27. maj 2021 — Bodegas Beronia mod EUIPO — Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA) | 69 |
| 2021/C 278/94 | Sag T-306/21: Sag anlagt den 31. maj 2021 — Falke mod Kommissionen | 70 |
| 2021/C 278/95 | Sag T-376/20: Rettens kendelse af 28. maj 2021 — Poupart mod Kommissionen | 71 |
| 2021/C 278/96 | Sag T-25/21: Rettens kendelse af 28. maj 2021 — Corman mod Kommissionen | 71 |
| 2021/C 278/97 | Sag T-121/21: Rettens kendelse af 27. maj 2021 — Suez mod Kommissionen | 71 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2021/C 278/02

Sag C-499/18 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. maj 2021 — Bayer CropScience AG og Bayer AG mod Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) m. fl. (Appel – forordning (EF) nr. 1107/2009 – artikel 4 og 21 – godkendelseskriterier – fornyet vurdering af godkendelser – plantebeskyttelsesmidler – gennemførelsesforordning (EU) nr. 485/2013 – aktivstofferne clothianidin og imidacloprid – frø behandlet med plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse aktivstoffer – forbud mod ikke-erhvervsmæssig anvendelse – forsigtighedsprincippet)

2

2021/C 278/03

Sag C-120/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — X mod College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse – indenlandsk transport af farligt gods – direktiv 2008/68/EF – artikel 5, stk. 1 – begrebet bestemmelser vedrørende transportmidlernes konstruktion – forbud mod at fastsætte strengere bestemmelser vedrørende transportmidlernes konstruktion – medlemsstats myndighed, som pålægger en tankstation udelukkende at blive forsynet med flydende petroleumsgas (LPG) fra tankvogne med varmebeskyttende beklædning, som ikke er fastsat i den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej (ADR) – retsstridighed – afgørelse, som ikke kan anfægtes retsligt af en gruppe af borgere – snævert afgrænset mulighed for at opnå annullation af en sådan afgørelse, såfremt den er åbenbart i strid med EU-retten – retssikkerhedsprincippet – effektivitetsprincippet)

3

2021/C 278/04

Sag C-128/19: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — Azienda Sanitaria Provinciale di Catania mod Assessorato della Salute della Regione Siciliana (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – statsstøtte – landbrugssektoren – slagtning af dyr, der er ramt af smitsomme sygdomme – godtgørelse til opdrætterne – anmeldelses- og stand still-forpligtelser – artikel 108, stk. 3, TEUF – begreberne eksisterende støtte og ny støtte – forordning (EF) nr. 659/1999 – fritagelse gennem kategorier af støtte – forordning (EU) nr. 702/2014 – de minimis-støtte – forordning (EU) nr. 1408/2013)

4

2021/C 278/05

Sag C-504/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. april 2021 — Banco de Portugal, Fundo de Resolução og Novo Banco SA, Sucursal en España mod VR (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – banktilsyn – sanering og likvidation af kreditinstitutter – direktiv 2001/24/EF – saneringsforanstaltning vedtaget af en myndighed i et kreditinstituts hjemland – overdragelse af rettigheder, aktiver eller forpligtelser til et broinstitut – tilbageførsel til kreditinstituttet under afvikling – artikel 3, stk. 2 – lex concursus – en saneringsforanstaltnings virkning i andre medlemsstater – gensidig anerkendelse – artikel 32 – en saneringsforanstaltnings virkninger på en verserende retssag – undtagelse fra anvendelsen af lex concursus – artikel 47, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – effektiv domstolsbeskyttelse – retssikkerhedsprincippet)

4

2021/C 278/06

Sag C-505/19: Domstolens dom (Store Afdeling) af 12. maj 2021 — WS mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Wiesbaden — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen – artikel 54 – Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – artikel 50 – princippet ne bis in idem – artikel 21 TEUF – fri bevægelighed for personer – efterlysningsblad (rødt hjørne) fra INTERPOL – direktiv (EU) 2016/680 – lovlig behandling af personoplysninger indeholdt i et sådant efterlysningsblad)

5

2021/C 278/07

Forenede sager C-551/19 P og C-552/19 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. maj 2021 — ABLV Bank AS (sag C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA (sag C-552/19 P) mod Den Europæiske Centralbank (Appel – Den Økonomiske og Monetære Union – bankunion – forordning (EU) nr. 806/2014 – afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme (SRM) og en fælles afviklingsfond – artikel 18 – afviklingsprocedure – betingelser – nødlidende eller forventeligt nødlidende enhed – erklæring fra Den Europæiske Centralbank (ECB) om, at en enhed er nødlidende eller forventeligt nødlidende – forberedende retsakt – retsakt, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål – afvisning)

6

2021/C 278/08

Sag C-707/19: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 20. maj 2021 — K.S. mod A.B. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Łodzi — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer – direktiv 2009/103/EF – artikel 3 – forpligtelse til at dække tingsskade – rækkevidde – en medlemsstats lovgivning, der begrænser forpligtelsen til at dække de udgifterne til bugsering af et køretøj, der har været involveret i et færdselsuheld, til de udgifter, der er afholdt på denne medlemsstats område, og til de udgifter til parkering, der er nødvendige i forbindelse med en strafferetlig efterforskning eller på andet grundlag)

7

2021/C 278/09

Sag C-709/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 12. maj 2021 — Vereniging van Effectenbezitters mod BP plc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) [Præjudiciel forelæggelse – retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område – forordning (EU) nr. 1215/2012 – artikel 7, nr. 2) – kompetence i sager om erstatning uden for kontrakt – det sted, hvor skaden er indtrådt – skade, der udelukkende består i et formuetab]

8

2021/C 278/10

Sag C-815/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. april 2021 — Natumi GmbH mod Land Nordrheim Westfalen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – landbrug og fiskeri – økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter – forordning (EF) nr. 834/2007 – artikel 19, stk. 2 – artikel 21 og 23 – forordning (EF) nr. 889/2008 – artikel 27, stk. 1 – artikel 28 – bilag IX, punkt 1.3 – forarbejdning af økologiske fødevarer – ikke-økologiske ingredienser af landbrugsoprindelse – algen Lithothamnium calcareum – pulver fremstillet af de rensede, formalede og tørrede sedimenter af denne alge – kvalificering – anvendelse i økologiske fødevarer med henblik på at berige disse produkter med calcium – tilladelse – betingelser)

8

2021/C 278/11

Sag C-844/19: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 12. maj 2021 — CS og Finanzamt Österreich, Dienststelle Graz-Stadt, tidligere Finanzamt Graz-Stadt mod Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, tidligere Finanzamt Judenburg Liezen og technoRent International GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 90 – nedsættelse af afgiftsgrundlaget – artikel 183 – tilbagebetaling af overskydende moms – morarenter – ingen national lovgivning – princip om afgiftens neutralitet – EU-retlige bestemmelsers direkte anvendelighed – princippet om overensstemmende fortolkning)

9

2021/C 278/12

Sag C-847/19 P: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 29. april 2021 — Achemos Grupė UAB og Achema AB mod Europa-Kommissionen, Republikken Litauen og Klaipėdos Nafta AB (Appel – statsstøtte – beslutning om ikke at gøre indsigelser – artikel 108 TEUF – de interesserede parters rettigheder – princippet om god forvaltningsskik – omhyggelig og upartisk undersøgelse – omfanget af Rettens prøvelse – begrundelsespligt)

10

2021/C 278/13

Sag C-879/19: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 20. maj 2021 — FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe mod Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen) [Præjudiciel forelæggelse – social sikring – fastsættelse af den lovgivning, der finder anvendelse – forordning (EØF) nr. 1408/71 – artikel 13, stk. 2, litra a) – artikel 14, stk. 2 – person, der normalt har lønnet beskæftigelse på to eller flere medlemsstaters område – en enkelt arbejdskontrakt – arbejdsgiver med hjemsted i arbejdstagerens bopælsmedlemsstat – lønnet beskæftigelse, der alene udøves i andre medlemsstater – arbejde udført i forskellige medlemsstater i flere på hinanden følgende perioder – betingelser]

10

2021/C 278/14

Sag C-890/19 P: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 29. april 2021 — Fortischem a.s. mod Europa-Kommissionen og AlzChem AG (Appel – statsstøtte – fordel – tilbagesøgning – økonomisk kontinuitet)

11

2021/C 278/15

Sag C-913/19: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością mod Gefion Insurance A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy w Białymstoku — Polen) [Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde i civile sager – retternes kompetence og anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område – forordning (EU) nr. 1215/2012 – kompetence i forsikringssager – artikel 10 – artikel 11, stk. 1, litra a) – mulighed for at anlægge sag mod en forsikringsgiver, der har bopæl på en medlemsstats område, i en anden medlemsstat ved retten på det sted, hvor sagsøgeren har bopæl, i tilfælde, hvor sagen anlægges af forsikringstageren, den sikrede eller den begunstigede – artikel 13, stk. 2 – tilfælde, hvor skadelidte anlægger sag direkte mod forsikringsgiveren – anvendelsesområde ratione personae – begrebet skadelidte – erhvervsdrivende i forsikringsbranchen – specielle kompetenceregler – artikel 7, nr. 2) og 5) – begreberne filial, agentur eller anden virksomhed]

11

2021/C 278/16

Sag C-4/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. maj 2021 — ALTI OOD mod Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varhoven administrativen sad — Bulgarien) (Præjudiciel forelæggelse – skatter og afgifter – det fælles merværdiafgiftssystem (moms) – direktiv 2006/112/EF – artikel 205 – personer, der er betalingspligtige for moms over for statskassen – solidarisk hæftelse for modtageren af en afgiftspligtig levering, der har udøvet sin ret til fradrag af moms, med viden om, at den person, der er betalingspligtig for denne afgift, ikke ville betale den – en sådan modtagers forpligtelse til at betale den moms, som den betalingspligtige herfor ikke har betalt, samt de morarenter, der skyldes som følge af sidstnævntes manglende betaling af momsen)

12

2021/C 278/17

Sag C-6/20: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — Sotsiaalministeerium mod Riigi Tugiteenuste Keskus, tidligere Innove SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tallinna Ringkonnakohus — Estland) (Præjudiciel forelæggelse – offentlige vareindkøbskontrakter – direktiv 2004/18/EF – artikel 2 og 46 – projekt finansieret af Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede – kriterier for udvælgelse af tilbudsgivere – forordning (EF) nr. 852/2004 – artikel 6 – krav om en registrering eller en autorisation udstedt af den nationale myndighed for fødevaresikkerhed i den stat, hvor kontrakten skal udføres)

13

2021/C 278/18

Sag C-8/20: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — L.R mod Forbundsrepublikken Tyskland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Tyskland) [Præjudiciel forelæggelse – område med frihed, sikkerhed og retfærdighed – grænsekontrol, asyl og indvandring – asylpolitik – direktiv 2013/32/EU – fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse – ansøgning om international beskyttelse – afvisningsgrunde – artikel 2, litra q) – begrebet fornyet ansøgning – artikel 33, stk. 2, litra d) – en medlemsstats afvisning af en ansøgning om international beskyttelse som følge af et afslag på en tidligere ansøgning, som den pågældende har indgivet i et tredjeland, der har indgået en aftale med Den Europæiske Union om kriterier og mekanismer til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af de stater, der er parter i denne aftale – endelig afgørelse truffet af Kongeriget Norge]

14

2021/C 278/19

Sag C-11/20: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. maj 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik (Traktatbrud – statsstøtte – støtte erklæret ulovlig og uforenelig med det indre marked – artikel 108, stk. 2, andet afsnit, TEUF – ugunstige vejrforhold – tab, der påføres landbrugere – støtte som kompensation – tilbagesøgningspligt – informationspligt – undladelse af gennemførelse)

14

2021/C 278/20

Sag C-19/20: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 29. april 2021 — I.W. og R.W. mod Bank BPH PS.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Gdańsku — Polen) (Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EØF – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – virkningerne af, at et kontraktvilkår findes urimeligt – aftale om et lån mod pant i fast ejendom optaget i udenlandsk valuta – fastsættelse af vekselkursen mellem valutaerne – kontraktfornyelse – afskrækkende virkning – den nationale rets forpligtelser – artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1)

15

2021/C 278/21

Sag C-27/20: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. maj 2021 — PF og QG mod Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de grande instance de Rennes — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse – arbejdskraftens frie bevægelighed – ligebehandling – sociale fordele – indtægtslofter – hensyntagen til indtægter i det næstsidste år forud for betalingsperioden for ydelser – arbejdstager, som vender tilbage til oprindelsesmedlemsstaten – nedsættelse af retten til børnetilskud)

16

2021/C 278/22

Sag C-47/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 29. april 2021 — F. mod Stadt Karlsruhe (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – transport – kørekort – inddragelse af kørekortet i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har udstedt kørekortet – fornyelse af kørekortet i den medlemsstat, der har udstedt kørekortet, efter afgørelsen om inddragelse – ingen automatisk gensidig anerkendelse)

17

2021/C 278/23

Sag C-56/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 29. april 2021 — AR mod Stadt Pforzheim (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – transport – kørekort – gensidig anerkendelse – inddragelse af kørekortet i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har udstedt kørekortet – anbringelse af en påtegning på kørekortet, der angiver, at det ikke er gyldigt på denne medlemsstats område)

17

2021/C 278/24

Sag C-63/20 P: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. maj 2021 — Sigrid Dickmanns mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (Appelsag – personalesag – midlertidigt ansatte – tidsbegrænset kontrakt med opsigelsesklausul – ikke-opførelse på reservelisten for en udvælgelsesprøve – rent bekræftende retsakt – klagefrist)

18

2021/C 278/25

Sag C-70/20: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. maj 2021 — YL mod Altenrhein Luftfahrt GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse – lufttransport – Montrealkonventionen – artikel 17, stk. 1 – luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker – begrebet ulykke – hård landing, som ligger inden for et flys normale driftsområde – en passagers angivelige tilskadekomst ved en sådan landing – ingen ulykke)

18

2021/C 278/26

Sag C-87/20: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 12. maj 2021 — Hauptzollamt B mod XY (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse – beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed – forordning (EF) nr. 338/97 og nr. 865/2006 – kaviar fra størarter – indførsel af personlige effekter eller bohave i EU-toldområdet – importtilladelse – undtagelse – højst 125 gram kaviar pr. person – overskridelse – hensigt om at give den til tredjemand i gave)

19

2021/C 278/27

Sag C-122/20 P: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 6. maj 2021 — Bruno Gollnisch mod Europa-Parlamentet (Appel – regler for institutionerne – regulativet om omkostningsgodtgørelser og andre godtgørelser til Europa-Parlamentets medlemmer – ændring af den supplerende, frivillige pensionsordning – begrebet individuel afgørelse truffet med hensyn til et medlem af Parlamentet – artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer – artikel 263, stk. 6, TEUF – søgsmålsfrist)

20

2021/C 278/28

Sag C-130/20: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. maj 2021 — YJ mod Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse – ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring – direktiv 79/7/EØF – artikel 4, stk. 1 – forskelsbehandling på grundlag af køn – national lovgivning om tildeling af et pensionstillæg for moderskab til kvinder, der har fået et vist antal børn – udelukkelse af kvinder, der har ansøgt om førtidspensionering, fra dette pensionstillæg – anvendelsesområdet for direktiv 79/7/EØF)

o

20

2021/C 278/29

Sag C-142/20: Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. maj 2021 — Analisi G. Caracciolo srl mod Regione Siciliana — Assessorato regionale della salute — Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia — Assessorato della salute — Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia — Ente Italiano di Accreditamento og Azienda sanitaria provinciale di Palermo (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana — Italien) (Præjudiciel forelæggelse – tilnærmelse af lovgivningerne – forordning (EF) nr. 765/2008 – krav til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter – ét enkelt nationalt akkrediteringsorgan – udstedelse af et akkrediteringscertifikat til overensstemmelsesvurderingsorganerne – akkrediteringsorgan, der har sit hjemsted i et tredjeland – artikel 56 TEUF – artikel 102 TEUF – artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – gyldighed)

21

2021/C 278/30

Sag C-202/20 P: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. maj 2021 — Claudio Necci mod Europa-Kommissionen, Europa Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (Appel – personalesager – tidligere kontraktansat – social sikring – den fælles sygeforsikringsordning – artikel 95 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union – fortsat tilslutning efter pensionering – krav om mere end tre års ansættelse – ansøgning om tilslutning til den fælles sygeforsikringsordning som følge af en overførsel af pensionsrettigheder – sidestilling af godskrevne pensionsgivende tjenesteår med tjenesteår – afslag på ansøgningen – annullationssøgsmål – bebyrdende retsakt – Rettens kendelse, hvorved søgsmålet blev afvist – ophævelse)

22

2021/C 278/31

Sag C-209/20: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — Renesola UK Ltd mod The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Det Forenede Kongerige) (Præjudiciel forelæggelse – toldunion – bedømmelse af gyldigheden – gennemførelsesforordning (EU) nr. 1357/2013 – fastlæggelse af oprindelseslandet for solcellemoduler, der er samlet i et tredjeland på basis af solceller, der er fremstillet i et andet tredjeland – forordning (EØF) nr. 2913/92 – EF-toldkodeksen – artikel 24 – oprindelsen af varer, ved hvis fremstilling flere tredjelande har deltaget – begrebet »sidste væsentlige bearbejdning eller forarbejdning)

22

2021/C 278/32

Sag C-230/20: Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 20. maj 2021 — BTA Baltic Insurance Company AAS mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa (Senāts) — Letland) [Præjudiciel forelæggelse – forordning (EØF) nr. 2913/92 – EF-toldkodeks – artikel 195 – artikel 232, stk. 1, litra a) – artikel 221, stk. 3 – den fælles toldtarif – opkrævning af toldskyldsbeløb – underretning af debitor om afgiftsbeløbet – forældelsesfrist – adcitation af kautionisten – tvangsfuldbyrdelse med henblik på betaling – rimelig frist]

23

2021/C 278/33

Sag C-665/20: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 29. april 2021 — fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre udstedt mod X (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Amsterdam — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse – præjudiciel hasteprocedure – retligt samarbejde i straffesager – rammeafgørelse 2002/584/RIA – europæisk arrestordre – fakultative grunde til at afslå fuldbyrdelse – artikel 4, nr. 5) – eftersøgt person, der er blevet endeligt dømt for de samme forhold i et tredjeland – sanktion, der er fuldbyrdet eller ikke længere kan fuldbyrdes efter domslandets lovgivning – gennemførelse – den fuldbyrdende judicielle myndigheds skøn – begrebet de samme forhold – ikke-judiciel myndigheds eftergivelse af straf i henhold til en generel amnesti)

24

2021/C 278/34

Sag C-428/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 11. september 2020 — A.K. mod Skarb Państwa

24

2021/C 278/35

Sag C-580/20: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Neamţ (Rumænien) den 3. november 2020 — Ministerul Public –D.N.A. — Serviciul Teritorial Bacău mod XXX og YYY

25

2021/C 278/36

Sag C-190/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Overlandesgericht Stuttgart (Tyskland) den 26. marts 2021 — Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA mod PQ

25

2021/C 278/37

Sag C-206/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal administratif de Dijon (Frankrig) den 31. marts 2021 — X mod Préfet de Saône-et-Loire

26

2021/C 278/38

Sag C-245/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 19. april 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland, repræsenteret af Bundesministerium des Innern, für Bau og Heimat mod MA og PB

27

2021/C 278/39

Sag C-248/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 21. april 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland repræsenteret af Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat mod LE

28

2021/C 278/40

Sag C-254/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale ordinario di Roma (Italien) den 22. april 2021 — DG mod Ministero dell'Interno — Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione — Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo — Unità Dublino

28

2021/C 278/41

Sag C-256/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht München (Tyskland) den 22. april 2021 — KP mod TV, Gemeinde Bodman-Ludwigshaften

29

2021/C 278/42

Sag C-264/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein oikeus (Finland) den 22. april 2021 — Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia mod Koninklijke Philips N.V.

30

2021/C 278/43

Sag C-277/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Belgien) den 29. april 2021 — Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoît de Maredsous ASBL og Pouvoir Organisateur des Centres PMS libres à Woluwé mod Institut des Comptes nationaux (ICN) og Banque nationale de Belgique

30

2021/C 278/44

Sag C-278/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2021, Dansk Akvakultur som mandatar for AquaPri A/S mod Miljø- og Fødevareklagenævnet

31

2021/C 278/45

Sag C-279/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2021, X mod Udlændingenævnet

32

2021/C 278/46

Sag C-280/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 30. april 2021 — P.I. mod Migracijos departamentą prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos

33

2021/C 278/47

Sag C-287/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgericht Salzburg (Østrig) den 5. maj 2021 — FC mod FTI Touristik GmbH

33

2021/C 278/48

Sag C-288/21 P: Appel iværksat den 5. maj 2021 af Universität Koblenz-Landau til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tiende Udvidede Afdeling) den 24. februar 2021 i sag T-108/18, Universität Koblenz-Landau mod Det Europæiske Forvaltningsorgan for Uddannelse og Kultur

34

2021/C 278/49

Sag C-291/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 7. maj 2021 — Starkinvest SRL

35

2021/C 278/50

Sag C-297/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Ordinario di Firenze (Italien) den 10. maj 2021 — XXX.XX mod Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione — Unità Dublino

36

2021/C 278/51

Sag C-303/21: Sag anlagt den 11. maj 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik

37

2021/C 278/52

Sag C-342/21: Sag anlagt den 3. juni 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Slovakiske Republik

37

Retten

2021/C 278/53

Sag T-769/16: Rettens dom af 24. marts 2021 — Picard mod Kommissionen (Personalesag – kontraktansatte – ændring af personalevedtægten af 2014 – overgangsforanstaltninger vedrørende visse nærmere regler for beregning af pensionsrettigheder – ændring af ansættelsesvilkårene efter indgåelsen af en ny kontrakt som kontraktansat – begrebet at være i tjeneste)

39

2021/C 278/54

Sag T-223/18: Rettens dom af 2. juni 2021 — Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo mod Kommissionen (Statsstøtte – sundhedsydelser – direkte tilskud til offentlige hospitaler i regionen Lazio (Italien) – afgørelse, hvorved det fastslås, at der ikke foreligger statsstøtte – annullationssøgsmål – regelfastsættende retsakt, der ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger – umiddelbart berørt – formaliteten – begrundelsespligt – begrebet økonomisk virksomhed)

39

2021/C 278/55

Sag T-854/19: Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket MONTANA – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] – ret til kontradiktion – artikel 94, stk. 1, i forordning 2017/1001 – prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder – tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret – artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001]

40

2021/C 278/56

Sag T-855/19: Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – figurmærket MONTANA – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] – ret til kontradiktion – artikel 94, stk. 1, i forordning 2017/1001 – prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder – tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret – artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001]

41

2021/C 278/57

Sag T-856/19: Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA) [EU-varemærker – ugyldighedssag – international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret – ordmærket MONTANA – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] – ret til kontradiktion – artikel 94, stk. 1 i forordning 2017/1001 – prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder – tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret – artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001]

41

2021/C 278/58

Sag T-17/20: Rettens dom af 2. juni 2021 — adp Gauselmann mod EUIPO — Gameloft (GAMELAND) (EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-figurmærke GAMELAND – det ældre EU-ordmærke Gameloft – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 – reel brug af det ældre varemærke – artikel 47, stk. 2, i forordning 2017/1001 – begrænsning af de i varemærkeansøgningen angivne tjenesteydelser)

42

2021/C 278/59

Sag T-177/20: Rettens dom af 2. juni 2021 — Himmel mod EUIPO — Ramirez Monfort (Hispano Suiza) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket Hispano Suiza – det ældre EU-ordmærke HISPANO SUIZA – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]]

43

2021/C 278/60

Sag T-183/20: Rettens dom af 2. juni 2021 –Schneider mod EUIPO — Raths (Teslaplatte) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket Teslaplatte – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]]

43

2021/C 278/61

Sag T-233/20: Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services) (EU-varemærker – tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse)

44

2021/C 278/62

Sag T-261/20: Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (ROCHEM) (EU-varemærker – tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse)

44

2021/C 278/63

Sag T-262/20: Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (ROCHEM) (EU-varemærker – tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse)

45

2021/C 278/64

Sag T-263/20: Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services) (EU-varemærker – tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning – bortfald af tvistens genstand – ufornødent at træffe afgørelse)

46

2021/C 278/65

Sag T-328/20: Rettens kendelse af 17. maj 2021 — Electrodomésticos Taurus mod EUIPO — Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK) (Annullationssøgsmål – EU-varemærker – indsigelsessag – påstand af deklaratorisk karakter – påstand om pålæg – afvisning)

46

2021/C 278/66

Sag T-482/20: Rettens kendelse af 20. maj 2021 — LG m.fl. mod Kommissionen (Annullationssøgsmål – beskyttelse af Unionens finansielle interesser – OLAF’s undersøgelse – fortrolighed af korrespondancen mellem advokat og klient – retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål – forberedende akt – afvisning)

47

2021/C 278/67

Sag T-54/21 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. maj 2021 — OHB System mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer – offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter – levering af Galileo-overgangssatellitter – afvisning af en ansøgers bud – begæring om foreløbige forholdsregler – fumus boni juris – uopsættelighed – interesseafvejning)

47

2021/C 278/68

Sag T-92/21 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. maj 2021 — Darment mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer – miljø – fluorholdige drivhusgasser – forordning (EU) nr. 517/2014 – markedsføring af hydrofluorcarboner – afgørelse, hvorved en virksomhed, der har overskredet den kvote, som den er blevet tildelt, pålægges en sanktion – begæring om foreløbige forholdsregler – ingen uopsættelighed)

48

2021/C 278/69

Sag T-223/21: Sag anlagt den 27. april 2021 — SE mod Kommissionen

48

2021/C 278/70

Sag T-231/21: Sag anlagt den 30. april 2021 — Praesidiad mod EUIPO — Zaun (Post)

50

2021/C 278/71

Sag T-249/21: Sag anlagt den 7. maj 2021 — SN mod Parlamentet

51

2021/C 278/72

Sag T-250/21: Sag anlagt den 10. maj 2021 — Zdút mod EUIPO — Nehera m.fl. (nehera)

52

2021/C 278/73

Sag T-256/21: Sag anlagt den 15. maj 2021 — Domator24.com Paweł Nowak mod EUIPO — Siwek i Didyk (Lænestole)

53

2021/C 278/74

Sag T-262/21: Sag anlagt den 13. maj 2021 –Yanukovych mod Rådet

54

2021/C 278/75

Sag T-263/21: Sag anlagt den 13. maj 2021 — Yanukovych mod Rådet

55

2021/C 278/76

Sag T-270/21: Sag anlagt den 19. maj 2021 — Estetica Group Iwona Michalak mod EUIPO (PURE BEAUTY)

56

2021/C 278/77

Sag T-272/21: Sag anlagt den 19. maj 2021 — Puigdemont i Casamajó m.fl. mod Parlamentet

56

2021/C 278/78

Sag T-273/21: Sag anlagt den 19. maj 2021 — The Topps Company mod EUIPO — Trebor Robert Bilkiewicz (Formen på en sutteflaske)

57

2021/C 278/79

Sag T-276/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Moio mod EUIPO — Paul Hartmann (moio.care)

58

2021/C 278/80

Sag T-277/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund I)

59

2021/C 278/81

Sag T-278/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler AG mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund II)

60

2021/C 278/82

Sag T-279/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund IV)

60

2021/C 278/83

Sag T-280/21: Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund III)

61

2021/C 278/84

Sag T-283/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (TALIS)

61

2021/C 278/85

Sag T-284/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — Edvin Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (RENČKI HRAM)

62

2021/C 278/86

Sag T-285/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — Alliance française de Bruxelles Europe m.fl. mod Kommissionen

63

2021/C 278/87

Sag T-286/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (RENŠKI HRAM)

64

2021/C 278/88

Sag T-287/21: Sag anlagt den 21. MAJ 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (SALATINA)

65

2021/C 278/89

Sag T-288/21: Sag anlagt den 21. maj 2021 — ALO jewelry CZ mod EUIPO — Cartier International (ALOve)

66

2021/C 278/90

Sag T-289/21: Sag anlagt den 25. maj 2021 — Bastion Holding m.fl. mod Kommissionen

66

2021/C 278/91

Sag T-293/21: Sag anlagt den 25. maj 2021 — Muschaweck mod EUIPO — Conze (UM)

67

2021/C 278/92

Sag T-294/21: Sag anlagt den 24. maj 2021 — Joules mod EUIPO — Star Gold (Jules Gents)

68

2021/C 278/93

Sag T-298/21: Sag anlagt den 27. maj 2021 — Bodegas Beronia mod EUIPO — Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA)

69

2021/C 278/94

Sag T-306/21: Sag anlagt den 31. maj 2021 — Falke mod Kommissionen

70

2021/C 278/95

Sag T-376/20: Rettens kendelse af 28. maj 2021 — Poupart mod Kommissionen

71

2021/C 278/96

Sag T-25/21: Rettens kendelse af 28. maj 2021 — Corman mod Kommissionen

71

2021/C 278/97

Sag T-121/21: Rettens kendelse af 27. maj 2021 — Suez mod Kommissionen

71

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2021/C 278/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 263 af 5.7.2021

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 252 af 28.6.2021

EUT C 242 af 21.6.2021

EUT C 228 af 14.6.2021

EUT C 217 af 7.6.2021

EUT C 206 af 31.5.2021

EUT C 189 af 17.5.2021

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/2 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/2

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. maj 2021 — Bayer CropScience AG og Bayer AG mod Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM) m. fl.

