# Úřední věstník C 320/9. s

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 320 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 649. srpna 2021 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 320

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 649. srpna 2021

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2021/C 320/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2021/C 320/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

Úředním věstníku Evropské unie

1

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | Soudní dvůr |
| 2021/C 320/02 | Spojené věci C-682/18 a C-683/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Frank Peterson v. Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc., Google Germany GmbH (C-682/18) et Elsevier Inc. v. Cyando AG (C-683/18) (Řízení o předběžné otázce – Duševní vlastnictví – Autorské právo a práva s ním související – Zpřístupnění a správa platformy pro sdílení videí nebo platformy pro ukládání a sdílení souborů – Odpovědnost provozovatele za porušování práv duševního vlastnictví, jichž se dopustili uživatelé jeho platformy – Směrnice 2001/29/ES – Článek 3 a čl. 8 odst. 3 – Pojem sdělování veřejnosti – Směrnice 2000/31/ES – Články 14 a 15 – Podmínky pro využití zproštění odpovědnosti – Neseznámení se s konkrétními porušeními – Oznámení takových porušení jakožto podmínka pro vydání soudního příkazu) | 2 |
| 2021/C 320/03 | Věc C-439/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Satversmes tiesa – Lotyšsko) – Řízení zahájené na návrh B (Řízení o předběžné otázce – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů – Nařízení (EU) 2016/679 – Články 5, 6 a 10 – Vnitrostátní právní úprava, která počítá s přístupem veřejnosti k osobním údajům týkajícím se trestných bodů uložených za dopravní přestupky – Zákonnost – Pojem osobní údaje týkající se odsouzení v trestních věcech a trestných činů – Zpřístupnění za účelem zvýšení bezpečnosti silničního provozu – Právo veřejnosti na přístup k úředním dokumentům – Svoboda informací – Zajištění souladu se základními právy na respektování soukromého života a na ochranu osobních údajů – Opakované použití údajů – Článek 267 SFEU – Časové účinky rozhodnutí o předběžné otázce – Možnost ústavního soudu členského státu zachovat právní účinky vnitrostátní právní úpravy, která není slučitelná s unijním právem – Zásada přednosti unijního práva a zásada právní jistoty) | 3 |
| 2021/C 320/04 | Věc C-550/19: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 14 de Madrid – Španělsko) – EV v. Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A. (Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 1999/70/ES – Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – Ustanovení 5 – Opatření k předcházení zneužití vznikajícímu využitím po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou – Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou v odvětví stavebnictví nazývané fijos de obra – Pojem objektivní důvody ospravedlňující obnovování takových pracovních smluv – Směrnice 2001/23/ES – Článek 1 odst. 1 – Převod podniku – Článek 3 odst. 1 – Zachování práv pracovníků – Převod pracovních smluv na základě ustanovení kolektivní smlouvy – Kolektivní smlouva omezující práva a povinnosti převáděných pracovníků na práva a povinnosti vyplývající z poslední smlouvy uzavřené s původním podnikem) | 4 |
| 2021/C 320/05 | Věc C-559/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. června 2021 – Evropská komise v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem – Článek 258 SFEU – Chráněná přírodní oblast Doñana (Španělsko) – Směrnice 2000/60/ES – Rámec pro činnost Unie v oblasti vodní politiky – Článek 4 odst. 1 písm. b) bod i), článek 5 a čl. 11 odst. 1, odst. 3 písm. a), c) a e), jakož i odst. 4 – Zhoršení stavu útvarů podzemních vod – Neprovedení další charakterizace útvarů podzemních vod zvodnělé vrstvy Almonte-Marismas, u nichž hrozí zhoršení – Základní a doplňující opatření – Směrnice 92/43/EHS – Článek 6 odst. 2 – Poškození přírodních stanovišť a stanovišť druhů) | 5 |
| 2021/C 320/06 | Věc C-719/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – FS v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Řízení o předběžné otázce – Občanství Unie – Směrnice 2004/38/ES – Práva občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států – Článek 15 – Konec přechodného pobytu občana Unie na území hostitelského členského státu – Rozhodnutí o vyhoštění – Fyzický odjezd tohoto občana Unie z tohoto území – Časové účinky tohoto rozhodnutí o vyhoštění – Článek 6 – Možnost uvedeného občana Unie získat nové právo pobytu při jeho návratu na toto území) | 6 |
| 2021/C 320/07 | Věc C-872/19 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 – Bolívarovská republika Venezuela v. Rada Evropské unie (Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci ve Venezuele – Žaloba na neplatnost podaná třetím státem – Přípustnost – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Aktivní legitimace – Podmínka, podle níž musí být žalobce bezprostředně dotčen opatřením, které je předmětem žaloby – Pojem právnická osoba – Právní zájem na podání žaloby – Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření) | 7 |
| 2021/C 320/08 | Věc C-12/20: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Německo) – DB Netz AG v. Spolková republika Německo (Řízení o předběžné otázce – Železniční doprava – Mezinárodní koridory pro železniční nákladní dopravu – Nařízení (EU) č. 913/2010 – Čl. 13 odst. 1 – Zřízení jediného kontaktního místa pro každý koridor pro nákladní dopravu – Článek 14 – Povaha rámce pro přidělování kapacity infrastruktury v koridoru pro nákladní dopravu vymezeného správní radou – Článek 20 – Regulační subjekty – Směrnice 2012/34/EU – Článek 27 – Postup pro podávání žádostí o kapacitu infrastruktury – Role provozovatele infrastruktury – Články 56 a 57 – Funkce regulačního subjektu a spolupráce mezi regulačními subjekty) | 8 |
| 2021/C 320/09 | Věc C-167/20 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 24. června 2021 – WD v. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Smlouva na dobu určitou – Rozhodnutí o nepřeřazení – Neexistence hodnotících zpráv – Rozhodnutí o neprodloužení pracovní smlouvy) | 9 |
| 2021/C 320/10 | Věc C-920/19: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakousko) – Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI v. Landespolizeidirektion Steiermark (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Článek 56 SFEU – Volný pohyb služeb – Omezení – Hazardní hry – Duální systém organizace trhu – Monopol na loterie a kasina – Předchozí povolení provozovat herní automaty – Reklamní praktiky držitele monopolu – Kritéria pro posouzení – Ústavní judikatura, ve které byla konstatována slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s unijním právem) | 9 |
| 2021/C 320/11 | Věc C-88/20: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. května 2021 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal correctionnel de Bordeaux – Francie) – trestní řízení proti ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ (Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Základní práva – Zásada ne bis in idem – Kumulace správních a trestních sankcí za totožné skutky – Prodej po telefonu – Klamavá obchodní praktika – Nedostatečné odůvodnění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce – Zjevná nepřípustnost) | 10 |
| 2021/C 320/12 | Věc C-248/20: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket v. Skellefteå Industrihus AB (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Odpočet daně zaplacené na vstupu během fáze výstavby budovy – Režim volby zdanění – Upuštění od původně zamýšlené činnosti – Oprava odpočtu daně zaplacené na vstupu – Odpověď na předběžnou otázku, která může být jasně vyvozena z judikatury) | 11 |
| 2021/C 320/13 | Věc C-571/20: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 6. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Potenza – Itálie) – OM v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Conservatorio di Musica E.R. Duni di Matera (Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Řízení o předběžné otázce týkající se platnosti ustanovení Smlouvy o FEU – Zjevný nedostatek pravomoci Soudního dvora – Volný pohyb pracovníků – Rovné zacházení – Článek 45 SFEU – Rozdíl v postavení a platech mezi vyučujícími na univerzitách a vyučujícími spadajícími do národního systému vyššího vzdělávání v oblasti umění a hudby – Čistě vnitrostátní situace – Zjevná nepřípustnost) | 11 |
| 2021/C 320/14 | Věc C-185/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. března 2021 Turk Hava Yollari AO proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 27. ledna 2021 ve věci T-382/19, Turk Hava Yollari v. EUIPO – Sky (skylife) | 12 |
| 2021/C 320/15 | Věc C-200/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Bucureşti (Rumunsko) dne 31. března 2021 – TU, SU v. BRD Groupe Societé Générale SA, Next Capital Solutions Limited | 12 |
| 2021/C 320/16 | Věc C-215/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Las Palmas de Gran Canaria (Španělsko) dne 6. dubna 2021 – Zulima v. Servicios prescriptor y medios de pagos E.F.C. S.A.U. | 13 |
| 2021/C 320/17 | Věc C-216/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Ploieşti (Rumunsko) dne 6. dubna 2021 – Asociaţia Forumul Judecătorilor din România, YN v. Consiliul Superior al Magistraturii | 13 |
| 2021/C 320/18 | Věc C-219/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. dubna 2021 Olimp Laboratories sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 27. ledna 2021 ve věci T-817/19, Olimp Laboratories v. EUIPO | 14 |
| 2021/C 320/19 | Věc C-233/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. dubna 2021 Germann Avocats LLC proti usnesení Tribunálu (desátého senátu) vydanému dne 4. února 2021 ve věci T-352/18, Germann Avocats LLC v. Evropská komise | 15 |
| 2021/C 320/20 | Věc C-252/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 22. dubna 2021 – Facebook Inc. a další v. Bundeskartellamt | 16 |
| 2021/C 320/21 | Věc C-274/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 28. dubna 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. v. Rakouská republika a Bundesbeschaffung GmbH | 18 |
| 2021/C 320/22 | Věc C-275/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 28. dubna 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. v. Rakouská republika a Bundesbeschaffung GmbH | 21 |
| 2021/C 320/23 | Věc C-290/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 5. května 2021 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM) v. Canal+ Luxembourg Sàrl | 24 |
| 2021/C 320/24 | Věc C-300/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 12. května 2021 – UI v. Österreichische Post AG | 25 |
| 2021/C 320/25 | Věc C-310/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2021 Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 5. března 2021 ve věci T-885/19, Aquind a další v. Komise | 26 |
| 2021/C 320/26 | Věc C-311/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 18. května 2021 – CM v. TimePartner Personalmanagement GmbH | 26 |
| 2021/C 320/27 | Věc C-316/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 21. května 2021 – Monument Vandekerckhove NV v. Stad Gent, další účastnice: Denys NV, Aelterman BVBA | 28 |
| 2021/C 320/28 | Věc C-323/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. B | 28 |
| 2021/C 320/29 | Věc C-324/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. F | 29 |
| 2021/C 320/30 | Věc C-325/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – K v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 30 |
| 2021/C 320/31 | Věc C-343/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 2. června 2021 – PV v. Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie | 30 |
| 2021/C 320/32 | Věc C-352/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 28. května 2021 – A1 a A2 v. I | 31 |
| 2021/C 320/33 | Věc C-365/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Bamberg (Německo) dne 11. června 2021 – trestní řízení proti MR | 32 |
| 2021/C 320/34 | Věc C-389/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2021 Evropskou centrální bankou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 14. dubna 2021 ve věci T-504/19, Crédit lyonnais v. ECB | 32 |
| 2021/C 320/35 | Věc C-1/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – B v. Finanzamt Österreich, dříve Finanzamt Wien 9/18/19 | 33 |
| 2021/C 320/36 | Věc C-115/20 P: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 20. května 2021 – Vanda Pharmaceuticals Ltd v. Evropská komise | 33 |
| 2021/C 320/37 | Věc C-578/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugalsko) – NM, NR, BA, XN, FA v. Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA | 34 |
| | Tribunál |
| 2021/C 320/38 | Věc T-554/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – BZ v. ECB (Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Žádost o uznání nemoci jako nemoci z povolání – Články 6.3.11 až 6.3.13 pravidla pro zaměstnance ECB – Vady řízení – Neexistence zprávy o vyšetřování – Mimosmluvní odpovědnost) | 35 |
| 2021/C 320/39 | Věc T-641/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – FD v. Společný podnik Fusion for Energy (Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Smlouva na dobu určitou – Rozhodnutí o neobnovení – Psychické obtěžování – Zneužití pravomoci – Povinnost jednat s náležitou péčí – Rovné zacházení – Odpovědnost) | 35 |
| 2021/C 320/40 | Věc T-709/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – GW v. Účetní dvůr (Veřejná služba – Úředníci – Úředník, který se stal plně a trvale invalidním – Pravidelná lékařská prohlídka – Podmínky – Žádost o předložení věci výboru pro otázky invalidity – Zamítnutí – Článek 15 přílohy VIII služebního řádu – Závěry sboru vedoucích administrativních útvarů č. 273/15 – Povinnost jednat s náležitou péčí) | 36 |
| 2021/C 320/41 | Věc T-746/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – GY v. ECB (Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Odměňování – Příspěvek na domácnost – Změna použitelného režimu – Zamítnutí žádosti pro rok 2019 – Námitka protiprávnosti – Rovné zacházení – Absence přechodných opatření) | 37 |
| 2021/C 320/42 | Věc T-51/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – Mélin v. Parlament (Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Námitka protiprávnosti – Právo na obhajobu – Nesprávné skutkové zjištění) | 37 |
| 2021/C 320/43 | Věc T-95/21 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. června 2021 – Portugalsko v. Komise (Řízení o předběžných opatřeních – Státní podpory – Režim podpory provedený Portugalskem ve prospěch svobodného pásma Madeiry – Provádění tohoto režimu podpory v rozporu s rozhodnutími Komise C(2007) 3037 final a C(2013) 4043 final – Rozhodnutí, kterým se režim podpory prohlašuje za neslučitelný s vnitřním trhem a nařizuje navrácení podpory – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti) | 38 |
| 2021/C 320/44 | Věc T-207/21 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. června 2021 – Polynt v. ECHA (Řízení o předběžných opatřeních – REACH – Látka 4-methylhexahydroftalanhydrid – Povinnost registrace – Hodnocení dokumentace – Přezkoumání návrhů zkoušek – Povinnost poskytnout určité informace vyžadující zkoušky prováděné na zvířatech – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti) | 38 |
| 2021/C 320/45 | Věc T-295/21: Žaloba podaná dne 18. května 2021 – eSlovensko v. Komise | 39 |
| 2021/C 320/46 | Věc T-296/21: Žaloba podaná dne 20. května 2021 – SU v. EIOPA | 40 |
| 2021/C 320/47 | Věc T-304/21: Žaloba podaná dne 30. května 2021 – eSlovensko Bratislava v. Komise | 41 |
| 2021/C 320/48 | Věc T-309/21: Žaloba podaná dne 24. května 2021 – TC v. Parlament | 42 |
| 2021/C 320/49 | Věc T-328/21: Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Airoldi Metalli v. Komise | 43 |
| 2021/C 320/50 | Věc T-330/21: Žaloba podaná dne 12. června 2021 – EWC Academy v. Komise | 44 |
| 2021/C 320/51 | Věc T-331/21: Žaloba podaná dne 14. června 2021 – mBank v. EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank) | 45 |
| 2021/C 320/52 | Věc T-334/21: Žaloba podaná dne 12. června 2021 – Mendes de Almeida v. Rada | 46 |
| 2021/C 320/53 | Věc T-336/21: Žaloba podaná dne 15. června 2021 – Mendus v. EUIPO (CENSOR.NET) | 47 |
| 2021/C 320/54 | Věc T-338/21: Žaloba podaná dne 18. června 2021 – F I S I v. EUIPO – Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (ECODOWN) | 48 |
| 2021/C 320/55 | Věc T-341/21: Žaloba podaná dne 21. června 2021 – Rauff-Nisthar v. Komise | 49 |
| 2021/C 320/56 | Věc T-347/21: Žaloba podaná dne 21. června 2021 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB | 50 |
| 2021/C 320/57 | Věc T-348/21: Žaloba podaná dne 22. června 2021 – Volkskreditbank v. SRB | 51 |
| 2021/C 320/58 | Věc T-353/21: Žaloba podaná dne 25. června 2021 – KTM Fahrrad v. EUIPO – KTM (R2R) | 52 |
| 2021/C 320/59 | Věc T-360/21: Žaloba podaná dne 25. června 2021 – Portigon v. SRB | 53 |
| 2021/C 320/60 | Věc T-364/21: Žaloba podaná dne 25. června 2021 – Essity Hygiene and Health v. EUIPO (Znázornění listu) | 54 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