(Sag C-499/18 P) (1)

(Appel - forordning (EF) nr. 1107/2009 - artikel 4 og 21 - godkendelseskriterier - fornyet vurdering af godkendelser - plantebeskyttelsesmidler - gennemførelsesforordning (EU) nr. 485/2013 - aktivstofferne clothianidin og imidacloprid - frø behandlet med plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse aktivstoffer - forbud mod ikke-erhvervsmæssig anvendelse - forsigtighedsprincippet)

(2021/C 278/02)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Bayer CropScience AG og Bayer AG (ved solicitor M. Zdzieborska, advokat A. Robert, advokat K. Nordlander, advokat C. Zimmermann og solicitor P. Harrison)

De andre parter i appelsagen: Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM), The National Farmers’ Union (NFU), Stoneleigh (først ved H. Mercer, QC, og barrister J. Robb på vegne af solicitor N. Winter, herefter ved H. Mercer, QC, barrister J. Robb og advocate K. Tandy), Association européenne pour la protection des cultures (ECPA) (først ved avocats D. Abrahams, E. Mullier og I. de Seze, herefter ved avocats D. Abrahams og E. Mullier), Rapool-Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter, European Seed Association (ESA) (først ved avocat P. de Jong, advocaat K. Claeyé og avocate E. Bertolotto, herefter ved avocat P. de Jong og advocaat K. Claeyé), Agricultural Industries Confederation Ltd (først ved avocat P. de Jong, advocaat K. Claeyé og avocate E. Bertolotto, herefter ved avocats J. Gaul og P. de Jong samt advocaat K. Claeyé), Europa-Kommissionen (ved B. Eggers, P. Ondrůšek, X. Lewis og I. Naglis, som befuldmægtigede), Union nationale de l’apiculture française (UNAF) (ved avocats B. Fau og J.-F. Funke), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund (ved Rechtsanwälte B. Tschida og A. Willand) Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife — The Invertebrate Conservation Trust, Stichting Greenpeace Council (Greenpeace) (ved advocaat B. Kloostra), Kongeriget Sverige, (først ved C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg og E. Karlsson, herefter ved C. Meyer-Seitz, H. Shev og E. Karlsson, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for Europa-Kommissionen: Stichting De Bijenstichting (ved advocate L. Smale)

Konklusion

| 1) | Appellen afvises, for så vidt som den er iværksat af Bayer AG. |
| --- | --- |

1)

Appellen afvises, for så vidt som den er iværksat af Bayer AG.

| 2) | Appellen forkastes, for så vidt som den er iværksat af Bayer CropScience AG. |
| --- | --- |

2)

Appellen forkastes, for så vidt som den er iværksat af Bayer CropScience AG.

| 3) | Bayer CropScience AG og Bayer AG bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Europa-Kommissionen, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife — The Invertebrate Conservation Trust og Stichting Greenpeace Council (Greenpeace) har afholdt. |
| --- | --- |

3)

Bayer CropScience AG og Bayer AG bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Europa-Kommissionen, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife — The Invertebrate Conservation Trust og Stichting Greenpeace Council (Greenpeace) har afholdt.

| 4) | National Farmers’ Union (NFU), Agricultural Industries Confederation Ltd og Stichting De Bijenstichting bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

National Farmers’ Union (NFU), Agricultural Industries Confederation Ltd og Stichting De Bijenstichting bærer deres egne omkostninger.

| 5) | Kongeriget Sverige bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

5)

Kongeriget Sverige bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 381 af 22.10.2018.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/3 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/3

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — X mod College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-120/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - indenlandsk transport af farligt gods - direktiv 2008/68/EF - artikel 5, stk. 1 - begrebet »bestemmelser vedrørende transportmidlernes konstruktion« - forbud mod at fastsætte strengere bestemmelser vedrørende transportmidlernes konstruktion - medlemsstats myndighed, som pålægger en tankstation udelukkende at blive forsynet med flydende petroleumsgas (LPG) fra tankvogne med varmebeskyttende beklædning, som ikke er fastsat i den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej (ADR) - retsstridighed - afgørelse, som ikke kan anfægtes retsligt af en gruppe af borgere - snævert afgrænset mulighed for at opnå annullation af en sådan afgørelse, såfremt den er åbenbart i strid med EU-retten - retssikkerhedsprincippet - effektivitetsprincippet)

(2021/C 278/03)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: X

Sagsøgt: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend

Procesdeltager: Tamoil Nederland BV

Konklusion

| 1) | Artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods, som ændret ved Kommissionens direktiv 2014/103/EU af 21. november 2014, skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for udfærdigelsen af strengere bestemmelser vedrørende transportmidlernes konstruktion end dem, der fremgår af bilag A og B til den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej, indgået i Genève den 30. september 1957, i den pr. 1. januar 2015 gældende udgave, såsom et krav, som myndighederne i en medlemsstat har pålagt en tankstation i medfør af en administrativ afgørelse i form af en miljøgodkendelse, om kun at lade sig forsyne med flydende petroleumsgas med tankvogne, som har en særlig varmebeskyttende beklædning som den i hovedsagen omhandlede. |
| --- | --- |

1)

Artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods, som ændret ved Kommissionens direktiv 2014/103/EU af 21. november 2014, skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for udfærdigelsen af strengere bestemmelser vedrørende transportmidlernes konstruktion end dem, der fremgår af bilag A og B til den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej, indgået i Genève den 30. september 1957, i den pr. 1. januar 2015 gældende udgave, såsom et krav, som myndighederne i en medlemsstat har pålagt en tankstation i medfør af en administrativ afgørelse i form af en miljøgodkendelse, om kun at lade sig forsyne med flydende petroleumsgas med tankvogne, som har en særlig varmebeskyttende beklædning som den i hovedsagen omhandlede.

| 2) | EU-retten, navnlig effektivitetsprincippet, er ikke til hinder for en processuel regel i national forvaltningsret, som foreskriver, at for at en bestemmelse, som er i strid med EU-retten, og som er pålagt ved en administrativ afgørelse, der i princippet ikke kan anfægtes af en gruppe af borgere, kan annulleres, fordi den ikke ville kunne fuldbyrdes, såfremt den blev håndhævet ved en senere afgørelse, skal borgeren godtgøre, at den pågældende bestemmelse på grundlag af en kortfattet undersøgelse, der ikke giver anledning til tvivl, med al klarhed ikke kunne vedtages i henhold til EU-retten, med forbehold for at denne regel imidlertid ikke anvendes så snævert, at borgerens mulighed for at opnå en effektiv annullation af den pågældende bestemmelse reelt gøres illusorisk, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve. |
| --- | --- |

2)

EU-retten, navnlig effektivitetsprincippet, er ikke til hinder for en processuel regel i national forvaltningsret, som foreskriver, at for at en bestemmelse, som er i strid med EU-retten, og som er pålagt ved en administrativ afgørelse, der i princippet ikke kan anfægtes af en gruppe af borgere, kan annulleres, fordi den ikke ville kunne fuldbyrdes, såfremt den blev håndhævet ved en senere afgørelse, skal borgeren godtgøre, at den pågældende bestemmelse på grundlag af en kortfattet undersøgelse, der ikke giver anledning til tvivl, med al klarhed ikke kunne vedtages i henhold til EU-retten, med forbehold for at denne regel imidlertid ikke anvendes så snævert, at borgerens mulighed for at opnå en effektiv annullation af den pågældende bestemmelse reelt gøres illusorisk, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 155 af 6.5.2019.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/4 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/4

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — Azienda Sanitaria Provinciale di Catania mod Assessorato della Salute della Regione Siciliana (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien)

(Sag C-128/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - statsstøtte - landbrugssektoren - slagtning af dyr, der er ramt af smitsomme sygdomme - godtgørelse til opdrætterne - anmeldelses- og stand still-forpligtelser - artikel 108, stk. 3, TEUF - begreberne »eksisterende støtte« og »ny støtte« - forordning (EF) nr. 659/1999 - fritagelse gennem kategorier af støtte - forordning (EU) nr. 702/2014 - de minimis-støtte - forordning (EU) nr. 1408/2013)

(2021/C 278/04)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema di cassazione

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

Sagsøgt: Assessorato della Salute della Regione Siciliana

Procesdeltager: AU

Konklusion

Artikel 108, stk. 3, TEUF skal fortolkes således, at en foranstaltning, der er indført af en medlemsstat, og som for en periode, der strækker sig over flere år, og som beløber sig til et beløb på 20 mio. EUR, har til formål at finansiere dels en godtgørelse til de opdrættere, der var tvunget til at slagte dyr, der var ramt af smitsomme sygdomme, dels betaling af honorarer til de praktiserende dyrlæger, der deltog i saneringsaktiviteterne, skal være underlagt den i denne bestemmelse fastsatte forudgående kontrolprocedure, når denne foranstaltning ikke er omfattet af en godkendelsesbeslutning fra Europa-Kommissionen, medmindre foranstaltningen opfylder de i Kommissionens forordning (EU) nr. 702/2014 af 25. juni 2014 om forenelighed med det indre marked efter artikel 107 og 108 [TEUF] af visse kategorier af støtte i landbrugs- og skovbrugssektoren og i landdistrikter eller de i Kommissionens forordning (EU) nr. 1408/2013 af 18. december 2013 om anvendelse af artikel 107 og 108 [TEUF] på de minimis-støtte i landbrugssektoren fastsatte betingelser.

---

(1)  EUT C 182 af 27.5.2019.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/4 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/4

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. april 2021 — Banco de Portugal, Fundo de Resolução og Novo Banco SA, Sucursal en España mod VR (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)

(Sag C-504/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - banktilsyn - sanering og likvidation af kreditinstitutter - direktiv 2001/24/EF - saneringsforanstaltning vedtaget af en myndighed i et kreditinstituts hjemland - overdragelse af rettigheder, aktiver eller forpligtelser til et »broinstitut« - tilbageførsel til kreditinstituttet under afvikling - artikel 3, stk. 2 - lex concursus - en saneringsforanstaltnings virkning i andre medlemsstater - gensidig anerkendelse - artikel 32 - en saneringsforanstaltnings virkninger på en verserende retssag - undtagelse fra anvendelsen af lex concursus - artikel 47, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - effektiv domstolsbeskyttelse - retssikkerhedsprincippet)

(2021/C 278/05)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Banco de Portugal, Fundo de Resolução og Novo Banco SA, Sucursal en España

Sagsøgt: VR

Konklusion

Artikel 3, stk. 2, og artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter, sammenholdt med retssikkerhedsprincippet og artikel 47, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en anerkendelse uden yderligere betingelser i en retssag, der verserer i en anden medlemsstat end hjemlandet, og som vedrører et passiv, som et kreditinstitut var blevet frataget ved en første saneringsforanstaltning truffet i sidstnævnte medlemsstat, af virkningerne af en anden saneringsforanstaltning, som med tilbagevirkende kraft til et tidspunkt forud for anlæggelsen af en sådan retssag atter overdrager dette passiv til det nævnte kreditinstitut, når en sådan anerkendelse fører til, at dette kreditinstitut, hvortil passivet var blevet overført ved den første foranstaltning, med tilbagevirkende kraft mister dets evne til at blive sagsøgt med henblik på denne igangværende retssag, hvilket således rejser tvivl om allerede trufne retsafgørelser til fordel for appellanten, der er genstand for denne samme retssag.

---

(1)  EUT C 363 af 28.10.2019.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/5 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/5

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 12. maj 2021 — WS mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Wiesbaden — Tyskland)

(Sag C-505/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen - artikel 54 - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 50 - princippet ne bis in idem - artikel 21 TEUF - fri bevægelighed for personer - efterlysningsblad (rødt hjørne) fra INTERPOL - direktiv (EU) 2016/680 - lovlig behandling af personoplysninger indeholdt i et sådant efterlysningsblad)

(2021/C 278/06)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: WS

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Konklusion

| 1) | Artikel 54 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, der blev undertegnet i Schengen den 19. juni 1990 og trådte i kraft den 26. marts 1995, og artikel 21, stk. 1, TEUF, sammenholdt med artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at bestemmelserne ikke er til hinder for, at myndighederne i en stat, der er part i aftalen indgået mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, eller en medlemsstats myndigheder efter anmodning fra en tredjestat foretager en midlertidig anholdelse af en person, der er omfattet af et efterlysningsblad (rødt hjørne) offentliggjort af Den Internationale Kriminalpolitiorganisation (INTERPOL), medmindre det i en endelig retsafgørelse truffet i en stat, der er part i denne aftale, eller i en medlemsstat er godtgjort, at der over for denne person allerede er afsagt endelig dom i en stat, som er part i nævnte aftale, eller i en medlemsstat for de samme strafbare handlinger som dem, der udgør grundlaget for det nævnte efterlysningsblad (rødt hjørne). |
| --- | --- |

1)

Artikel 54 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, der blev undertegnet i Schengen den 19. juni 1990 og trådte i kraft den 26. marts 1995, og artikel 21, stk. 1, TEUF, sammenholdt med artikel 50 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at bestemmelserne ikke er til hinder for, at myndighederne i en stat, der er part i aftalen indgået mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, eller en medlemsstats myndigheder efter anmodning fra en tredjestat foretager en midlertidig anholdelse af en person, der er omfattet af et efterlysningsblad (rødt hjørne) offentliggjort af Den Internationale Kriminalpolitiorganisation (INTERPOL), medmindre det i en endelig retsafgørelse truffet i en stat, der er part i denne aftale, eller i en medlemsstat er godtgjort, at der over for denne person allerede er afsagt endelig dom i en stat, som er part i nævnte aftale, eller i en medlemsstat for de samme strafbare handlinger som dem, der udgør grundlaget for det nævnte efterlysningsblad (rødt hjørne).

| 2) | Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA, sammenholdt med artikel 54 i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen, undertegnet den 19. juni 1990, og med artikel 50 i chartret om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en behandling af de personoplysninger, som er indeholdt i et efterlysningsblad (rødt hjørne) udsendt af Den Internationale Kriminalpolitiorganisation (INTERPOL), så længe det ikke ved en endelig retsafgørelse truffet i en stat, der er part i aftalen indgået mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, eller i en medlemsstat er blevet godtgjort, at princippet ne bis in idem finder anvendelse for så vidt angår de strafbare handlinger, hvorpå dette efterlysningsblad er støttet, og forudsat at en sådan behandling opfylder de i direktivet fastsatte betingelser, herunder navnlig at den er nødvendig for, at en kompetent myndighed kan udføre en opgave som omhandlet i direktivets artikel 8, stk. 1. |
| --- | --- |

2)

Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA, sammenholdt med artikel 54 i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen, undertegnet den 19. juni 1990, og med artikel 50 i chartret om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en behandling af de personoplysninger, som er indeholdt i et efterlysningsblad (rødt hjørne) udsendt af Den Internationale Kriminalpolitiorganisation (INTERPOL), så længe det ikke ved en endelig retsafgørelse truffet i en stat, der er part i aftalen indgået mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, eller i en medlemsstat er blevet godtgjort, at princippet ne bis in idem finder anvendelse for så vidt angår de strafbare handlinger, hvorpå dette efterlysningsblad er støttet, og forudsat at en sådan behandling opfylder de i direktivet fastsatte betingelser, herunder navnlig at den er nødvendig for, at en kompetent myndighed kan udføre en opgave som omhandlet i direktivets artikel 8, stk. 1.

| 3) | Det femte præjudicielle spørgsmål kan ikke antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

3)

Det femte præjudicielle spørgsmål kan ikke antages til realitetsbehandling.

---

(1)  EUT C 357 af 21.10.2019.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/6 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/6

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. maj 2021 — ABLV Bank AS (sag C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA (sag C-552/19 P) mod Den Europæiske Centralbank

(Forenede sager C-551/19 P og C-552/19 P) (1)

(Appel - Den Økonomiske og Monetære Union - bankunion - forordning (EU) nr. 806/2014 - afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme (SRM) og en fælles afviklingsfond - artikel 18 - afviklingsprocedure - betingelser - nødlidende eller forventeligt nødlidende enhed - erklæring fra Den Europæiske Centralbank (ECB) om, at en enhed er nødlidende eller forventeligt nødlidende - forberedende retsakt - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for søgsmål - afvisning)

(2021/C 278/07)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: ABLV Bank AS (sag C-551/19 P), Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA (sag C-552/19 P) (først ved Rechtsanwälte O. Behrends og M. Kirchner, derefter ved O. Behrends)

De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Centralbank (først ved E. Koupepidou og G. Marafioti, som befuldmægtigede, bistået af abogado J. Rodríguez Cárcamo, derefter ved E. Koupepidou, G. Marafioti og R. Ugena, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for Den Europæiske Centralbank: Europa-Kommissionen (først ved D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, K.-P. Wojcik og A. Steiblytė, derefter ved D. Triantafyllou, A. Nijenhuis og A. Steiblytė, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellerne forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellerne forkastes.

| 2) | Europa-Kommissionens påstand om, at Domstolen skal ændre det ræsonnement, der er anført i præmis 34 i Den Europæiske Unions Rets kendelse af 6. maj 2019, ABLV Bank mod ECB (T-281/18, EU:T:2019:296), og af 6. maj 2019, Bernis m.fl. mod ECB (T-283/18, ikke trykt i Sml., EU:T:2019:295), som er under appel, afvises. |
| --- | --- |

2)

Europa-Kommissionens påstand om, at Domstolen skal ændre det ræsonnement, der er anført i præmis 34 i Den Europæiske Unions Rets kendelse af 6. maj 2019, ABLV Bank mod ECB (T-281/18, EU:T:2019:296), og af 6. maj 2019, Bernis m.fl. mod ECB (T-283/18, ikke trykt i Sml., EU:T:2019:295), som er under appel, afvises.

| 3) | ABLV Bank AS betaler sagsomkostningerne i sag C-551/19 P. |
| --- | --- |

3)

ABLV Bank AS betaler sagsomkostningerne i sag C-551/19 P.

| 4) | Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA betaler sagsomkostningerne i sag C-552/19 P. |
| --- | --- |

4)

Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA og Cassandra Holding Company SIA betaler sagsomkostningerne i sag C-552/19 P.

| 5) | Kommissionen bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

5)

Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 305 af 9.9.2019.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/7 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/7

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 20. maj 2021 — K.S. mod A.B. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy dla Łodzi — Polen)

(Sag C-707/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - lovpligtig ansvarsforsikring for motorkøretøjer - direktiv 2009/103/EF - artikel 3 - forpligtelse til at dække tingsskade - rækkevidde - en medlemsstats lovgivning, der begrænser forpligtelsen til at dække de udgifterne til bugsering af et køretøj, der har været involveret i et færdselsuheld, til de udgifter, der er afholdt på denne medlemsstats område, og til de udgifter til parkering, der er nødvendige i forbindelse med en strafferetlig efterforskning eller på andet grundlag)

(2021/C 278/08)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Rejonowy dla Łodzi

Parter i hovedsagen

Sagsøger: K.S.

Sagsøgt: A.B.

Konklusion

Artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/103/EF af 16. september 2009 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse skal fortolkes således, at

| — | den er til hinder for en medlemsstats bestemmelse, hvorefter den lovpligtige ansvarsforsikring for motorkøretøjer kun dækker skader i form af udgifter til bugsering af det beskadigede køretøj, såfremt bugseringen finder sted på denne medlemsstats område; denne konstatering berører ikke medlemsstatens ret til — uden at anvende kriterier, der vedrører dens område — at begrænse godtgørelsen af udgifter til bugsering, og |
| --- | --- |

—

den er til hinder for en medlemsstats bestemmelse, hvorefter den lovpligtige ansvarsforsikring for motorkøretøjer kun dækker skader i form af udgifter til bugsering af det beskadigede køretøj, såfremt bugseringen finder sted på denne medlemsstats område; denne konstatering berører ikke medlemsstatens ret til — uden at anvende kriterier, der vedrører dens område — at begrænse godtgørelsen af udgifter til bugsering, og

| — | den ikke er til hinder for en bestemmelse i en medlemsstat, hvorefter denne forsikring kun dækker skader, der består af udgifter til parkering af det beskadigede køretøj, hvis parkering var nødvendig i forbindelse med en efterforskning i en straffesag eller på andet grundlag, forudsat at denne begrænsning af dækningen finder anvendelse uden forskel i forhold til ejerens eller indehaveren af det beskadigede køretøjs bopælsmedlemsstat. |
| --- | --- |

—

den ikke er til hinder for en bestemmelse i en medlemsstat, hvorefter denne forsikring kun dækker skader, der består af udgifter til parkering af det beskadigede køretøj, hvis parkering var nødvendig i forbindelse med en efterforskning i en straffesag eller på andet grundlag, forudsat at denne begrænsning af dækningen finder anvendelse uden forskel i forhold til ejerens eller indehaveren af det beskadigede køretøjs bopælsmedlemsstat.

---

(1)  EUT C 27 af 27.1.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/8 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/8

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 12. maj 2021 — Vereniging van Effectenbezitters mod BP plc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-709/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EU) nr. 1215/2012 - artikel 7, nr. 2) - kompetence i sager om erstatning uden for kontrakt - det sted, hvor skaden er indtrådt - skade, der udelukkende består i et formuetab)

(2021/C 278/09)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Vereniging van Effectenbezitters

Sagsøgt: BP plc

Konklusion

Artikel 7, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at et rent formuetab, der direkte indtræffer på en investeringskonto, som følge af investeringsbeslutninger truffet på grundlag af oplysninger, der er let tilgængelige på globalt niveau, men ukorrekte, ufuldstændige eller vildledende, fra et internationalt børsnoteret selskab ikke giver mulighed for, under henvisning til skadens indtræden, at fastslå international kompetence for en ret i den medlemsstat, hvor den bank eller den investeringsvirksomhed, hos hvilken kontoen er oprettet, er etableret, når det nævnte selskab ikke var underlagt lovbestemte offentliggørelsesforpligtelser i denne medlemsstat.

---

(1)  EUT C 19 af 20.1.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/8 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/8

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. april 2021 — Natumi GmbH mod Land Nordrheim Westfalen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland)

(Sag C-815/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - landbrug og fiskeri - økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter - forordning (EF) nr. 834/2007 - artikel 19, stk. 2 - artikel 21 og 23 - forordning (EF) nr. 889/2008 - artikel 27, stk. 1 - artikel 28 - bilag IX, punkt 1.3 - forarbejdning af økologiske fødevarer - ikke-økologiske ingredienser af landbrugsoprindelse - algen Lithothamnium calcareum - pulver fremstillet af de rensede, formalede og tørrede sedimenter af denne alge - kvalificering - anvendelse i økologiske fødevarer med henblik på at berige disse produkter med calcium - tilladelse - betingelser)

(2021/C 278/10)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Natumi GmbH

Sagsøgt: Land Nordrheim Westfalen

Procesdeltager: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Konklusion

Kommissionens forordning (EF) nr. 889/2008 af 5. september 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter, for så vidt angår økologisk produktion, mærkning og kontrol, som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1584 af 22. oktober 2018, skal fortolkes således, at denne forordning er til hinder for anvendelsen af et pulver fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum som ikke-økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse som omhandlet i artikel 28 i forordning nr. 889/2008, som ændret ved gennemførelsesforordning 2018/1584, i forarbejdningen af økologiske fødevarer såsom økologiske ris- og sojadrikke med henblik på at berige disse produkter med calcium.

---

(1)  EUT C 77 af 9.3.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/9 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/9

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 12. maj 2021 — CS og Finanzamt Österreich, Dienststelle Graz-Stadt, tidligere Finanzamt Graz-Stadt mod Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, tidligere Finanzamt Judenburg Liezen og technoRent International GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)

(Sag C-844/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 90 - nedsættelse af afgiftsgrundlaget - artikel 183 - tilbagebetaling af overskydende moms - morarenter - ingen national lovgivning - princip om afgiftens neutralitet - EU-retlige bestemmelsers direkte anvendelighed - princippet om overensstemmende fortolkning)

(2021/C 278/11)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: CS og Finanzamt Österreich, tidligere Finanzamt Graz-Stadt

Sagsøgte: Finanzamt Österreich, Dienststelle Judenburg Liezen, tidligere Finanzamt Judenburg Liezen og technoRent International GmbH

Konklusion

Artikel 90, stk. 1, og artikel 183 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med princippet om afgiftsneutralitet, skal fortolkes således, at en tilbagebetaling som følge af en berigtigelse af afgiftsgrundlaget i henhold til dette direktivs artikel 90, stk. 1, ligesom en tilbagebetaling af overskydende merværdiafgift i henhold til nævnte direktivs artikel 183 skal give anledning til betaling af renter, når den ikke foretages inden for en rimelig frist. Det påhviler den forelæggende ret at gøre alt, hvad der henhører under dens kompetence, for at sikre disse bestemmelsers fulde virkning og anlægge en fortolkning af national ret, der er i overensstemmelse med EU-retten.

---

(1)  EUT C 77 af 9.3.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/10 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/10

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 29. april 2021 — Achemos Grupė UAB og Achema AB mod Europa-Kommissionen, Republikken Litauen og Klaipėdos Nafta AB

(Sag C-847/19 P) (1)

(Appel - statsstøtte - beslutning om ikke at gøre indsigelser - artikel 108 TEUF - de interesserede parters rettigheder - princippet om god forvaltningsskik - omhyggelig og upartisk undersøgelse - omfanget af Rettens prøvelse - begrundelsespligt)

(2021/C 278/12)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Achemos Grupė UAB og Achema AB (ved advokatas R. Martens og V. Ostrovskis)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (først ved É. Gippini Fournier, N. Kuplewatzky og L. Armati, som befuldmægtigede, derefter ved É. Gippini Fournier, A. Bouchagiar og L. Armati, som befuldmægtigede), Republikken Litauen (ved R. Dzikovič og K. Dieninis, som befuldmægtigede) og Klaipėdos Nafta AB (ved advokatai K. Kačerauskas og V. Vaitkutė Pavan)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Det er ufornødent at tage stilling til kontraappellen. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at tage stilling til kontraappellen.

| 3) | Achemos Grupė UAB og Achema AB bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med hovedappellen. |
| --- | --- |

3)

Achemos Grupė UAB og Achema AB bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med hovedappellen.

| 4) | Achemos Grupė UAB, Achema AB og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger i forbindelse med kontraappellen. |
| --- | --- |

4)

Achemos Grupė UAB, Achema AB og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostninger i forbindelse med kontraappellen.

| 5) | Republikken Litauen og Klaipėdos Nafta AB bærer deres egne omkostninger både i hovedappellen og kontraappellen. |
| --- | --- |

5)

Republikken Litauen og Klaipėdos Nafta AB bærer deres egne omkostninger både i hovedappellen og kontraappellen.

---

(1)  EUT C 19 af 20.1.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/10 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/10

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 20. maj 2021 — FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe mod Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Najwyższy — Polen)

(Sag C-879/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - social sikring - fastsættelse af den lovgivning, der finder anvendelse - forordning (EØF) nr. 1408/71 - artikel 13, stk. 2, litra a) - artikel 14, stk. 2 - person, der normalt har lønnet beskæftigelse på to eller flere medlemsstaters område - en enkelt arbejdskontrakt - arbejdsgiver med hjemsted i arbejdstagerens bopælsmedlemsstat - lønnet beskæftigelse, der alene udøves i andre medlemsstater - arbejde udført i forskellige medlemsstater i flere på hinanden følgende perioder - betingelser)

(2021/C 278/13)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Najwyższy

Parter i hovedsagen

Sagsøger: FORMAT Urządzenia i Montaże Przemysłowe

Sagsøgt: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

Procesdeltager: UA

Konklusion

Artikel 14, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1606/98 af 29. juni 1998, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke finder anvendelse på en person, der — inden for rammerne af en enkelt arbejdskontrakt, der er indgået med en enkelt arbejdsgiver om udøvelse af erhvervsmæssig beskæftigelse i flere medlemsstater — i flere på hinanden følgende måneder udelukkende arbejder på hver af disse medlemsstaters område, når varigheden af de uafbrudte arbejdsperioder, der er tilbagelagt af denne person i hver af disse medlemsstater, overstiger 12 måneder, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

---

(1)  EUT C 54 af 17.2.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/11 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/11

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 29. april 2021 — Fortischem a.s. mod Europa-Kommissionen og AlzChem AG

(Sag C-890/19 P) (1)

(Appel - statsstøtte - fordel - tilbagesøgning - økonomisk kontinuitet)

(2021/C 278/14)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Fortischem a.s. (ved Rechtsanwalt C. Arhold og avocats P. Hodál og M. Staroň)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved L. Armati, P. Arenas og G. Conte, som befuldmægtigede) og AlzChem AG (ved avocat A. Borsos og dikigoros V. Dolka)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Fortischem a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og AlzChem AG afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Fortischem a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og AlzChem AG afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 54 af 17.2.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/11 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/11

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością mod Gefion Insurance A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Rejonowy w Białymstoku — Polen)

(Sag C-913/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i civile sager - retternes kompetence og anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EU) nr. 1215/2012 - kompetence i forsikringssager - artikel 10 - artikel 11, stk. 1, litra a) - mulighed for at anlægge sag mod en forsikringsgiver, der har bopæl på en medlemsstats område, i en anden medlemsstat ved retten på det sted, hvor sagsøgeren har bopæl, i tilfælde, hvor sagen anlægges af forsikringstageren, den sikrede eller den begunstigede - artikel 13, stk. 2 - tilfælde, hvor skadelidte anlægger sag direkte mod forsikringsgiveren - anvendelsesområde ratione personae - begrebet »skadelidte« - erhvervsdrivende i forsikringsbranchen - specielle kompetenceregler - artikel 7, nr. 2) og 5) - begreberne »filial«, »agentur« eller »anden virksomhed«)

(2021/C 278/15)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Rejonowy w Białymstoku

Parter i hovedsagen

Sagsøger: CNP spółka z ograniczoną odpowiedzialnością

Sagsøgt: Gefion Insurance A/S

Konklusion

| 1) | Artikel 13, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, sammenholdt med denne forordnings artikel 10, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke finder anvendelse på en tvist mellem på den ene side en erhvervsdrivende, der har erhvervet en fordring, som en skadelidt i forbindelse med en ansvarsforsikring oprindeligt havde mod et forsikringsselskab, og på den anden side dette samme forsikringsselskab, således at bestemmelsen ikke er til hinder for, at den retslige kompetence til at træffe afgørelse i en sådan tvist i givet fald foreligger på grundlag af denne forordnings artikel 7, nr. 2), eller artikel 7, nr. 5). |
| --- | --- |

1)

Artikel 13, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, sammenholdt med denne forordnings artikel 10, skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke finder anvendelse på en tvist mellem på den ene side en erhvervsdrivende, der har erhvervet en fordring, som en skadelidt i forbindelse med en ansvarsforsikring oprindeligt havde mod et forsikringsselskab, og på den anden side dette samme forsikringsselskab, således at bestemmelsen ikke er til hinder for, at den retslige kompetence til at træffe afgørelse i en sådan tvist i givet fald foreligger på grundlag af denne forordnings artikel 7, nr. 2), eller artikel 7, nr. 5).

| 2) | Artikel 7, nr. 5), i forordning nr. 1215/2012 skal fortolkes således, at et selskab, der i en medlemsstat i medfør af en aftale indgået med et forsikringsselskab med hjemsted i en anden medlemsstat i dette sidstnævnte selskabs navn og for dettes regning driver virksomhed bestående i skadeafvikling inden for rammerne af en ansvarsforsikring for motorkøretøjer, skal anses for at være en filial, et agentur eller en anden virksomhed som omhandlet i denne bestemmelse, såfremt dette selskab






  — | udadtil varigt fremtræder som en repræsentation for forsikringsselskabet og |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 7, nr. 5), i forordning nr. 1215/2012 skal fortolkes således, at et selskab, der i en medlemsstat i medfør af en aftale indgået med et forsikringsselskab med hjemsted i en anden medlemsstat i dette sidstnævnte selskabs navn og for dettes regning driver virksomhed bestående i skadeafvikling inden for rammerne af en ansvarsforsikring for motorkøretøjer, skal anses for at være en filial, et agentur eller en anden virksomhed som omhandlet i denne bestemmelse, såfremt dette selskab

—

udadtil varigt fremtræder som en repræsentation for forsikringsselskabet og

| — | har en ledelse og er materielt udstyret på en sådan måde, at det kan forhandle med tredjemand, således at denne ikke behøver at henvende sig direkte til forsikringsselskabet. |
| --- | --- |

—

har en ledelse og er materielt udstyret på en sådan måde, at det kan forhandle med tredjemand, således at denne ikke behøver at henvende sig direkte til forsikringsselskabet.

---

(1)  EUT C 54 af 17.2.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/12 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/12

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 20. maj 2021 — »ALTI« OOD mod Direktor na Direktsia »Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika« Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varhoven administrativen sad — Bulgarien)

(Sag C-4/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - det fælles merværdiafgiftssystem (moms) - direktiv 2006/112/EF - artikel 205 - personer, der er betalingspligtige for moms over for statskassen - solidarisk hæftelse for modtageren af en afgiftspligtig levering, der har udøvet sin ret til fradrag af moms, med viden om, at den person, der er betalingspligtig for denne afgift, ikke ville betale den - en sådan modtagers forpligtelse til at betale den moms, som den betalingspligtige herfor ikke har betalt, samt de morarenter, der skyldes som følge af sidstnævntes manglende betaling af momsen)

(2021/C 278/16)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Varhoven administrativen sad

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»ALTI« OOD

Sagsøgt: Direktor na Direktsia »Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika« Plovdiv pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

Konklusion

Artikel 205 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med proportionalitetsprincippet, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter en person, som anses for solidarisk hæftende i denne bestemmelses forstand, er forpligtet til, ud over at erlægge den merværdiafgift (moms), som ikke er blevet betalt af den person, der er betalingspligtig for denne afgift, at betale de morarenter, som den betalingspligtige person er skyldig at betale af dette beløb, når det er godtgjort, at denne person, samtidig med at vedkommende selv udøver sin fradragsret, vidste eller burde have vidst, at den nævnte betalingspligtige person ikke ville betale denne afgift.

---

(1)  EUT C 77 af 9.3.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/13 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/13

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — Sotsiaalministeerium mod Riigi Tugiteenuste Keskus, tidligere Innove SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tallinna Ringkonnakohus — Estland)

(Sag C-6/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - offentlige vareindkøbskontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 2 og 46 - projekt finansieret af Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede - kriterier for udvælgelse af tilbudsgivere - forordning (EF) nr. 852/2004 - artikel 6 - krav om en registrering eller en autorisation udstedt af den nationale myndighed for fødevaresikkerhed i den stat, hvor kontrakten skal udføres)

(2021/C 278/17)

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Tallinna Ringkonnakohus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Sotsiaalministeerium

Sagsøgt: Riigi Tugiteenuste Keskus, tidligere Innove SA

Procesdeltager: Rahandusministeerium

Konklusion

| 1) | Artikel 2 og 46 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, hvorefter den ordregivende myndighed i en udbudsbekendtgørelse og som kvalitativt udvælgelseskriterium skal kræve, at tilbudsgiverne allerede ved afgivelsen af deres tilbud dokumenterer, at de råder over en registrering eller en autorisation, som kræves i henhold til den lovgivning, der finder anvendelse på den aktivitet, der er genstand for den pågældende offentlige kontrakt, og som er udstedt af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor denne kontrakt skal udføres, selv om de allerede er i besiddelse af en registrering eller en tilsvarende autorisation i den medlemsstat, hvor de er etableret. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2 og 46 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, hvorefter den ordregivende myndighed i en udbudsbekendtgørelse og som kvalitativt udvælgelseskriterium skal kræve, at tilbudsgiverne allerede ved afgivelsen af deres tilbud dokumenterer, at de råder over en registrering eller en autorisation, som kræves i henhold til den lovgivning, der finder anvendelse på den aktivitet, der er genstand for den pågældende offentlige kontrakt, og som er udstedt af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor denne kontrakt skal udføres, selv om de allerede er i besiddelse af en registrering eller en tilsvarende autorisation i den medlemsstat, hvor de er etableret.

| 2) | Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning skal fortolkes således, at det ikke kan påberåbes af en ordregivende myndighed, der som led i en procedure for indgåelse af en offentlig kontrakt, og for at overholde den nationale fødevarelovgivning, har krævet af tilbudsgiverne, at de allerede ved afgivelsen af deres tilbud råder over en registrering eller en autorisation, som er udstedt af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor kontrakten skal udføres. |
| --- | --- |

2)

Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning skal fortolkes således, at det ikke kan påberåbes af en ordregivende myndighed, der som led i en procedure for indgåelse af en offentlig kontrakt, og for at overholde den nationale fødevarelovgivning, har krævet af tilbudsgiverne, at de allerede ved afgivelsen af deres tilbud råder over en registrering eller en autorisation, som er udstedt af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor kontrakten skal udføres.

---

(1)  EUT C 87 af 16.3.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/14 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/14

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. maj 2021 — L.R mod Forbundsrepublikken Tyskland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht — Tyskland)

(Sag C-8/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - grænsekontrol, asyl og indvandring - asylpolitik - direktiv 2013/32/EU - fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse - ansøgning om international beskyttelse - afvisningsgrunde - artikel 2, litra q) - begrebet »fornyet ansøgning« - artikel 33, stk. 2, litra d) - en medlemsstats afvisning af en ansøgning om international beskyttelse som følge af et afslag på en tidligere ansøgning, som den pågældende har indgivet i et tredjeland, der har indgået en aftale med Den Europæiske Union om kriterier og mekanismer til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af de stater, der er parter i denne aftale - endelig afgørelse truffet af Kongeriget Norge)

(2021/C 278/18)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: L.R.

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Konklusion

Artikel 33, stk. 2, litra d), sammenholdt med artikel 2, litra q), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU af 26. juni 2013 om fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse, skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der fastsætter en mulighed for at afvise en ansøgning om international beskyttelse som omhandlet i dette direktivs artikel 2, litra b), der indgives til denne medlemsstat af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs, hvis tidligere ansøgning om tildeling af flygtningestatus, indgivet til et tredjeland, der gennemfører Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne, i overensstemmelse med aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Island og Kongeriget Norge om kriterier og mekanismer til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Island eller Norge — Erklæringer, er blevet afslået af dette tredjeland.

---

(1)  EUT C 87 af 16.3.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/14 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/14

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. maj 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik

(Sag C-11/20) (1)

(Traktatbrud - statsstøtte - støtte erklæret ulovlig og uforenelig med det indre marked - artikel 108, stk. 2, andet afsnit, TEUF - ugunstige vejrforhold - tab, der påføres landbrugere - støtte som kompensation - tilbagesøgningspligt - informationspligt - undladelse af gennemførelse)

(2021/C 278/19)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Bouchagiar og T. Ramopoulos, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved E. Tsaousi, E. Leftheriotou, og A. Vasilopoulou, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2-4 i Kommissionens afgørelse 2012/157 af 7. december 2011 om udbetalinger som kompensation fra det græske landbrugsforsikringsorgan (ELGA) i årene 2008 og 2009 samt i henhold til EUF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre afgørelsen, og idet den ikke på passende vis i henhold til afgørelsen har oplyst Europa-Kommissionen om de vedtagne foranstaltninger. |
| --- | --- |

1)

Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2-4 i Kommissionens afgørelse 2012/157 af 7. december 2011 om udbetalinger som kompensation fra det græske landbrugsforsikringsorgan (ELGA) i årene 2008 og 2009 samt i henhold til EUF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre afgørelsen, og idet den ikke på passende vis i henhold til afgørelsen har oplyst Europa-Kommissionen om de vedtagne foranstaltninger.

| 2) | Den Hellenske Republik betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Den Hellenske Republik betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 68 af 2.3.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/15 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/15

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 29. april 2021 — I.W. og R.W. mod Bank BPH PS.A. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Gdańsku — Polen)

(Sag C-19/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - forbrugerbeskyttelse - direktiv 93/13/EØF - urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler - virkningerne af, at et kontraktvilkår findes urimeligt - aftale om et lån mod pant i fast ejendom optaget i udenlandsk valuta - fastsættelse af vekselkursen mellem valutaerne - kontraktfornyelse - afskrækkende virkning - den nationale rets forpligtelser - artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1)

(2021/C 278/20)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Okręgowy w Gdańsku

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: I.W. og R.W.

Sagsøgte: Bank BPH S.A.

Procesdeltager: Rzecznik Praw Obywatelskich

Konklusion

| 1) | Artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at det tilkommer den nationale ret at fastslå, at et kontraktvilkår i en aftale, der er indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, er urimeligt, selv om disse parter har foretaget en kontraktlig ændring af dette vilkår. En sådan konstatering medfører en genoprettelse af den situation, som forbrugeren ville have befundet sig i uden dette kontraktvilkår, hvis urimelige karakter er blevet fastslået, medmindre forbrugeren gennem ændringen af det urimelige kontraktvilkår har afstået fra en sådan genoprettelse ved et frit og informeret samtykke, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve. Det følger dog ikke af denne bestemmelse, at konstateringen af, at det oprindelige kontraktvilkår var urimeligt, i princippet bevirker, at aftalen ophæves, når ændringen af dette kontraktvilkår har gjort det muligt at genoprette balancen mellem disse parters forpligtelser og rettigheder ifølge aftalen og at fjerne den mangel, som dette kontraktvilkår var behæftet med. |
| --- | --- |

1)

Artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at det tilkommer den nationale ret at fastslå, at et kontraktvilkår i en aftale, der er indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, er urimeligt, selv om disse parter har foretaget en kontraktlig ændring af dette vilkår. En sådan konstatering medfører en genoprettelse af den situation, som forbrugeren ville have befundet sig i uden dette kontraktvilkår, hvis urimelige karakter er blevet fastslået, medmindre forbrugeren gennem ændringen af det urimelige kontraktvilkår har afstået fra en sådan genoprettelse ved et frit og informeret samtykke, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve. Det følger dog ikke af denne bestemmelse, at konstateringen af, at det oprindelige kontraktvilkår var urimeligt, i princippet bevirker, at aftalen ophæves, når ændringen af dette kontraktvilkår har gjort det muligt at genoprette balancen mellem disse parters forpligtelser og rettigheder ifølge aftalen og at fjerne den mangel, som dette kontraktvilkår var behæftet med.

| 2) | Artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13 skal for det første fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for, at den nationale ret udelukkende ophæver det urimelige element i et kontraktvilkår i en aftale, der er indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, når det afskrækkende formål, der forfølges med dette direktiv, er sikret gennem nationale lovbestemmelser, der regulerer brugen heraf, forudsat at dette element består i en særskilt kontraktlig forpligtelse, der kan gøres til genstand for en individuel undersøgelse af, om den er urimelig. For det andet er disse bestemmelser til hinder for, at den forelæggende ret udelukkende ophæver det urimelige element i et kontraktvilkår i en aftale, der er indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, når en sådan ophævelse ville være ensbetydende med at revidere indholdet af det nævnte kontraktvilkår ved at påvirke dets substans, hvilket det tilkommer den nævnte ret at efterprøve. |
| --- | --- |

2)

Artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13 skal for det første fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for, at den nationale ret udelukkende ophæver det urimelige element i et kontraktvilkår i en aftale, der er indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, når det afskrækkende formål, der forfølges med dette direktiv, er sikret gennem nationale lovbestemmelser, der regulerer brugen heraf, forudsat at dette element består i en særskilt kontraktlig forpligtelse, der kan gøres til genstand for en individuel undersøgelse af, om den er urimelig. For det andet er disse bestemmelser til hinder for, at den forelæggende ret udelukkende ophæver det urimelige element i et kontraktvilkår i en aftale, der er indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, når en sådan ophævelse ville være ensbetydende med at revidere indholdet af det nævnte kontraktvilkår ved at påvirke dets substans, hvilket det tilkommer den nævnte ret at efterprøve.

| 3) | Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at konsekvenserne af en retslig konstatering af, at der foreligger et urimeligt kontraktvilkår i en aftale indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, er omfattet af de nationale bestemmelser, idet den nationale ret af egen drift skal bedømme spørgsmålet om, hvorvidt en sådan aftale fortsat består, ved en objektiv tilgang på grundlag af disse bestemmelser. |
| --- | --- |

3)

Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at konsekvenserne af en retslig konstatering af, at der foreligger et urimeligt kontraktvilkår i en aftale indgået mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, er omfattet af de nationale bestemmelser, idet den nationale ret af egen drift skal bedømme spørgsmålet om, hvorvidt en sådan aftale fortsat består, ved en objektiv tilgang på grundlag af disse bestemmelser.

| 4) | Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at det tilkommer den nationale ret, der fastslår, at et kontraktvilkår i en aftale, som en erhvervsdrivende har indgået med en forbruger, er urimeligt, inden for rammerne af de nationale processuelle regler og efter en kontradiktorisk retsforhandling at oplyse denne forbruger om de retsfølger, som ophævelsen af en sådan aftale kan medføre, uafhængigt af, om forbrugeren er repræsenteret ved en professionel befuldmægtiget. |
| --- | --- |

4)

Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13, sammenholdt med artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at det tilkommer den nationale ret, der fastslår, at et kontraktvilkår i en aftale, som en erhvervsdrivende har indgået med en forbruger, er urimeligt, inden for rammerne af de nationale processuelle regler og efter en kontradiktorisk retsforhandling at oplyse denne forbruger om de retsfølger, som ophævelsen af en sådan aftale kan medføre, uafhængigt af, om forbrugeren er repræsenteret ved en professionel befuldmægtiget.

---

(1)  EUT C 191 af 8.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/16 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/16

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. maj 2021 — PF og QG mod Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de grande instance de Rennes — Frankrig)

(Sag C-27/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - arbejdskraftens frie bevægelighed - ligebehandling - sociale fordele - indtægtslofter - hensyntagen til indtægter i det næstsidste år forud for betalingsperioden for ydelser - arbejdstager, som vender tilbage til oprindelsesmedlemsstaten - nedsættelse af retten til børnetilskud)

(2021/C 278/21)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de grande instance de Rennes

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: PF og QG

Sagsøgt: Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

Konklusion

Artikel 45 TEUF og artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 492/2011 af 5. april 2011 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Unionen skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der som referenceår for beregningen af det børnetilskud, der skal tildeles, anvender det næstsidste år forud for betalingsperioden, således at børnetilskuddet i tilfælde af en væsentlig stigning i en national tjenestemands indkomst i forbindelse med en udstationering ved en EU-institution i en anden medlemsstat bliver betydeligt nedsat i to år, når tjenestemanden vender tilbage til oprindelsesmedlemsstaten.

---

(1)  EUT C 95 af 23.3.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/17 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/17

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 29. april 2021 — F. mod Stadt Karlsruhe (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland)

(Sag C-47/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - transport - kørekort - inddragelse af kørekortet i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har udstedt kørekortet - fornyelse af kørekortet i den medlemsstat, der har udstedt kørekortet, efter afgørelsen om inddragelse - ingen automatisk gensidig anerkendelse)

(2021/C 278/22)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: F.

Sagsøgt: Stadt Karlsruhe

Konklusion

Artikel 2, stk. 1, og artikel 11, stk. 4, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort skal fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for, at en medlemsstat, på hvis område indehaveren af et kørekort til kategori A og B udstedt af en anden medlemsstat er blevet frakendt førerretten på grund af en administrativ overtrædelse, som er begået under et midlertidigt ophold på dette område efter udstedelsen af det nævnte kørekort, senere nægter at anerkende gyldigheden af dette kørekort, efter at det er blevet fornyet, jf. dette direktivs artikel 7, stk. 3, af den medlemsstat, hvor indehaveren af det nævnte kørekort har sædvanlig bopæl som omhandlet i det nævnte direktivs artikel 12, stk. 1. Det tilkommer imidlertid den forelæggende ret i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet at undersøge, om de regler, der er fastsat i lovgivningen i den første medlemsstat, hvori de betingelser, som indehaveren af kørekortet skal opfylde for at generhverve førerretten på den pågældende medlemsstats område, er fastsat, overskrider grænserne for, hvad der er passende og nødvendigt for at nå det mål, der forfølges med direktiv 2006/126, som består i at forbedre færdselssikkerheden.

---

(1)  EUT C 161 af 11.5.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/17 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/17

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 29. april 2021 — AR mod Stadt Pforzheim (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Tyskland)

(Sag C-56/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - transport - kørekort - gensidig anerkendelse - inddragelse af kørekortet i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har udstedt kørekortet - anbringelse af en påtegning på kørekortet, der angiver, at det ikke er gyldigt på denne medlemsstats område)

(2021/C 278/23)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: AR

Sagsøgt: Stadt Pforzheim

Konklusion

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort, som ændret ved Kommissionens direktiv 2011/94/EU af 28. november 2011, skal fortolkes således, at det er til hinder for, at en medlemsstat, der i medfør af dette direktivs artikel 11, stk. 4, andet afsnit, som ændret ved direktiv 2011/94, har truffet en afgørelse om at nægte at anerkende gyldigheden af et kørekort udstedt af en anden medlemsstat på grund af en administrativ overtrædelse fra indehaverens side, der er begået under et midlertidigt ophold på den første medlemsstats område efter udstedelsen af dette kørekort, også på det nævnte kørekort anbringer en påtegning om kørselsforbud for denne indehaver på det nævnte område, selv om denne indehaver ikke har sædvanlig bopæl som omhandlet i artikel 12, stk. 1, i direktiv 2006/126, som ændret ved direktiv 2011/94, på denne medlemsstats område.

---

(1)  EUT C 209 af 22.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/18 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/18

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. maj 2021 — Sigrid Dickmanns mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

(Sag C-63/20 P) (1)

(Appelsag - personalesag - midlertidigt ansatte - tidsbegrænset kontrakt med opsigelsesklausul - ikke-opførelse på reservelisten for en udvælgelsesprøve - rent bekræftende retsakt - klagefrist)

(2021/C 278/24)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Sigrid Dickmanns (ved Rechtsanwalt H. Tettenborn)

Den anden part i sagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Lukošiūtė, som befuldmægtiget, bistået af Rechtsanwalt B. Wägenbaur)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Sigrid Dickmanns betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Sigrid Dickmanns betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 201 af 15.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/18 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/18

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. maj 2021 — YL mod Altenrhein Luftfahrt GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-70/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - lufttransport - Montrealkonventionen - artikel 17, stk. 1 - luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker - begrebet »ulykke« - hård landing, som ligger inden for et flys normale driftsområde - en passagers angivelige tilskadekomst ved en sådan landing - ingen ulykke)

(2021/C 278/25)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: YL

Sagsøgt: Altenrhein Luftfahrt GmbH

Konklusion

Artikel 17, stk. 1, i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, indgået i Montreal den 28. maj 1999, undertegnet af Det Europæiske Fællesskab den 9. december 1999 og godkendt på dettes vegne ved Rådets afgørelse 2001/539/EF af 5. april 2001, skal fortolkes således, at begrebet »ulykke«, der er indeholdt i denne bestemmelse, ikke omfatter en landing, der er forløbet i overensstemmelse med de procedurer og de operationelle begrænsninger, der finder anvendelse på det omhandlede fly — herunder de afvigelser og margener, der er fastsat vedrørende de præstationsfaktorer, som i væsentlig grad indvirker på landingen — og under hensyntagen til de tekniske regler og den bedste praksis på området for flydrift, selv om den berørte passager opfatter denne landing som en uforudset hændelse.

---

(1)  EUT C 201 af 15.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/19 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/19

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 12. maj 2021 — Hauptzollamt B mod XY (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-87/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed - forordning (EF) nr. 338/97 og nr. 865/2006 - kaviar fra størarter - indførsel af personlige effekter eller bohave i EU-toldområdet - importtilladelse - undtagelse - højst 125 gram kaviar pr. person - overskridelse - hensigt om at give den til tredjemand i gave)

(2021/C 278/26)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Hauptzollamt B

Sagsøgt: XY

Konklusion

| 1) | Artikel 7, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1320/2014 af 1. december 2014, skal fortolkes således, at kaviaren fra størarter ved dens indførsel til Unionens toldområde kan anses for at være en »personlig effekt eller bohave« som omhandlet i denne bestemmelse, når den er bestemt til at blive foræret til tredjemand som gave, forudsat at der ikke foreligger et kommercielt formål, og derfor er omfattet af den i denne bestemmelse fastsatte undtagelse fra importørens pligt til at fremvise en importtilladelse. |
| --- | --- |

1)

Artikel 7, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1320/2014 af 1. december 2014, skal fortolkes således, at kaviaren fra størarter ved dens indførsel til Unionens toldområde kan anses for at være en »personlig effekt eller bohave« som omhandlet i denne bestemmelse, når den er bestemt til at blive foræret til tredjemand som gave, forudsat at der ikke foreligger et kommercielt formål, og derfor er omfattet af den i denne bestemmelse fastsatte undtagelse fra importørens pligt til at fremvise en importtilladelse.

| 2) | Artikel 57, stk. 5, litra a), i Kommissionens forordning (EF) nr. 865/2006 af 4. maj 2006 om gennemførelse af forordning nr. 338/97, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) 2015/870 af 5. juni 2015, skal fortolkes således, at i tilfælde, hvor den mængde kaviar fra størarter, der er blevet indført i Unionens toldområde, overskrider grænsen på højst 125 g pr. person, og importøren ikke er i besiddelse af en tilladelse udstedt til den foretagne import, skal den samlede importerede mængde kaviar fra størarter beslaglægges af den kompetente toldmyndighed. |
| --- | --- |

2)

Artikel 57, stk. 5, litra a), i Kommissionens forordning (EF) nr. 865/2006 af 4. maj 2006 om gennemførelse af forordning nr. 338/97, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) 2015/870 af 5. juni 2015, skal fortolkes således, at i tilfælde, hvor den mængde kaviar fra størarter, der er blevet indført i Unionens toldområde, overskrider grænsen på højst 125 g pr. person, og importøren ikke er i besiddelse af en tilladelse udstedt til den foretagne import, skal den samlede importerede mængde kaviar fra størarter beslaglægges af den kompetente toldmyndighed.

---

(1)  EUT C 175 af 25.5.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/20 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/20

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 6. maj 2021 — Bruno Gollnisch mod Europa-Parlamentet

(Sag C-122/20 P) (1)

(Appel - regler for institutionerne - regulativet om omkostningsgodtgørelser og andre godtgørelser til Europa-Parlamentets medlemmer - ændring af den supplerende, frivillige pensionsordning - begrebet »individuel afgørelse truffet med hensyn til et medlem af Parlamentet« - artikel 72 i gennemførelsesbestemmelserne til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer - artikel 263, stk. 6, TEUF - søgsmålsfrist)

(2021/C 278/27)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Bruno Gollnisch (ved avocat B. Bonnefoy-Claudet)

Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet (ved M. Ecker og Z. Nagy, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Bruno Gollnisch betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Bruno Gollnisch betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 175 af 25.5.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/20 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/20

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. maj 2021 — YJ mod Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona — Spanien)

(Sag C-130/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring - direktiv 79/7/EØF - artikel 4, stk. 1 - forskelsbehandling på grundlag af køn - national lovgivning om tildeling af et pensionstillæg for moderskab til kvinder, der har fået et vist antal børn - udelukkelse af kvinder, der har ansøgt om førtidspensionering, fra dette pensionstillæg - anvendelsesområdet for direktiv 79/7/EØF)

(2021/C 278/28)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

Parter i hovedsagen

Sagsøger: YJ

Sagsøgt: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

Konklusion

Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring finder ikke anvendelse på en national lovgivning, som giver kvinder, der har fået mindst to biologiske eller adopterede børn, ret til et pensionstillæg for moderskab, hvis de går på pension ved den lovbestemte pensionsalder, eller hvis de går på førtidspension af visse ved lov fastsatte grunde, men ikke hvis de går på frivillig førtidspension.

---

(1)  EUT C 201 af 15.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/21 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/21

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. maj 2021 — Analisi G. Caracciolo srl mod Regione Siciliana — Assessorato regionale della salute — Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia — Assessorato della salute — Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia — Ente Italiano di Accreditamento og Azienda sanitaria provinciale di Palermo (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana — Italien)

(Sag C-142/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - forordning (EF) nr. 765/2008 - krav til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter - ét enkelt nationalt akkrediteringsorgan - udstedelse af et akkrediteringscertifikat til overensstemmelsesvurderingsorganerne - akkrediteringsorgan, der har sit hjemsted i et tredjeland - artikel 56 TEUF - artikel 102 TEUF - artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - gyldighed)

(2021/C 278/29)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Analisi G. Caracciolo srl

Sagsøgte: Regione Siciliana — Assessorato regionale della salute — Dipartimento regionale per la pianificazione, Regione Sicilia — Assessorato della salute — Dipartimento per le attività sanitarie e osservatorio, Accredia — Ente Italiano di Accreditamento og Azienda sanitaria provinciale di Palermo

Procesdeltager: Perry Johnson Laboratory Accreditation Inc.

Konklusion

| 1) | Artikel 4, stk. 1 og 5, og artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93 skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en fortolkning af en national lovgivning, hvorefter akkrediteringsvirksomhed kan udøves af andre organer end det eneste nationale akkrediteringsorgan som omhandlet i denne forordning, der har deres hjemsted i et tredjeland, selv når disse organer garanterer, at de internationale standarder bliver overholdt, og bl.a. ved hjælp af ordninger om gensidig anerkendelse godtgør, at de besidder kvalifikationer svarende til det nævnte eneste akkrediteringsorgans kvalifikationer. |
| --- | --- |

1)

Artikel 4, stk. 1 og 5, og artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93 skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en fortolkning af en national lovgivning, hvorefter akkrediteringsvirksomhed kan udøves af andre organer end det eneste nationale akkrediteringsorgan som omhandlet i denne forordning, der har deres hjemsted i et tredjeland, selv når disse organer garanterer, at de internationale standarder bliver overholdt, og bl.a. ved hjælp af ordninger om gensidig anerkendelse godtgør, at de besidder kvalifikationer svarende til det nævnte eneste akkrediteringsorgans kvalifikationer.

| 2) | Behandlingen af det andet præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af bestemmelserne i kapitel II i forordning nr. 765/2008 på baggrund af artikel 56 TEUF og 102 TEUF samt artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

2)

Behandlingen af det andet præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af bestemmelserne i kapitel II i forordning nr. 765/2008 på baggrund af artikel 56 TEUF og 102 TEUF samt artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

---

(1)  EUT C 209 af 22.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/22 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/22

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. maj 2021 — Claudio Necci mod Europa-Kommissionen, Europa Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-202/20 P) (1)

(Appel - personalesager - tidligere kontraktansat - social sikring - den fælles sygeforsikringsordning - artikel 95 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union - fortsat tilslutning efter pensionering - krav om mere end tre års ansættelse - ansøgning om tilslutning til den fælles sygeforsikringsordning som følge af en overførsel af pensionsrettigheder - sidestilling af godskrevne pensionsgivende tjenesteår med tjenesteår - afslag på ansøgningen - annullationssøgsmål - bebyrdende retsakt - Rettens kendelse, hvorved søgsmålet blev afvist - ophævelse)

(2021/C 278/30)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Claudio Necci (først ved avocats S. Orlandi og T. Martin, derefter ved avocat S. Orlandi)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved B. Mongin og T. S. Bohr, som befuldmægtigede), Europa Parlamentet (ved Van Pottelberge og I. Terwinghe, som befuldmægtigede), Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og M. Alver, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1. | Den Europæiske Unions Rets kendelse af 25. marts 2020, Necci mod Kommissionen (T-129/19, ikke trykt i Sml., EU:T:2020:131), ophæves. |
| --- | --- |

1.

Den Europæiske Unions Rets kendelse af 25. marts 2020, Necci mod Kommissionen (T-129/19, ikke trykt i Sml., EU:T:2020:131), ophæves.

| 2. | Sagen hjemvises til Retten. |
| --- | --- |

2.

Sagen hjemvises til Retten.

| 3. | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

3.

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

(1)  EUT C 304 af 14.9.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/22 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/22

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 20. maj 2021 — Renesola UK Ltd mod The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-209/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - toldunion - bedømmelse af gyldigheden - gennemførelsesforordning (EU) nr. 1357/2013 - fastlæggelse af oprindelseslandet for solcellemoduler, der er samlet i et tredjeland på basis af solceller, der er fremstillet i et andet tredjeland - forordning (EØF) nr. 2913/92 - EF-toldkodeksen - artikel 24 - oprindelsen af varer, ved hvis fremstilling flere tredjelande har deltaget - begrebet »sidste væsentlige bearbejdning eller forarbejdning)

(2021/C 278/31)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Renesola UK Ltd

Sagsøgt: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Konklusion

Gennemgangen af det første præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1357/2013 af 17. december 2013 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks.

---

(1)  EUT C 262 af 10.8.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/23 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/23

---

Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 20. maj 2021 — »BTA Baltic Insurance Company« AAS mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākā tiesa (Senāts) — Letland)

(Sag C-230/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - forordning (EØF) nr. 2913/92 - EF-toldkodeks - artikel 195 - artikel 232, stk. 1, litra a) - artikel 221, stk. 3 - den fælles toldtarif - opkrævning af toldskyldsbeløb - underretning af debitor om afgiftsbeløbet - forældelsesfrist - adcitation af kautionisten - tvangsfuldbyrdelse med henblik på betaling - rimelig frist)

(2021/C 278/32)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākā tiesa (Senāts)

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»BTA Baltic Insurance Company« AAS

Sagsøgt: Valsts ieņēmumu dienests

Konklusion

| 1) | Artikel 195 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1186/2009 af 16. november 2009 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter, skal fortolkes således, at den i artiklen omhandlede kautionist for en toldskyld ikke kan anses for »debitor« som omhandlet i artikel 221, stk. 3, i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 1186/2009, og derfor ikke er omfattet af den i bestemmelsen fastsatte forældelsesfrist på tre år, regnet fra datoen for toldskyldens opståen. |
| --- | --- |

1)

Artikel 195 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1186/2009 af 16. november 2009 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter, skal fortolkes således, at den i artiklen omhandlede kautionist for en toldskyld ikke kan anses for »debitor« som omhandlet i artikel 221, stk. 3, i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 1186/2009, og derfor ikke er omfattet af den i bestemmelsen fastsatte forældelsesfrist på tre år, regnet fra datoen for toldskyldens opståen.

| 2) | Artikel 232, stk. 1, litra a), i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 1186/2009, skal fortolkes således, at den i bestemmelsen fastsatte forpligtelse for medlemsstaterne til at gøre brug af alle de muligheder, de har i henhold til gældende bestemmelser for at sikre betaling af afgiftsbeløbet, ikke kun finder anvendelse på debitoren, men ligeledes på kautionisten, og at kautionisten derfor i medfør af nævnte artikel 232, stk. 1, litra a), kan anses for den person, som tvangsfuldbyrdelsen er rettet imod, og som er underlagt medlemsstatens fuldbyrdelsesregler, herunder fristreglerne. |
| --- | --- |

2)

Artikel 232, stk. 1, litra a), i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 1186/2009, skal fortolkes således, at den i bestemmelsen fastsatte forpligtelse for medlemsstaterne til at gøre brug af alle de muligheder, de har i henhold til gældende bestemmelser for at sikre betaling af afgiftsbeløbet, ikke kun finder anvendelse på debitoren, men ligeledes på kautionisten, og at kautionisten derfor i medfør af nævnte artikel 232, stk. 1, litra a), kan anses for den person, som tvangsfuldbyrdelsen er rettet imod, og som er underlagt medlemsstatens fuldbyrdelsesregler, herunder fristreglerne.

| 3) | Den af retssikkerhedsprincippet følgende regel om overholdelse af en rimelig forældelsesfrist skal fortolkes således, at den finder anvendelse på et søgsmål, der anlægges mod en kautionist med henblik på inddrivelse af en toldskyld. |
| --- | --- |

3)

Den af retssikkerhedsprincippet følgende regel om overholdelse af en rimelig forældelsesfrist skal fortolkes således, at den finder anvendelse på et søgsmål, der anlægges mod en kautionist med henblik på inddrivelse af en toldskyld.