2021/C 320/02

Spojené věci C-682/18 a C-683/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Frank Peterson v. Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc., Google Germany GmbH (C-682/18) et Elsevier Inc. v. Cyando AG (C-683/18) (Řízení o předběžné otázce – Duševní vlastnictví – Autorské právo a práva s ním související – Zpřístupnění a správa platformy pro sdílení videí nebo platformy pro ukládání a sdílení souborů – Odpovědnost provozovatele za porušování práv duševního vlastnictví, jichž se dopustili uživatelé jeho platformy – Směrnice 2001/29/ES – Článek 3 a čl. 8 odst. 3 – Pojem sdělování veřejnosti – Směrnice 2000/31/ES – Články 14 a 15 – Podmínky pro využití zproštění odpovědnosti – Neseznámení se s konkrétními porušeními – Oznámení takových porušení jakožto podmínka pro vydání soudního příkazu)

2

2021/C 320/03

Věc C-439/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Satversmes tiesa – Lotyšsko) – Řízení zahájené na návrh B (Řízení o předběžné otázce – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů – Nařízení (EU) 2016/679 – Články 5, 6 a 10 – Vnitrostátní právní úprava, která počítá s přístupem veřejnosti k osobním údajům týkajícím se trestných bodů uložených za dopravní přestupky – Zákonnost – Pojem osobní údaje týkající se odsouzení v trestních věcech a trestných činů – Zpřístupnění za účelem zvýšení bezpečnosti silničního provozu – Právo veřejnosti na přístup k úředním dokumentům – Svoboda informací – Zajištění souladu se základními právy na respektování soukromého života a na ochranu osobních údajů – Opakované použití údajů – Článek 267 SFEU – Časové účinky rozhodnutí o předběžné otázce – Možnost ústavního soudu členského státu zachovat právní účinky vnitrostátní právní úpravy, která není slučitelná s unijním právem – Zásada přednosti unijního práva a zásada právní jistoty)

3

2021/C 320/04

Věc C-550/19: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 14 de Madrid – Španělsko) – EV v. Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A. (Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 1999/70/ES – Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – Ustanovení 5 – Opatření k předcházení zneužití vznikajícímu využitím po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou – Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou v odvětví stavebnictví nazývané fijos de obra – Pojem objektivní důvody ospravedlňující obnovování takových pracovních smluv – Směrnice 2001/23/ES – Článek 1 odst. 1 – Převod podniku – Článek 3 odst. 1 – Zachování práv pracovníků – Převod pracovních smluv na základě ustanovení kolektivní smlouvy – Kolektivní smlouva omezující práva a povinnosti převáděných pracovníků na práva a povinnosti vyplývající z poslední smlouvy uzavřené s původním podnikem)

o

4

2021/C 320/05

Věc C-559/19: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. června 2021 – Evropská komise v. Španělské království (Nesplnění povinnosti státem – Článek 258 SFEU – Chráněná přírodní oblast Doñana (Španělsko) – Směrnice 2000/60/ES – Rámec pro činnost Unie v oblasti vodní politiky – Článek 4 odst. 1 písm. b) bod i), článek 5 a čl. 11 odst. 1, odst. 3 písm. a), c) a e), jakož i odst. 4 – Zhoršení stavu útvarů podzemních vod – Neprovedení další charakterizace útvarů podzemních vod zvodnělé vrstvy Almonte-Marismas, u nichž hrozí zhoršení – Základní a doplňující opatření – Směrnice 92/43/EHS – Článek 6 odst. 2 – Poškození přírodních stanovišť a stanovišť druhů)

5

2021/C 320/06

Věc C-719/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – FS v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Řízení o předběžné otázce – Občanství Unie – Směrnice 2004/38/ES – Práva občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států – Článek 15 – Konec přechodného pobytu občana Unie na území hostitelského členského státu – Rozhodnutí o vyhoštění – Fyzický odjezd tohoto občana Unie z tohoto území – Časové účinky tohoto rozhodnutí o vyhoštění – Článek 6 – Možnost uvedeného občana Unie získat nové právo pobytu při jeho návratu na toto území)

6

2021/C 320/07

Věc C-872/19 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 – Bolívarovská republika Venezuela v. Rada Evropské unie (Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) – Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci ve Venezuele – Žaloba na neplatnost podaná třetím státem – Přípustnost – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Aktivní legitimace – Podmínka, podle níž musí být žalobce bezprostředně dotčen opatřením, které je předmětem žaloby – Pojem právnická osoba – Právní zájem na podání žaloby – Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření)

7

2021/C 320/08

Věc C-12/20: Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Německo) – DB Netz AG v. Spolková republika Německo (Řízení o předběžné otázce – Železniční doprava – Mezinárodní koridory pro železniční nákladní dopravu – Nařízení (EU) č. 913/2010 – Čl. 13 odst. 1 – Zřízení jediného kontaktního místa pro každý koridor pro nákladní dopravu – Článek 14 – Povaha rámce pro přidělování kapacity infrastruktury v koridoru pro nákladní dopravu vymezeného správní radou – Článek 20 – Regulační subjekty – Směrnice 2012/34/EU – Článek 27 – Postup pro podávání žádostí o kapacitu infrastruktury – Role provozovatele infrastruktury – Články 56 a 57 – Funkce regulačního subjektu a spolupráce mezi regulačními subjekty)

8

2021/C 320/09

Věc C-167/20 P: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 24. června 2021 – WD v. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Smlouva na dobu určitou – Rozhodnutí o nepřeřazení – Neexistence hodnotících zpráv – Rozhodnutí o neprodloužení pracovní smlouvy)

9

2021/C 320/10

Věc C-920/19: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakousko) – Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI v. Landespolizeidirektion Steiermark (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Článek 56 SFEU – Volný pohyb služeb – Omezení – Hazardní hry – Duální systém organizace trhu – Monopol na loterie a kasina – Předchozí povolení provozovat herní automaty – Reklamní praktiky držitele monopolu – Kritéria pro posouzení – Ústavní judikatura, ve které byla konstatována slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s unijním právem)

9

2021/C 320/11

Věc C-88/20: Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. května 2021 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal correctionnel de Bordeaux – Francie) – trestní řízení proti ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ (Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Základní práva – Zásada ne bis in idem – Kumulace správních a trestních sankcí za totožné skutky – Prodej po telefonu – Klamavá obchodní praktika – Nedostatečné odůvodnění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce – Zjevná nepřípustnost)

10

2021/C 320/12

Věc C-248/20: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket v. Skellefteå Industrihus AB (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Odpočet daně zaplacené na vstupu během fáze výstavby budovy – Režim volby zdanění – Upuštění od původně zamýšlené činnosti – Oprava odpočtu daně zaplacené na vstupu – Odpověď na předběžnou otázku, která může být jasně vyvozena z judikatury)

11

2021/C 320/13

Věc C-571/20: Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 6. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Potenza – Itálie) – OM v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Conservatorio di Musica E.R. Duni di Matera (Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora – Řízení o předběžné otázce týkající se platnosti ustanovení Smlouvy o FEU – Zjevný nedostatek pravomoci Soudního dvora – Volný pohyb pracovníků – Rovné zacházení – Článek 45 SFEU – Rozdíl v postavení a platech mezi vyučujícími na univerzitách a vyučujícími spadajícími do národního systému vyššího vzdělávání v oblasti umění a hudby – Čistě vnitrostátní situace – Zjevná nepřípustnost)

11

2021/C 320/14

Věc C-185/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. března 2021 Turk Hava Yollari AO proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 27. ledna 2021 ve věci T-382/19, Turk Hava Yollari v. EUIPO – Sky (skylife)

12

2021/C 320/15

Věc C-200/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Bucureşti (Rumunsko) dne 31. března 2021 – TU, SU v. BRD Groupe Societé Générale SA, Next Capital Solutions Limited

12

2021/C 320/16

Věc C-215/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Las Palmas de Gran Canaria (Španělsko) dne 6. dubna 2021 – Zulima v. Servicios prescriptor y medios de pagos E.F.C. S.A.U.