---

(1)  EUT C 255 af 3.8.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/24 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/24

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 29. april 2021 — fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre udstedt mod X (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Amsterdam — Nederlandene)

(Sag C-665/20) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - præjudiciel hasteprocedure - retligt samarbejde i straffesager - rammeafgørelse 2002/584/RIA - europæisk arrestordre - fakultative grunde til at afslå fuldbyrdelse - artikel 4, nr. 5) - eftersøgt person, der er blevet endeligt dømt for de samme forhold i et tredjeland - sanktion, der er fuldbyrdet eller ikke længere kan fuldbyrdes efter domslandets lovgivning - gennemførelse - den fuldbyrdende judicielle myndigheds skøn - begrebet »de samme forhold« - ikke-judiciel myndigheds eftergivelse af straf i henhold til en generel amnesti)

(2021/C 278/33)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Amsterdam

Part i hovedsagen

X

Konklusion

| 1) | Artikel 4, nr. 5), i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009, skal fortolkes således, at hvis en medlemsstat vælger at gennemføre denne bestemmelse i sin nationale ret, skal den fuldbyrdende judicielle myndighed råde over en skønsmargen ved afgørelsen af, om fuldbyrdelsen af en europæisk arrestordre skal afslås af den grund, der er omhandlet i den nævnte bestemmelse. |
| --- | --- |

1)

Artikel 4, nr. 5), i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009, skal fortolkes således, at hvis en medlemsstat vælger at gennemføre denne bestemmelse i sin nationale ret, skal den fuldbyrdende judicielle myndighed råde over en skønsmargen ved afgørelsen af, om fuldbyrdelsen af en europæisk arrestordre skal afslås af den grund, der er omhandlet i den nævnte bestemmelse.

| 2) | Artikel 3, nr. 2), og artikel 4, nr. 5), i rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, skal fortolkes således, at begreberne »de samme handlinger« og »de samme forhold«, der er indeholdt i disse to bestemmelser, skal fortolkes ensartet. |
| --- | --- |

2)

Artikel 3, nr. 2), og artikel 4, nr. 5), i rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, skal fortolkes således, at begreberne »de samme handlinger« og »de samme forhold«, der er indeholdt i disse to bestemmelser, skal fortolkes ensartet.

| 3) | Artikel 4, nr. 5), i rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, hvorefter anvendelsen af den fakultative afslagsgrund, der er fastsat i denne bestemmelse, er betinget af, at sanktionen i tilfælde af domfældelse er fuldbyrdet, er ved at blive fuldbyrdet eller ikke længere kan fuldbyrdes efter domslandets lovgivning, skal fortolkes således, at denne betingelse er opfyldt, når den eftersøgte person er blevet idømt en endelig frihedsstraf for de samme forhold, hvoraf en del er blevet fuldbyrdet i det tredjeland, hvori dommen er afsagt, og den resterende del er blevet eftergivet den pågældende af en ikke-judiciel myndighed i dette land i henhold til en generel amnesti, som også gælder for personer, der er dømt for alvorlige lovovertrædelser, og som ikke beror på objektive strafferetspolitiske overvejelser. Det tilkommer den fuldbyrdende judicielle myndighed ved udøvelsen af det skøn, som den råder over, at foretage en afvejning af forebyggelsen af straffrihed og bekæmpelsen af kriminalitet på den ene side og hensynet til den berørte persons retssikkerhed på den anden side. |
| --- | --- |

3)

Artikel 4, nr. 5), i rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, hvorefter anvendelsen af den fakultative afslagsgrund, der er fastsat i denne bestemmelse, er betinget af, at sanktionen i tilfælde af domfældelse er fuldbyrdet, er ved at blive fuldbyrdet eller ikke længere kan fuldbyrdes efter domslandets lovgivning, skal fortolkes således, at denne betingelse er opfyldt, når den eftersøgte person er blevet idømt en endelig frihedsstraf for de samme forhold, hvoraf en del er blevet fuldbyrdet i det tredjeland, hvori dommen er afsagt, og den resterende del er blevet eftergivet den pågældende af en ikke-judiciel myndighed i dette land i henhold til en generel amnesti, som også gælder for personer, der er dømt for alvorlige lovovertrædelser, og som ikke beror på objektive strafferetspolitiske overvejelser. Det tilkommer den fuldbyrdende judicielle myndighed ved udøvelsen af det skøn, som den råder over, at foretage en afvejning af forebyggelsen af straffrihed og bekæmpelsen af kriminalitet på den ene side og hensynet til den berørte persons retssikkerhed på den anden side.

---

(1)  EUT C 128 af 12.4.2021.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/24 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 11. september 2020 — A.K. mod Skarb Państwa

(Sag C-428/20)

(2021/C 278/34)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Apelacyjny w Warszawie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: A.K.

Sagsøgt: Skarb Państwa

Præjudicielt spørgsmål

Var en medlemsstat, som havde indført en overgangsperiode til at tilpasse mindstebeløbet for forsikringsdækning, forpligtet til at forhøje forsikringsdækningen til mindst halvdelen af de niveauer, som fremgår af artikel 1, stk. 2, i direktiv 84/5/EØF, inden 30 måneder efter datoen for gennemførelsen af direktivet, i henhold til artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/14/EF af 11. maj 2005 om ændring af Rådets direktiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF og 90/232/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/26/EF om ansvarsforsikring for motorkøretøjer (1):

| — | for så vidt angår alle motorkøretøjsforsikringsaftaler, som var i kraft efter udløbet af de angivne 30 måneder, herunder også aftaler, som blev indgået før den 11. december 2009, men som fortsat var i kraft efter denne dato — for så vidt angår uheld, der er opstået efter den 11. december 2009, |
| --- | --- |

—

for så vidt angår alle motorkøretøjsforsikringsaftaler, som var i kraft efter udløbet af de angivne 30 måneder, herunder også aftaler, som blev indgået før den 11. december 2009, men som fortsat var i kraft efter denne dato — for så vidt angår uheld, der er opstået efter den 11. december 2009,

| — | eller kun for så vidt angår nye motorkøretøjsforsikringsaftaler, som blev indgået efter den 11. december 2009? |
| --- | --- |

—

eller kun for så vidt angår nye motorkøretøjsforsikringsaftaler, som blev indgået efter den 11. december 2009?

---

(1)  EFT 2005, L 149, s. 14.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/25 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Neamţ (Rumænien) den 3. november 2020 — Ministerul Public –D.N.A. — Serviciul Teritorial Bacău mod XXX og YYY

(Sag C-580/20)

(2021/C 278/35)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunalul Neamţ

Parter i hovedsagen

Tiltalte: XXX og YYY

Den anden part i sagen: Ministerul Public — D.N.A. — Serviciul Teritorial Bacău

Ved kendelse af 11. maj 2021 har Domstolen (Sjette Afdeling) afvist anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Neamţ (retten i første instans i Neamț, Rumænien) ved afgørelse af 14. oktober 2020, idet det er åbenbart, at den ikke kan antages til realitetsbehandling.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/25 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Overlandesgericht Stuttgart (Tyskland) den 26. marts 2021 — Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA mod PQ

(Sag C-190/21)

(2021/C 278/36)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Stuttgart

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Paypal (Europe) Sàrl et Cie, SCA

Sagsøgt: PQ

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal, hvad der ud fra en isoleret betragtning og en selvstændig fortolkning må være et krav om erstatning uden for kontrakt, uden videre klassificeres som et kontraktforhold i henhold til Bruxelles Ia-forordningens (1) artikel 7, nr. 1), når kravet om erstatning uden for kontrakt på nogen måde konkurrerer med et kontraktforhold, uanset om der efter en fortolkning af kontrakten måtte være tale om et krav om erstatning uden for kontrakt? |
| --- | --- |

1)

Skal, hvad der ud fra en isoleret betragtning og en selvstændig fortolkning må være et krav om erstatning uden for kontrakt, uden videre klassificeres som et kontraktforhold i henhold til Bruxelles Ia-forordningens (1) artikel 7, nr. 1), når kravet om erstatning uden for kontrakt på nogen måde konkurrerer med et kontraktforhold, uanset om der efter en fortolkning af kontrakten måtte være tale om et krav om erstatning uden for kontrakt?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Hvor skal det sted, hvor skadetilføjelsen som omhandlet i Bruxelles Ia-forordningens artikel 7, nr. 2), er foregået, lokaliseres, såfremt en betalingstjenesteudbyder har overført elektroniske penge fra en kundes konto til en hasardspilsudbyders modtagerkonto hos den samme betalingstjenesteudbyder, og betalingstjenesteudbyderens medvirken til betalinger til fordel for hasardspilsudbyderen indikerer, at der kan være tale om en skadevoldende handling uden for kontrakt: |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Hvor skal det sted, hvor skadetilføjelsen som omhandlet i Bruxelles Ia-forordningens artikel 7, nr. 2), er foregået, lokaliseres, såfremt en betalingstjenesteudbyder har overført elektroniske penge fra en kundes konto til en hasardspilsudbyders modtagerkonto hos den samme betalingstjenesteudbyder, og betalingstjenesteudbyderens medvirken til betalinger til fordel for hasardspilsudbyderen indikerer, at der kan være tale om en skadevoldende handling uden for kontrakt:

| 2.1 | På det sted, hvor betalingstjenesteudbyderen har hjemsted som stedet for e-pengetransaktionen? |
| --- | --- |

2.1

På det sted, hvor betalingstjenesteudbyderen har hjemsted som stedet for e-pengetransaktionen?

| 2.2 | På det sted, hvor betalingstjenesteudbyderen som følge af transaktionen (i hvert fald i tilfælde af transaktionens lovlighed) får et krav på erstatning for udgifter mod kunden, som har anvist betalingen? |
| --- | --- |

2.2

På det sted, hvor betalingstjenesteudbyderen som følge af transaktionen (i hvert fald i tilfælde af transaktionens lovlighed) får et krav på erstatning for udgifter mod kunden, som har anvist betalingen?

| 2.3 | På det sted, hvor kunden, som har anvist betalingen, har bopæl? |
| --- | --- |

2.3

På det sted, hvor kunden, som har anvist betalingen, har bopæl?

| 2.4 | På det sted, hvor den kundes bankkonto befinder sig, som betalingstjenesteudbyderen kan få adgang til med en betalingsservicefuldmagt med henblik på at kreditere e-pengekontoen? |
| --- | --- |

2.4

På det sted, hvor den kundes bankkonto befinder sig, som betalingstjenesteudbyderen kan få adgang til med en betalingsservicefuldmagt med henblik på at kreditere e-pengekontoen?

| 2.5 | På det sted, hvor de penge, som betalingstjenesteudbyderen har overført til spillerens spillekonto hos hasardspilsudbyderne, går tabt ved spil, dvs. hvor hasardspilsudbyderen har hjemsted? |
| --- | --- |

2.5

På det sted, hvor de penge, som betalingstjenesteudbyderen har overført til spillerens spillekonto hos hasardspilsudbyderne, går tabt ved spil, dvs. hvor hasardspilsudbyderen har hjemsted?

| 2.6 | På det sted, hvor kunden deltager i det forbudte hasardspil (såfremt kunden har bopæl på spillestedet)? |
| --- | --- |

2.6

På det sted, hvor kunden deltager i det forbudte hasardspil (såfremt kunden har bopæl på spillestedet)?

| 2.7 | På ingen af disse steder? |
| --- | --- |

2.7

På ingen af disse steder?

| 2.8 | Såfremt spørgsmål nr. 2.2 besvares bekræftende, og det afgørende er, at der er tale om det sted, hvor betalingstjenesteudbyderen som følge af transaktionen får et krav på erstatning for udgifter mod kunden: Hvor opstår kravet på erstatning for udgifter mod den kunde, som har anvist betalingen? Kan opfyldelsesstedet i henhold til rammeaftalen for betalingstjenester eller skyldnerens bopæl benyttes til lokaliseringen af dette skyldforhold? |
| --- | --- |

2.8

Såfremt spørgsmål nr. 2.2 besvares bekræftende, og det afgørende er, at der er tale om det sted, hvor betalingstjenesteudbyderen som følge af transaktionen får et krav på erstatning for udgifter mod kunden: Hvor opstår kravet på erstatning for udgifter mod den kunde, som har anvist betalingen? Kan opfyldelsesstedet i henhold til rammeaftalen for betalingstjenester eller skyldnerens bopæl benyttes til lokaliseringen af dette skyldforhold?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12.12.2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT 2012, L 351, s. 1).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/26 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/26

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal administratif de Dijon (Frankrig) den 31. marts 2021 — X mod Préfet de Saône-et-Loire

(Sag C-206/21)

(2021/C 278/37)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal administratif de Dijon

Parter i hovedsagen

Sagsøger: X

Sagsøgt: Préfet de Saône-et-Loire

Præjudicielt spørgsmål

Indebærer det i artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 4, i direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 (1) indeholdte krav om en sygeforsikring og tilstrækkelige midler til ikke at blive en byrde for det sociale system indirekte forskelsbehandling i strid med de i denne doms præmis 7 nævnte bestemmelser til skade for personer, som på grund af deres handicap ikke er i stand til at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse eller kun kan udøve en begrænset beskæftigelse og således ikke er i stand til at råde over tilstrækkelige midler til at forsørge sig selv uden i betydelig eller endda urimelig grad at gøre brug af det sociale system i deres opholdsmedlemsstat?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29.4.2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EUT 2004, L 158, s. 77).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/27 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/27

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 19. april 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland, repræsenteret af Bundesministerium des Innern, für Bau og Heimat mod MA og PB

(Sag C-245/21)

(2021/C 278/38)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Revisionsappellant: Bundesrepublik Deutschland

Revisionsindstævnte: MA og PB

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er den omstændighed, at en myndighed træffer afgørelse om indtil videre at udsætte gennemførelsen af en afgørelse om overførsel alene fordi det er faktisk (for tilfældet) er umuligt at gennemføre overførsler som følge af Covid 19-pandemien, under en klage eller indbringelse omfattet af anvendelsesområdet for Dublin III-forordningens artikel 27, stk. 4 (1)? |
| --- | --- |

1)

Er den omstændighed, at en myndighed træffer afgørelse om indtil videre at udsætte gennemførelsen af en afgørelse om overførsel alene fordi det er faktisk (for tilfældet) er umuligt at gennemføre overførsler som følge af Covid 19-pandemien, under en klage eller indbringelse omfattet af anvendelsesområdet for Dublin III-forordningens artikel 27, stk. 4 (1)?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Udløser en sådan afgørelse om udsættelse en afbrydelse af fristen for overførsel som omhandlet i Dublin III-forordningens artikel 29, stk. 1? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Udløser en sådan afgørelse om udsættelse en afbrydelse af fristen for overførsel som omhandlet i Dublin III-forordningens artikel 29, stk. 1?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Gælder dette også, hvis en domstol før udbruddet af Covid 19-pandemien afslog en anmodning fra asylansøgeren i henhold til Dublin III-forordningens artikel 27, stk. 3, litra c), om at udsætte gennemførelsen af afgørelsen om overførsel, indtil der foreligger et resultat af vedkommendes klage eller indbringelse? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Gælder dette også, hvis en domstol før udbruddet af Covid 19-pandemien afslog en anmodning fra asylansøgeren i henhold til Dublin III-forordningens artikel 27, stk. 3, litra c), om at udsætte gennemførelsen af afgørelsen om overførsel, indtil der foreligger et resultat af vedkommendes klage eller indbringelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26.6.2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (EUT 2013, L 180, s. 31).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/28 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/28

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 21. april 2021 — Forbundsrepublikken Tyskland repræsenteret af Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat mod LE

(Sag C-248/21)

(2021/C 278/39)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Forbundsrepublikken Tyskland repræsenteret af Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat

Sagsøgt: LE

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er den omstændighed, at en myndighed træffer afgørelse om indtil videre at udsætte gennemførelsen af en afgørelse om overførsel alene fordi det er faktisk (for tilfældet) er umuligt at gennemføre overførsler som følge af Covid 19-pandemien, under en klage eller indbringelse omfattet af anvendelsesområdet for Dublin III-forordningens (1) artikel 27, stk. 4? |
| --- | --- |

1)

Er den omstændighed, at en myndighed træffer afgørelse om indtil videre at udsætte gennemførelsen af en afgørelse om overførsel alene fordi det er faktisk (for tilfældet) er umuligt at gennemføre overførsler som følge af Covid 19-pandemien, under en klage eller indbringelse omfattet af anvendelsesområdet for Dublin III-forordningens (1) artikel 27, stk. 4?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Udløser en sådan afgørelse om udsættelse en afbrydelse af fristen for overførsel som omhandlet i Dublin III-forordningens artikel 29, stk. 1? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Udløser en sådan afgørelse om udsættelse en afbrydelse af fristen for overførsel som omhandlet i Dublin III-forordningens artikel 29, stk. 1?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Gælder dette også, hvis en domstol før udbruddet af Covid 19-pandemien afslog en anmodning fra asylansøgeren i henhold til Dublin III-forordningens artikel 27, stk. 3, litra c), om at udsætte gennemførelsen af afgørelsen om overførsel, indtil der foreligger et resultat af vedkommendes klage eller indbringelse? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende: Gælder dette også, hvis en domstol før udbruddet af Covid 19-pandemien afslog en anmodning fra asylansøgeren i henhold til Dublin III-forordningens artikel 27, stk. 3, litra c), om at udsætte gennemførelsen af afgørelsen om overførsel, indtil der foreligger et resultat af vedkommendes klage eller indbringelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26.6.2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (EUT 2013, L 180, s. 31).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/28 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/28

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale ordinario di Roma (Italien) den 22. april 2021 — DG mod Ministero dell'Interno — Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione — Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo — Unità Dublino

(Sag C-254/21)

(2021/C 278/40)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale ordinario di Roma

Parter i hovedsagen

Sagsøger: DG

Sagsøgt: Ministero dell'Interno — Dipartimento per le Libertà Civili e l'Immigrazione — Direzione Centrale dei Servizi Civili per L’Immigrazione e l’Asilo — Unità Dublino

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Indebærer retten til effektive retsmidler, som er fastsat i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, en pligt til at lægge til grund, at chartrets artikel 4 og 19 under de omstændigheder, der foreligger i hovedsagen, også omfatter beskyttelse mod risikoen for indirekte refoulement efter overførsel til en EU-medlemsstat, hvor der ikke er systemfejl som omhandlet i Dublin-forordningens (1) artikel 3, stk. 2 (når ingen andre medlemsstater er ansvarlige i medfør af kriterierne i kapitel III og IV), og som allerede har behandlet og givet afslag på den første ansøgning om international beskyttelse? |
| --- | --- |

1)

Indebærer retten til effektive retsmidler, som er fastsat i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, en pligt til at lægge til grund, at chartrets artikel 4 og 19 under de omstændigheder, der foreligger i hovedsagen, også omfatter beskyttelse mod risikoen for indirekte refoulement efter overførsel til en EU-medlemsstat, hvor der ikke er systemfejl som omhandlet i Dublin-forordningens (1) artikel 3, stk. 2 (når ingen andre medlemsstater er ansvarlige i medfør af kriterierne i kapitel III og IV), og som allerede har behandlet og givet afslag på den første ansøgning om international beskyttelse?

| 2) | Skal en domstol i den medlemsstat, hvor den anden ansøgning om international beskyttelse er blevet indgivet, der behandler et søgsmål i henhold til Dublin-forordningens artikel 27 — og derfor har kompetencen til at vurdere overførsel inden for EU, men ikke til at træffe afgørelse om ansøgningen om beskyttelse — vurdere, at der er risiko for indirekte refoulement til et tredjeland, såfremt den medlemsstat, hvor den første ansøgning om international beskyttelse er blevet indgivet, har fortolket begrebet »national beskyttelse« i artikel 8 i direktiv 2011/95/EU (2) anderledes? |
| --- | --- |

2)

Skal en domstol i den medlemsstat, hvor den anden ansøgning om international beskyttelse er blevet indgivet, der behandler et søgsmål i henhold til Dublin-forordningens artikel 27 — og derfor har kompetencen til at vurdere overførsel inden for EU, men ikke til at træffe afgørelse om ansøgningen om beskyttelse — vurdere, at der er risiko for indirekte refoulement til et tredjeland, såfremt den medlemsstat, hvor den første ansøgning om international beskyttelse er blevet indgivet, har fortolket begrebet »national beskyttelse« i artikel 8 i direktiv 2011/95/EU (2) anderledes?

| 3) | Er vurderingen af [risikoen for] indirekte refoulement som følge af, at to medlemsstater har fortolket behovet for »national beskyttelse« forskelligt, forenelig med forordningens artikel 3, stk. 1 (andet afsnit), og det almindelige forbud mod, at tredjelandsstatsborgere bestemmer i hvilken EU-medlemsstat, de indgiver ansøgning om international beskyttelse? |
| --- | --- |

3)

Er vurderingen af [risikoen for] indirekte refoulement som følge af, at to medlemsstater har fortolket behovet for »national beskyttelse« forskelligt, forenelig med forordningens artikel 3, stk. 1 (andet afsnit), og det almindelige forbud mod, at tredjelandsstatsborgere bestemmer i hvilken EU-medlemsstat, de indgiver ansøgning om international beskyttelse?

| 4) | Såfremt de foregående spørgsmål besvares bekræftende:






  a) | Forpligter vurderingen af, om der er [risiko for] indirekte refoulement, som foretages af en domstol i den medlemsstat, hvor den pågældende har indgivet den anden ansøgning om international beskyttelse efter afslaget på den første ansøgning, til anvendelsen af klausulen i artikel 17, stk. 1, som forordningen definerer som en »diskretionær klausul«? |
| --- | --- | --- |

4)

Såfremt de foregående spørgsmål besvares bekræftende:

a)

Forpligter vurderingen af, om der er [risiko for] indirekte refoulement, som foretages af en domstol i den medlemsstat, hvor den pågældende har indgivet den anden ansøgning om international beskyttelse efter afslaget på den første ansøgning, til anvendelsen af klausulen i artikel 17, stk. 1, som forordningen definerer som en »diskretionær klausul«?

| b) | Hvilke kriterier skal en domstol, der behandler et søgsmål [i henhold til] forordningens artikel 27, anvende for at kunne vurdere risikoen for indirekte refoulement, ud over de i kapitel III og IV fastsatte, under hensyntagen til, at denne risiko allerede er blevet udelukket af den medlemsstat, som har behandlet den første ansøgning om international beskyttelse? |
| --- | --- |

b)

Hvilke kriterier skal en domstol, der behandler et søgsmål [i henhold til] forordningens artikel 27, anvende for at kunne vurdere risikoen for indirekte refoulement, ud over de i kapitel III og IV fastsatte, under hensyntagen til, at denne risiko allerede er blevet udelukket af den medlemsstat, som har behandlet den første ansøgning om international beskyttelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26.6.2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (EUT 2013, L 180, s. 31).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13.12.2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (omarbejdning) (EUT 2011, L 337, s. 9).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/29 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/29

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht München (Tyskland) den 22. april 2021 — KP mod TV, Gemeinde Bodman-Ludwigshaften

(Sag C-256/21)

(2021/C 278/41)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht München

Parter i hovedsagen

Sagsøger: KP

Sagsøgt: TV, Gemeinde Bodman-Ludwigshaften

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 124, litra d), og artikel 128 i forordning 2017/1001 (1) fortolkes således, at en EU-varemærkedomstol stadig har beføjelse til at træffe afgørelse om et EU-varemærkes ugyldighed, som er blevet gjort gældende ved et modkrav som omhandlet i artikel 128 i forordning 2017/1001, efter at en sag om krænkelse af dette EU-varemærke som omhandlet i artikel 124, litra a), gyldigt er blevet hævet?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 af 14.6.2017 om EU-varemærker (EUT 2017, L 154, s. 1).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/30 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/30

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein oikeus (Finland) den 22. april 2021 — Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia mod Koninklijke Philips N.V.

(Sag C-264/21)

(2021/C 278/42)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia

Sagsøgt: Koninklijke Philips N.V.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Forudsætter begrebet »producent« som omhandlet i produktansvarsdirektivets (1) artikel 3, stk. 1, at en person, der anbringer sit navn, mærke eller andet kendetegn på produktet eller tillader, at det anbringes, også på anden måde udgiver sig for at være produktets producent? |
| --- | --- |

1)

Forudsætter begrebet »producent« som omhandlet i produktansvarsdirektivets (1) artikel 3, stk. 1, at en person, der anbringer sit navn, mærke eller andet kendetegn på produktet eller tillader, at det anbringes, også på anden måde udgiver sig for at være produktets producent?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Ud fra hvilke synspunkter bedømmes det, om den pågældende udgiver sig for at være producent af produktet? Er det relevant for denne bedømmelse [org. s. 12], at et produkt blev produceret af et datterselskab til varemærkeindehaveren og solgt af et andet datterselskab? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Ud fra hvilke synspunkter bedømmes det, om den pågældende udgiver sig for at være producent af produktet? Er det relevant for denne bedømmelse [org. s. 12], at et produkt blev produceret af et datterselskab til varemærkeindehaveren og solgt af et andet datterselskab?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/34/EF af 10.5.1999 om ændring af Rådets direktiv 85/374/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (EFT 1999, L 141, s. 20).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/30 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/30

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Belgien) den 29. april 2021 — Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoît de Maredsous ASBL og Pouvoir Organisateur des Centres PMS libres à Woluwé mod Institut des Comptes nationaux (ICN) og Banque nationale de Belgique

(Sag C-277/21)

(2021/C 278/43)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoît de Maredsous ASBL og Pouvoir Organisateur des Centres PMS libres à Woluwé

Sagsøgte: Institut des Comptes nationaux (ICN) og Banque nationale de Belgique

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal nr. 20 309, litra h), i bilag A til Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 549/2013 (1) af 21. maj 2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union fortolkes således, at en regulering, hvorefter en offentlig myndighed, der er kompetent på undervisningsområdet,






  — | godkender læseplanerne, |
| --- | --- | --- |

1)

Skal nr. 20 309, litra h), i bilag A til Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 549/2013 (1) af 21. maj 2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union fortolkes således, at en regulering, hvorefter en offentlig myndighed, der er kompetent på undervisningsområdet,

—

godkender læseplanerne,

| — | regulerer såvel undervisningens struktur som de prioriterede og specifikke opgaver, fastlægger en kontrol af betingelserne for indskrivning og bortvisning af elever, af lærerrådsafgørelser og af finansiel deltagelse, tilrettelægger grupperingen af uddannelsesinstitutioner inden for strukturerede netværk og kræver, at der udarbejdes uddannelsesmæssige og pædagogiske planer og planer for institutionen samt aflægges rapport om aktiviteterne, |
| --- | --- |

—

regulerer såvel undervisningens struktur som de prioriterede og specifikke opgaver, fastlægger en kontrol af betingelserne for indskrivning og bortvisning af elever, af lærerrådsafgørelser og af finansiel deltagelse, tilrettelægger grupperingen af uddannelsesinstitutioner inden for strukturerede netværk og kræver, at der udarbejdes uddannelsesmæssige og pædagogiske planer og planer for institutionen samt aflægges rapport om aktiviteterne,

| — | tilrettelægger kontrol og tilsyn, navnlig vedrørende de underviste fag, undervisningens niveau og anvendelse af sproglovgivningen, dog ikke pædagogiske metoder, og |
| --- | --- |

—

tilrettelægger kontrol og tilsyn, navnlig vedrørende de underviste fag, undervisningens niveau og anvendelse af sproglovgivningen, dog ikke pædagogiske metoder, og

| — | foreskriver et mindsteantal elever pr. klasse, linje, klassetrin eller andre underinddelinger, medmindre der foreligger en ministeriel dispensation, |
| --- | --- |

—

foreskriver et mindsteantal elever pr. klasse, linje, klassetrin eller andre underinddelinger, medmindre der foreligger en ministeriel dispensation,

skal anses for at være »overdreven« som omhandlet i denne bestemmelse i en sådan grad, at den faktisk dikterer eller forpligter enhedernes generelle politik eller strategi på det pågældende aktivitetsområde?

| 2) | Skal nr. 20.15 i bilag A til samme forordning fortolkes således, at begrebet »generelle bestemmelser« omfatter specifikke regler, der udgør en »vedtægt«, som finder anvendelse på personalet ved nonprofitinstitutioner, der udøver virksomhed på undervisningsområdet, og som modtager finansiering fra en offentlig myndighed? |
| --- | --- |

2)

Skal nr. 20.15 i bilag A til samme forordning fortolkes således, at begrebet »generelle bestemmelser« omfatter specifikke regler, der udgør en »vedtægt«, som finder anvendelse på personalet ved nonprofitinstitutioner, der udøver virksomhed på undervisningsområdet, og som modtager finansiering fra en offentlig myndighed?