13

2021/C 320/17

Věc C-216/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Ploieşti (Rumunsko) dne 6. dubna 2021 – Asociaţia Forumul Judecătorilor din România, YN v. Consiliul Superior al Magistraturii

13

2021/C 320/18

Věc C-219/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 1. dubna 2021 Olimp Laboratories sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 27. ledna 2021 ve věci T-817/19, Olimp Laboratories v. EUIPO

14

2021/C 320/19

Věc C-233/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 9. dubna 2021 Germann Avocats LLC proti usnesení Tribunálu (desátého senátu) vydanému dne 4. února 2021 ve věci T-352/18, Germann Avocats LLC v. Evropská komise

15

2021/C 320/20

Věc C-252/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 22. dubna 2021 – Facebook Inc. a další v. Bundeskartellamt

16

2021/C 320/21

Věc C-274/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 28. dubna 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. v. Rakouská republika a Bundesbeschaffung GmbH

18

2021/C 320/22

Věc C-275/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 28. dubna 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. v. Rakouská republika a Bundesbeschaffung GmbH

21

2021/C 320/23

Věc C-290/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 5. května 2021 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM) v. Canal+ Luxembourg Sàrl

24

2021/C 320/24

Věc C-300/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 12. května 2021 – UI v. Österreichische Post AG

25

2021/C 320/25

Věc C-310/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2021 Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 5. března 2021 ve věci T-885/19, Aquind a další v. Komise

26

2021/C 320/26

Věc C-311/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 18. května 2021 – CM v. TimePartner Personalmanagement GmbH

26

2021/C 320/27

Věc C-316/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 21. května 2021 – Monument Vandekerckhove NV v. Stad Gent, další účastnice: Denys NV, Aelterman BVBA

28

2021/C 320/28

Věc C-323/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. B

28

2021/C 320/29

Věc C-324/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. F

29

2021/C 320/30

Věc C-325/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – K v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

30

2021/C 320/31

Věc C-343/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 2. června 2021 – PV v. Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie

30

2021/C 320/32

Věc C-352/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 28. května 2021 – A1 a A2 v. I

31

2021/C 320/33

Věc C-365/21: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Bamberg (Německo) dne 11. června 2021 – trestní řízení proti MR

32

2021/C 320/34

Věc C-389/21 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2021 Evropskou centrální bankou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 14. dubna 2021 ve věci T-504/19, Crédit lyonnais v. ECB

32

2021/C 320/35

Věc C-1/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – B v. Finanzamt Österreich, dříve Finanzamt Wien 9/18/19

33

2021/C 320/36

Věc C-115/20 P: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 20. května 2021 – Vanda Pharmaceuticals Ltd v. Evropská komise

33

2021/C 320/37

Věc C-578/20: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugalsko) – NM, NR, BA, XN, FA v. Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA

34

Tribunál

2021/C 320/38

Věc T-554/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – BZ v. ECB (Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Žádost o uznání nemoci jako nemoci z povolání – Články 6.3.11 až 6.3.13 pravidla pro zaměstnance ECB – Vady řízení – Neexistence zprávy o vyšetřování – Mimosmluvní odpovědnost)

35

2021/C 320/39

Věc T-641/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – FD v. Společný podnik Fusion for Energy (Veřejná služba – Dočasní zaměstnanci – Smlouva na dobu určitou – Rozhodnutí o neobnovení – Psychické obtěžování – Zneužití pravomoci – Povinnost jednat s náležitou péčí – Rovné zacházení – Odpovědnost)

35

2021/C 320/40

Věc T-709/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – GW v. Účetní dvůr (Veřejná služba – Úředníci – Úředník, který se stal plně a trvale invalidním – Pravidelná lékařská prohlídka – Podmínky – Žádost o předložení věci výboru pro otázky invalidity – Zamítnutí – Článek 15 přílohy VIII služebního řádu – Závěry sboru vedoucích administrativních útvarů č. 273/15 – Povinnost jednat s náležitou péčí)

36

2021/C 320/41

Věc T-746/19: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – GY v. ECB (Veřejná služba – Zaměstnanci ECB – Odměňování – Příspěvek na domácnost – Změna použitelného režimu – Zamítnutí žádosti pro rok 2019 – Námitka protiprávnosti – Rovné zacházení – Absence přechodných opatření)

37

2021/C 320/42

Věc T-51/20: Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – Mélin v. Parlament (Institucionální právo – Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu – Příspěvek na parlamentní asistenci – Vrácení neoprávněně vyplacených částek – Námitka protiprávnosti – Právo na obhajobu – Nesprávné skutkové zjištění)

37

2021/C 320/43

Věc T-95/21 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. června 2021 – Portugalsko v. Komise (Řízení o předběžných opatřeních – Státní podpory – Režim podpory provedený Portugalskem ve prospěch svobodného pásma Madeiry – Provádění tohoto režimu podpory v rozporu s rozhodnutími Komise C(2007) 3037 final a C(2013) 4043 final – Rozhodnutí, kterým se režim podpory prohlašuje za neslučitelný s vnitřním trhem a nařizuje navrácení podpory – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti)

38

2021/C 320/44

Věc T-207/21 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. června 2021 – Polynt v. ECHA (Řízení o předběžných opatřeních – REACH – Látka 4-methylhexahydroftalanhydrid – Povinnost registrace – Hodnocení dokumentace – Přezkoumání návrhů zkoušek – Povinnost poskytnout určité informace vyžadující zkoušky prováděné na zvířatech – Návrh na předběžné opatření – Neexistence naléhavosti)

38

2021/C 320/45

Věc T-295/21: Žaloba podaná dne 18. května 2021 – eSlovensko v. Komise

39

2021/C 320/46

Věc T-296/21: Žaloba podaná dne 20. května 2021 – SU v. EIOPA

40

2021/C 320/47

Věc T-304/21: Žaloba podaná dne 30. května 2021 – eSlovensko Bratislava v. Komise

41

2021/C 320/48

Věc T-309/21: Žaloba podaná dne 24. května 2021 – TC v. Parlament

42

2021/C 320/49

Věc T-328/21: Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Airoldi Metalli v. Komise

43

2021/C 320/50

Věc T-330/21: Žaloba podaná dne 12. června 2021 – EWC Academy v. Komise

44

2021/C 320/51

Věc T-331/21: Žaloba podaná dne 14. června 2021 – mBank v. EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)

45

2021/C 320/52

Věc T-334/21: Žaloba podaná dne 12. června 2021 – Mendes de Almeida v. Rada

46

2021/C 320/53

Věc T-336/21: Žaloba podaná dne 15. června 2021 – Mendus v. EUIPO (CENSOR.NET)

47

2021/C 320/54

Věc T-338/21: Žaloba podaná dne 18. června 2021 – F I S I v. EUIPO – Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (ECODOWN)

48

2021/C 320/55

Věc T-341/21: Žaloba podaná dne 21. června 2021 – Rauff-Nisthar v. Komise

49

2021/C 320/56

Věc T-347/21: Žaloba podaná dne 21. června 2021 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB

50

2021/C 320/57

Věc T-348/21: Žaloba podaná dne 22. června 2021 – Volkskreditbank v. SRB

51

2021/C 320/58

Věc T-353/21: Žaloba podaná dne 25. června 2021 – KTM Fahrrad v. EUIPO – KTM (R2R)

52

2021/C 320/59

Věc T-360/21: Žaloba podaná dne 25. června 2021 – Portigon v. SRB

53

2021/C 320/60

Věc T-364/21: Žaloba podaná dne 25. června 2021 – Essity Hygiene and Health v. EUIPO (Znázornění listu)

54

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2021/C 320/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 310, 2.8.2021

Dřívější publikace

Úř. věst. C 297, 26.7.2021

Úř. věst. C 289, 19.7.2021

Úř. věst. C 278, 12.7.2021

Úř. věst. C 263, 5.7.2021

Úř. věst. C 252, 28.6.2021

Úř. věst. C 242, 21.6.2021

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/2

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesgerichtshof – Německo) – Frank Peterson v. Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc., Google Germany GmbH (C-682/18) et Elsevier Inc. v. Cyando AG (C-683/18)

(Spojené věci C-682/18 a C-683/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Autorské právo a práva s ním související - Zpřístupnění a správa platformy pro sdílení videí nebo platformy pro ukládání a sdílení souborů - Odpovědnost provozovatele za porušování práv duševního vlastnictví, jichž se dopustili uživatelé jeho platformy - Směrnice 2001/29/ES - Článek 3 a čl. 8 odst. 3 - Pojem ‚sdělování veřejnosti‘ - Směrnice 2000/31/ES - Články 14 a 15 - Podmínky pro využití zproštění odpovědnosti - Neseznámení se s konkrétními porušeními - Oznámení takových porušení jakožto podmínka pro vydání soudního příkazu“)

(2021/C 320/02)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesgerichtshof

Účastníci původního řízení

Navrhovatelé: Frank Peterson (C-682/18), Elsevier Inc. (C-683/18)

Odpůrkyně: Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc., Google Germany GmbH (C-682/18), Cyando AG (C-683/18)

Výrok

| 1) | Článek 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti musí být vykládán v tom smyslu, že provozovatel platformy pro sdílení videí nebo platformy pro ukládání a sdílení souborů, na které mohou uživatelé protiprávně zpřístupnit veřejnosti chráněné obsahy, neuskutečňuje „sdělování“ těchto obsahů „veřejnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení, ledaže by nad rámec pouhého zpřístupnění platformy přispíval ke zpřístupnění takových obsahů veřejnosti v rozporu s autorským právem. Tak je tomu zejména v případě, kdy si je tento provozovatel konkrétně vědom protiprávního zpřístupnění chráněného obsahu na své platformě a takový obsah neprodleně neodstraní nebo k němu nezablokuje přístup, nebo kdy uvedený provozovatel, i když ví nebo vědět měl, že obecně uživatelé jeho platformy chráněné obsahy protiprávně zpřístupňují veřejnosti prostřednictvím této platformy, nezavede vhodné technologické prostředky, které je možné v jeho situaci očekávat od subjektu, který je běžně obezřetný, aby spolehlivě a účinně zabránil porušováním autorského práva na této platformě, nebo také v případě, kdy se tento provozovatel podílí na výběru chráněných obsahů, které jsou protiprávně sdělovány veřejnosti, na své platformě poskytuje prostředky sloužící specificky k protiprávnímu sdílení takových obsahů nebo taková sdílení vědomě podporuje, o čemž může svědčit okolnost, že uvedený provozovatel přijal hospodářský model podněcující uživatele své platformy, aby na ní uskutečňovali protiprávně sdělování chráněných obsahů veřejnosti. |
| --- | --- |

1)

Článek 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti musí být vykládán v tom smyslu, že provozovatel platformy pro sdílení videí nebo platformy pro ukládání a sdílení souborů, na které mohou uživatelé protiprávně zpřístupnit veřejnosti chráněné obsahy, neuskutečňuje „sdělování“ těchto obsahů „veřejnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení, ledaže by nad rámec pouhého zpřístupnění platformy přispíval ke zpřístupnění takových obsahů veřejnosti v rozporu s autorským právem. Tak je tomu zejména v případě, kdy si je tento provozovatel konkrétně vědom protiprávního zpřístupnění chráněného obsahu na své platformě a takový obsah neprodleně neodstraní nebo k němu nezablokuje přístup, nebo kdy uvedený provozovatel, i když ví nebo vědět měl, že obecně uživatelé jeho platformy chráněné obsahy protiprávně zpřístupňují veřejnosti prostřednictvím této platformy, nezavede vhodné technologické prostředky, které je možné v jeho situaci očekávat od subjektu, který je běžně obezřetný, aby spolehlivě a účinně zabránil porušováním autorského práva na této platformě, nebo také v případě, kdy se tento provozovatel podílí na výběru chráněných obsahů, které jsou protiprávně sdělovány veřejnosti, na své platformě poskytuje prostředky sloužící specificky k protiprávnímu sdílení takových obsahů nebo taková sdílení vědomě podporuje, o čemž může svědčit okolnost, že uvedený provozovatel přijal hospodářský model podněcující uživatele své platformy, aby na ní uskutečňovali protiprávně sdělování chráněných obsahů veřejnosti.

| 2) | Článek 14 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) musí být vykládán v tom smyslu, že činnost provozovatele platformy pro sdílení videí nebo platformy pro ukládání a sdílení souborů spadá do působnosti tohoto ustanovení, pokud tento provozovatel nehraje aktivní úlohu takové povahy, že by bylo možné konstatovat, že obsahy nahrané na svou platformu zná nebo kontroluje.
  Článek 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2000/31 být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby bylo u takového provozovatele na základě tohoto ustanovení vyloučeno zproštění odpovědnosti stanovené v tomto čl. 14 odst. 1, si musí být uvedený provozovatel vědom konkrétních protiprávních aktů uživatelů jeho platformy souvisejících s chráněnými obsahy, které byly nahrány na jeho platformu. |
| --- | --- |

2)

Článek 14 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) musí být vykládán v tom smyslu, že činnost provozovatele platformy pro sdílení videí nebo platformy pro ukládání a sdílení souborů spadá do působnosti tohoto ustanovení, pokud tento provozovatel nehraje aktivní úlohu takové povahy, že by bylo možné konstatovat, že obsahy nahrané na svou platformu zná nebo kontroluje.

Článek 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2000/31 být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby bylo u takového provozovatele na základě tohoto ustanovení vyloučeno zproštění odpovědnosti stanovené v tomto čl. 14 odst. 1, si musí být uvedený provozovatel vědom konkrétních protiprávních aktů uživatelů jeho platformy souvisejících s chráněnými obsahy, které byly nahrány na jeho platformu.

| 3) | Článek 8 odst. 3 směrnice 2001/29 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby na základě vnitrostátního práva nositel autorského práva nebo práva s ním souvisejícího mohl dosáhnout uložení soudního příkazu vůči zprostředkovateli, jehož služby využívala třetí osoba k porušení jeho práva, aniž si jej byl tento zprostředkovatel vědom ve smyslu čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2000/31, pouze v případě, že před zahájením soudního řízení bylo toto porušení práva uvedenému zprostředkovateli předem oznámeno a tento zprostředkovatel nezasáhl neprodleně, aby odstranil dotčený obsah nebo k němu zablokoval přístup a aby zajistil, že k takovým porušením nedojde opětovně. Přísluší však vnitrostátním soudům, aby se při uplatňování takové podmínky ujistily, že uvedená podmínka nevede ke zdržení účinného ukončení porušování práv tak, že by tomuto nositeli práv vznikla nepřiměřená újma. |
| --- | --- |

3)

Článek 8 odst. 3 směrnice 2001/29 musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby na základě vnitrostátního práva nositel autorského práva nebo práva s ním souvisejícího mohl dosáhnout uložení soudního příkazu vůči zprostředkovateli, jehož služby využívala třetí osoba k porušení jeho práva, aniž si jej byl tento zprostředkovatel vědom ve smyslu čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2000/31, pouze v případě, že před zahájením soudního řízení bylo toto porušení práva uvedenému zprostředkovateli předem oznámeno a tento zprostředkovatel nezasáhl neprodleně, aby odstranil dotčený obsah nebo k němu zablokoval přístup a aby zajistil, že k takovým porušením nedojde opětovně. Přísluší však vnitrostátním soudům, aby se při uplatňování takové podmínky ujistily, že uvedená podmínka nevede ke zdržení účinného ukončení porušování práv tak, že by tomuto nositeli práv vznikla nepřiměřená újma.

---

(1)  Úř. věst. C 82, 4.3.2019.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/3

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Satversmes tiesa – Lotyšsko) – Řízení zahájené na návrh B

(Věc C-439/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů - Nařízení (EU) 2016/679 - Články 5, 6 a 10 - Vnitrostátní právní úprava, která počítá s přístupem veřejnosti k osobním údajům týkajícím se trestných bodů uložených za dopravní přestupky - Zákonnost - Pojem ‚osobní údaje týkající se odsouzení v trestních věcech a trestných činů‘ - Zpřístupnění za účelem zvýšení bezpečnosti silničního provozu - Právo veřejnosti na přístup k úředním dokumentům - Svoboda informací - Zajištění souladu se základními právy na respektování soukromého života a na ochranu osobních údajů - Opakované použití údajů - Článek 267 SFEU - Časové účinky rozhodnutí o předběžné otázce - Možnost ústavního soudu členského státu zachovat právní účinky vnitrostátní právní úpravy, která není slučitelná s unijním právem - Zásada přednosti unijního práva a zásada právní jistoty“)

(2021/C 320/03)

Jednací jazyk: lotyština

Předkládající soud

Satversmes tiesa

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: B

za přítomnosti: Latvijas Republikas Saeima

Výrok

| 1) | Článek 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na zpracování osobních údajů týkajících se trestných bodů uložených řidičům vozidel za dopravní přestupky. |
| --- | --- |

1)

Článek 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) musí být vykládán v tom smyslu, že se vztahuje na zpracování osobních údajů týkajících se trestných bodů uložených řidičům vozidel za dopravní přestupky.

| 2) | Ustanovení nařízení (EU) 2016/679, zejména jeho čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 písm. e) a článek 10, musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která veřejnému subjektu pověřenému vedením registru, do něhož se zaznamenávají trestné body uložené řidičům vozidel za dopravní přestupky, ukládá povinnost zpřístupnit tyto údaje veřejnosti, přičemž osoba žádající o přístup nemusí prokázat, že má na získání uvedených údajů zvláštní zájem. |
| --- | --- |

2)

Ustanovení nařízení (EU) 2016/679, zejména jeho čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 písm. e) a článek 10, musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která veřejnému subjektu pověřenému vedením registru, do něhož se zaznamenávají trestné body uložené řidičům vozidel za dopravní přestupky, ukládá povinnost zpřístupnit tyto údaje veřejnosti, přičemž osoba žádající o přístup nemusí prokázat, že má na získání uvedených údajů zvláštní zájem.

| 3) | Ustanovení nařízení (EU) 2016/679, zejména jeho čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 písm. e) a článek 10, musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která veřejnému subjektu pověřenému vedením registru, do něhož se zaznamenávají trestné body uložené řidičům vozidel za dopravní přestupky, umožňuje zpřístupnit tyto údaje hospodářským subjektům za účelem opakovaného použití. |
| --- | --- |

3)

Ustanovení nařízení (EU) 2016/679, zejména jeho čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 písm. e) a článek 10, musí být vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která veřejnému subjektu pověřenému vedením registru, do něhož se zaznamenávají trestné body uložené řidičům vozidel za dopravní přestupky, umožňuje zpřístupnit tyto údaje hospodářským subjektům za účelem opakovaného použití.

| 4) | Zásada přednosti unijního práva musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby ústavní soud členského státu, u kterého je podána stížnost proti vnitrostátní právní úpravě, která se s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora vydané v řízení o předběžné otázce ukáže jako neslučitelná s unijním právem, rozhodl na základě zásady právní jistoty, že právní účinky této právní úpravy zůstanou zachovány až do dne vyhlášení rozsudku, kterým zmíněný ústavní soud o této ústavní stížnosti s konečnou platností rozhodne. |
| --- | --- |

4)

Zásada přednosti unijního práva musí být vykládána v tom smyslu, že brání tomu, aby ústavní soud členského státu, u kterého je podána stížnost proti vnitrostátní právní úpravě, která se s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora vydané v řízení o předběžné otázce ukáže jako neslučitelná s unijním právem, rozhodl na základě zásady právní jistoty, že právní účinky této právní úpravy zůstanou zachovány až do dne vyhlášení rozsudku, kterým zmíněný ústavní soud o této ústavní stížnosti s konečnou platností rozhodne.

---

(1)  Úř. věst. C 280, 19.8.2019.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/4

---

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de lo Social no 14 de Madrid – Španělsko) – EV v. Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.

(Věc C-550/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Směrnice 1999/70/ES - Rámcová dohoda o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřená mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS - Ustanovení 5 - Opatření k předcházení zneužití vznikajícímu využitím po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou - Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou v odvětví stavebnictví nazývané ‚fijos de obra‘ - Pojem ‚objektivní důvody‘ ospravedlňující obnovování takových pracovních smluv - Směrnice 2001/23/ES - Článek 1 odst. 1 - Převod podniku - Článek 3 odst. 1 - Zachování práv pracovníků - Převod pracovních smluv na základě ustanovení kolektivní smlouvy - Kolektivní smlouva omezující práva a povinnosti převáděných pracovníků na práva a povinnosti vyplývající z poslední smlouvy uzavřené s původním podnikem“)

(2021/C 320/04)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de lo Social no 14 de Madrid

Účastníci původního řízení

Žalobce: EV

Žalované: Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.

Výrok

| 1) | Ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že je na vnitrostátním soudu, aby v souladu se všemi použitelnými pravidly vnitrostátního práva posoudil, zda omezení na tři po sobě jdoucí roky, s výjimkou zvláštních podmínek, zaměstnávání pracovníků v pracovním poměru na dobu určitou na základě smluv zvaných „fijos de obra“ jedním a tím samým podnikem na různých pracovních místech, která se nacházejí ve stejné provincii, a poskytování těmto pracovníkům odškodnění za ukončení pracovního poměru, za předpokladu, že tento vnitrostátní soud konstatuje, že tato opatření jsou ve skutečnosti přijata s ohledem na uvedené pracovníky, představují vhodná opatření k předcházení a případně postihu zneužití vyplývajícího z využívání po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou nebo „[rovnocenná] právní opatření“ ve smyslu tohoto ustanovení 5 bodu 1. V každém případě nemohou být takové vnitrostátní právní předpisy použity orgány dotyčného členského státu takovým způsobem, že obnovování po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou zvaných „fijos de obra“ je považováno za ospravedlnitelné „objektivními důvody“ ve smyslu ustanovení 5 bodu 1 písm. a) této rámcové dohody pouze z toho důvodu, že každá z těchto smluv se obecně uzavírá na konkrétní stavební projekt bez ohledu na její trvání, jelikož takové vnitrostátní právní předpisy nebrání v praxi tomu, aby dotyčný zaměstnavatel naplňoval takovým obnovováním stálé a trvalé personální potřeby. |
| --- | --- |

1)

Ustanovení 5 bod 1 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že je na vnitrostátním soudu, aby v souladu se všemi použitelnými pravidly vnitrostátního práva posoudil, zda omezení na tři po sobě jdoucí roky, s výjimkou zvláštních podmínek, zaměstnávání pracovníků v pracovním poměru na dobu určitou na základě smluv zvaných „fijos de obra“ jedním a tím samým podnikem na různých pracovních místech, která se nacházejí ve stejné provincii, a poskytování těmto pracovníkům odškodnění za ukončení pracovního poměru, za předpokladu, že tento vnitrostátní soud konstatuje, že tato opatření jsou ve skutečnosti přijata s ohledem na uvedené pracovníky, představují vhodná opatření k předcházení a případně postihu zneužití vyplývajícího z využívání po sobě jdoucích pracovních smluv nebo poměrů na dobu určitou nebo „[rovnocenná] právní opatření“ ve smyslu tohoto ustanovení 5 bodu 1. V každém případě nemohou být takové vnitrostátní právní předpisy použity orgány dotyčného členského státu takovým způsobem, že obnovování po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou zvaných „fijos de obra“ je považováno za ospravedlnitelné „objektivními důvody“ ve smyslu ustanovení 5 bodu 1 písm. a) této rámcové dohody pouze z toho důvodu, že každá z těchto smluv se obecně uzavírá na konkrétní stavební projekt bez ohledu na její trvání, jelikož takové vnitrostátní právní předpisy nebrání v praxi tomu, aby dotyčný zaměstnavatel naplňoval takovým obnovováním stálé a trvalé personální potřeby.

| 2) | Článek 3 odst. 1 první pododstavec směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které se při převodu zaměstnanců v rámci veřejnoprávních smluv práva a povinnosti převáděného pracovníka, které je nástupnický podnik povinen respektovat, omezují výlučně na práva a povinnosti vyplývající z poslední smlouvy, kterou tento pracovník uzavřel s původním podnikem, pokud se v důsledku použití této právní úpravy uvedený pracovník neocitne v méně příznivém postavení pouze kvůli tomuto převodu, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. |
| --- | --- |

2)

Článek 3 odst. 1 první pododstavec směrnice Rady 2001/23/ES ze dne 12. března 2001 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle které se při převodu zaměstnanců v rámci veřejnoprávních smluv práva a povinnosti převáděného pracovníka, které je nástupnický podnik povinen respektovat, omezují výlučně na práva a povinnosti vyplývající z poslední smlouvy, kterou tento pracovník uzavřel s původním podnikem, pokud se v důsledku použití této právní úpravy uvedený pracovník neocitne v méně příznivém postavení pouze kvůli tomuto převodu, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

---

(1)  Úř. věst. C 77, 9.3.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/5

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 24. června 2021 – Evropská komise v. Španělské království

(Věc C-559/19) (1)

(„Nesplnění povinnosti státem - Článek 258 SFEU - Chráněná přírodní oblast Doñana (Španělsko) - Směrnice 2000/60/ES - Rámec pro činnost Unie v oblasti vodní politiky - Článek 4 odst. 1 písm. b) bod i), článek 5 a čl. 11 odst. 1, odst. 3 písm. a), c) a e), jakož i odst. 4 - Zhoršení stavu útvarů podzemních vod - Neprovedení další charakterizace útvarů podzemních vod zvodnělé vrstvy Almonte-Marismas, u nichž hrozí zhoršení - Základní a doplňující opatření - Směrnice 92/43/EHS - Článek 6 odst. 2 - Poškození přírodních stanovišť a stanovišť druhů“)

(2021/C 320/05)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: původně C. Hermes, E. Manhaeve a E. Sanfrutos Cano, poté C. Hermes, E. Manhaeve a M. Jáuregui Gómez, zmocněnci)

Žalovaný: Španělské království (zástupci: původně L. Aguilera Ruiz, poté J. Rodríguez de la Rúa Puig a M.-J. Ruiz Sánchez, zmocněnci)

Výrok

| 1. | Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají:






  — | z čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, ve znění směrnice Rady 2013/64/EU ze dne 17. prosince 2013, ve spojení s bodem 2.2 přílohy II této směrnice, tím, že při odhadu odběru podzemních vod regionu Doñana (Španělsko) v rámci další charakterizace Plan Hidrológico del Guadalquivir 2015–2021 (hydrologický plán pro Guadalquivir na období 2015–2021), schváleného Real Decreto 1/2016 por el que se aprueba la revisión de los Planes Hidrológicos de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Occidental, Guadalquivir, Ceuta, Melilla, Segura y Júcar, y de la parte española de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Oriental, Miño-Sil, Duero, Tajo, Guadiana y Ebro (královské nařízení 1/2016, kterým se schvaluje změna hydrologických plánů pro oblasti povodí západní Kantábrie, Guadalquiviru, Ceuty, Melilly, Segury a Júcaru, jakož i španělské části oblasti povodí východní Kantábrie, Miño-Sil, Duera, Taja, Guadiany a Ebra) ze dne 8. ledna 2016, nezohlednilo nelegální odběr vody a odběr vody určené k městskému zásobování; |
| --- | --- | --- |

1.

Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají:

—

z čl. 5 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky, ve znění směrnice Rady 2013/64/EU ze dne 17. prosince 2013, ve spojení s bodem 2.2 přílohy II této směrnice, tím, že při odhadu odběru podzemních vod regionu Doñana (Španělsko) v rámci další charakterizace Plan Hidrológico del Guadalquivir 2015–2021 (hydrologický plán pro Guadalquivir na období 2015–2021), schváleného Real Decreto 1/2016 por el que se aprueba la revisión de los Planes Hidrológicos de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Occidental, Guadalquivir, Ceuta, Melilla, Segura y Júcar, y de la parte española de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Oriental, Miño-Sil, Duero, Tajo, Guadiana y Ebro (královské nařízení 1/2016, kterým se schvaluje změna hydrologických plánů pro oblasti povodí západní Kantábrie, Guadalquiviru, Ceuty, Melilly, Segury a Júcaru, jakož i španělské části oblasti povodí východní Kantábrie, Miño-Sil, Duera, Taja, Guadiany a Ebra) ze dne 8. ledna 2016, nezohlednilo nelegální odběr vody a odběr vody určené k městskému zásobování;

| — | z článku 11 směrnice 2000/60, ve spojení s čl. 4 odst. 1 písm. c) této směrnice, tím, že v programu opatření vypracovaném v rámci hydrologického plánu pro Guadalquivir na období 2015–2021 nestanovilo žádné opatření, které by zabránilo narušování chráněných typů stanovišť nacházejících se v chráněné zóně „Doñana“ uvedené pod kódem ZEPA/LIC ES0000024, způsobenému odběrem podzemních vod pro potřeby turistické oblasti Matalascañas (Španělsko), a |
| --- | --- |

—

z článku 11 směrnice 2000/60, ve spojení s čl. 4 odst. 1 písm. c) této směrnice, tím, že v programu opatření vypracovaném v rámci hydrologického plánu pro Guadalquivir na období 2015–2021 nestanovilo žádné opatření, které by zabránilo narušování chráněných typů stanovišť nacházejících se v chráněné zóně „Doñana“ uvedené pod kódem ZEPA/LIC ES0000024, způsobenému odběrem podzemních vod pro potřeby turistické oblasti Matalascañas (Španělsko), a

| — | z čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, tím, že nepřijalo vhodná opatření k zabránění významným narušováním chráněných typů stanovišť nacházejících se v chráněné zóně „Doñana“ uvedené pod kódem ZEPA/LIC ES0000024, v chráněné zóně „Doñana Norte y Oeste“ uvedené pod kódem ZEPA/LIC ES6150009 a chráněné zóně „Dehesa del Estero y Montes de Moguer“ uvedené pod kódem ZEC ES6150012, která byla od 19. července 2006 způsobována odběrem podzemních vod chráněné přírodní oblasti Doñana. |
| --- | --- |

—

z čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, tím, že nepřijalo vhodná opatření k zabránění významným narušováním chráněných typů stanovišť nacházejících se v chráněné zóně „Doñana“ uvedené pod kódem ZEPA/LIC ES0000024, v chráněné zóně „Doñana Norte y Oeste“ uvedené pod kódem ZEPA/LIC ES6150009 a chráněné zóně „Dehesa del Estero y Montes de Moguer“ uvedené pod kódem ZEC ES6150012, která byla od 19. července 2006 způsobována odběrem podzemních vod chráněné přírodní oblasti Doñana.

| 2. | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

2.

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 3. | Evropská komise i Španělské království ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3.

Evropská komise i Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 348, 14.10.2019.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/6

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Raad van State – Nizozemsko) – FS v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Věc C-719/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Občanství Unie - Směrnice 2004/38/ES - Práva občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států - Článek 15 - Konec přechodného pobytu občana Unie na území hostitelského členského státu - Rozhodnutí o vyhoštění - Fyzický odjezd tohoto občana Unie z tohoto území - Časové účinky tohoto rozhodnutí o vyhoštění - Článek 6 - Možnost uvedeného občana Unie získat nové právo pobytu při jeho návratu na toto území“)

(2021/C 320/06)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad van State

Účastníci původního řízení

Žalobce: FS

Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Výrok

Článek 15 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS musí být vykládán v tom smyslu, že rozhodnutí o vyhoštění občana Unie z území hostitelského členského státu přijaté na základě tohoto ustanovení z důvodu, že tento občan Unie již nemá právo přechodného pobytu na tomto území na základě této směrnice, není plně vykonáno již tím, že uvedený občan Unie fyzicky opustil uvedené území ve lhůtě stanovené tímto rozhodnutím o vyhoštění pro jeho dobrovolný odjezd. Aby občan Unie, vůči němuž bylo vydáno takové rozhodnutí o vyhoštění, mohl požívat nového práva pobytu na základě čl. 6 odst. 1 této směrnice na témže území, musí nejen fyzicky opustit území hostitelského členského státu, ale i skutečně a účinně ukončit svůj pobyt na tomto území, tak aby při jeho návratu na uvedené území nebylo možné mít za to, že jeho pobyt je ve skutečnosti pokračováním jeho předchozího pobytu na témže území. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, že tomu tak je, a přihlédnout přitom ke všem konkrétním okolnostem charakterizujícím specifickou situaci dotyčného občana Unie. Jestliže z takového ověření vyplyne, že občan Unie neukončil skutečně a účinně svůj přechodný pobyt na území hostitelského členského státu, není tento členský stát povinen přijmout nové rozhodnutí o vyhoštění na základě týchž skutečností, které vedly k vydání rozhodnutí o vyhoštění, které již bylo vůči tomuto občanu Unie přijato, ale může se opírat o posledně uvedené rozhodnutí, aby mu uložil povinnost opustit jeho území.

---

(1)  Úř. věst. C 19, 20.1.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/7 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/7

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 22. června 2021 – Bolívarovská republika Venezuela v. Rada Evropské unie

(Věc C-872/19 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) - Omezující opatření přijatá vzhledem k situaci ve Venezuele - Žaloba na neplatnost podaná třetím státem - Přípustnost - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Aktivní legitimace - Podmínka, podle níž musí být žalobce bezprostředně dotčen opatřením, které je předmětem žaloby - Pojem ‚právnická osoba‘ - Právní zájem na podání žaloby - Nařizovací akt, který nevyžaduje přijetí prováděcích opatření“)

(2021/C 320/07)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Bolívarovská republika Venezuela (zástupci: L. Giuliano a F. Di Gianni, avvocati)

Další účastnice řízení: Rada Evropské unie (zástupci: P. Mahnič a A. Antoniadis, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 20. září 2019, Venezuela v. Rada (T 65/18, EU:T:2019:649), se zrušuje v rozsahu, v němž odmítá žalobu Bolívarovské republiky Venezuela znějící na zrušení článků 2, 3, 6 a 7 nařízení Rady (EU) 2017/2063 ze dne 13. listopadu 2017 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 20. září 2019, Venezuela v. Rada (T 65/18, EU:T:2019:649), se zrušuje v rozsahu, v němž odmítá žalobu Bolívarovské republiky Venezuela znějící na zrušení článků 2, 3, 6 a 7 nařízení Rady (EU) 2017/2063 ze dne 13. listopadu 2017 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci ve Venezuele.

| 2) | Věc se vrací Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl ve věci samé. |
| --- | --- |

2)

Věc se vrací Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl ve věci samé.

| 3) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

3)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

(1)  Úř. věst. C 45, 10.2.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/8

---

Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. června 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Německo) – DB Netz AG v. Spolková republika Německo

(Věc C-12/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Železniční doprava - Mezinárodní koridory pro železniční nákladní dopravu - Nařízení (EU) č. 913/2010 - Čl. 13 odst. 1 - Zřízení jediného kontaktního místa pro každý koridor pro nákladní dopravu - Článek 14 - Povaha rámce pro přidělování kapacity infrastruktury v koridoru pro nákladní dopravu vymezeného správní radou - Článek 20 - Regulační subjekty - Směrnice 2012/34/EU - Článek 27 - Postup pro podávání žádostí o kapacitu infrastruktury - Role provozovatele infrastruktury - Články 56 a 57 - Funkce regulačního subjektu a spolupráce mezi regulačními subjekty“)

(2021/C 320/08)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: DB Netz AG

Žalovaná: Spolková republika Německo

Výrok

| 1) | Článek 13 odst. 1, čl. 14 odst. 9 a článek 18 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 913/2010 ze dne 22. září 2010 o evropské železniční síti pro konkurenceschopnou nákladní dopravu, jakož i čl. 27 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru, ve spojení s přílohou IV bodem 3 písm. a) této směrnice, musí být vykládány v tom smyslu, že orgánem, jenž má pravomoc přijmout v rámci referenčního dokumentu o podmínkách využívání železniční sítě pravidla upravující podávání žádostí o kapacitu infrastruktury, a to včetně pravidla, podle něhož bude jediné kontaktní místo ve smyslu tohoto čl. 13 odst. 1 využívat výlučně určitý elektronický rezervační systém, je provozovatel infrastruktury, který je definován v čl. 3 bodě 2 uvedené směrnice. |
| --- | --- |

1)

Článek 13 odst. 1, čl. 14 odst. 9 a článek 18 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 913/2010 ze dne 22. září 2010 o evropské železniční síti pro konkurenceschopnou nákladní dopravu, jakož i čl. 27 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru, ve spojení s přílohou IV bodem 3 písm. a) této směrnice, musí být vykládány v tom smyslu, že orgánem, jenž má pravomoc přijmout v rámci referenčního dokumentu o podmínkách využívání železniční sítě pravidla upravující podávání žádostí o kapacitu infrastruktury, a to včetně pravidla, podle něhož bude jediné kontaktní místo ve smyslu tohoto čl. 13 odst. 1 využívat výlučně určitý elektronický rezervační systém, je provozovatel infrastruktury, který je definován v čl. 3 bodě 2 uvedené směrnice.

| 2) | Kontrola pravidel upravujících podávání žádostí o kapacitu infrastruktury v jediném kontaktním místě vymezených v referenčním dokumentu o podmínkách využívání železniční sítě, kterou provádí vnitrostátní regulační subjekt, se řídí ustanoveními článku 20 nařízení č. 913/2010 a tato ustanovení musí být vykládána v tom smyslu, že regulační subjekt členského státu nemůže vznést námitku vůči těmto pravidlům, když nesplní povinnost spolupráce, která vyplývá z tohoto článku 20, a konkrétně bez konzultace s regulačními subjekty ostatních členských států, které jsou součástí koridoru pro nákladní dopravu, za účelem společného postupu v co největší míře. |
| --- | --- |

2)

Kontrola pravidel upravujících podávání žádostí o kapacitu infrastruktury v jediném kontaktním místě vymezených v referenčním dokumentu o podmínkách využívání železniční sítě, kterou provádí vnitrostátní regulační subjekt, se řídí ustanoveními článku 20 nařízení č. 913/2010 a tato ustanovení musí být vykládána v tom smyslu, že regulační subjekt členského státu nemůže vznést námitku vůči těmto pravidlům, když nesplní povinnost spolupráce, která vyplývá z tohoto článku 20, a konkrétně bez konzultace s regulačními subjekty ostatních členských států, které jsou součástí koridoru pro nákladní dopravu, za účelem společného postupu v co největší míře.

| 3) | Článek 14 odst. 1 nařízení č. 913/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že rámec pro přidělování kapacity infrastruktury v koridoru pro nákladní dopravu vymezený výkonnou radou na základě tohoto ustanovení není aktem unijního práva. |
| --- | --- |

3)

Článek 14 odst. 1 nařízení č. 913/2010 musí být vykládán v tom smyslu, že rámec pro přidělování kapacity infrastruktury v koridoru pro nákladní dopravu vymezený výkonnou radou na základě tohoto ustanovení není aktem unijního práva.

---

(1)  Úř. věst. C 137, 27.4.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/9

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 24. června 2021 – WD v. Evropský úřad pro bezpečnost potravin

(Věc C-167/20 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu určitou - Rozhodnutí o nepřeřazení - Neexistence hodnotících zpráv - Rozhodnutí o neprodloužení pracovní smlouvy“)

(2021/C 320/09)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek: WD (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

Další účastník řízení: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) (zástupci: D. Detken a F. Volpi, zmocněnci, ve spolupráci s D. Waelbroeckem, C. Dekemexhem a A. Duron, advokáty)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | WD ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA). |
| --- | --- |

2)

WD ponese vlastní náklady řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA).