---

(1)  EUT 2013, L 174, s. 1.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/31 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/31

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2021, Dansk Akvakultur som mandatar for AquaPri A/S mod Miljø- og Fødevareklagenævnet

(Sag C-278/21)

(2021/C 278/44)

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Østre Landsret

Parter

Sagsøger: Dansk Akvakultur som mandatar for AquaPri A/S

Sagsøgte: Miljø- og Fødevareklagenævnet

Biintervenient: Landbrug & Fødevarer (til støtte for AquaPri A/S)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 6, stk. 3, [første punktum], i Rådets direktiv 92/43 af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (habitatdirektivet) (1) fortolkes således, at bestemmelsen finder anvendelse i en situation som den foreliggende, hvor der ansøges om tilladelse til fortsat drift af et eksisterende havbrug, når havbrugets virksomhed og udledning af kvælstof og andre næringsstoffer er uændret i forhold til den virksomhed og udledning, som blev godkendt i 2006, men hvor der i forbindelse med den tidligere godkendelse af havbruget ikke er foretaget en vurdering af den samlede virksomhed og de kumulative virkninger af alle havbrug i området, idet de relevante myndigheder alene har vurderet den samlede merudledning af kvælstof mv. fra det pågældende havbrug? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 6, stk. 3, [første punktum], i Rådets direktiv 92/43 af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (habitatdirektivet) (1) fortolkes således, at bestemmelsen finder anvendelse i en situation som den foreliggende, hvor der ansøges om tilladelse til fortsat drift af et eksisterende havbrug, når havbrugets virksomhed og udledning af kvælstof og andre næringsstoffer er uændret i forhold til den virksomhed og udledning, som blev godkendt i 2006, men hvor der i forbindelse med den tidligere godkendelse af havbruget ikke er foretaget en vurdering af den samlede virksomhed og de kumulative virkninger af alle havbrug i området, idet de relevante myndigheder alene har vurderet den samlede merudledning af kvælstof mv. fra det pågældende havbrug?

| 2) | Har det betydning for besvarelsen af spørgsmål 1, at der i den nationale Vandområdeplan 2015-2021 er taget højde for tilstedeværelsen af havbrugene i området, idet der i forbindelse med planen er afsat en nærmere angivet mængde kvælstof for at sikre, at de eksisterende havbrug i området kan udnytte deres nuværende udledningstilladelser, og den faktiske udledning fra havbrugene holder sig inden for den fastsatte ramme? |
| --- | --- |

2)

Har det betydning for besvarelsen af spørgsmål 1, at der i den nationale Vandområdeplan 2015-2021 er taget højde for tilstedeværelsen af havbrugene i området, idet der i forbindelse med planen er afsat en nærmere angivet mængde kvælstof for at sikre, at de eksisterende havbrug i området kan udnytte deres nuværende udledningstilladelser, og den faktiske udledning fra havbrugene holder sig inden for den fastsatte ramme?

| 3) | Såfremt der i en situation som den foreliggende skal foretages en vurdering efter habitatdirektivets artikel 6, stk. 3, [første punktum], har den relevante myndighed pligt til i forbindelse med denne vurdering at inddrage den ramme for kvælstofudledning, som er afsat i Vandområdeplanen 2015-2021, og eventuelle andre relevante oplysninger og vurderinger, der måtte fremgå af Vandområdeplanen og Natura 2000-planen for området? |
| --- | --- |

3)

Såfremt der i en situation som den foreliggende skal foretages en vurdering efter habitatdirektivets artikel 6, stk. 3, [første punktum], har den relevante myndighed pligt til i forbindelse med denne vurdering at inddrage den ramme for kvælstofudledning, som er afsat i Vandområdeplanen 2015-2021, og eventuelle andre relevante oplysninger og vurderinger, der måtte fremgå af Vandområdeplanen og Natura 2000-planen for området?

---

(1)  EFT 1992, L 206, s. 7

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/32 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/32

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2021, X mod Udlændingenævnet

(Sag C-279/21)

(2021/C 278/45)

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Østre Landsret

Parter

Sagsøger: X

Sagsøgt: Udlændingenævnet

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er »stand still«-klausulen i artikel 13 i afgørelse nr. 1/80 (1) til hinder for indførelsen og anvendelsen af en national regel, hvorefter der som betingelse for ægtefællesammenføring — medmindre der i det konkrete tilfælde foreligger ganske særlige omstændigheder — stilles et krav om bestået sprogprøve i værtsmedlemsstatens officielle sprog til den ægtefælle/samlever, der som tyrkisk arbejdstager i den pågældende EU-medlemsstat er omfattet af Associeringsaftalen og afgørelse nr. 1/80, i en situation som i hovedsagen, hvor den tyrkiske arbejdstager har opnået ret til tidsubegrænset ophold i den pågældende EU-medlemsstat efter tidligere gældende regler, der ikke indeholdt krav om bestået prøve i den pågældende medlemsstats sprog for opnåelse heraf? |
| --- | --- |

1)

Er »stand still«-klausulen i artikel 13 i afgørelse nr. 1/80 (1) til hinder for indførelsen og anvendelsen af en national regel, hvorefter der som betingelse for ægtefællesammenføring — medmindre der i det konkrete tilfælde foreligger ganske særlige omstændigheder — stilles et krav om bestået sprogprøve i værtsmedlemsstatens officielle sprog til den ægtefælle/samlever, der som tyrkisk arbejdstager i den pågældende EU-medlemsstat er omfattet af Associeringsaftalen og afgørelse nr. 1/80, i en situation som i hovedsagen, hvor den tyrkiske arbejdstager har opnået ret til tidsubegrænset ophold i den pågældende EU-medlemsstat efter tidligere gældende regler, der ikke indeholdt krav om bestået prøve i den pågældende medlemsstats sprog for opnåelse heraf?

| 2) | Omfatter det specifikke diskriminationsforbud i artikel 10, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 en national regel, hvorefter der som betingelse for ægtefællesammenføring — medmindre der i det konkrete tilfælde foreligger ganske særlige omstændigheder — stilles et krav om bestået sprogprøve i værtsmedlemsstatens officielle sprog til den ægtefælle/samlever, der som tyrkisk arbejdstager i den pågældende EU-medlemsstat er omfattet af Associeringsaftalen og afgørelse nr. 1/80, i en situation som i hovedsagen, hvor den tyrkiske arbejdstager har opnået ret til tidsubegrænset ophold i den pågældende EU-medlemsstat efter tidligere gældende regler, der ikke indeholdt krav om bestået prøve i den pågældende medlemsstats sprog for opnåelse heraf? |
| --- | --- |

2)

Omfatter det specifikke diskriminationsforbud i artikel 10, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 en national regel, hvorefter der som betingelse for ægtefællesammenføring — medmindre der i det konkrete tilfælde foreligger ganske særlige omstændigheder — stilles et krav om bestået sprogprøve i værtsmedlemsstatens officielle sprog til den ægtefælle/samlever, der som tyrkisk arbejdstager i den pågældende EU-medlemsstat er omfattet af Associeringsaftalen og afgørelse nr. 1/80, i en situation som i hovedsagen, hvor den tyrkiske arbejdstager har opnået ret til tidsubegrænset ophold i den pågældende EU-medlemsstat efter tidligere gældende regler, der ikke indeholdt krav om bestået prøve i den pågældende medlemsstats sprog for opnåelse heraf?

| 3) | Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende, er det generelle diskriminationsforbud i artikel 9 i Associeringsaftalen da til hinder for en national regel som den nævnte i en situation som i hovedsagen, hvor den tyrkiske arbejdstager har opnået ret til tidsubegrænset ophold i den pågældende EU-medlemsstat efter tidligere gældende regler, der ikke indeholdt krav om bestået sprogprøve i værtsmedlemsstatens officielle sprog for opnåelse heraf, når et sådant krav ikke stilles til statsborgere i den pågældende nordiske medlemsstat (konkret Danmark) og i de andre nordiske lande samt andre, som er statsborgere i et EU-land (og dermed ikke til EU/EØS-statsborgere)? |
| --- | --- |

3)

Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende, er det generelle diskriminationsforbud i artikel 9 i Associeringsaftalen da til hinder for en national regel som den nævnte i en situation som i hovedsagen, hvor den tyrkiske arbejdstager har opnået ret til tidsubegrænset ophold i den pågældende EU-medlemsstat efter tidligere gældende regler, der ikke indeholdt krav om bestået sprogprøve i værtsmedlemsstatens officielle sprog for opnåelse heraf, når et sådant krav ikke stilles til statsborgere i den pågældende nordiske medlemsstat (konkret Danmark) og i de andre nordiske lande samt andre, som er statsborgere i et EU-land (og dermed ikke til EU/EØS-statsborgere)?

| 4) | Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, spørges, om det generelle diskriminationsforbud i artikel 9 i Associeringsaftalen kan påberåbes direkte ved nationale domstole? |
| --- | --- |

4)

Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, spørges, om det generelle diskriminationsforbud i artikel 9 i Associeringsaftalen kan påberåbes direkte ved nationale domstole?

---

(1)  Associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af 19.9.1980 om udvikling af associeringen EØF-Tyrkiet (ikke offentliggjort).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/33 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/33

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 30. april 2021 — P.I. mod Migracijos departamentą prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos

(Sag C-280/21)

(2021/C 278/46)

Processprog: litauisk

Den forelæggende ret

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Parter i hovedsagen

Sagsøger: P.I.

Sagsøgt: Migracijos departamentą prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos

Præjudicielt spørgsmål

Skal modstand mod en gruppe, som handler ulovligt og har korrupt indflydelse, og som undertrykker en asylansøger gennem statsapparatet og i forhold til hvilken, det er umuligt at fremføre et legitimt forsvar som følge af omfattende korruption i staten, sidestilles med tillagt politisk anskuelse som omhandlet i artikel 10 i direktiv 2011/95/EU (1)?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU af 13.12.2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (EUT 2011, L 337, s. 9)

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/33 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/33

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgericht Salzburg (Østrig) den 5. maj 2021 — FC mod FTI Touristik GmbH

(Sag C-287/21)

(2021/C 278/47)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht Salzburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: FC

Sagsøgt: FTI Touristik GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 12, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2302 af 25. november 2015 om pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer (1) (herefter »direktivet«) fortolkes således, at den rejsende principielt først kan opsige pakkerejsen under påberåbelse af »uundgåelige og ekstraordinære omstændigheder« umiddelbart før rejsens begyndelse, eller kan denne opsigelse i konkrete tilfælde også foretages 3-4 måneder før? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 12, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2302 af 25. november 2015 om pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer (1) (herefter »direktivet«) fortolkes således, at den rejsende principielt først kan opsige pakkerejsen under påberåbelse af »uundgåelige og ekstraordinære omstændigheder« umiddelbart før rejsens begyndelse, eller kan denne opsigelse i konkrete tilfælde også foretages 3-4 måneder før?

| 2) | Såfremt en erklæring om opsigelse principielt kan foretages uden tidsmæssig begrænsning, ønskes det desuden oplyst,






  a) | om det med henblik på den prognose for den planlagte rejseperiode, som skal foretages på forhånd af den rejsende, er tilstrækkeligt, at de ovenfor nævnte omstændigheder og den heraf forårsagede påvirkning allerede kan forudses med en vis sandsynlighed, og der med overvejende sandsynlighed ikke kan forventes nogen forbedring af en allerede indtruffet farlig situation, og |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt en erklæring om opsigelse principielt kan foretages uden tidsmæssig begrænsning, ønskes det desuden oplyst,

a)

om det med henblik på den prognose for den planlagte rejseperiode, som skal foretages på forhånd af den rejsende, er tilstrækkeligt, at de ovenfor nævnte omstændigheder og den heraf forårsagede påvirkning allerede kan forudses med en vis sandsynlighed, og der med overvejende sandsynlighed ikke kan forventes nogen forbedring af en allerede indtruffet farlig situation, og

| b) | om en opsigelse, som eventuelt er erklæret for tidligt, ikke medfører, at den rejsende ifalder et erstatningsansvar, hvis omstændigheder, som allerede gør sig gældende på tidspunktet for opsigelsen, først umiddelbart før rejsens planlagte begyndelse antager en sådan karakter, at rejsen i sidste ende slet ikke kan gennemføres af rejsearrangøren, eller at den rejsende ikke med rimelighed kan forventes at deltage i rejsen? |
| --- | --- |

b)

om en opsigelse, som eventuelt er erklæret for tidligt, ikke medfører, at den rejsende ifalder et erstatningsansvar, hvis omstændigheder, som allerede gør sig gældende på tidspunktet for opsigelsen, først umiddelbart før rejsens planlagte begyndelse antager en sådan karakter, at rejsen i sidste ende slet ikke kan gennemføres af rejsearrangøren, eller at den rejsende ikke med rimelighed kan forventes at deltage i rejsen?

| 3) | Skal der ved vurderingen af, om der foreligger uundgåelige og ekstraordinære omstændigheder på rejsedestinationen eller i dennes umiddelbare nærhed, og af, om pakkerejsens levering som følge heraf berøres væsentligt






  a) | kun lægges vægt på objektive omstændigheder, eller skal der også tages hensyn til subjektive omstændigheder vedrørende den rejsende, her f.eks. det specifikke formål med rejsen eller det forhold, at to små børn rejser med, og |
| --- | --- | --- |

3)

Skal der ved vurderingen af, om der foreligger uundgåelige og ekstraordinære omstændigheder på rejsedestinationen eller i dennes umiddelbare nærhed, og af, om pakkerejsens levering som følge heraf berøres væsentligt

a)

kun lægges vægt på objektive omstændigheder, eller skal der også tages hensyn til subjektive omstændigheder vedrørende den rejsende, her f.eks. det specifikke formål med rejsen eller det forhold, at to små børn rejser med, og

| b) | skal der ved bedømmelsen af den forventede farlige situation i rejseperioden ud over ud- og hjemrejsen hovedsageligt lægges vægt på rejsedestinationen Sardinien og ikke på det øvrige Italien? |
| --- | --- |

b)

skal der ved bedømmelsen af den forventede farlige situation i rejseperioden ud over ud- og hjemrejsen hovedsageligt lægges vægt på rejsedestinationen Sardinien og ikke på det øvrige Italien?

| 4) | Gælder der ikke nogen ret til gratis opsigelse, hvis de omstændigheder, som den rejsende påberåber sig, allerede forelå eller i det mindste kunne forudses ved bestillingen, eller kan dette i det mindste medføre, at der anlægges strengere kriterier ved vurderingen af, om rejsen berøres i urimelig grad? |
| --- | --- |

4)

Gælder der ikke nogen ret til gratis opsigelse, hvis de omstændigheder, som den rejsende påberåber sig, allerede forelå eller i det mindste kunne forudses ved bestillingen, eller kan dette i det mindste medføre, at der anlægges strengere kriterier ved vurderingen af, om rejsen berøres i urimelig grad?

| 5) | Såfremt betingelserne for en gratis opsigelse ikke er opfyldt, opstår det spørgsmål, om aftalte »rimelige, standardiserede opsigelsesgebyrer« som omhandlet i direktivets artikel 12, stk. 1, blot skal fastsættes på grundlag af erfaringsregler inden for procentsatser, der er sædvanlige i branchen, eller om det altid er nødvendigt at foretage en vurdering af de forventede omkostningsbesparelser og indtægter fra afsættelse af rejseydelserne til anden side i det konkrete tilfælde, idet rejsearrangørens beregningsgrundlag offentliggøres? |
| --- | --- |

5)

Såfremt betingelserne for en gratis opsigelse ikke er opfyldt, opstår det spørgsmål, om aftalte »rimelige, standardiserede opsigelsesgebyrer« som omhandlet i direktivets artikel 12, stk. 1, blot skal fastsættes på grundlag af erfaringsregler inden for procentsatser, der er sædvanlige i branchen, eller om det altid er nødvendigt at foretage en vurdering af de forventede omkostningsbesparelser og indtægter fra afsættelse af rejseydelserne til anden side i det konkrete tilfælde, idet rejsearrangørens beregningsgrundlag offentliggøres?

| 6) | Kan der ved vurderingen af, om standardiserede aftalte opsigelsesgebyrer er rimelige, anvendes national lovgivning, hvis denne indebærer, at et beløbs størrelse kan udmåles ved et retligt skøn, når der kan forventes en uforholdsmæssig proceduremæssig byrde? |
| --- | --- |

6)

Kan der ved vurderingen af, om standardiserede aftalte opsigelsesgebyrer er rimelige, anvendes national lovgivning, hvis denne indebærer, at et beløbs størrelse kan udmåles ved et retligt skøn, når der kan forventes en uforholdsmæssig proceduremæssig byrde?

| 7) | Vedrører direktivets artikel 12, stk. 1, sidste punktum, hvorefter rejsearrangøren på den rejsendes anmodning forelægger en begrundelse for opsigelsesgebyrernes størrelse, også et standardiseret aftalt opsigelsesgebyr med en procentsats, og hvilke retlige konsekvenser skal det have, at rejsearrangøren ikke eller ikke i tilstrækkelig grad opfylder denne forpligtelse? |
| --- | --- |

7)

Vedrører direktivets artikel 12, stk. 1, sidste punktum, hvorefter rejsearrangøren på den rejsendes anmodning forelægger en begrundelse for opsigelsesgebyrernes størrelse, også et standardiseret aftalt opsigelsesgebyr med en procentsats, og hvilke retlige konsekvenser skal det have, at rejsearrangøren ikke eller ikke i tilstrækkelig grad opfylder denne forpligtelse?

| 8) | Påhviler fremlæggelses- og bevisbyrden for rimeligheden af et standardiseret aftalt opsigelsesgebyr med en procentsats rejsearrangøren, eller påhviler det altid den rejsende at gøre gældende og bevise, hvad rejsearrangøren afhængigt af tidspunktet for opsigelsen sædvanligvis sparer og sædvanligvis kan tjene på afsættelse af rejseydelserne til anden side? |
| --- | --- |

8)

Påhviler fremlæggelses- og bevisbyrden for rimeligheden af et standardiseret aftalt opsigelsesgebyr med en procentsats rejsearrangøren, eller påhviler det altid den rejsende at gøre gældende og bevise, hvad rejsearrangøren afhængigt af tidspunktet for opsigelsen sædvanligvis sparer og sædvanligvis kan tjene på afsættelse af rejseydelserne til anden side?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2302 af 25.11.2015 om pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer samt om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU og om ophævelse af Rådets direktiv 90/314/EØF (EUT 2015, L 326, s. 1).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/34 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/34

---

Appel iværksat den 5. maj 2021 af Universität Koblenz-Landau til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tiende Udvidede Afdeling) den 24. februar 2021 i sag T-108/18, Universität Koblenz-Landau mod Det Europæiske Forvaltningsorgan for Uddannelse og Kultur

(Sag C-288/21 P)

(2021/C 278/48)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Universität Koblenz-Landau (ved Rechtsanwalt C. von der Lühe og Rechtsanwältin R. Di Prato)

Den anden part i appelsagen: Det Europæiske Forvaltningsorgan for Uddannelse og Kultur

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 24. februar 2021 i sag T-108/18 ophæves, og det fastslås, at de tilbagebetalingskrav, der blev gjort gældende mod appellanten ved indstævntes afgørelse af 21. december 2017 (nr. OF/2016/0720) samt af 7. februar 2018 (nr. OF/2016/0720), ikke består. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 24. februar 2021 i sag T-108/18 ophæves, og det fastslås, at de tilbagebetalingskrav, der blev gjort gældende mod appellanten ved indstævntes afgørelse af 21. december 2017 (nr. OF/2016/0720) samt af 7. februar 2018 (nr. OF/2016/0720), ikke består.

| — | Subsidiært ophæves den nævnte dom fra Den Europæiske Unions Ret, og sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret. |
| --- | --- |

—

Subsidiært ophæves den nævnte dom fra Den Europæiske Unions Ret, og sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for sin appel fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende: klagepunkt vedrørende proceduren om, at den mundtlige forhandling ikke blev genåbnet.
  Appellanten har gjort gældende, at de nye faktiske omstændigheder, som appellanten har redegjort for, og som institutionen først fik kendskab til efter afslutningen af de mundtlige forhandlinger og ikke kunne føje til sagen indtil dette tidspunkt, frarøver den anfægtede afgørelses argumentationsgrundlag på væsentlige punkter, eftersom afgørelsen er støttet på faktiske omstændigheder, der ikke er blevet bekræftet af konstateringerne fra de nationale myndigheder, som varetager retsforfølgningen.
  Dertil kommer, at appellantens anmodning om genåbning af den mundtlige forhandling som følge af nye hidtil ukendte faktiske omstændigheder, som er af væsentlig retlig betydning for tvistens afgørelse, for så vidt som de er egnede til at påvirke den til fordel for parten, blev forkastet på grundlag et urigtigt skøn. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende: klagepunkt vedrørende proceduren om, at den mundtlige forhandling ikke blev genåbnet.

Appellanten har gjort gældende, at de nye faktiske omstændigheder, som appellanten har redegjort for, og som institutionen først fik kendskab til efter afslutningen af de mundtlige forhandlinger og ikke kunne føje til sagen indtil dette tidspunkt, frarøver den anfægtede afgørelses argumentationsgrundlag på væsentlige punkter, eftersom afgørelsen er støttet på faktiske omstændigheder, der ikke er blevet bekræftet af konstateringerne fra de nationale myndigheder, som varetager retsforfølgningen.

Dertil kommer, at appellantens anmodning om genåbning af den mundtlige forhandling som følge af nye hidtil ukendte faktiske omstændigheder, som er af væsentlig retlig betydning for tvistens afgørelse, for så vidt som de er egnede til at påvirke den til fordel for parten, blev forkastet på grundlag et urigtigt skøn.

| 2. | Andet anbringende: Tilsidesættelse af rækkevidden af retten til at blive hørt.
  Retten iagttog ikke den omstændighed, at indstævnte traf en afgørelse, der var ugunstig for appellanten, vedrørende den retmæssige anvendelse af midlerne på grundlag af, at det for appellanten, der ikke havde begået fejl, og på tidspunktet for indstævntes anfægtede afgørelse var objektivt umuligt at fremlægge dokumenter som bevis for den retmæssige anvendelse af midlerne. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende: Tilsidesættelse af rækkevidden af retten til at blive hørt.

Retten iagttog ikke den omstændighed, at indstævnte traf en afgørelse, der var ugunstig for appellanten, vedrørende den retmæssige anvendelse af midlerne på grundlag af, at det for appellanten, der ikke havde begået fejl, og på tidspunktet for indstævntes anfægtede afgørelse var objektivt umuligt at fremlægge dokumenter som bevis for den retmæssige anvendelse af midlerne.

| 3. | Tredje anbringende: manglende overholdelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af rækkevidden af proportionalitetsprincippet.
  Retten tog ikke eller ikke uden fejl hensyn til, at der forelå et tilfælde af berettiget forventning hos appellanten, et tilfælde, der blev skabt gennem indstævntes skriftlige godkendelse vedrørende den retmæssige gennemførelse af de omtvistede støttede projekter.
  Retten fastslog, at der ikke forelå en efterfølgende konstateret afvigelse fra de faktiske omstændigheder, som erklæringen om den korrekte anvendelse af midlerne blev støttet på, og som alene ville have været egnet til at rejse tvivl om en oprindeligt positiv vurdering af processen for anvendelsen af midlerne og af deres egnethed.
  Endelig er det ikke foreneligt med proportionalitetsprincippet, at tegn på en mulig afvigelse fra de faktiske omstændigheder ikke blev fuldt ud afklaret gennem en udtømning af de informationskilder, der var tilgængelige for indstævnte og Retten, inden den største foranstaltning af alle de mulige foranstaltninger blev truffet fra indstævntes side (i det foreliggende tilfælde tilbagebetaling af hele den tildelte og udbetalte støtte). |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende: manglende overholdelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af rækkevidden af proportionalitetsprincippet.

Retten tog ikke eller ikke uden fejl hensyn til, at der forelå et tilfælde af berettiget forventning hos appellanten, et tilfælde, der blev skabt gennem indstævntes skriftlige godkendelse vedrørende den retmæssige gennemførelse af de omtvistede støttede projekter.

Retten fastslog, at der ikke forelå en efterfølgende konstateret afvigelse fra de faktiske omstændigheder, som erklæringen om den korrekte anvendelse af midlerne blev støttet på, og som alene ville have været egnet til at rejse tvivl om en oprindeligt positiv vurdering af processen for anvendelsen af midlerne og af deres egnethed.

Endelig er det ikke foreneligt med proportionalitetsprincippet, at tegn på en mulig afvigelse fra de faktiske omstændigheder ikke blev fuldt ud afklaret gennem en udtømning af de informationskilder, der var tilgængelige for indstævnte og Retten, inden den største foranstaltning af alle de mulige foranstaltninger blev truffet fra indstævntes side (i det foreliggende tilfælde tilbagebetaling af hele den tildelte og udbetalte støtte).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/35 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/35

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 7. maj 2021 — Starkinvest SRL

(Sag C-291/21)

(2021/C 278/49)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de première instance de Liège

Part i hovedsagen

Sagsøger: Starkinvest SRL

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en forkyndt retsafgørelse, hvorved en part pålægges betaling af en tvangsbøde i tilfælde af overtrædelse af et påbud om ophør, en retsafgørelse, der forpligter debitor til at indfri kreditors krav som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 655/2014 af 15. maj 2014 om indførelse af en procedure for en europæisk kendelse til sikring af bankindeståender (1)? |
| --- | --- |

1)

Er en forkyndt retsafgørelse, hvorved en part pålægges betaling af en tvangsbøde i tilfælde af overtrædelse af et påbud om ophør, en retsafgørelse, der forpligter debitor til at indfri kreditors krav som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 655/2014 af 15. maj 2014 om indførelse af en procedure for en europæisk kendelse til sikring af bankindeståender (1)?

| 2) | Falder en retsafgørelse, hvorved en part pålægges betaling af en tvangsbøde, selv om den er eksigibel i den udstedende medlemsstat, ind under begrebet »retsafgørelse« som omhandlet i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 655/2014 af 15. maj 2014 om indførelse af en procedure for en europæisk kendelse til sikring af bankindeståender, når tvangsbøden ikke er blevet endeligt opgjort i overensstemmelse med artikel 55 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (2)? |
| --- | --- |

2)

Falder en retsafgørelse, hvorved en part pålægges betaling af en tvangsbøde, selv om den er eksigibel i den udstedende medlemsstat, ind under begrebet »retsafgørelse« som omhandlet i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 655/2014 af 15. maj 2014 om indførelse af en procedure for en europæisk kendelse til sikring af bankindeståender, når tvangsbøden ikke er blevet endeligt opgjort i overensstemmelse med artikel 55 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (2)?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 655/2014 af 15.5.2014 om indførelse af en procedure for en europæisk kendelse til sikring af bankindeståender med henblik på at lette grænseoverskridende gældsinddrivelse på det civil- og handelsretlige område (EUT 2014, L 189, s. 59).

(2)  EUT 2012, L 351, s. 1.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/36 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/36

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Ordinario di Firenze (Italien) den 10. maj 2021 — XXX.XX mod Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione — Unità Dublino

(Sag C-297/21)

(2021/C 278/50)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Ordinario di Firenze

Parter i hovedsagen

Sagsøger: XXX.XX

Sagsøgt: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione — Unità Dublino

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Principalt: Skal artikel 17, stk. 1, i forordning (EU) nr. 604/2013 (1), henset til artikel 19 og 47 i [Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder] samt artikel 27 i forordning (EU) nr. 604/2013, fortolkes således, at en domstol i en medlemsstat, der behandler et søgsmål til prøvelse af en foranstaltning truffet af Unità Dublino (Dublin-enheden), kan fastslå ansvaret for den medlemsstat, der skal gennemføre overførslen i medfør af artikel 18, stk. 1, litra d), såfremt domstolen konstaterer, at der i den ansvarlige medlemsstat er risiko for tilsidesættelse af non-refoulement-princippet, idet ansøgeren ville skulle sendes tilbage til sit hjemland, hvor den pågældende løber en risiko for sit liv eller for at blive udsat for umenneskelig og nedværdigende behandling? |
| --- | --- |

1)

Principalt: Skal artikel 17, stk. 1, i forordning (EU) nr. 604/2013 (1), henset til artikel 19 og 47 i [Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder] samt artikel 27 i forordning (EU) nr. 604/2013, fortolkes således, at en domstol i en medlemsstat, der behandler et søgsmål til prøvelse af en foranstaltning truffet af Unità Dublino (Dublin-enheden), kan fastslå ansvaret for den medlemsstat, der skal gennemføre overførslen i medfør af artikel 18, stk. 1, litra d), såfremt domstolen konstaterer, at der i den ansvarlige medlemsstat er risiko for tilsidesættelse af non-refoulement-princippet, idet ansøgeren ville skulle sendes tilbage til sit hjemland, hvor den pågældende løber en risiko for sit liv eller for at blive udsat for umenneskelig og nedværdigende behandling?

| 2) | Subsidiært: Skal artikel 3, stk. 2, i forordning (EU) nr. 604/2013, henset til [chartrets] artikel 19 og 47 samt artikel 27 i forordning (EU) nr. 604/2013, fortolkes således, at domstolen kan fastslå ansvaret for den medlemsstat, der skal gennemføre overførslen i medfør af samme forordnings artikel 18, stk. 1, litra d), såfremt det er konstateret,






  a) | at der i den ansvarlige medlemsstat er risiko for tilsidesættelse af non-refoulement-princippet, idet ansøgeren ville skulle sendes tilbage til sit hjemland, hvor den pågældende løber en risiko for sit liv eller for at blive udsat for umenneskelig eller nedværdigende behandling, |
| --- | --- | --- |

2)

Subsidiært: Skal artikel 3, stk. 2, i forordning (EU) nr. 604/2013, henset til [chartrets] artikel 19 og 47 samt artikel 27 i forordning (EU) nr. 604/2013, fortolkes således, at domstolen kan fastslå ansvaret for den medlemsstat, der skal gennemføre overførslen i medfør af samme forordnings artikel 18, stk. 1, litra d), såfremt det er konstateret,

a)

at der i den ansvarlige medlemsstat er risiko for tilsidesættelse af non-refoulement-princippet, idet ansøgeren ville skulle sendes tilbage til sit hjemland, hvor den pågældende løber en risiko for sit liv eller for at blive udsat for umenneskelig eller nedværdigende behandling,

| b) | at det ikke er muligt at overføre den pågældende til en anden medlemsstat, der er udpeget i medfør af kriterierne i kapitel III i forordning (EU) nr. 604/2013?« |
| --- | --- |

b)

at det ikke er muligt at overføre den pågældende til en anden medlemsstat, der er udpeget i medfør af kriterierne i kapitel III i forordning (EU) nr. 604/2013?«

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26.6.2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (EUT 2013, L 180, s. 31).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/37 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/37

---

Sag anlagt den 11. maj 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik

(Sag C-303/21)

(2021/C 278/51)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved W. Roels og A. Spina, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 18 TEUF og 63 TEUF, idet den udelukker unionsborgere, som ikke er italienske statsborgere og som ikke har til hensigt at bosætte sig i Italien, fra ordningen med en nedsat sats i forbindelse med førstegangskøb af bolig, som ikke er en luksusbolig, på det italienske område. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 18 TEUF og 63 TEUF, idet den udelukker unionsborgere, som ikke er italienske statsborgere og som ikke har til hensigt at bosætte sig i Italien, fra ordningen med en nedsat sats i forbindelse med førstegangskøb af bolig, som ikke er en luksusbolig, på det italienske område.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Der indrømmes en nedsat afgiftssats for registreringen af køb af en fast ejendom til beboelsesformål (»den første bolig«) på visse betingelser, bl.a. at ejendommen er beliggende på den kommunes område, hvor den pågældende afgiftspligtige bor eller har til hensigt at bosætte sig inden for 18 måneder af ejendomskøbet. Med henblik på anvendelsen af afgiftsnedsættelsen finder denne betingelse anvendelse uden sondring mellem italienske statsborgere og statsborgere fra de øvrige medlemsstater. På grundlag af de bestemmelser, der er genstand for dette søgsmål, finder betingelsen imidlertid ikke anvendelse for alene de italienske statsborgere, som af arbejdsmæssige årsager har bosat sig i udlandet.

Ifølge Kommissionen udgør den omhandlede nationale lovgivning, idet den med henblik på afgiftsnedsættelsen fastsætter, at italiensk statsborgerskab er den afgørende faktor, der ligger til grund for sondringen mellem italienske statsborgere og statsborgere fra de øvrige medlemsstater, en direkte forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, som er forbudt ved artikel 18 TEUF.

Det er desuden Kommissionens vurdering, at eftersom en ikke-statsborgers køb af en fast ejendom på en medlemsstats område udgør ejendomsinvestering, som henhører under de frie kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne, udgør den fordelagtige behandling, der er forbeholdt en medlemsstats statsborgere ved den omhandlede nationale lovgivning, en restriktion for de frie kapitalbevægelser, der er forbudt ved artikel 63, stk. 1, TEUF, som ikke kan begrundes objektivt ved artikel 65, stk. 1 og 3, TEUF.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/37 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/37

---

Sag anlagt den 3. juni 2021 — Europa-Kommissionen mod Den Slovakiske Republik

(Sag C-342/21)

(2021/C 278/52)

Processprog: slovakisk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Noll-Ehlers og R. Lindenthal, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Slovakiske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Slovakiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF (1) af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, sammenholdt med bilag XI til dette direktiv, ved siden 2005 systematisk og vedvarende at overskride den daglige grænseværdi for PM10 i zonen SKBB01 Banská Bystrica-regionen (Banskobystrický kraj) (med undtagelse af 2016) og i det bymæssige område SKKO0.1 Košice (med undtagelse af 2009, 2015 og 2016). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Slovakiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF (1) af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, sammenholdt med bilag XI til dette direktiv, ved siden 2005 systematisk og vedvarende at overskride den daglige grænseværdi for PM10 i zonen SKBB01 Banská Bystrica-regionen (Banskobystrický kraj) (med undtagelse af 2016) og i det bymæssige område SKKO0.1 Košice (med undtagelse af 2009, 2015 og 2016).

| — | Det fastslås, at Den Slovakiske har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2008/50/EF, sammenholdt med bilag XV til dette direktiv, ved ikke at have udarbejdet luftkvalitetsplaner, der fastsætter egnede foranstaltninger, så overskridelsesperioden bliver kortest mulig i zonen SKBB01 Banská Bystrica-regionen, det bymæssige område SKKO0.1 Košice og zonen SKKO02 Košice-regionen (Košický kraj). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Slovakiske har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2008/50/EF, sammenholdt med bilag XV til dette direktiv, ved ikke at have udarbejdet luftkvalitetsplaner, der fastsætter egnede foranstaltninger, så overskridelsesperioden bliver kortest mulig i zonen SKBB01 Banská Bystrica-regionen, det bymæssige område SKKO0.1 Košice og zonen SKKO02 Košice-regionen (Košický kraj).

| — | Den Slovakiske Republik tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Slovakiske Republik tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Direktiv 2008/50/EF fastsætter en øvre daglig grænseværdi, som finder anvendelse på koncentrationen af PM10 partikler (50 μg/m3). Den daglige koncentration må ikke overskrides mere end 35 gange pr. kalenderår. Den Slovakiske Republik har systematisk og vedvarende tilsidesat artikel 13, stk. 1, i direktiv 2008/50, i Banská Bystrica-regionen og i det bymæssige område Košice, som det fremgår af den årlige luftkvalitetsrapport indgivet af Den Slovakiske Republik i henhold til direktivets artikel 27.

Artikel 23, stk. 1, i direktiv 2008/50/EF fastsætter endvidere, at hvis niveauet af forurenende stoffer i luften i bestemte zoner eller bymæssige områder overskrider en grænseværdi, sørger medlemsstaterne for at opstille luftkvalitetsplaner for de pågældende zoner og bymæssige områder for at nå den pågældende grænseværdi i bilag XI. Overskrides disse grænseværdier efter fristen skal luftkvalitetsplanerne omfatte egnede foranstaltninger, så overskridelsesperioden bliver kortest mulig. Kommissionen har anført, at Den Slovakiske Republik ikke har opfyldt sin forpligtelse til — i de tilfælde hvor grænseværdierne overskrides — at udarbejde luftkvalitetsplaner for så vidt angår de zoner, der omfatter Banská Bystrica-regionen og Košice-regionen, samt det bymæssige område Košice, hvori der er fastsat egnede foranstaltninger, så overskridelsesperioden bliver kortest muligt. Denne tilsidesættelse følger for det første af det forhold, at Den Slovakiske Republik i disse to zoner og dette bymæssige område systematisk og vedvarende har tilsidesat artikel 13, stk. 1, ved at overskride de daglige PM10 grænseværdier. Dernæst følger tilsidesættelsen af direktivets artikel 23, stk. 1, ligeledes af den uhensigtsmæssige karakter af luftkvalitetsplanerne, luftkvalitetsstrategiens utilstrækkelighed, mangelfulde supplerende foranstaltninger og mangler i den slovakiske lovgivning.

---

(1)  EUT 2008 L 152, s. 1.

---

Retten

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/39 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/39

---

Rettens dom af 24. marts 2021 — Picard mod Kommissionen

(Sag T-769/16) (1)

(Personalesag - kontraktansatte - ændring af personalevedtægten af 2014 - overgangsforanstaltninger vedrørende visse nærmere regler for beregning af pensionsrettigheder - ændring af ansættelsesvilkårene efter indgåelsen af en ny kontrakt som kontraktansat - begrebet »at være i tjeneste«)

(2021/C 278/53)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Maxime Picard (Hettange-Grande, Frankrig) (ved advokaterne M.-A. Lucas og M. Bertha)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved B. Mongin og G. Gattinara, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 270 TEUF om annullation af dels svaret fra lederen af sektionen »Pensioner« ved »Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder« (PMO) af 4. januar 2016, dels i fornødent omfang af afgørelsen af 25. juli 2016 fra direktøren for direktorat E i Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige Ressourcer om afvisning af sagsøgerens klage af 1. april 2016 over afgørelsen eller den manglende afgørelse som følge af svaret af 4. januar 2016.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Maxime Picard betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Maxime Picard betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 14 af 16.1.2017.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/39 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/39

---

Rettens dom af 2. juni 2021 — Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo mod Kommissionen

(Sag T-223/18) (1)

(Statsstøtte - sundhedsydelser - direkte tilskud til offentlige hospitaler i regionen Lazio (Italien) - afgørelse, hvorved det fastslås, at der ikke foreligger statsstøtte - annullationssøgsmål - regelfastsættende retsakt, der ikke omfatter gennemførelsesforanstaltninger - umiddelbart berørt - formaliteten - begrundelsespligt - begrebet økonomisk virksomhed)

(2021/C 278/54)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (Albano Laziale, Italien) (ved advokat F. Rosi)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og F. Tomat, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2017) 7973 final af 4. december 2017, vedrørende statsstøtte SA.39913 (2017/NN) — Italien — angivelig kompensation til offentlige hospitaler i regionen Lazio.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EUT C 190 af 4.6.2018.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/40 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/40

---

Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA)

(Sag T-854/19) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket MONTANA - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] - ret til kontradiktion - artikel 94, stk. 1, i forordning 2017/1001 - prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder - tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret - artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001)

(2021/C 278/55)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück, Tyskland) (ved advokaterne L. Pechan og N. Fangmann)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: RDS Design ApS (Allerød, Danmark) (ved advokat J. Viinberg)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. oktober 2019 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2393/2018–4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Franz Schröder og RDS Design.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Franz Schröder GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af EUIPO. |
| --- | --- |

2)

Franz Schröder GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af EUIPO.

| 3) | RDS Design ApS bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

RDS Design ApS bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 54 af 17.2.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/41 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/41

---

Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA)

(Sag T-855/19) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret - figurmærket MONTANA - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] - ret til kontradiktion - artikel 94, stk. 1, i forordning 2017/1001 - prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder - tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret - artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001)

(2021/C 278/56)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück, Tyskland) (ved advokaterne L. Pechan og N. Fangmann)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: RDS Design ApS (Allerød, Danmark) (ved advokat J. Viinberg)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. oktober 2019 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1006/2019-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Franz Schröder og RDS Design.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Franz Schröder GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af EUIPO. |
| --- | --- |

2)

Franz Schröder GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af EUIPO.

| 3) | RDS Design ApS bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

RDS Design ApS bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 54 af 17.2.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/41 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/41

---

Rettens dom af 2. juni 2021 — Franz Schröder mod EUIPO — RDS Design (MONTANA)

(Sag T-856/19) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - international registrering, hvor Den Europæiske Union er designeret - ordmærket MONTANA - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] - ret til kontradiktion - artikel 94, stk. 1 i forordning 2017/1001 - prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder - tilladelse af beviser fremlagt for første gang for appelkammeret - artikel 95, stk. 1 og 2, i forordning 2017/1001)

(2021/C 278/57)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück, Tyskland) (ved advokaterne L. Pechan og N. Fangmann)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Gája, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: RDS Design ApS (Allerød, Danemark) (ved advokat J. Viinberg)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. oktober 2019 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2394/2018-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Franz Schröder og RDS Design.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Franz Schröder GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af EUIPO. |
| --- | --- |

2)

Franz Schröder GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af EUIPO.

| 3) | RDS Design ApS bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

RDS Design ApS bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 54 af 17.2.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/42 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/42

---

Rettens dom af 2. juni 2021 — adp Gauselmann mod EUIPO — Gameloft (GAMELAND)

(Sag T-17/20) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærke GAMELAND - det ældre EU-ordmærke Gameloft - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001 - reel brug af det ældre varemærke - artikel 47, stk. 2, i forordning 2017/1001 - begrænsning af de i varemærkeansøgningen angivne tjenesteydelser)

(2021/C 278/58)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Tyskland) (ved advokat K. Mandel)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved S. Palmero Cabezas, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Gameloft SE (Paris, Frankrig) (ved advokat M. Decker)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 5. november 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2502/2018-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Gameloft og adp Gauselmann..

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | adp Gauselmann GmbH betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

adp Gauselmann GmbH betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 68 af 2.3.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/43 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/43

---

Rettens dom af 2. juni 2021 — Himmel mod EUIPO — Ramirez Monfort (Hispano Suiza)

(Sag T-177/20) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket Hispano Suiza - det ældre EU-ordmærke HISPANO SUIZA - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001])

(2021/C 278/59)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Erwin Leo Himmel (Walchwil, Schweiz) (ved advokat A. Gomoll)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved M. Fischer, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Gonzalo Andres Ramirez Monfort (Barcelona, Spanien)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 21. januar 2020 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 67/2019-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Erwin Leo Himmel og Ramirez Monfort.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 21. januar 2020 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 67/2019-1) annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 21. januar 2020 af Første Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (sag R 67/2019-1) annulleres.

| 2) | EUIPO betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

EUIPO betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 191 af 8.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/43 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/43

---

Rettens dom af 2. juni 2021 –Schneider mod EUIPO — Raths (Teslaplatte)

(Sag T-183/20) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket Teslaplatte - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001])

(2021/C 278/60)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Christian Schneider (Leverkusen, Tyskland) (ved advokat R. Buttron)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Oliver Raths (Männedorf, Schweiz) (ved advokaterne G. Jacobs og M. Maybaum)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 15. januar 2020 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 247/2019-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem Oliver Raths og Christian Schneider.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Christian Schneider betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Christian Schneider betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 191 af 8.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/44 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/44

---

Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

(Sag T-233/20) (1)

(EU-varemærker - tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning - bortfald af tvistens genstand - ufornødent at træffe afgørelse)

(2021/C 278/61)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Rochem Group AG (Zug, Schweiz) (ved advokat K. Guridi Sedlak)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved P. Sipos, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Rochem Marine Srl (Gênes, Italien) (ved advokaterne R. Gioia og L. Mansi)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 20. februar 2020 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 1544/2019-1), vedrørende en ugyldighedssag mellem Rochem Marine og Rochem Group.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rochem Group AG og Rochem Marine Srl afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rochem Group AG og Rochem Marine Srl afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 215 af 29.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/44 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/44

---

Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (ROCHEM)

(Sag T-261/20) (1)

(EU-varemærker - tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning - bortfald af tvistens genstand - ufornødent at træffe afgørelse)

(2021/C 278/62)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Rochem Group AG (Zug, Schweiz) (ved advokat K. Guridi Sedlak)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved P. Sipos, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Rochem Marine Srl (Genova, Italien) (ved advokaterne R. Gioia og L. Mansi)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 2. marts 2020 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 1547/2019-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Rochem Marine og Rochem Group.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rochem Group AG og af Rochem Marine Srl afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rochem Group AG og af Rochem Marine Srl afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 222 af 6.7.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/45 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/45

---

Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (ROCHEM)

(Sag T-262/20) (1)

(EU-varemærker - tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning - bortfald af tvistens genstand - ufornødent at træffe afgørelse)

(2021/C 278/63)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Rochem Group AG (Zug, Schweiz) (ved advokat K. Guridi Sedlak)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved P. Sipos, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Rochem Marine Srl (Genova, Italien) (ved advokaterne R. Gioia og L. Mansi)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 2. marts 2020 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 1546/2019-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem Rochem Marine og Rochem Group.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rochem Group AG og Rochem Marine Srl afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rochem Group AG og Rochem Marine Srl afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 222 af 6.7.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/46 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/46

---

Rettens kendelse af 25. maj 2021 — Rochem Group mod EUIPO — Rochem Marine (R.T.S. ROCHEM Technical Services)

(Sag T-263/20) (1)

(EU-varemærker - tilbagekaldelse af den anfægtede beslutning - bortfald af tvistens genstand - ufornødent at træffe afgørelse)

(2021/C 278/64)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Rochem Group AG (Zug, Schweiz) (ved advokat K. Guridi Sedlak)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved P. Sipos, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Rochem Marine Srl (Genova, Italien) (ved advokaterne R. Gioia og L. Mansi)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 2. marts 2020 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 1545/2019-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem Rochem Marine og Rochem Group.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rochem Group AG og Rochem Marine Srl afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rochem Group AG og Rochem Marine Srl afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 215 af 29.6.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/46 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/46

---

Rettens kendelse af 17. maj 2021 — Electrodomésticos Taurus mod EUIPO — Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK)

(Sag T-328/20) (1)

(Annullationssøgsmål - EU-varemærker - indsigelsessag - påstand af deklaratorisk karakter - påstand om pålæg - afvisning)

(2021/C 278/65)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Electrodomésticos Taurus, SL (Oliana, Spanien) (ved advokat E. Manresa Medina)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved S. Palmero Cabezas, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Schenzhen Aukey E Business Co. Ltd (Shenzhen, Kina)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 23. marts 2020 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2212/2019-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Electrodomésticos Taurus og Shenzhen Aukey E-Business.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Electrodomésticos Taurus, SL betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Electrodomésticos Taurus, SL betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 240 af 20.7.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/47 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/47

---

Rettens kendelse af 20. maj 2021 — LG m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-482/20) (1)

(Annullationssøgsmål - beskyttelse af Unionens finansielle interesser - OLAF’s undersøgelse - fortrolighed af korrespondancen mellem advokat og klient - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - forberedende akt - afvisning)

(2021/C 278/66)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: LG og 5 andre sagsøgere, hvis navne er anført i bilaget til kendelsen (ved advokaterne A. Sigal og M. Teder)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Adamopoulos og J. Baquero Cruz, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af den afgørelse, som Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) traf stiltiende ved e-mail af 26. maj 2020, hvorved OLAF afslog anmodningen om beskyttelse af fortroligheden af kommunikationen mellem advokater og klienter for så vidt angik kommunikationen mellem sagsøgerne og deres advokater.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | LG og de andre sagsøgere, hvis navne er anført i bilaget, bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

LG og de andre sagsøgere, hvis navne er anført i bilaget, bærer deres egne omkostninger.

| 3) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 348 af 19.10.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/47 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/47

---

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. maj 2021 — OHB System mod Kommissionen

(Sag T-54/21 R)

(Særlige rettergangsformer - offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter - levering af Galileo-overgangssatellitter - afvisning af en ansøgers bud - begæring om foreløbige forholdsregler - fumus boni juris - uopsættelighed - interesseafvejning)

(2021/C 278/67)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: OHB System AG (Bremen, Tyskland) (ved advokaterne W. Würfel og F. Hausmann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Wilms, J. Estrada de Solà, L. Mantl og L. André, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring indgivet på grundlag af artikel 278 TEUF med påstand dels om udsættelse af gennemførelsen af Den Europæiske Rumorganisations (ESA) afgørelser af 19. og 22. januar 2021, på vegne af Kommissionen, om ikke at vælge sagsøgerens bud med hensyn til den offentlige kontrakt 2018/S 091-206089 og at tildele denne offentlige kontrakt til to andre tilbudsgivere, dels om at Kommissionen pålægges at give aktindsigt i udbudsdokumenterne.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Kendelserne af 31. januar 2021, OHB System mod Kommissionen (T-54/21 R), og af 26. februar 2021, OHB System mod Kommissionen (T-54/21 R), ophæves. |
| --- | --- |

2)

Kendelserne af 31. januar 2021, OHB System mod Kommissionen (T-54/21 R), og af 26. februar 2021, OHB System mod Kommissionen (T-54/21 R), ophæves.

| 3) | Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes, bortset fra de udgifter, som Airbus Defence and Space GmbH har afholdt. Dette sidstnævnte selskab betaler omkostningerne inden for rammerne af sin begæring om intervention. |
| --- | --- |

3)

Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes, bortset fra de udgifter, som Airbus Defence and Space GmbH har afholdt. Dette sidstnævnte selskab betaler omkostningerne inden for rammerne af sin begæring om intervention.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/48 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/48

---

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. maj 2021 — Darment mod Kommissionen

(Sag T-92/21 R)

(Særlige rettergangsformer - miljø - fluorholdige drivhusgasser - forordning (EU) nr. 517/2014 - markedsføring af hydrofluorcarboner - afgørelse, hvorved en virksomhed, der har overskredet den kvote, som den er blevet tildelt, pålægges en sanktion - begæring om foreløbige forholdsregler - ingen uopsættelighed)

(2021/C 278/68)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Darment Oy (Helsinki, Finland) (ved advokat C. Ginter)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved B. De Meester og K. Talabér Ritz, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål støttet på artikel 279 TEUF med påstand om, dels, at Kommissionen pålægges at ophøre med at pålægge sagsøgeren en sanktion i henhold til artikel 25, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 517/2014 af 16. april 2014 om fluorholdige drivhusgasser og om ophævelse af forordning (EF) nr. 842/2006 (EUT 2014, L 150, s. 195) for 2021 og de efterfølgende tildelingsperioder, dels, at Kommissionen tilpligtes at tildele sagsøgeren en kvote for import af hydrofluorcarboner i bulk for tildelingsperioden 2021 og de efterfølgende tildelingsperioder.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/48 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/48

---

Sag anlagt den 27. april 2021 — SE mod Kommissionen

(Sag T-223/21)

(2021/C 278/69)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: SE (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen om afslag på sagsøgerens ansøgning om stillingen COM/2020/1471, som han blev bekendt med senest den 15. september 2020, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om afslag på sagsøgerens ansøgning om stillingen COM/2020/1471, som han blev bekendt med senest den 15. september 2020, annulleres.

| — | Afgørelsen af 28. oktober 2020, hvorved sagsøgerens ansøgning i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 1, vedrørende hans ret til forfremmelse og til at blive udnævnt i eller omplaceret til en ny stilling blev afslået, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 28. oktober 2020, hvorved sagsøgerens ansøgning i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 1, vedrørende hans ret til forfremmelse og til at blive udnævnt i eller omplaceret til en ny stilling blev afslået, annulleres.

| — | Om nødvendigt annulleres afgørelserne af 18. januar 2021 og 3. marts 2021, hvorved ansøgerens klager af 16. september 2020 og 2. november 2020 blev afslået. |
| --- | --- |

—

Om nødvendigt annulleres afgørelserne af 18. januar 2021 og 3. marts 2021, hvorved ansøgerens klager af 16. september 2020 og 2. november 2020 blev afslået.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at erstatte sagsøgeren det økonomiske tab, som han har lidt, som skønnet i stævningen, idet han har mistet muligheden for at blive udnævnt i/tildelt stillingen COM/2020/1474 fra den 1. september 2020. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at erstatte sagsøgeren det økonomiske tab, som han har lidt, som skønnet i stævningen, idet han har mistet muligheden for at blive udnævnt i/tildelt stillingen COM/2020/1474 fra den 1. september 2020.

| — | Kommissionen tilpligtes at erstatte sagsøgeren det økonomiske tab, som han har lidt, som skønnet i stævningen, idet han har mistet muligheden for at blive forfremmet fra den 16. maj 2020. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at erstatte sagsøgeren det økonomiske tab, som han har lidt, som skønnet i stævningen, idet han har mistet muligheden for at blive forfremmet fra den 16. maj 2020.

| — | Kommissionen tilpligtes at erstatte sagsøgeren det økonomiske tab, som han har lidt, som skønnet i stævningen, idet han har mistet muligheden for at blive tjenestemand ved deltagelse i den interne udvælgelsesprøve, der var forbeholdt midlertidigt ansatte på niveau 2(b) AD. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at erstatte sagsøgeren det økonomiske tab, som han har lidt, som skønnet i stævningen, idet han har mistet muligheden for at blive tjenestemand ved deltagelse i den interne udvælgelsesprøve, der var forbeholdt midlertidigt ansatte på niveau 2(b) AD.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat 2 grupper af anbringender, i alt otte anbringender.

Den første gruppe af anbringender vedrører sagsøgerens sagsanlæg for så vidt som det er rettet mod afslaget på hans ansøgning om stillingen COM/2020/1474, mens den anden gruppe af anbringender vedrører hans sagsanlæg for så vidt som det er rettet mod den afgørelse, hvorved han blev nægtet muligheden for at blive forfremmet, omplaceret, omklassificeret og/eller udnævnt i en anden stilling.

| 1. | Første anbringende (i første gruppe af anbringender) om, at der ikke blev givet meddelelse om afgørelsen, og om en begrundelsesmangel.






  — | Det gøres gældende, at sagsøgeren aldrig modtog en formel meddelelse om udfaldet af hans ansøgning om den ledige stilling COM/2020/1474, i strid med den forpligtelse, der er fastsat i tjenestemandsvedtægtens artikel 25, stk. 2, og retten til god forvaltningsskik i medfør af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Sagsøgeren blev den 15. september 2020 bekendt med, at en anden person påbegyndte sin tjeneste i denne stilling som midlertidigt ansat 2(b). Denne afgørelse blev heller aldrig tilstrækkeligt begrundet. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende (i første gruppe af anbringender) om, at der ikke blev givet meddelelse om afgørelsen, og om en begrundelsesmangel.

—

Det gøres gældende, at sagsøgeren aldrig modtog en formel meddelelse om udfaldet af hans ansøgning om den ledige stilling COM/2020/1474, i strid med den forpligtelse, der er fastsat i tjenestemandsvedtægtens artikel 25, stk. 2, og retten til god forvaltningsskik i medfør af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Sagsøgeren blev den 15. september 2020 bekendt med, at en anden person påbegyndte sin tjeneste i denne stilling som midlertidigt ansat 2(b). Denne afgørelse blev heller aldrig tilstrækkeligt begrundet.

| 2. | Andet anbringende (i første gruppe af anbringender) om, at afslaget på ansøgningen om stillingen COM/2020/1474 er ulovligt, da det hviler på en ulovlig fortolkning af artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 3, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (AØA) — tilsidesættelse af AØS’s artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 3, af sagsøgerens kontrakt og af tjenestens interesse.






  — | Det fremgår af de forskellige udvekslinger af e-mails, at administrationen fejlagtigt er af den opfattelse, at det ikke er muligt for en midlertidigt ansat ved Kommissionen, i løbet af dennes karriere at opnå en anden kontrakt som midlertidigt ansat ved Kommissionen, og at en midlertidigt ansat (TA2(b)) i medfør af AØA’s artikel 8, stk. 2, kun kan have én kontrakt. Sagsøgeren gør imidlertid gældende, at der ikke er noget i AØA, der understøtter denne opfattelse. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende (i første gruppe af anbringender) om, at afslaget på ansøgningen om stillingen COM/2020/1474 er ulovligt, da det hviler på en ulovlig fortolkning af artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 3, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (AØA) — tilsidesættelse af AØS’s artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 3, af sagsøgerens kontrakt og af tjenestens interesse.

—

Det fremgår af de forskellige udvekslinger af e-mails, at administrationen fejlagtigt er af den opfattelse, at det ikke er muligt for en midlertidigt ansat ved Kommissionen, i løbet af dennes karriere at opnå en anden kontrakt som midlertidigt ansat ved Kommissionen, og at en midlertidigt ansat (TA2(b)) i medfør af AØA’s artikel 8, stk. 2, kun kan have én kontrakt. Sagsøgeren gør imidlertid gældende, at der ikke er noget i AØA, der understøtter denne opfattelse.

| 3. | Tredje anbringende (i første gruppe af anbringender) om, at den faste administrativ praksis ikke er blevet fulgt, om ulige behandling, og forskelsbehandling på grund af alder.






  — | Sagsøgeren gør gældende, at der er adskillige tilfælde, hvor midlertidigt ansatte 2b er blevet omplaceret til andre stillinger med andre arbejdsopgaver og ansvarsområder, uden at der var behov for en ny kontrakt, eksempelvis i forbindelse med Junior Professionals Program (JPP). |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende (i første gruppe af anbringender) om, at den faste administrativ praksis ikke er blevet fulgt, om ulige behandling, og forskelsbehandling på grund af alder.

—

Sagsøgeren gør gældende, at der er adskillige tilfælde, hvor midlertidigt ansatte 2b er blevet omplaceret til andre stillinger med andre arbejdsopgaver og ansvarsområder, uden at der var behov for en ny kontrakt, eksempelvis i forbindelse med Junior Professionals Program (JPP).

| 4. | Fjerde anbringende (i første gruppe af anbringender) om mangel på gennemsigtighed, tilsidesættelse af retten til at blive hørt og tilsidesættelse af adgangen til effektive retsmidler.






  — | Det gøres gældende, at administrationen ikke har handlet gennemsigtigt ved gennemførelsen af denne procedure. Den har anvendt en tvivlsom proceduremæssig praksis, som har ført til, at sagsøgeren er blevet frataget sin ret til at blive hørt og muligheden for råde over effektive retsmidler. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende (i første gruppe af anbringender) om mangel på gennemsigtighed, tilsidesættelse af retten til at blive hørt og tilsidesættelse af adgangen til effektive retsmidler.

—

Det gøres gældende, at administrationen ikke har handlet gennemsigtigt ved gennemførelsen af denne procedure. Den har anvendt en tvivlsom proceduremæssig praksis, som har ført til, at sagsøgeren er blevet frataget sin ret til at blive hørt og muligheden for råde over effektive retsmidler.

| 5. | Første anbringende (i anden gruppe af anbringender) om en ulovlig fortolkning af AØA’s artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 3 — tilsidesættelse af AØS’s artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 3, af sagsøgerens kontrakt og af tjenestens interesse.






  — | Det gøres gældende, at administrationens holdning med hensyn til afslaget på sagsøgerens forfremmelse, omplacering, omklassificering og udnævnelse i en anden stilling er åbenbart forkert og savner hjemmel af de grunde, der er anført i forbindelse med den første anfægtede afgørelse. |
| --- | --- | --- |

5.

Første anbringende (i anden gruppe af anbringender) om en ulovlig fortolkning af AØA’s artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 3 — tilsidesættelse af AØS’s artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 3, af sagsøgerens kontrakt og af tjenestens interesse.

—

Det gøres gældende, at administrationens holdning med hensyn til afslaget på sagsøgerens forfremmelse, omplacering, omklassificering og udnævnelse i en anden stilling er åbenbart forkert og savner hjemmel af de grunde, der er anført i forbindelse med den første anfægtede afgørelse.

| 6. | Andet anbringende (i anden gruppe af anbringender) om ulige behandling og forskelsbehandling på grund af alder mellem midlertidigt ansatte 2(b) ved Kommissionen.






  — | For så vidt angår sagsøgerens ret til at ansøge og blive tildelt andre stillinger for midlertidigt ansatte, særligt ledige stillinger for midlertidigt ansatte i henhold til AØA’s artikel 2(b), gøres det gældende, at administrationen følger en praksis, der har til virkning, at sagsøgeren, som er midlertidigt ansat 2(b), forskelsbehandles i forhold til JPP kandidaterne, som også er midlertidigt ansatte 2(b). |
| --- | --- | --- |

6.

Andet anbringende (i anden gruppe af anbringender) om ulige behandling og forskelsbehandling på grund af alder mellem midlertidigt ansatte 2(b) ved Kommissionen.

—

For så vidt angår sagsøgerens ret til at ansøge og blive tildelt andre stillinger for midlertidigt ansatte, særligt ledige stillinger for midlertidigt ansatte i henhold til AØA’s artikel 2(b), gøres det gældende, at administrationen følger en praksis, der har til virkning, at sagsøgeren, som er midlertidigt ansat 2(b), forskelsbehandles i forhold til JPP kandidaterne, som også er midlertidigt ansatte 2(b).

| 7. | Tredje anbringende (i anden gruppe af anbringender) om en ulige behandling af midlertidigt ansatte 2(b) i forskellige EU-enheder.






  — | Muligheden for forfremmelse for midlertidigt ansatte 2(b) er blevet udtrykkeligt anerkendt af andre EU-institutioner og -organer. Ved ikke at iværksætte forfremmelsesrunder og ved ikke at give samme ret til forfremmelse til midlertidigt ansatte 2(b), behandles midlertidigt ansatte mindre gunstigt ved Europa-Kommissionen end ved andre EU-institutioner og -organer. |
| --- | --- | --- |

7.