---

(1)  Úř. věst. C 271, 17.8.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/9

---

Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 18. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakousko) – Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI v. Landespolizeidirektion Steiermark

(Věc C-920/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Článek 56 SFEU - Volný pohyb služeb - Omezení - Hazardní hry - Duální systém organizace trhu - Monopol na loterie a kasina - Předchozí povolení provozovat herní automaty - Reklamní praktiky držitele monopolu - Kritéria pro posouzení - Ústavní judikatura, ve které byla konstatována slučitelnost vnitrostátní právní úpravy s unijním právem“)

(2021/C 320/10)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Účastníci původního řízení

Žalobci: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI

Žalovaný: Landespolizeidirektion Steiermark

za přítomnosti: Finanzpolizei Team 96

Výrok

| 1) | Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání duálnímu systému organizace trhu hazardních her pouze z toho důvodu, že reklamní praktiky držitele monopolu na loterie a kasina mají podněcovat k aktivní účasti na hrách, například tím, že je hra banalizována, je o ní vytvářen pozitivní obraz z důvodu použití příjmů na činnosti obecného zájmu nebo je zvyšována její atraktivita prostřednictvím lákavých reklamních sdělení navozujících představy o velkých výhrách. |
| --- | --- |

1)

Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání duálnímu systému organizace trhu hazardních her pouze z toho důvodu, že reklamní praktiky držitele monopolu na loterie a kasina mají podněcovat k aktivní účasti na hrách, například tím, že je hra banalizována, je o ní vytvářen pozitivní obraz z důvodu použití příjmů na činnosti obecného zájmu nebo je zvyšována její atraktivita prostřednictvím lákavých reklamních sdělení navozujících představy o velkých výhrách.

| 2) | Zásada přednosti unijního práva musí být vykládána v tom smyslu, že vyžaduje, aby soud členského státu nepoužil ustanovení vnitrostátního práva, které je v rozporu s článkem 56 SFEU, a to i v případě, kdy měl soud vyššího stupně téhož členského státu za to, že je toto ustanovení v souladu s unijním právem. |
| --- | --- |

2)

Zásada přednosti unijního práva musí být vykládána v tom smyslu, že vyžaduje, aby soud členského státu nepoužil ustanovení vnitrostátního práva, které je v rozporu s článkem 56 SFEU, a to i v případě, kdy měl soud vyššího stupně téhož členského státu za to, že je toto ustanovení v souladu s unijním právem.

---

(1)  Úř. věst. C 161, 11.5.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/10

---

Usnesení Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 20. května 2021 – (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal correctionnel de Bordeaux – Francie) – trestní řízení proti ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

(Věc C-88/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora - Základní práva - Zásada ne bis in idem - Kumulace správních a trestních sankcí za totožné skutky - Prodej po telefonu - Klamavá obchodní praktika - Nedostatečné odůvodnění žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce - Zjevná nepřípustnost“)

(2021/C 320/11)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal correctionnel de Bordeaux

Účastníci původního trestního řízení

ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

Výrok

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná tribunal correctionnel de Bordeaux (trestní soud v Bordeaux) (Francie) rozhodnutím ze dne 12. prosince 2019 je zjevně nepřípustná.

---

(1)  Úř. věst. C 161, 11.5.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/11

---

Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 18. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket v. Skellefteå Industrihus AB

(Věc C-248/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Odpočet daně zaplacené na vstupu během fáze výstavby budovy - Režim volby zdanění - Upuštění od původně zamýšlené činnosti - Oprava odpočtu daně zaplacené na vstupu - Odpověď na předběžnou otázku, která může být jasně vyvozena z judikatury“)

(2021/C 320/12)

Jednací jazyk: švédština

Předkládající soud

Högsta förvaltningsdomstolen

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Skatteverket

Odpůrkyně: Skellefteå Industrihus AB

Výrok

Články 137, 168, 184 až 187, 189 a 192 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům, které stanoví povinnost pro vlastníka nemovitosti, kterému byl při výstavbě budovy, jež měla být pronajata, přiznán režim volby zdanění a který odečetl daň z přidané hodnoty (DPH) zaplacenou na vstupu z pořízení majetku souvisejících s tímto stavebním projektem, aby okamžitě vrátil celkovou částku této daně, případně navýšenou o úroky, z důvodu, že zamýšlený projekt, na základě něhož vznikl nárok na odpočet, nevedl k žádnému zdanitelnému plnění, avšak nebrání vnitrostátní právní úpravě, která v takové situaci stanoví povinnost opravit DPH zaplacenou na vstupu.

---

(1)  Úř. věst. C 279, 24.8.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/11

---

Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 6. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Potenza – Itálie) – OM v. Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Conservatorio di Musica „E.R. Duni“ di Matera

(Věc C-571/20) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora - Řízení o předběžné otázce týkající se platnosti ustanovení Smlouvy o FEU - Zjevný nedostatek pravomoci Soudního dvora - Volný pohyb pracovníků - Rovné zacházení - Článek 45 SFEU - Rozdíl v postavení a platech mezi vyučujícími na univerzitách a vyučujícími spadajícími do národního systému vyššího vzdělávání v oblasti umění a hudby - Čistě vnitrostátní situace - Zjevná nepřípustnost“)

(2021/C 320/13)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale di Potenza

Účastníci původního řízení

Žalobce: OM

Žalovaní: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Conservatorio di Musica „E.R. Duni“ di Matera

Výrok

| 1) | Soudní dvůr Evropské unie zjevně nemá pravomoc odpovědět na první a druhou předběžnou otázkou položenou Tribunale di Potenza (soud v Potenza, Itálie). |
| --- | --- |

1)

Soudní dvůr Evropské unie zjevně nemá pravomoc odpovědět na první a druhou předběžnou otázkou položenou Tribunale di Potenza (soud v Potenza, Itálie).

| 2) | Třetí předběžná otázka položená Tribunale di Potenza (soud v Potenza) je zjevně nepřípustná. |
| --- | --- |

2)

Třetí předběžná otázka položená Tribunale di Potenza (soud v Potenza) je zjevně nepřípustná.

---

(1)  Úř. věst. C 28, 25.1.2021.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/12

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 25. března 2021 Turk Hava Yollari AO proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 27. ledna 2021 ve věci T-382/19, Turk Hava Yollari v. EUIPO – Sky (skylife)

(Věc C-185/21 P)

(2021/C 320/14)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Turk Hava Yollari AO (zástupkyně: R. Almaraz Palmero, abogada)

Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Sky Ltd

Usnesením ze dne 29. června 2021 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek není přijatelný a Turk Hava Yollari AO ponese vlastní náklady řízení.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/12

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunalul Bucureşti (Rumunsko) dne 31. března 2021 – TU, SU v. BRD Groupe Societé Générale SA, Next Capital Solutions Limited

(Věc C-200/21)

(2021/C 320/15)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Tribunalul Bucureşti

Účastníci původního řízení

Odvolatelé: TU, SU

Odpůrkyně: BRD Groupe Societé Générale SA, Next Capital Solutions Limited

Předběžná otázka

Brání směrnice 93/13 (1) takovému pravidlu vnitrostátního práva, jako je pravidlo vyplývající z článku 712 a násl. kapitoly VI občanského soudního řádu, které stanoví lhůtu 15 dnů, ve které může dlužník v rámci námitek proti nucenému výkonu rozhodnutí uplatnit zneužívající povahu smluvního ujednání exekučního titulu, jestliže žaloba znějící na zjištění existence zneužívajících ujednání obsažených v exekučním titulu nepodléhá žádné lhůtě a v rámci této žaloby je dlužníkovi umožněno požádat o odklad nuceného výkonu titulu v souladu s čl. 638 odst. 2 občanského soudního řádu?

---

(1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288, a tisková oprava, Úř. věst. 2016, L 303, s. 26).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/13

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de Primera Instancia de Las Palmas de Gran Canaria (Španělsko) dne 6. dubna 2021 – Zulima v. Servicios prescriptor y medios de pagos E.F.C. S.A.U.

(Věc C-215/21)

(2021/C 320/16)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de Primera Instancia de Las Palmas de Gran Canaria

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Zulima

Žalovaná: Servicios prescriptor y medios de pagos E.F.C. S.A.U.

Předběžná otázka

Článek 22 Ley de Enjuiciamiento Civil (občanský soudní řád) při uplatňování nároků spotřebitelů vůči zneužívajícím ujednáním založeným na směrnici 93/13/ES (1) a pro případ, že dojde k mimosoudnímu vyrovnání, stanoví, že spotřebitelé musí nést náklady řízení, aniž zohledňuje předchozí jednání prodávajícího nebo poskytovatele, který nevyhověl předžalobní výzvě. Vytváří tato španělská procesní úprava podstatnou překážku, která může v rozporu se zásadou efektivity a s čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13 odradit spotřebitele od uplatnění práva na účinný soudní přezkum potenciálně zneužívající povahy smluvního ujednání?

---

(1)  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/13

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Ploieşti (Rumunsko) dne 6. dubna 2021 – Asociaţia „Forumul Judecătorilor din România“, YN v. Consiliul Superior al Magistraturii

(Věc C-216/21)

(2021/C 320/17)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Curtea de Apel Ploieşti

Účastníci původního řízení

Žalobci: Asociaţia „Forumul Judecătorilor din România“, YN

Žalovaná: Consiliul Superior al Magistraturii

Předběžné otázky

| 1) | Musí být mechanismus pro spolupráci a ověřování (MSO) zřízený rozhodnutím Komise 2006/928/ES ze dne 13. prosince 2006 (1) považován za akt přijatý orgánem Evropské unie ve smyslu článku 267 SFEU, který může podléhat výkladu Soudního dvora Evropské unie? Spadá obsah, povaha a doba trvání mechanismu pro spolupráci a ověřování (MSO), který byl zřízen rozhodnutím Komise 2006/928/ES ze dne 13. prosince 2006, do oblasti působnosti smlouvy o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii, kterou Rumunsko podepsalo dne 25. dubna 2005 v Lucemburku? Jsou požadavky stanovené ve zprávách vypracovaných v rámci tohoto mechanismu pro Rumunsko závazné? |
| --- | --- |

1)

Musí být mechanismus pro spolupráci a ověřování (MSO) zřízený rozhodnutím Komise 2006/928/ES ze dne 13. prosince 2006 (1) považován za akt přijatý orgánem Evropské unie ve smyslu článku 267 SFEU, který může podléhat výkladu Soudního dvora Evropské unie? Spadá obsah, povaha a doba trvání mechanismu pro spolupráci a ověřování (MSO), který byl zřízen rozhodnutím Komise 2006/928/ES ze dne 13. prosince 2006, do oblasti působnosti smlouvy o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii, kterou Rumunsko podepsalo dne 25. dubna 2005 v Lucemburku? Jsou požadavky stanovené ve zprávách vypracovaných v rámci tohoto mechanismu pro Rumunsko závazné?

| 2) | Lze zásadu nezávislosti soudců zakotvenou v čl. 19 odst. 1 druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii (SEU) a v článku 47 Listiny základních práv, jakož i v judikatuře Soudního dvora Evropské unie s ohledem na článek 2 SEU vykládat v tom smyslu, že se vztahuje i na řízení o povýšení soudců ve funkci? |
| --- | --- |

2)

Lze zásadu nezávislosti soudců zakotvenou v čl. 19 odst. 1 druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii (SEU) a v článku 47 Listiny základních práv, jakož i v judikatuře Soudního dvora Evropské unie s ohledem na článek 2 SEU vykládat v tom smyslu, že se vztahuje i na řízení o povýšení soudců ve funkci?

| 3) | Je tato zásada porušena zavedením systému povyšování soudem vyššího stupně, který je založen výlučně na souhrnném hodnocení činnosti a chování provedeném komisí složenou z předsedy soudu odpovědného za soudní přezkum a soudců tohoto soudu, která vedle pravidelného hodnocení soudců provádí odděleně jak hodnocení soudců za účelem povýšení, tak soudní přezkum jimi vydaných rozsudků? |
| --- | --- |

3)

Je tato zásada porušena zavedením systému povyšování soudem vyššího stupně, který je založen výlučně na souhrnném hodnocení činnosti a chování provedeném komisí složenou z předsedy soudu odpovědného za soudní přezkum a soudců tohoto soudu, která vedle pravidelného hodnocení soudců provádí odděleně jak hodnocení soudců za účelem povýšení, tak soudní přezkum jimi vydaných rozsudků?

| 4) | Je zásada nezávislosti soudců zakotvená v čl. 19 odst. 1 druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii (SEU) a v článku 47 Listiny základních práv, jakož i v judikatuře Soudního dvora Evropské unie s ohledem na článek 2 SEU porušena, pokud rumunský stát nedodržuje předvídatelnost a právní jistotu práva Evropské unie, když přijal mechanismus pro spolupráci a ověřování (MSO) a jeho zprávy a po více než 10 let je dodržoval, a posléze bez upozornění změnil postup pro povýšení soudců do vedoucích funkcí, a to v rozporu s doporučeními MSO? |
| --- | --- |

4)

Je zásada nezávislosti soudců zakotvená v čl. 19 odst. 1 druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii (SEU) a v článku 47 Listiny základních práv, jakož i v judikatuře Soudního dvora Evropské unie s ohledem na článek 2 SEU porušena, pokud rumunský stát nedodržuje předvídatelnost a právní jistotu práva Evropské unie, když přijal mechanismus pro spolupráci a ověřování (MSO) a jeho zprávy a po více než 10 let je dodržoval, a posléze bez upozornění změnil postup pro povýšení soudců do vedoucích funkcí, a to v rozporu s doporučeními MSO?