Tredje anbringende (i anden gruppe af anbringender) om en ulige behandling af midlertidigt ansatte 2(b) i forskellige EU-enheder.

—

Muligheden for forfremmelse for midlertidigt ansatte 2(b) er blevet udtrykkeligt anerkendt af andre EU-institutioner og -organer. Ved ikke at iværksætte forfremmelsesrunder og ved ikke at give samme ret til forfremmelse til midlertidigt ansatte 2(b), behandles midlertidigt ansatte mindre gunstigt ved Europa-Kommissionen end ved andre EU-institutioner og -organer.

| 8. | Fjerde anbringende (i anden gruppe af anbringender) om en ulige behandling af midlertidigt ansatte 2(b) i forhold til andre midlertidigt ansatte ved Kommissionen.






  — | For så vidt angår forfremmelse eller omklassificering medfører det forhold, at administrationen ikke iværksætter forfremmelsesrunder eller tillader individuelle forfremmelser, en ulige behandling af sagsøgeren, som er midlertidigt ansat 2(b) i forhold til andre kategorier af midlertidigt ansatte, og navnlig midlertidigt ansatte 2(a) og 2(c). |
| --- | --- | --- |

8.

Fjerde anbringende (i anden gruppe af anbringender) om en ulige behandling af midlertidigt ansatte 2(b) i forhold til andre midlertidigt ansatte ved Kommissionen.

—

For så vidt angår forfremmelse eller omklassificering medfører det forhold, at administrationen ikke iværksætter forfremmelsesrunder eller tillader individuelle forfremmelser, en ulige behandling af sagsøgeren, som er midlertidigt ansat 2(b) i forhold til andre kategorier af midlertidigt ansatte, og navnlig midlertidigt ansatte 2(a) og 2(c).

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/50 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/50

---

Sag anlagt den 30. april 2021 — Praesidiad mod EUIPO — Zaun (Post)

(Sag T-231/21)

(2021/C 278/70)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Praesidiad Holding (Zwevegem, Belgien) (ved advokaterne M. Rieger Janson og D. Op de Beeck)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Zaun Ltd (Wolverhampton, Det Forenede Kongerige)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: Praesidiad Holding

Det omtvistede design: EF-design nr. 127 204-0001 (Post)

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 15. februar 2021 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 2068/2019-3)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Afgørelsen truffet den 19. juli 2019 af ugyldighedsafdelingen ved EUIPO, hvorved der blev givet afslag på ansøgningen om at erklære det anfægtede design ugyldigt, opretholdes. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen truffet den 19. juli 2019 af ugyldighedsafdelingen ved EUIPO, hvorved der blev givet afslag på ansøgningen om at erklære det anfægtede design ugyldigt, opretholdes.

| — | EUIPO (og den anden part som intervenient, hvis den anden part i sagen for EUIPO intervenerer) tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO (og den anden part som intervenient, hvis den anden part i sagen for EUIPO intervenerer) tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Appelkammeret foretog en fejlagtig anvendelse af DOCERAM-dommen i dets fortolkning af artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002, da det ikke identificerede produktet på korrekt vis. |
| --- | --- |

—

Appelkammeret foretog en fejlagtig anvendelse af DOCERAM-dommen i dets fortolkning af artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002, da det ikke identificerede produktet på korrekt vis.

| — | Appelkammeret foretog en fejlagtig anvendelse af DOCERAM-dommen i dets fortolkning af artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002, da det ikke tog hensyn til bevis på objektive omstændigheder, som indikerer andre elementer end teknisk funktion. |
| --- | --- |

—

Appelkammeret foretog en fejlagtig anvendelse af DOCERAM-dommen i dets fortolkning af artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002, da det ikke tog hensyn til bevis på objektive omstændigheder, som indikerer andre elementer end teknisk funktion.

| — | Appelkammeret foretog en fejlagtig anvendelse af DOCERAM-dommen i dets fortolkning af Rådets forordning (EF) nr. 6/2002, da det undlod at anvende testen vedrørende de objektive omstændigheder, men derimod angav, at der var krav om subjektive beviser for omstændighederne ved designet. |
| --- | --- |

—

Appelkammeret foretog en fejlagtig anvendelse af DOCERAM-dommen i dets fortolkning af Rådets forordning (EF) nr. 6/2002, da det undlod at anvende testen vedrørende de objektive omstændigheder, men derimod angav, at der var krav om subjektive beviser for omstændighederne ved designet.

| — | Appelkammeret undlod, i strid med artikel 62 i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002, at begrunde, hvorfor designindehaverens bevis blev forkastet som irrelevant og/eller ubegrundet. |
| --- | --- |

—

Appelkammeret undlod, i strid med artikel 62 i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002, at begrunde, hvorfor designindehaverens bevis blev forkastet som irrelevant og/eller ubegrundet.

| — | Appelkammeret pålagde med urette indehaveren af designet, snarere end ansøgeren om ugyldighedserklæring, bevisbyrden. |
| --- | --- |

—

Appelkammeret pålagde med urette indehaveren af designet, snarere end ansøgeren om ugyldighedserklæring, bevisbyrden.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/51 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/51

---

Sag anlagt den 7. maj 2021 — SN mod Parlamentet

(Sag T-249/21)

(2021/C 278/71)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: SN (ved solicitor P. Eleftheriadis)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Parlamentets generalsekretærs afgørelse af 21. december 2020 annulleres i sin helhed, |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets generalsekretærs afgørelse af 21. december 2020 annulleres i sin helhed,

| — | Debetnota nr. 7010000021 af 15. januar 2021 stilet til sagsøgeren med krav om betaling af et beløb på 196 199,84 EUR, annulleres i sin helhed, og |
| --- | --- |

—

Debetnota nr. 7010000021 af 15. januar 2021 stilet til sagsøgeren med krav om betaling af et beløb på 196 199,84 EUR, annulleres i sin helhed, og

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Europa-Parlamentet handlede i strid med artikel 137 i vedtægten for tjenestemænd og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Det europæiske økonomiske Fællesskab og Det europæiske Atomenergifællesskab. (1) |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Europa-Parlamentet handlede i strid med artikel 137 i vedtægten for tjenestemænd og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Det europæiske økonomiske Fællesskab og Det europæiske Atomenergifællesskab. (1)

| 2. | Andet anbringende om, at Europa-Parlamentet begik en retlig fejl og ikke anvendte den korrekte standard for »uberettiget udbetalt beløb« som omhandlet i artikel 32 og 68 i Europa-Parlamentets præsidiums afgørelse af 19. maj og 9. juli 2008 om gennemførelsesbestemmelser til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer. (2) |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Europa-Parlamentet begik en retlig fejl og ikke anvendte den korrekte standard for »uberettiget udbetalt beløb« som omhandlet i artikel 32 og 68 i Europa-Parlamentets præsidiums afgørelse af 19. maj og 9. juli 2008 om gennemførelsesbestemmelser til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer. (2)

| 3. | Tredje anbringende om, at Europa-Parlamentet ikke tog hensyn til et medlems ret til frihed og uafhængighed som omhandlet i artikel 2 og 21 i statutten for Europa-Parlamentets medlemmer (3). |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Europa-Parlamentet ikke tog hensyn til et medlems ret til frihed og uafhængighed som omhandlet i artikel 2 og 21 i statutten for Europa-Parlamentets medlemmer (3).

| 4. | Fjerde anbringende om, at begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF blev tilsidesat derved, at 68 ud af 78 dokumenter, som medlemmet havde indgivet, blev afvist som beviser, der »ikke kunne antages til realitetsbehandling«, at den fulde løn blev anset for at være »uberettiget udbetalt«, selv om kun 6 måneder af kontraktens 30 måneder blev undersøgt til bunds, og at OLAF’s konklusioner, hvorefter sagsøgeren ikke havde handlet i ond tro, blev modsagt. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF blev tilsidesat derved, at 68 ud af 78 dokumenter, som medlemmet havde indgivet, blev afvist som beviser, der »ikke kunne antages til realitetsbehandling«, at den fulde løn blev anset for at være »uberettiget udbetalt«, selv om kun 6 måneder af kontraktens 30 måneder blev undersøgt til bunds, og at OLAF’s konklusioner, hvorefter sagsøgeren ikke havde handlet i ond tro, blev modsagt.

| 5. | Femte anbringende om åbenbare faktiske fejl. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om åbenbare faktiske fejl.

---

(1)  Forordning nr. 31 (EØF), 11 (EURATOM), om vedtægten for tjenestemænd og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Det europæiske økonomiske Fællesskab og Det europæiske Atomenergifællesskab (EFT 1959-1962 s. 126).

(2)  Europa-Parlamentets præsidiums afgørelse af 19.5.2008 og 9.7.2008 om gennemførelsesbestemmelser til statutten for Europa-Parlamentets medlemmer (2009/C 159/01) (EUT 2009, C 159, s. 1)

(3)  Europa-Parlamentets afgørelse af 28.9.2005 om vedtagelse af statutten for Europa-Parlamentets medlemmer (2005/684/EF, Euratom) (EUT 2005, L 262, s. 1)

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/52 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/52

---

Sag anlagt den 10. maj 2021 — Zdút mod EUIPO — Nehera m.fl. (nehera)

(Sag T-250/21)

(2021/C 278/72)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Ladislav Zdút (Bratislava, Slovakiet) (ved advokat Y. Echevarría García)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Isabel Nehera (Sutton, Ontario, Canada), Jean-Henri Nehera (Burnaby, British Columbia, Canada) og Natasha Sehnal (Montferrier sur Lez, Frankrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Ladislav Zdút

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærket nehera i sort — EU-varemærke nr. 11 794 112

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. marts 2021 af Anden Appelkammer ved EUIPO (sag R 1216/2020-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling ved EUIPO.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/53 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/53

---

Sag anlagt den 15. maj 2021 — Domator24.com Paweł Nowak mod EUIPO — Siwek i Didyk (Lænestole)

(Sag T-256/21)

(2021/C 278/73)

Stævningen er affattet på polsk

Parter

Sagsøger: Domator24.com Paweł Nowak (Zielona Góra, Polen) (ved advokat T. Gawliczek)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Piotr Siwek (Gdańsk, Polska) og Sebastian Didyk (Gdańsk)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: Domator24.com Paweł Nowak

Det omtvistede design: EF-design nr. 3 304 021-0001 (Lænestole)

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 15. marts 2021 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 1275/2020-3)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling for Den Europæiske Unions Ret og, i henhold til procesreglementets artikel 190, stk. 2, de nødvendige omkostninger afholdt i forbindelse med sagens behandling ved appelkammeret ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling for Den Europæiske Unions Ret og, i henhold til procesreglementets artikel 190, stk. 2, de nødvendige omkostninger afholdt i forbindelse med sagens behandling ved appelkammeret ved EUIPO.

| — | Eventuelle intervenienter tilpligtes at bære deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

—

Eventuelle intervenienter tilpligtes at bære deres egne omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 ved at have lagt til grund, at designet ikke havde individuel karakter på ansøgningstidspunktet |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 ved at have lagt til grund, at designet ikke havde individuel karakter på ansøgningstidspunktet

| — | Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 ved at have fastslået at det tidligere design, der blev gjort gældende som bevis i denne sag, med rimelighed kan være kommet til fagkredsene inden for spilsektorens kendskab som led i deres normale forretningsførelse |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 ved at have fastslået at det tidligere design, der blev gjort gældende som bevis i denne sag, med rimelighed kan være kommet til fagkredsene inden for spilsektorens kendskab som led i deres normale forretningsførelse

| — | Tilsidesættelse af bevisbyrdereglerne |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af bevisbyrdereglerne

| — | Tilsidesættelse af princippet om den frie bevisbedømmelse |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af princippet om den frie bevisbedømmelse

| — | Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 6, stk. 1, litra b), og artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 6, stk. 1, litra b), og artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002

| — | Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 6, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 6, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/54 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/54

---

Sag anlagt den 13. maj 2021 –Yanukovych mod Rådet

(Sag T-262/21)

(2021/C 278/74)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Viktor Fedorovych Yanukovych (Rostov ved Don, Rusland) (ved advokat B. Kennelly)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2021/394 af 4. marts 2021 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (1) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/391 af 4. marts 2021 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (2) (»de niende ændringsretsakter« eller »sanktionerne af 2021«) annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2021/394 af 4. marts 2021 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (1) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/391 af 4. marts 2021 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (2) (»de niende ændringsretsakter« eller »sanktionerne af 2021«) annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at Rådet hverken kontrollerede eller kunne kontrollere, om den afgørelse/de afgørelser, som det støttede sig på ved opførelsen af sagsøgeren på listerne, var blevet vedtaget i overensstemmelse med hans i EU-retten sikrede grundlæggende ret til forsvar og ret til en effektiv domstolsbeskyttelse. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at Rådet hverken kontrollerede eller kunne kontrollere, om den afgørelse/de afgørelser, som det støttede sig på ved opførelsen af sagsøgeren på listerne, var blevet vedtaget i overensstemmelse med hans i EU-retten sikrede grundlæggende ret til forsvar og ret til en effektiv domstolsbeskyttelse.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at Rådet anlagde åbenbart urigtige skøn, da det traf afgørelse om, at opførelseskriterierne var opfyldt. Navnlig accepterede Rådet den af den offentlige anklagemyndighed i Ukraine fremlagte dokumentation uden at foretage en grundig undersøgelse og/eller uden at tage hensyn til de unøjagtigheder, som sagsøgeren havde gjort opmærksom på. Rådet skulle have foretaget yderligere undersøgelser og udbedt sig yderligere dokumentation fra de ukrainske myndigheder i lyset af de af sagsøgeren fremsatte bemærkninger og den af ham fremlagte diskulperende dokumentation, men Rådets begrænsede undersøgelse levede ikke op til kravene. Følgelig savnes der et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag for sanktionerne af 2021. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at Rådet anlagde åbenbart urigtige skøn, da det traf afgørelse om, at opførelseskriterierne var opfyldt. Navnlig accepterede Rådet den af den offentlige anklagemyndighed i Ukraine fremlagte dokumentation uden at foretage en grundig undersøgelse og/eller uden at tage hensyn til de unøjagtigheder, som sagsøgeren havde gjort opmærksom på. Rådet skulle have foretaget yderligere undersøgelser og udbedt sig yderligere dokumentation fra de ukrainske myndigheder i lyset af de af sagsøgeren fremsatte bemærkninger og den af ham fremlagte diskulperende dokumentation, men Rådets begrænsede undersøgelse levede ikke op til kravene. Følgelig savnes der et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag for sanktionerne af 2021.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at sagsøgerens ejendomsret i henhold til artikel 17, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat, bl.a. fordi de restriktive foranstaltninger udgør en ubegrundet, unødvendig og uforholdsmæssig begrænsning af disse rettigheder, fordi i) der ikke er noget grundlag for at antage, at de midler, som sagsøgeren angiveligt uretmæssigt har tilegnet sig, anses for at være blevet ført ud af Ukraine, ii) nationale ukrainske foranstaltninger tydeligvis ville være passende og tilstrækkelige og iii) restriktive foranstaltninger nu i syv år har været indført og pålagt på grundlag af en forundersøgelse, som i realiteten er indstillet eller i det mindste totalt stagneret. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at sagsøgerens ejendomsret i henhold til artikel 17, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat, bl.a. fordi de restriktive foranstaltninger udgør en ubegrundet, unødvendig og uforholdsmæssig begrænsning af disse rettigheder, fordi i) der ikke er noget grundlag for at antage, at de midler, som sagsøgeren angiveligt uretmæssigt har tilegnet sig, anses for at være blevet ført ud af Ukraine, ii) nationale ukrainske foranstaltninger tydeligvis ville være passende og tilstrækkelige og iii) restriktive foranstaltninger nu i syv år har været indført og pålagt på grundlag af en forundersøgelse, som i realiteten er indstillet eller i det mindste totalt stagneret.

---

(1)  EUT 2021, L 77, s. 29.

(2)  EUT 2021, L 77, s. 2.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/55 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/55

---

Sag anlagt den 13. maj 2021 — Yanukovych mod Rådet

(Sag T-263/21)

(2021/C 278/75)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Sankt Petersborg, Rusland) (ved advokat B. Kennelly)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2021/394 af 4. marts 2021 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (1) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/391 af 4. marts 2021 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (2) (»de niende ændringsretsakter« eller »sanktionerne af 2021«) annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2021/394 af 4. marts 2021 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (1) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/391 af 4. marts 2021 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (2) (»de niende ændringsretsakter« eller »sanktionerne af 2021«) annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at Rådet hverken kontrollerede eller kunne kontrollere, om den afgørelse/de afgørelser, som det støttede sig på ved opførelsen af sagsøgeren på listerne, var blevet vedtaget i overensstemmelse med hans i EU-retten sikrede grundlæggende ret til forsvar og ret til en effektiv domstolsbeskyttelse. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at Rådet hverken kontrollerede eller kunne kontrollere, om den afgørelse/de afgørelser, som det støttede sig på ved opførelsen af sagsøgeren på listerne, var blevet vedtaget i overensstemmelse med hans i EU-retten sikrede grundlæggende ret til forsvar og ret til en effektiv domstolsbeskyttelse.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at Rådet anlagde åbenbart urigtige skøn, da det traf afgørelse om, at opførelseskriterierne var opfyldt. Navnlig accepterede Rådet den af den offentlige anklagemyndighed i Ukraine fremlagte dokumentation uden at foretage en grundig undersøgelse og/eller uden at tage hensyn til de unøjagtigheder, som sagsøgeren havde gjort opmærksom på. Rådet skulle have foretaget yderligere undersøgelser og udbedt sig yderligere dokumentation fra de ukrainske myndigheder i lyset af de af sagsøgeren fremsatte bemærkninger og den af ham fremlagte diskulperende dokumentation, men Rådets begrænsede undersøgelse levede ikke op til kravene. Følgelig savnes der et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag for sanktionerne af 2021. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at Rådet anlagde åbenbart urigtige skøn, da det traf afgørelse om, at opførelseskriterierne var opfyldt. Navnlig accepterede Rådet den af den offentlige anklagemyndighed i Ukraine fremlagte dokumentation uden at foretage en grundig undersøgelse og/eller uden at tage hensyn til de unøjagtigheder, som sagsøgeren havde gjort opmærksom på. Rådet skulle have foretaget yderligere undersøgelser og udbedt sig yderligere dokumentation fra de ukrainske myndigheder i lyset af de af sagsøgeren fremsatte bemærkninger og den af ham fremlagte diskulperende dokumentation, men Rådets begrænsede undersøgelse levede ikke op til kravene. Følgelig savnes der et tilstrækkeligt solidt faktuelt grundlag for sanktionerne af 2021.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at sagsøgerens ejendomsret i henhold til artikel 17, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat, bl.a. fordi de restriktive foranstaltninger udgør en ubegrundet, unødvendig og uforholdsmæssig begrænsning af disse rettigheder, fordi i) der ikke er noget grundlag for at antage, at de midler, som sagsøgeren angiveligt uretmæssigt har tilegnet sig, anses for at være blevet ført ud af Ukraine, ii) nationale ukrainske foranstaltninger tydeligvis ville være passende og tilstrækkelige og iii) restriktive foranstaltninger nu i syv år har været indført på grundlag af en forundersøgelse, som i realiteten er indstillet eller i det mindste totalt stagneret. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at sagsøgerens ejendomsret i henhold til artikel 17, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat, bl.a. fordi de restriktive foranstaltninger udgør en ubegrundet, unødvendig og uforholdsmæssig begrænsning af disse rettigheder, fordi i) der ikke er noget grundlag for at antage, at de midler, som sagsøgeren angiveligt uretmæssigt har tilegnet sig, anses for at være blevet ført ud af Ukraine, ii) nationale ukrainske foranstaltninger tydeligvis ville være passende og tilstrækkelige og iii) restriktive foranstaltninger nu i syv år har været indført på grundlag af en forundersøgelse, som i realiteten er indstillet eller i det mindste totalt stagneret.

---

(1)  EUT 2021, L 77, s. 29.

(2)  EUT 2021, L 77, s. 2.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/56 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/56

---

Sag anlagt den 19. maj 2021 — Estetica Group Iwona Michalak mod EUIPO (PURE BEAUTY)

(Sag T-270/21)

(2021/C 278/76)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Estetica Group Iwona Michalak (Warszawa, Polen) (ved advokat P. Gutowski)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket PURE BEAUTY — registreringsansøgning nr. 18 160 933

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 16. marts 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1456/2020-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse ændres således, at det fastslås, at der ikke foreligger en absolut registreringshindring som omhandlet i artikel 7, stk.1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 for det ansøgte tegn. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse ændres således, at det fastslås, at der ikke foreligger en absolut registreringshindring som omhandlet i artikel 7, stk.1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 for det ansøgte tegn.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

| — | Appelkammeret har tilsidesat ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet det ikke har taget hensyn til EUIPO’s tidligere afgørelsespraksis, hvori der er blevet registreret ord- og figurtegn, som i deres fantasifulde udformnings omfang er sammenlignelige med det ansøgte tegn, selv om der ikke forelå nogen særlige omstændigheder i dette tilfælde, der begrundede en afvigende praksis. |
| --- | --- |

—

Appelkammeret har tilsidesat ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet det ikke har taget hensyn til EUIPO’s tidligere afgørelsespraksis, hvori der er blevet registreret ord- og figurtegn, som i deres fantasifulde udformnings omfang er sammenlignelige med det ansøgte tegn, selv om der ikke forelå nogen særlige omstændigheder i dette tilfælde, der begrundede en afvigende praksis.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/56 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/56

---

Sag anlagt den 19. maj 2021 — Puigdemont i Casamajó m.fl. mod Parlamentet

(Sag T-272/21)

(2021/C 278/77)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgien), Antoni Comín i Oliveres (Waterloo) og Clara Ponsatí i Obiols (Waterloo) (ved advokaterne P. Bekaert, J. Costa i Rosselló, G. Boye og S. Bekaert)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgernes påstande

| — | Europa-Parlamentets afgørelser af 9. marts 2021 vedrørende anmodningen om ophævelse af immuniteten for Carles Puigdemont i Casamajó (P9_TA(2021)0059 — (2020/2024(IMM))), Antoni Comín i Oliveres (P9_TA(2021)0060 — (2020/2025(IMM))) og Clara Ponsatí Obiols (P9_TA(2021)0061 — (2020/2031(IMM))) annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets afgørelser af 9. marts 2021 vedrørende anmodningen om ophævelse af immuniteten for Carles Puigdemont i Casamajó (P9_TA(2021)0059 — (2020/2024(IMM))), Antoni Comín i Oliveres (P9_TA(2021)0060 — (2020/2025(IMM))) og Clara Ponsatí Obiols (P9_TA(2021)0061 — (2020/2031(IMM))) annulleres.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat otte anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Parlamentet ikke opfyldte sin pligt til at begrunde de anfægtede afgørelser tilstrækkeligt og passende, hvilket udgør en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF, og chartrets artikel 41, stk. 2, litra c), i forbindelse med den ret til effektiv domstolsbeskyttelse, der er fastsat i chartrets artikel 47. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Parlamentet ikke opfyldte sin pligt til at begrunde de anfægtede afgørelser tilstrækkeligt og passende, hvilket udgør en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF, og chartrets artikel 41, stk. 2, litra c), i forbindelse med den ret til effektiv domstolsbeskyttelse, der er fastsat i chartrets artikel 47.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 9, stk. 1, i Europa-Parlamentets forretningsorden, sammenholdt med chartrets artikel 20, 21 og 47, med hensyn til retten til en domstol, der forudgående er oprettet ved lov, idet anmodningen om ophævelse af immunitet ikke blev fremsendt til Parlamentet af en kompetent myndighed i en medlemsstat. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 9, stk. 1, i Europa-Parlamentets forretningsorden, sammenholdt med chartrets artikel 20, 21 og 47, med hensyn til retten til en domstol, der forudgående er oprettet ved lov, idet anmodningen om ophævelse af immunitet ikke blev fremsendt til Parlamentet af en kompetent myndighed i en medlemsstat.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af den ret til at få sin sag behandlet uvildigt og retfærdigt, der er fastsat i chartrets artikel 41, stk. 1, hvilket også udgør en tilsidesættelse af chartrets artikel 39, stk. 2, i forbindelse med den manglende begrundelse af flere procedureafgørelser, hvilket udgør en tilsidesættelse af artikel 296, stk. 2, TEUF, chartrets artikel 41, stk. 2, litra c), artikel 15 TEUF og chartrets artikel 47. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af den ret til at få sin sag behandlet uvildigt og retfærdigt, der er fastsat i chartrets artikel 41, stk. 1, hvilket også udgør en tilsidesættelse af chartrets artikel 39, stk. 2, i forbindelse med den manglende begrundelse af flere procedureafgørelser, hvilket udgør en tilsidesættelse af artikel 296, stk. 2, TEUF, chartrets artikel 41, stk. 2, litra c), artikel 15 TEUF og chartrets artikel 47.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af retten til at blive hørt, der er fastsat i chartrets artikel 41, stk. 2, litra b), i forbindelse med retten til aktindsigt i henhold til chartrets artikel 42, og retten til forsvar og til en effektiv domstolsbeskyttelse. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af retten til at blive hørt, der er fastsat i chartrets artikel 41, stk. 2, litra b), i forbindelse med retten til aktindsigt i henhold til chartrets artikel 42, og retten til forsvar og til en effektiv domstolsbeskyttelse.

| 5. | Femte anbringende om tilsidesættelse af principperne om retssikkerhed og loyalt samarbejde, der beror på de anfægtede afgørelsers manglende klarhed med hensyn til rækkevidden af de besluttede ophævelser af immunitet, i forbindelse med retten til effektiv domstolsbeskyttelse og retten til forsvar, der er fastsat i chartrets artikel 47 og 48. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om tilsidesættelse af principperne om retssikkerhed og loyalt samarbejde, der beror på de anfægtede afgørelsers manglende klarhed med hensyn til rækkevidden af de besluttede ophævelser af immunitet, i forbindelse med retten til effektiv domstolsbeskyttelse og retten til forsvar, der er fastsat i chartrets artikel 47 og 48.

| 6. | Sjette anbringende om tilsidesættelse af de immuniteter, der er omhandlet i artikel 343 TEUF og artikel 9 i protokol nr. 7, sammenholdt med chartrets artikel 6, 39, stk. 2, og artikel 45, artikel 21 TEUF, og forretningsordenens artikel 5, stk. 2, eftersom Parlamentet enten fuldstændig så bort fra de kriterier, der er fastsat ved lov, med henblik på at træffe afgørelse angående en anmodning om ophævelse af immuniteten, eller foretog et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til disse kriterier, der er fastsat ved lov. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om tilsidesættelse af de immuniteter, der er omhandlet i artikel 343 TEUF og artikel 9 i protokol nr. 7, sammenholdt med chartrets artikel 6, 39, stk. 2, og artikel 45, artikel 21 TEUF, og forretningsordenens artikel 5, stk. 2, eftersom Parlamentet enten fuldstændig så bort fra de kriterier, der er fastsat ved lov, med henblik på at træffe afgørelse angående en anmodning om ophævelse af immuniteten, eller foretog et åbenbart urigtigt skøn med hensyn til disse kriterier, der er fastsat ved lov.

| 7. | Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik som fastsat i chartrets artikel 41, og af princippet om lighed for loven som fastsat i chartrets artikel 20 og 21, sammenholdt med artikel 343 TEUF, artikel 9 i protokol nr. 7 og chartrets artikel 6, 39, stk. 2, og artikel 45, idet Parlamentet enten fraveg de supplerende kriterier, som det selv har fastsat i henhold til sin egen præcedens, med henblik på at træffe afgørelse angående anmodningen om ophævelse af immunitet eller foretog et åbenbart urigtigt skøn. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik som fastsat i chartrets artikel 41, og af princippet om lighed for loven som fastsat i chartrets artikel 20 og 21, sammenholdt med artikel 343 TEUF, artikel 9 i protokol nr. 7 og chartrets artikel 6, 39, stk. 2, og artikel 45, idet Parlamentet enten fraveg de supplerende kriterier, som det selv har fastsat i henhold til sin egen præcedens, med henblik på at træffe afgørelse angående anmodningen om ophævelse af immunitet eller foretog et åbenbart urigtigt skøn.

| 8. | Ottende anbringende. Tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik og princippet om ligebehandling, sammenholdt med chartrets artikel 6, 20, 21, 39, stk. 2, og artikel 45, med hensyn til præcedens, der viser, at Parlamentet ikke ophæver immunitet med henblik på at anholde medlemmer uden domfældelse, og med hensyn til anvendelsen af forretningsordenens artikel 9, stk. 7. |
| --- | --- |

8.

Ottende anbringende. Tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik og princippet om ligebehandling, sammenholdt med chartrets artikel 6, 20, 21, 39, stk. 2, og artikel 45, med hensyn til præcedens, der viser, at Parlamentet ikke ophæver immunitet med henblik på at anholde medlemmer uden domfældelse, og med hensyn til anvendelsen af forretningsordenens artikel 9, stk. 7.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/57 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/57

---

Sag anlagt den 19. maj 2021 — The Topps Company mod EUIPO — Trebor Robert Bilkiewicz (Formen på en sutteflaske)

(Sag T-273/21)

(2021/C 278/78)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: The Topps Company, Inc. (Wilmington, Delaware, De Forenede Stater) (ved advokaterne D. Wieddekind og D. Wiemann)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Trebor Robert Bilkiewicz (Gdansk, Polen)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: The Topps Company, Inc.