---

(1)  Rozhodnutí Komise ze dne 13. prosince 2006 , kterým se zřizuje mechanismus pro spolupráci a ověřování pokroku Rumunska při dosahování specifických referenčních cílů v oblasti reformy soudnictví a boje proti korupci (oznámeno pod číslem K(2006) 6569) (Úř. věst. L 354, 14.12.2006, s. 56).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/14

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 1. dubna 2021 Olimp Laboratories sp. z o.o. proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 27. ledna 2021 ve věci T-817/19, Olimp Laboratories v. EUIPO

(Věc C-219/21 P)

(2021/C 320/18)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Olimp Laboratories sp. z o.o. (zástupce: M. Kondrat, adwokat)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Soudní dvůr (senát, který rozhoduje o přípustnosti kasačního opravného prostředku) usnesením ze dne 24. června 2021 rozhodl, že kasační opravný prostředek není přípustný a že společnost Olimp Laboratories sp. z o.o. ponese vlastní náklady řízení.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/15 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/15

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 9. dubna 2021 Germann Avocats LLC proti usnesení Tribunálu (desátého senátu) vydanému dne 4. února 2021 ve věci T-352/18, Germann Avocats LLC v. Evropská komise

(Věc C-233/21 P)

(2021/C 320/19)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Germann Avocats LLC (zástupce: N. Scandamis, dikigoros)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | potvrdil body 24 až 48 napadeného usnesení tím, že v plném rozsahu zamítne námitku nepřípustnosti vznesenou Komisí; |
| --- | --- |

—

potvrdil body 24 až 48 napadeného usnesení tím, že v plném rozsahu zamítne námitku nepřípustnosti vznesenou Komisí;

| — | ve zbývající části zrušil napadené usnesení v plném rozsahu; |
| --- | --- |

—

ve zbývající části zrušil napadené usnesení v plném rozsahu;

| — | zrušil podle článku 263 SFEU rozhodnutí Komise obsažené v nedatovaném dopise obdrženém dne 2. dubna 2018, kterým byla odmítnuta společná nabídka předložená navrhovatelkou na studii o postupech odborových svazů týkajících se zákazu diskriminace a rozmanitosti na pracovišti (nabídkové řízení JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042; Úř. věst. S 215 – 09/11/2017 – 2017/S 215-446067); a |
| --- | --- |

—

zrušil podle článku 263 SFEU rozhodnutí Komise obsažené v nedatovaném dopise obdrženém dne 2. dubna 2018, kterým byla odmítnuta společná nabídka předložená navrhovatelkou na studii o postupech odborových svazů týkajících se zákazu diskriminace a rozmanitosti na pracovišti (nabídkové řízení JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042; Úř. věst. S 215 – 09/11/2017 – 2017/S 215-446067); a

| — | uložil Komisi povinnost k náhradě škody ve výši 1 euro; |
| --- | --- |

—

uložil Komisi povinnost k náhradě škody ve výši 1 euro;

| — | podpůrně vrátil věc zpět Tribunálu; a v každém případě |
| --- | --- |

—

podpůrně vrátil věc zpět Tribunálu; a v každém případě

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a řízení před Tribunálem. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku a řízení před Tribunálem.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatelka následující důvody:

Zaprvé, zjevné zkreslení skutkového stavu a nesprávné právní posouzení v souvislosti se zneužitím pravomoci, jakož i porušení zásad rovnosti zbraní a práva být vyslechnut.

Zadruhé, porušení povinnosti uvést odůvodnění a zjevně nesprávné posouzení skutkového stavu.

Zatřetí, zneužití pravomoci porušením zásad rovného zacházení, právní jistoty, řádné správy a dobré víry.

Začtvrté, zneužití pravomoci porušením zásady transparentnosti a ochrany legitimního očekávání, pokud jde o soutěž.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/16

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Düsseldorf (Německo) dne 22. dubna 2021 – Facebook Inc. a další v. Bundeskartellamt

(Věc C-252/21)

(2021/C 320/20)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberlandesgericht Düsseldorf

Účastníci původního řízení

Stěžovatelky: Facebook Inc., Facebook Ireland Ltd, Facebook Deutschland GmbH

Odpůrce: Bundeskartellamt

Vedlejší účastník: Verbraucherzentrale Bundesverband e.V

Předběžné otázky

| 1. | a) | Je slučitelné s článkem 51 a násl. nařízení (EU) 2016/679 (1) (GDPR), pokud vnitrostátní orgán členského státu pro hospodářskou soutěž, jako je Bundeskartellamt (Spolkový úřad pro hospodářskou soutěž, Německo), který není dozorovým úřadem ve smyslu článku 51 a násl. GDPR a v jehož členském státě má podnik usazený mimo Evropskou unii provozovnu, která hlavní provozovně tohoto podniku, která se nachází v jiném členském státě a nese výlučnou odpovědnost za zpracování osobních údajů na celém území Evropské unie, poskytuje podporu v oblasti reklamy, komunikace a styku s veřejností, pro účely výkonu dohledu nad zneužíváním dominantního postavení podle soutěžního práva konstatuje, že smluvní podmínky hlavní provozovny týkající se zpracování údajů a jejich uplatňování porušují GDPR, a vydá rozhodnutí směřující k ukončení tohoto porušování? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Je slučitelné s článkem 51 a násl. nařízení (EU) 2016/679 (1) (GDPR), pokud vnitrostátní orgán členského státu pro hospodářskou soutěž, jako je Bundeskartellamt (Spolkový úřad pro hospodářskou soutěž, Německo), který není dozorovým úřadem ve smyslu článku 51 a násl. GDPR a v jehož členském státě má podnik usazený mimo Evropskou unii provozovnu, která hlavní provozovně tohoto podniku, která se nachází v jiném členském státě a nese výlučnou odpovědnost za zpracování osobních údajů na celém území Evropské unie, poskytuje podporu v oblasti reklamy, komunikace a styku s veřejností, pro účely výkonu dohledu nad zneužíváním dominantního postavení podle soutěžního práva konstatuje, že smluvní podmínky hlavní provozovny týkající se zpracování údajů a jejich uplatňování porušují GDPR, a vydá rozhodnutí směřující k ukončení tohoto porušování?

| b) | V případě kladné odpovědi: Je to slučitelné s čl. 4 odst. 3 SEU, pokud vedoucí dozorový úřad v členském státě hlavní provozovny ve smyslu čl. 56 odst. 1 GDPR zároveň provádí šetření ohledně jejích smluvních podmínek týkajících se zpracování údajů? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi: Je to slučitelné s čl. 4 odst. 3 SEU, pokud vedoucí dozorový úřad v členském státě hlavní provozovny ve smyslu čl. 56 odst. 1 GDPR zároveň provádí šetření ohledně jejích smluvních podmínek týkajících se zpracování údajů?

V případě kladné odpovědi na první otázku:

| 2. | a) | Jedná se tehdy, jestliže uživatel internetu buď pouze zobrazí internetové stránky nebo aplikace, které mají vztah ke kritériím uvedeným v čl. 9 odst. 1 GDPR, jako například Flirting Apps, seznamovací služby pro gaye, internetové stránky politických stran, internetové stránky týkající se zdraví, nebo tam rovněž zadá data, například při registraci nebo objednávání, a jiný podnik, jako je společnost Facebook Ireland, prostřednictvím rozhraní, která jsou vložena do daných internetových stránek a aplikací, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat shromažďuje údaje o zobrazení internetových stránek a aplikací ze strany uživatele a o tom, co tam uživatel zadal, propojuje je s údaji o účtu uživatele na stránkách facebook.com a využívá je, v případě daného shromažďování nebo propojování nebo využívání o zpracování citlivých údajů ve smyslu uvedeného ustanovení? |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Jedná se tehdy, jestliže uživatel internetu buď pouze zobrazí internetové stránky nebo aplikace, které mají vztah ke kritériím uvedeným v čl. 9 odst. 1 GDPR, jako například Flirting Apps, seznamovací služby pro gaye, internetové stránky politických stran, internetové stránky týkající se zdraví, nebo tam rovněž zadá data, například při registraci nebo objednávání, a jiný podnik, jako je společnost Facebook Ireland, prostřednictvím rozhraní, která jsou vložena do daných internetových stránek a aplikací, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat shromažďuje údaje o zobrazení internetových stránek a aplikací ze strany uživatele a o tom, co tam uživatel zadal, propojuje je s údaji o účtu uživatele na stránkách facebook.com a využívá je, v případě daného shromažďování nebo propojování nebo využívání o zpracování citlivých údajů ve smyslu uvedeného ustanovení?

| b) | V případě kladné odpovědi: Představuje zobrazení těchto internetových stránek nebo zadání dat nebo stisknutí tlačítek poskytovatele, jako je společnost Facebook Ireland, která jsou vložena do těchto internetových stránek nebo aplikací („sociální moduly“ jako „To se mi líbí“, „Sdílet“ nebo „Facebook Login“ či „Account Kit“) zjevné zveřejnění údajů o zobrazení jako takovém nebo o zadání dat ze strany uživatele ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. e) GDPR? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi: Představuje zobrazení těchto internetových stránek nebo zadání dat nebo stisknutí tlačítek poskytovatele, jako je společnost Facebook Ireland, která jsou vložena do těchto internetových stránek nebo aplikací („sociální moduly“ jako „To se mi líbí“, „Sdílet“ nebo „Facebook Login“ či „Account Kit“) zjevné zveřejnění údajů o zobrazení jako takovém nebo o zadání dat ze strany uživatele ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. e) GDPR?

| 3. | Může se podnik, jako je společnost Facebook Ireland, který provozuje digitální sociální síť financovanou prostřednictvím reklamy a ve svých podmínkách používání služby nabízí personalizaci obsahů a reklamy, zabezpečení sítě, zlepšování produktů a konzistentní a plynulé používání veškerých produktů patřících koncernu, jehož je součástí, dovolávat právního důvodu zpracování spočívajícího v nezbytnosti pro splnění smlouvy podle čl. 6 odst. 1 písm. b) GDPR nebo týkajícího se zpracování pro účely oprávněných zájmů podle čl. 6 odst. 1 písm. f) GDPR, pokud pro tyto účely shromažďuje údaje získané v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu, a z internetových stránek a aplikací třetích stran, a to prostřednictvím rozhraní, která jsou v nich vložena, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu či podobné technologie ukládání dat, propojuje je s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívá je? |
| --- | --- |

3.

Může se podnik, jako je společnost Facebook Ireland, který provozuje digitální sociální síť financovanou prostřednictvím reklamy a ve svých podmínkách používání služby nabízí personalizaci obsahů a reklamy, zabezpečení sítě, zlepšování produktů a konzistentní a plynulé používání veškerých produktů patřících koncernu, jehož je součástí, dovolávat právního důvodu zpracování spočívajícího v nezbytnosti pro splnění smlouvy podle čl. 6 odst. 1 písm. b) GDPR nebo týkajícího se zpracování pro účely oprávněných zájmů podle čl. 6 odst. 1 písm. f) GDPR, pokud pro tyto účely shromažďuje údaje získané v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu, a z internetových stránek a aplikací třetích stran, a to prostřednictvím rozhraní, která jsou v nich vložena, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu či podobné technologie ukládání dat, propojuje je s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívá je?

| 4. | Mohou v takovém případě i






  — | nezletilost uživatelů v případě personalizace obsahů a reklam, zlepšování produktů, zabezpečení sítě a jiné než marketingové komunikace s uživatelem, |
| --- | --- | --- |

4.