Det omtvistede varemærke: Tredimensionalt EU-varemærke (Formen på en sutteflaske) — EU-varemærke nr. 1 400 407

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. marts 2021 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 1326/2020-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 18, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 18, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/58 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/58

---

Sag anlagt den 20. maj 2021 — Moio mod EUIPO — Paul Hartmann (moio.care)

(Sag T-276/21)

(2021/C 278/79)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Moio GmbH (Fürth, Tyskland) (ved advokat E. Grande García)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Moio GmbH

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket moio.care — registreringsansøgning nr. 17 938 097

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 24. marts af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1034/2020-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den er bebyrdende for sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den er bebyrdende for sagsøgeren.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, for så vidt som det deri fastslås, at der foreligger risiko for forveksling med det ældre EU-varemærke nr. 16 395 055 »Molicare« i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, for så vidt som det deri fastslås, at der foreligger risiko for forveksling med det ældre EU-varemærke nr. 16 395 055 »Molicare« i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

| — | Mere subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, for så vidt som det deri fastslås, at der foreligger risiko for forveksling for de ansøgte varer i klasse 5 og for varerne databehandlingsudstyr; perifere enheder til genskabelse af data; mobilapplikationer; mobile datamodtagere; apparater til mobil datakommunikation; sendeapparater [telekommunikation]; sensorisk software; telekommunikationssoftware. |
| --- | --- |

—

Mere subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, for så vidt som det deri fastslås, at der foreligger risiko for forveksling for de ansøgte varer i klasse 5 og for varerne databehandlingsudstyr; perifere enheder til genskabelse af data; mobilapplikationer; mobile datamodtagere; apparater til mobil datakommunikation; sendeapparater [telekommunikation]; sensorisk software; telekommunikationssoftware.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/59 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/59

---

Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund I)

(Sag T-277/21)

(2021/C 278/80)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Daimler AG (Stuttgart, Tyskland) (ved advokat N. Siebertz)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund I) — registreringsansøgning nr. 18 206 090

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. marts 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1895/2020-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/60 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/60

---

Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler AG mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund II)

(Sag T-278/21)

(2021/C 278/81)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Daimler AG (Stuttgart, Tyskland) (ved advokat N. Siebertz)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund II — registreringsansøgning nr. 18 206 086

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. marts 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1896/2021-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/60 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/60

---

Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund IV)

(Sag T-279/21)

(2021/C 278/82)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Daimler AG (Stuttgart, Tyskland) (ved advokat N. Siebertz)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund IV) — registreringsansøgning nr. 18 206 087

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. marts 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1898/2020-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/61 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/61

---

Sag anlagt den 20. maj 2021 — Daimler mod EUIPO (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund III)

(Sag T-280/21)

(2021/C 278/83)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Daimler AG (Stuttgart, Tyskland) (ved advokat N. Siebertz)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket (Gengivelse af elementer med tre spidser på sort baggrund) — registreringsansøgning nr. 18 206 085

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. marts 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1897/2020-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med sagens behandling for Retten og ved appelkammeret.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/61 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/61

---

Sag anlagt den 21. maj 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (TALIS)

(Sag T-283/21)

(2021/C 278/84)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Edvin Pejovič (Pobegi, Slovenien) (ved advokat U. Pogačnik)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: ETA živilska industrija d.o.o. (Kamnik, Slovenien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: ETA živilska industrija d.o.o.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket TALIS — registreringsansøgning nr. 15 632 871

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. marts 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 888/2020-4)

Påstande

| — | De i stævningen nedlagte påstande tages til følge. |
| --- | --- |

—

De i stævningen nedlagte påstande tages til følge.

| — | Den anfægtede afgørelse omgøres således, at sagsøgerens klage tages til følge og afgørelsen truffet den 17. marts 2020 i ugyldighedssag nr. 26 909 C omgøres således at begæringen om, at det anfægtede varemærke TALIS erklæres ugyldigt, tages til følge, og det anfægtede varemærke erklæres ugyldigt i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse omgøres således, at sagsøgerens klage tages til følge og afgørelsen truffet den 17. marts 2020 i ugyldighedssag nr. 26 909 C omgøres således at begæringen om, at det anfægtede varemærke TALIS erklæres ugyldigt, tages til følge, og det anfægtede varemærke erklæres ugyldigt i sin helhed.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse.

| — | Sagen hjemvises til EUIPO til videre behandling. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til EUIPO til videre behandling.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/62 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/62

---

Sag anlagt den 21. maj 2021 — Edvin Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (RENČKI HRAM)

(Sag T-284/21)

(2021/C 278/85)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Edvin Pejovič (Pobegi, Slovenien) (ved advokat U. Pogačnik)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: ETA živilska industrija d.o.o. (Kamnik, Slovenien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: ETA živilska industrija d.o.o.

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærket RENČKI HRAM — registreringsansøgning nr. 15 297 336

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. marts 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1050/2020-4)

Påstande

| — | Sagsøgeren gives medhold i de nedlagte påstande. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren gives medhold i de nedlagte påstande.

| — | Den anfægtede afgørelse omgøres således, at sagsøgerens klage tages til følge og afgørelsen truffet den 12. maj 2020 i ugyldighedssag nr. 34 709 C omgøres således, at begæringen om, at det anfægtede varemærke RENČKI HRAM erklæres ugyldigt, tages til følge, og at det anfægtede varemærke i det hele erklæres ugyldigt. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse omgøres således, at sagsøgerens klage tages til følge og afgørelsen truffet den 12. maj 2020 i ugyldighedssag nr. 34 709 C omgøres således, at begæringen om, at det anfægtede varemærke RENČKI HRAM erklæres ugyldigt, tages til følge, og at det anfægtede varemærke i det hele erklæres ugyldigt.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse.

| — | Sagen hjemvises til EUIPO til videre behandling. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til EUIPO til videre behandling.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/63 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/63

---

Sag anlagt den 21. maj 2021 — Alliance française de Bruxelles Europe m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-285/21)

(2021/C 278/86)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Alliance française de Bruxelles-Europe (Bruxelles, Belgien) og syv andre sagsøgere (ved advokat E. van Nuffel d’Heynsbroeck)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Gennemførelsen af Europa-Kommissionens afgørelse om at tildele parti 4 (fransk) af kontrakt under rammeaftalerne om sprogundervisning for Den Europæiske Unions institutioner, organer og agenturer (nr. HR/2020/OP/0014), i første række til sammenslutningen CLL Centre de Langues — Allingua og i anden række til sammenslutningen Alliance Europe Multilingue, som består af sagsøgerne, udsættes indtil afsigelsen af den kendelse, der afslutter sagen om foreløbige forholdsregler, og der anordnes enhver anden nødvendig foranstaltning, herunder konstatering af udsættelsens virkning på den kontrakt, som eventuelt er indgået i strid med den i finansforordningens artikel 175 fastsatte standstillperiode. |
| --- | --- |

—

Gennemførelsen af Europa-Kommissionens afgørelse om at tildele parti 4 (fransk) af kontrakt under rammeaftalerne om sprogundervisning for Den Europæiske Unions institutioner, organer og agenturer (nr. HR/2020/OP/0014), i første række til sammenslutningen CLL Centre de Langues — Allingua og i anden række til sammenslutningen Alliance Europe Multilingue, som består af sagsøgerne, udsættes indtil afsigelsen af den kendelse, der afslutter sagen om foreløbige forholdsregler, og der anordnes enhver anden nødvendig foranstaltning, herunder konstatering af udsættelsens virkning på den kontrakt, som eventuelt er indgået i strid med den i finansforordningens artikel 175 fastsatte standstillperiode.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at der i strid med finansforordningens artikel 170, stk. 3, ikke er givet tilstrækkelige oplysninger. Sagsøgerne har i den henseende anført, at en gennemgang af de oplysninger, der er fremsendt vedrørende kvaliteten af det af sagsøgerne afgivne bud, og de kvaliteter og fordele, der kendetegner buddet fra den bedst placerede tilbudsgiver, ikke viser nogen sammenhæng mellem vurderingen og den fastsatte vægtning, og at det derfor ikke er muligt at forstå, hvorfor sagsøgernes bud har opnået en lavere placering end det bud, der er afgivet af den bedst placerede tilbudsgiver. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at der i strid med finansforordningens artikel 170, stk. 3, ikke er givet tilstrækkelige oplysninger. Sagsøgerne har i den henseende anført, at en gennemgang af de oplysninger, der er fremsendt vedrørende kvaliteten af det af sagsøgerne afgivne bud, og de kvaliteter og fordele, der kendetegner buddet fra den bedst placerede tilbudsgiver, ikke viser nogen sammenhæng mellem vurderingen og den fastsatte vægtning, og at det derfor ikke er muligt at forstå, hvorfor sagsøgernes bud har opnået en lavere placering end det bud, der er afgivet af den bedst placerede tilbudsgiver.

| 2. | Andet anbringende om, at Europa-Kommissionen ikke effektivt udøvede sin skønsbeføjelse, idet den i forbindelse med sin vurdering ikke tog hensyn til de elementer i det tekniske forslag, der fremgik af sagsøgernes bud, og som var tilgængelige via et krypteret hyperlink, der var indeholdt i deres bud, med den begrundelse at disse elementer kunne være indgivet eller ændret efter udløbet af den fastsatte frist for indgivelse af bud, uden konkret at kontrollere om en sådan risiko eksisterede. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Europa-Kommissionen ikke effektivt udøvede sin skønsbeføjelse, idet den i forbindelse med sin vurdering ikke tog hensyn til de elementer i det tekniske forslag, der fremgik af sagsøgernes bud, og som var tilgængelige via et krypteret hyperlink, der var indeholdt i deres bud, med den begrundelse at disse elementer kunne være indgivet eller ændret efter udløbet af den fastsatte frist for indgivelse af bud, uden konkret at kontrollere om en sådan risiko eksisterede.

| 3. | Tredje anbringende, som er fremsat subsidiært, om anlæggelsen af et åbenbart urigtigt skøn, idet der ikke foreligger en klar sammenhæng mellem vurderingen af de faktiske kvaliteter, der kendetegner det af sagsøgerne afgivne bud, og den vægt, som er tillagt kriterierne for kvalitet. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende, som er fremsat subsidiært, om anlæggelsen af et åbenbart urigtigt skøn, idet der ikke foreligger en klar sammenhæng mellem vurderingen af de faktiske kvaliteter, der kendetegner det af sagsøgerne afgivne bud, og den vægt, som er tillagt kriterierne for kvalitet.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/64 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/64

---

Sag anlagt den 21. maj 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (RENŠKI HRAM)

(Sag T-286/21)

(2021/C 278/87)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Edvin Pejovič (Pobegi, Slovenien) (ved advokat U. Pogačnik)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: ETA živilska industrija d.o.o. (Kamnik, Slovenien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: ETA živilska industrija d.o.o.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket RENŠKI HRAM — registreringsansøgning nr. 15 297 302

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. marts 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 679/2020-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Den anfægtede afgørelse omgøres således, at sagsøgerens klage tages til følge og afgørelsen truffet den 17. marts 2020 i ugyldighedssag nr. 26 907 C omgøres således, at begæringen om, at det anfægtede varemærke RENŠKI HRAM erklæres ugyldigt, tages til følge, og at det anfægtede varemærke i det hele erklæres ugyldigt. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse omgøres således, at sagsøgerens klage tages til følge og afgørelsen truffet den 17. marts 2020 i ugyldighedssag nr. 26 907 C omgøres således, at begæringen om, at det anfægtede varemærke RENŠKI HRAM erklæres ugyldigt, tages til følge, og at det anfægtede varemærke i det hele erklæres ugyldigt.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse.

| — | Sagen hjemvises til EUIPO til videre behandling. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til EUIPO til videre behandling.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/65 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/65

---

Sag anlagt den 21. MAJ 2021 — Pejovič mod EUIPO — ETA živilska industrija (SALATINA)

(Sag T-287/21)

(2021/C 278/88)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Edvin Pejovič (Pobegi, Slovenien) (ved advokat U. Pogačnik)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: ETA živilska industrija d.o.o. (Kamnik, Slovenien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: ETA živilska industrija d.o.o.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket SALATINA — registreringsansøgning nr. 15 940 141

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. marts 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 889/2020-4)

Påstande

| — | De i stævningen nedlagte påstande tages til følge. |
| --- | --- |

—

De i stævningen nedlagte påstande tages til følge.

| — | Den anfægtede afgørelse omgøres således, at sagsøgeren gives medhold i sin klage og afgørelsen truffet den 17. marts 2020 i ugyldighedssag nr. 26 905 C omgøres således, at begæringen om erklæring af ugyldighed af det anfægtede varemærke SALATINA tages til følge og det anfægtede varemærke erklæres ugyldigt i det hele. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse omgøres således, at sagsøgeren gives medhold i sin klage og afgørelsen truffet den 17. marts 2020 i ugyldighedssag nr. 26 905 C omgøres således, at begæringen om erklæring af ugyldighed af det anfægtede varemærke SALATINA tages til følge og det anfægtede varemærke erklæres ugyldigt i det hele.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse.

| — | Sagen hjemvises til EUIPO til videre behandling. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til EUIPO til videre behandling.

| — | EUIPO tilpligtes at betale alle sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale alle sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 som følge af ond tro |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 som følge af ond tro

| — | Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 63, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 46, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/66 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/66

---

Sag anlagt den 21. maj 2021 — ALO jewelry CZ mod EUIPO — Cartier International (ALOve)

(Sag T-288/21)

(2021/C 278/89)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: ALO jewelry CZ s. r. o. (Prag, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat K. Čermák)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Cartier International AG (Steinhausen, Schweiz)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: ALO jewelry CZ s. r. o.

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket ALOve — registreringsansøgning nr. 16 724 701

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. marts 2021 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2679/2019-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/66 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/66

---

Sag anlagt den 25. maj 2021 — Bastion Holding m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-289/21)

(2021/C 278/90)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Bastion Holding BV og 35 andre sagsøgere (Amsterdam, Nederlandene) (ved advokaterne B. Braeken og X.Y.G. Versteeg)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Principalt annulleres Kommissionens afgørelse C(2021) 1872 final af 15. marts 2021 om den tredje ændring af den direkte tilskudsordning for støtte til faste omkostninger for virksomheder påvirket af covid-19-udbruddet (SA.62241 (2021/N)) — Nederlandene, for så vidt som den vedrører det maksimale beløb 600 000 EUR for store virksomheder. |
| --- | --- |

—

Principalt annulleres Kommissionens afgørelse C(2021) 1872 final af 15. marts 2021 om den tredje ændring af den direkte tilskudsordning for støtte til faste omkostninger for virksomheder påvirket af covid-19-udbruddet (SA.62241 (2021/N)) — Nederlandene, for så vidt som den vedrører det maksimale beløb 600 000 EUR for store virksomheder.

| — | Subsidiært annulleres afgørelsen i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres afgørelsen i sin helhed.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat to anbringender.

| 1. | Det første anbringende om, at Kommissionen undlod at indlede en formel undersøgelsesprocedure, idet den med urette besluttede, at statsstøtteforanstaltningen ikke gav anledning til tvivl om foreneligheden med det indre marked.






  — | Med dette anbringende har sagsøgerne for det første gjort gældende, at statsstøtteforanstaltningen ikke er egnet til at forfølge sit formål, som er at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i den nederlandske økonomi, ved at yde kompensation for de faste omkostninger for virksomheder, som har oplevet et omsætningstab på 30 % som følge af covid-19-udbruddet og de statslige foranstaltninger, der efterfølgende blev indført. Den maksimale støtte er efter sagsøgernes opfattelse uegnet til at opfylde det mål, der forfølges med statsstøtteforanstaltningen. Statsstøtteforanstaltningen yder maksimalt 600 000 EUR til store virksomheder. Dette beløb er utilstrækkeligt til at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i den nederlandske økonomi ved at sikre, at virksomhederne forbliver økonomisk levedygtige. Navnlig for store virksomheder som sagsøgerne er 600 000 EUR ikke nok til effektivt at imødegå omsætningstabet som følge af covid-19-udbruddet. |
| --- | --- | --- |

1.

Det første anbringende om, at Kommissionen undlod at indlede en formel undersøgelsesprocedure, idet den med urette besluttede, at statsstøtteforanstaltningen ikke gav anledning til tvivl om foreneligheden med det indre marked.

—

Med dette anbringende har sagsøgerne for det første gjort gældende, at statsstøtteforanstaltningen ikke er egnet til at forfølge sit formål, som er at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i den nederlandske økonomi, ved at yde kompensation for de faste omkostninger for virksomheder, som har oplevet et omsætningstab på 30 % som følge af covid-19-udbruddet og de statslige foranstaltninger, der efterfølgende blev indført. Den maksimale støtte er efter sagsøgernes opfattelse uegnet til at opfylde det mål, der forfølges med statsstøtteforanstaltningen. Statsstøtteforanstaltningen yder maksimalt 600 000 EUR til store virksomheder. Dette beløb er utilstrækkeligt til at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i den nederlandske økonomi ved at sikre, at virksomhederne forbliver økonomisk levedygtige. Navnlig for store virksomheder som sagsøgerne er 600 000 EUR ikke nok til effektivt at imødegå omsætningstabet som følge af covid-19-udbruddet.

| — | For det andet har sagsøgerne gjort gældende, at statsstøtteforanstaltningen er uforholdsmæssig. Denne ordning går ud over, hvad der er nødvendigt for at forebygge de små og mellemstore virksomheders likviditetsmangel og støtte deres faste omkostninger. Det uforholdsmæssigt store beløb, der indrømmes små og mellemstore virksomheder, giver dem nemlig mulighed for at være mere konkurrencedygtige, eftersom de ikke begrænses af deres faste omkostninger. Desuden skal små og mellemstore virksomheder, som modtog støtte, ikke i samme omfang som sagsøgerne anvende (1) deres egenkapital for at forblive konkurrencedygtige. Sagsøgerne modtager maksimalt 600 000 EUR for at holde deres 33 hoteller kørende. Små og mellemstore virksomheder kan derimod modtage næsten det samme støttebeløb til at håndtere likviditetsmangler for blot et lille eller mellemstort hotel. |
| --- | --- |

—

For det andet har sagsøgerne gjort gældende, at statsstøtteforanstaltningen er uforholdsmæssig. Denne ordning går ud over, hvad der er nødvendigt for at forebygge de små og mellemstore virksomheders likviditetsmangel og støtte deres faste omkostninger. Det uforholdsmæssigt store beløb, der indrømmes små og mellemstore virksomheder, giver dem nemlig mulighed for at være mere konkurrencedygtige, eftersom de ikke begrænses af deres faste omkostninger. Desuden skal små og mellemstore virksomheder, som modtog støtte, ikke i samme omfang som sagsøgerne anvende (1) deres egenkapital for at forblive konkurrencedygtige. Sagsøgerne modtager maksimalt 600 000 EUR for at holde deres 33 hoteller kørende. Små og mellemstore virksomheder kan derimod modtage næsten det samme støttebeløb til at håndtere likviditetsmangler for blot et lille eller mellemstort hotel.

| 2. | Det andet anbringende vedrører Kommissionens processuelle mangler, eftersom den anfægtede afgørelse ikke indeholder en passende begrundelse.






  — | Det andet annullationsanbringende vedrører processuelle mangler ved den anfægtede afgørelse. Ifølge sagsøgerne indeholder afgørelsen ikke en passende begrundelse, eftersom den ikke omhandler (berettigelsen af den) uforholdsmæssige forskel i den største støtte mellem på den ene side små og mellemstore virksomheder og på den anden side større virksomheder af enhver art. Afgørelsen omhandler heller ikke spørgsmålet om, hvorvidt selve foranstaltningen er passende, eller den omstændighed, at små og mellemstore virksomheder kunne modtage støtte i medfør af to tidligere støtteforanstaltninger. Ved afgørelsen har Kommissionen således ikke givet sagsøgerne mulighed for at få kendskab til grundene til beslutningen om, at statsstøtteforanstaltningen blev anset for at være forenelig med det indre marked. Dette er i strid med artikel 296 TEUF. |
| --- | --- | --- |

2.

Det andet anbringende vedrører Kommissionens processuelle mangler, eftersom den anfægtede afgørelse ikke indeholder en passende begrundelse.

—

Det andet annullationsanbringende vedrører processuelle mangler ved den anfægtede afgørelse. Ifølge sagsøgerne indeholder afgørelsen ikke en passende begrundelse, eftersom den ikke omhandler (berettigelsen af den) uforholdsmæssige forskel i den største støtte mellem på den ene side små og mellemstore virksomheder og på den anden side større virksomheder af enhver art. Afgørelsen omhandler heller ikke spørgsmålet om, hvorvidt selve foranstaltningen er passende, eller den omstændighed, at små og mellemstore virksomheder kunne modtage støtte i medfør af to tidligere støtteforanstaltninger. Ved afgørelsen har Kommissionen således ikke givet sagsøgerne mulighed for at få kendskab til grundene til beslutningen om, at statsstøtteforanstaltningen blev anset for at være forenelig med det indre marked. Dette er i strid med artikel 296 TEUF.

---

(1)  Forklarende note: Anvendelsen vedrører selskaber, der anses for at have pligt til at »bruge« deres egenkapital.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/67 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/67

---

Sag anlagt den 25. maj 2021 — Muschaweck mod EUIPO — Conze (UM)

(Sag T-293/21)

(2021/C 278/91)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Ulrike Muschaweck (München, Tyskland) (ved advokat C. Konle)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Joachim Conze (München)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Joachim Conze

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket UM — EU-varemærke nr. 9 305 731

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 15. marts 2021 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2260/2019-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, og afgørelsen truffet af EUIPO’s annullationsafdeling den 6. august 2019 annulleres, for så vidt som det deri blev bestemt, at EU-varemærke nr. 9 305 731 forbliver registreret for de øvrige tjenesteydelser, nemlig for:
  Klasse 44: Lægevirksomhed på området for hernie kirurgi |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, og afgørelsen truffet af EUIPO’s annullationsafdeling den 6. august 2019 annulleres, for så vidt som det deri blev bestemt, at EU-varemærke nr. 9 305 731 forbliver registreret for de øvrige tjenesteydelser, nemlig for:

Klasse 44: Lægevirksomhed på området for hernie kirurgi

| — | Begæringen om fortabelse af EU-varemærke nr. 9 305 731 tages til følge i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Begæringen om fortabelse af EU-varemærke nr. 9 305 731 tages til følge i sin helhed.

| — | EU-varemærke nr. 9 305 731 erklæres således fortabt for samtlige varer og tjenesteydelser med virkning fra den 20. juni 2017, nemlig for:
  Klasse 10: kirurgiske, medicinske, odontologiske og veterinære apparater og instrumenter samt kunstige lemmer, øjne og tænder; ortopædiske artikler; suturmaterialer.
  Klasse 41: undervisning og underholdning; undervisningsvirksomhed; underholdningsvirksomhed; sportsarrangementer og kulturelle arrangementer; alle førnævnte tjenesteydelser på området for lægevirksomhed.
  Klasse 42: videnskabelige og teknologiske tjenesteydelser samt forskning og design i forbindelse dermed; industriel analyse og forskning; design og udvikling af computer hardware og computer software; alle førnævnte tjenesteydelser på området for lægevirksomhed.
  Klasse 44: Lægevirksomhed, veterinærvirksomhed; sundheds- og skønhedspleje af mennesker og dyr; landbrugs-, havebrugs- eller skovbrugsvirksomhed. |
| --- | --- |

—

EU-varemærke nr. 9 305 731 erklæres således fortabt for samtlige varer og tjenesteydelser med virkning fra den 20. juni 2017, nemlig for:

Klasse 10: kirurgiske, medicinske, odontologiske og veterinære apparater og instrumenter samt kunstige lemmer, øjne og tænder; ortopædiske artikler; suturmaterialer.

Klasse 41: undervisning og underholdning; undervisningsvirksomhed; underholdningsvirksomhed; sportsarrangementer og kulturelle arrangementer; alle førnævnte tjenesteydelser på området for lægevirksomhed.

Klasse 42: videnskabelige og teknologiske tjenesteydelser samt forskning og design i forbindelse dermed; industriel analyse og forskning; design og udvikling af computer hardware og computer software; alle førnævnte tjenesteydelser på området for lægevirksomhed.

Klasse 44: Lægevirksomhed, veterinærvirksomhed; sundheds- og skønhedspleje af mennesker og dyr; landbrugs-, havebrugs- eller skovbrugsvirksomhed.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Den anfægtede afgørelse er behæftet med formelle fejl: modpartens repræsentation var ugyldig; varemærkeindehaverens indlæg blev indgivet for sent |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse er behæftet med formelle fejl: modpartens repræsentation var ugyldig; varemærkeindehaverens indlæg blev indgivet for sent

| — | Den anfægtede afgørelse er behæftet med materielle fejl: den oprindelige varemærkeindehaver havde ikke givet samtykke til brug af varemærket; ingen reel brug af EU-varemærket UM; brug af EU-varemærket UM med tilføjelsen »Dr. Muschaweck«. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse er behæftet med materielle fejl: den oprindelige varemærkeindehaver havde ikke givet samtykke til brug af varemærket; ingen reel brug af EU-varemærket UM; brug af EU-varemærket UM med tilføjelsen »Dr. Muschaweck«.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/68 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/68

---

Sag anlagt den 24. maj 2021 — Joules mod EUIPO — Star Gold (Jules Gents)

(Sag T-294/21)

(2021/C 278/92)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Joules Ltd. (Market Harborough, Det Forenede Kongerige) (ved advokat P. Martini-Berthon)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Star Gold GmbH (Pforzheim, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Star Gold GmbH

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket Jules Gents — registreringsansøgning nr. 15 719 305

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 15. marts 2021 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 1123/2018-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres i det hele. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres i det hele.

| — | EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger, herunder omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling ved appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger, herunder omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling ved appelkammeret.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 71, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 71, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention

| — | Tilsidesættelse af artikel 71, stk. 1, og artikel 95, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, artikel 27, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) og artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 71, stk. 1, og artikel 95, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, artikel 27, stk. 2, i Kommissionens delegerede forordning (EU) og artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/69 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/69

---

Sag anlagt den 27. maj 2021 — Bodegas Beronia mod EUIPO — Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA)

(Sag T-298/21)

(2021/C 278/93)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Bodegas Beronia, SA (La Rioja, Spanien) (ved advokat J. Mora Cortés)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Bodegas Carlos Serres, SL (La Rioja)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Bodegas Beronia, SA

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket ALEGRA DE BERONIA — registreringsansøgning nr. 18 012 451

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. marts 2021 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2013/2020-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som klage R 2013/2020-1 herved forkastes og EU-ordmærke nr. 18.012.451 ALEGRA DE BERONIA (ordmærke) fuldstændigt nægtes registreret for alle de anfægtede varer. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som klage R 2013/2020-1 herved forkastes og EU-ordmærke nr. 18.012.451 ALEGRA DE BERONIA (ordmærke) fuldstændigt nægtes registreret for alle de anfægtede varer.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 af 14. juni 2017 om EU-varemærker. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 af 14. juni 2017 om EU-varemærker.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/70 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/70

---

Sag anlagt den 31. maj 2021 — Falke mod Kommissionen

(Sag T-306/21)

(2021/C 278/94)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Falke KGaA (Schmallenberg, Tyskland) (ved advokat M. Vetter)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | I henhold til artikel 264, stk. 1, TEUF annulleres Kommissionens afgørelse af 20. november 2020 (støtte nr. SA.59289), som ændret ved Kommissionens afgørelse af 12. februar 2021 (støtte nr. SA.61744). |
| --- | --- |

—

I henhold til artikel 264, stk. 1, TEUF annulleres Kommissionens afgørelse af 20. november 2020 (støtte nr. SA.59289), som ændret ved Kommissionens afgørelse af 12. februar 2021 (støtte nr. SA.61744).

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Den af Kommissionen godkendte tyske støtteordning »Bundesregelung Fixkostenhilfe 2020« (Forbundsordning for støtte til faste omkostninger 2020) er uforenelig med det indre marked, idet den fordrejer konkurrencen, uden at dette forhold undtagelsesvist kan begrundes. Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn, idet den fastslog, at denne støtteordning, der forudsætter et fald i omsætningen på 30 % for virksomheden som helhed, var forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF. Støtteordningens hensyntagen til virksomheden som helhed udelukker ifølge sagsøgeren virksomheder som sagsøgeren, der har flere forretningsområder, der påvirkes forskelligt af covid-19-pandemien, hvis fysiske detailhandlere oplevede et fald i omsætningen på væsentligt mere end 30 % som følge af lukninger, fra at kunne ansøge om støtte, udelukkende fordi et andet forretningsområde ikke har haft fald i omsætningen, og hvor 30 %-tærsklen ikke overskrides gennem beregningen af det aritmetiske gennemsnit af omsætningen fra andre forretningsområder. Disse virksomheder ville da i modsætning til virksomheder med kun ét forretningsområde slet ikke modtage støtte eller alene for en brøkdel af den støtteberettigede periode og skulle krydssubsidiere de faste omkostninger for deres lukkede forretningsområde fra deres øvrige forretningsområder. Dette ville føre til en konkurrencefordrejning i forhold til både konkurrenter, hvis forretningsområder blev påvirket af pandemien, og i forhold til konkurrenter, hvis forretningsområder ikke blev ramt heraf. |
| --- | --- |

1.

Den af Kommissionen godkendte tyske støtteordning »Bundesregelung Fixkostenhilfe 2020« (Forbundsordning for støtte til faste omkostninger 2020) er uforenelig med det indre marked, idet den fordrejer konkurrencen, uden at dette forhold undtagelsesvist kan begrundes. Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn, idet den fastslog, at denne støtteordning, der forudsætter et fald i omsætningen på 30 % for virksomheden som helhed, var forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b), TEUF. Støtteordningens hensyntagen til virksomheden som helhed udelukker ifølge sagsøgeren virksomheder som sagsøgeren, der har flere forretningsområder, der påvirkes forskelligt af covid-19-pandemien, hvis fysiske detailhandlere oplevede et fald i omsætningen på væsentligt mere end 30 % som følge af lukninger, fra at kunne ansøge om støtte, udelukkende fordi et andet forretningsområde ikke har haft fald i omsætningen, og hvor 30 %-tærsklen ikke overskrides gennem beregningen af det aritmetiske gennemsnit af omsætningen fra andre forretningsområder. Disse virksomheder ville da i modsætning til virksomheder med kun ét forretningsområde slet ikke modtage støtte eller alene for en brøkdel af den støtteberettigede periode og skulle krydssubsidiere de faste omkostninger for deres lukkede forretningsområde fra deres øvrige forretningsområder. Dette ville føre til en konkurrencefordrejning i forhold til både konkurrenter, hvis forretningsområder blev påvirket af pandemien, og i forhold til konkurrenter, hvis forretningsområder ikke blev ramt heraf.

| 2. | Kommissionen tilsidesatte sagsøgerens processuelle rettigheder i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF ved ikke at give virksomheden mulighed for at fremsætte bemærkninger med hensyn til støtteordningens forenelighed med det indre marked under den indledende undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen tilsidesatte sagsøgerens processuelle rettigheder i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF ved ikke at give virksomheden mulighed for at fremsætte bemærkninger med hensyn til støtteordningens forenelighed med det indre marked under den indledende undersøgelsesprocedure.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/71 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/71

---

Rettens kendelse af 28. maj 2021 — Poupart mod Kommissionen

(Sag T-376/20) (1)

(2021/C 278/95)

Processprog: fransk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 262 af 10.8.2020.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/71 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/71

---

Rettens kendelse af 28. maj 2021 — Corman mod Kommissionen

(Sag T-25/21) (1)

(2021/C 278/96)

Processprog: fransk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 72 af 1.3.2021.

---

| 12.7.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 278/71 |
| --- | --- | --- | --- |

12.7.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 278/71

---

Rettens kendelse af 27. maj 2021 — Suez mod Kommissionen

(Sag T-121/21) (1)

(2021/C 278/97)

Processprog: fransk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 138 af 19.4.2021.

---