Mohou v takovém případě i

—

nezletilost uživatelů v případě personalizace obsahů a reklam, zlepšování produktů, zabezpečení sítě a jiné než marketingové komunikace s uživatelem,

| — | poskytování měření, analýz a dalších služeb pro firmy inzerentům, vývojářům a dalším partnerům, aby mohli vyhodnocovat a zlepšovat svou efektivitu, |
| --- | --- |

—

poskytování měření, analýz a dalších služeb pro firmy inzerentům, vývojářům a dalším partnerům, aby mohli vyhodnocovat a zlepšovat svou efektivitu,

| — | poskytování marketingové komunikace s uživatelem, aby podnik mohl zlepšovat své produkty a provádět přímý marketing, |
| --- | --- |

—

poskytování marketingové komunikace s uživatelem, aby podnik mohl zlepšovat své produkty a provádět přímý marketing,

| — | společensky prospěšný výzkum a inovace za účelem zlepšování stavu techniky, resp. vědeckého pochopení důležitých společenských témat a za účelem pozitivního ovlivňování společnosti a světa, |
| --- | --- |

—

společensky prospěšný výzkum a inovace za účelem zlepšování stavu techniky, resp. vědeckého pochopení důležitých společenských témat a za účelem pozitivního ovlivňování společnosti a světa,

| — | informování bezpečnostních složek a odpovědi na právní žádosti za účelem prevence, odhalování a stíhání trestných činů, neoprávněného používání produktů, porušování podmínek používání služby a zásad a dalšího škodlivého jednání
  být oprávněnými zájmy ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. f) GDPR, pokud podnik pro tyto účely shromažďuje údaje získané v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu, jehož je součástí, a z internetových stránek a aplikací třetích stran prostřednictvím rozhraní, která jsou do nich vložena, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat, propojuje je s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívá je? |
| --- | --- |

—

informování bezpečnostních složek a odpovědi na právní žádosti za účelem prevence, odhalování a stíhání trestných činů, neoprávněného používání produktů, porušování podmínek používání služby a zásad a dalšího škodlivého jednání

být oprávněnými zájmy ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. f) GDPR, pokud podnik pro tyto účely shromažďuje údaje získané v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu, jehož je součástí, a z internetových stránek a aplikací třetích stran prostřednictvím rozhraní, která jsou do nich vložena, jako jsou „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat, propojuje je s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívá je?

| 5. | Může být v takovém případě shromažďování údajů získaných v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu a z internetových stránek a aplikací třetích stran prostřednictvím rozhraní, která jsou do nich vložena, jako jsou například „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat, [jejich] propojování s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívání nebo využívání údajů, které již byly zákonně shromážděny a propojeny jiným způsobem, v konkrétních případech ospravedlněno rovněž na základě čl. 6 odst. 1 písm. c), d) a e) GDPR, například za účelem odpovědi na právoplatnou žádost o poskytnutí určitých údajů [písmeno c)], potírání škodlivého chování a zvyšování bezpečnosti [písmeno d)], výzkumu prováděného pro blaho společnosti a za účelem podpory bezpečnosti, integrity a zabezpečení [písmeno e)]? |
| --- | --- |

5.

Může být v takovém případě shromažďování údajů získaných v souvislosti s jinými službami patřícími koncernu a z internetových stránek a aplikací třetích stran prostřednictvím rozhraní, která jsou do nich vložena, jako jsou například „Facebook Business Tools“, nebo prostřednictvím cookies uložených do počítače nebo mobilního koncového zařízení uživatele internetu nebo podobných technologií ukládání dat, [jejich] propojování s účtem uživatele na stránkách facebook.com a využívání nebo využívání údajů, které již byly zákonně shromážděny a propojeny jiným způsobem, v konkrétních případech ospravedlněno rovněž na základě čl. 6 odst. 1 písm. c), d) a e) GDPR, například za účelem odpovědi na právoplatnou žádost o poskytnutí určitých údajů [písmeno c)], potírání škodlivého chování a zvyšování bezpečnosti [písmeno d)], výzkumu prováděného pro blaho společnosti a za účelem podpory bezpečnosti, integrity a zabezpečení [písmeno e)]?

| 6. | Lze ve vztahu k podniku v dominantním postavení, jako je společnost Facebook Ireland, vyjádřit souhlas ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) a čl. 9 odst. 2 písm. a) GDPR, který je platný a zejména svobodný ve smyslu čl. 4 bodu 11 GDPR?
  V případě záporné odpovědi na první otázku: |
| --- | --- |

6.

Lze ve vztahu k podniku v dominantním postavení, jako je společnost Facebook Ireland, vyjádřit souhlas ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) a čl. 9 odst. 2 písm. a) GDPR, který je platný a zejména svobodný ve smyslu čl. 4 bodu 11 GDPR?

V případě záporné odpovědi na první otázku:

| 7. | a) | Může vnitrostátní orgán členského státu pro hospodářskou soutěž, jako je Spolkový úřad pro hospodářskou soutěž, který není dozorovým úřadem ve smyslu článku 51 a násl. GDPR a který prověřuje porušení zákazu zneužití stanoveného soutěžním právem ze strany podniku v dominantním postavení, které nespočívá v tom, že jeho podmínky zpracování údajů a jejich uplatňování porušují GDPR, například v rámci zvážení zájmů určit, zda jsou podmínky zpracování údajů tohoto podniku a jejich uplatňování v souladu s GDPR? |
| --- | --- | --- |

7.

a)

Může vnitrostátní orgán členského státu pro hospodářskou soutěž, jako je Spolkový úřad pro hospodářskou soutěž, který není dozorovým úřadem ve smyslu článku 51 a násl. GDPR a který prověřuje porušení zákazu zneužití stanoveného soutěžním právem ze strany podniku v dominantním postavení, které nespočívá v tom, že jeho podmínky zpracování údajů a jejich uplatňování porušují GDPR, například v rámci zvážení zájmů určit, zda jsou podmínky zpracování údajů tohoto podniku a jejich uplatňování v souladu s GDPR?

| b) | V případě kladné odpovědi: Je tomu tak s ohledem na čl. 4 odst. 3 SEU i v případě, že vedoucí dozorový úřad, který je příslušný podle čl. 56 odst. 1 GDPR, zároveň provádí šetření ohledně podmínek tohoto podniku pro zpracování údajů? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi: Je tomu tak s ohledem na čl. 4 odst. 3 SEU i v případě, že vedoucí dozorový úřad, který je příslušný podle čl. 56 odst. 1 GDPR, zároveň provádí šetření ohledně podmínek tohoto podniku pro zpracování údajů?

V případě kladné odpovědi na sedmou otázku je třeba zodpovědět třetí až pátou otázku ve vztahu k údajům získaným v souvislosti s používáním služby Instagram, která patří koncernu.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/18

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 28. dubna 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. v. Rakouská republika a Bundesbeschaffung GmbH

(Věc C-274/21)

(2021/C 320/21)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesverwaltungsgericht

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H.

Odpůrkyně: Rakouská republika, Bundesbeschaffung GmbH

Předběžné otázky

| 1. | Je řízení o nařízení předběžného opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS (1) ve znění směrnice 2014/23/EU (2), které může být podle vnitrostátního rakouského práva vedeno rovněž u Bundesverwaltungsgericht (spolkový správní soud) a jímž může být například dosaženo rovněž dočasného zákazu uzavírání rámcových dohod nebo smluv o dodávkách, sporem v občanské a obchodní věci podle čl. 1 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (3)? Je takovéto řízení o nařízení předběžného opatření podle výše uvedené otázky přinejmenším občanskou věcí podle čl. 81 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU)? Je řízení o nařízení předběžného opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU postupem k přijetí předběžných opatření podle článku 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech („nařízení č. 1215/2012“)? |
| --- | --- |

1.

Je řízení o nařízení předběžného opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS (1) ve znění směrnice 2014/23/EU (2), které může být podle vnitrostátního rakouského práva vedeno rovněž u Bundesverwaltungsgericht (spolkový správní soud) a jímž může být například dosaženo rovněž dočasného zákazu uzavírání rámcových dohod nebo smluv o dodávkách, sporem v občanské a obchodní věci podle čl. 1 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (3)? Je takovéto řízení o nařízení předběžného opatření podle výše uvedené otázky přinejmenším občanskou věcí podle čl. 81 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU)? Je řízení o nařízení předběžného opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU postupem k přijetí předběžných opatření podle článku 35 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech („nařízení č. 1215/2012“)?

| 2. | Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že jednotlivci propůjčuje subjektivní práva vůči členskému státu a brání použití takových rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž soud před zpracováním návrhu na nařízení předběžného opatření, jak stanoví čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU, musí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet samostatně napadnutelných rozhodnutí napadených z určitého zadávacího řízení resp. popřípadě rovněž položky z určitého zadávacího řízení, aby poté případně prostřednictvím soudce předsedajícího příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a aby v případě neuhrazení poplatku před nebo nejpozději současně se zamítnutím návrhu na nařízení předběžného opatření z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro návrh na přezkum stanovil soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku, jestliže u (ostatních) občanských věcí v Rakousku, jako např. u žalob na náhradu škody nebo na zdržení se z důvodu porušení hospodářské soutěže, nezaplacení poplatků nebrání vyřízení současně podaného návrhu na nařízení předběžného opatření bez ohledu na otázku poplatků za právní ochranu dlužených v jakémkoliv rozsahu, přičemž nezaplacení paušálních poplatků v zásadě nebrání ani vyřízení návrhů na nařízení předběžného opatření podaných k občanským soudům nezávisle na žalobě; a dále pro srovnání v Rakousku nemá neuhrazení poplatků za stížnosti proti správním rozhodnutím nebo poplatků za stížnosti nebo opravné prostředky podané proti rozhodnutím správních soudů k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) nebo Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) za následek zamítnutí opravného prostředku z důvodu neuhrazení poplatku a nemá například za následek ani to, že by v tomto řízení o stížnosti nebo opravném prostředku mohly být návrhy na přiznání odkladného účinku vyřízeny pouze odmítnutím? |
| --- | --- |

2.

Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že jednotlivci propůjčuje subjektivní práva vůči členskému státu a brání použití takových rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž soud před zpracováním návrhu na nařízení předběžného opatření, jak stanoví čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU, musí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet samostatně napadnutelných rozhodnutí napadených z určitého zadávacího řízení resp. popřípadě rovněž položky z určitého zadávacího řízení, aby poté případně prostřednictvím soudce předsedajícího příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a aby v případě neuhrazení poplatku před nebo nejpozději současně se zamítnutím návrhu na nařízení předběžného opatření z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro návrh na přezkum stanovil soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku, jestliže u (ostatních) občanských věcí v Rakousku, jako např. u žalob na náhradu škody nebo na zdržení se z důvodu porušení hospodářské soutěže, nezaplacení poplatků nebrání vyřízení současně podaného návrhu na nařízení předběžného opatření bez ohledu na otázku poplatků za právní ochranu dlužených v jakémkoliv rozsahu, přičemž nezaplacení paušálních poplatků v zásadě nebrání ani vyřízení návrhů na nařízení předběžného opatření podaných k občanským soudům nezávisle na žalobě; a dále pro srovnání v Rakousku nemá neuhrazení poplatků za stížnosti proti správním rozhodnutím nebo poplatků za stížnosti nebo opravné prostředky podané proti rozhodnutím správních soudů k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) nebo Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) za následek zamítnutí opravného prostředku z důvodu neuhrazení poplatku a nemá například za následek ani to, že by v tomto řízení o stížnosti nebo opravném prostředku mohly být návrhy na přiznání odkladného účinku vyřízeny pouze odmítnutím?

| 2.1. | Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že brání použití takových rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž před vyřízením návrhu na nařízení předběžného opatření, jak stanoví čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU, musí předseda senátu jako samosoudce z důvodu nedostatečně uhrazeného paušálního poplatků vydat výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a tento samosoudce musí návrh na nařízení předběžného opatření v důsledku neuhrazení poplatku odmítnout, jestliže jinak podle Gerichtsgebührengesetz (zákon o soudních poplatcích) u občanskoprávních žalob v Rakousku zásadně nemusí být za návrh na nařízení předběžného opatření podaný společně se žalobou zaplacen kromě poplatku za žalobu v prvním stupni žádný další paušální poplatek a rovněž ani v případě návrhů na přiznání odkladného účinku, které jsou podány společně se stížností proti rozhodnutí k Verwaltungsgericht (správní soud), opravným prostředkem k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) nebo stížností k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) a funkčně mají stejný nebo podobný cíl právní ochrany jako je návrh na předběžné opatření, nemusí být uhrazeny žádné samostatné poplatky za tyto akcesorické návrhy na přiznání odkladného účinku? |
| --- | --- |

2.1.

Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že brání použití takových rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž před vyřízením návrhu na nařízení předběžného opatření, jak stanoví čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU, musí předseda senátu jako samosoudce z důvodu nedostatečně uhrazeného paušálního poplatků vydat výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a tento samosoudce musí návrh na nařízení předběžného opatření v důsledku neuhrazení poplatku odmítnout, jestliže jinak podle Gerichtsgebührengesetz (zákon o soudních poplatcích) u občanskoprávních žalob v Rakousku zásadně nemusí být za návrh na nařízení předběžného opatření podaný společně se žalobou zaplacen kromě poplatku za žalobu v prvním stupni žádný další paušální poplatek a rovněž ani v případě návrhů na přiznání odkladného účinku, které jsou podány společně se stížností proti rozhodnutí k Verwaltungsgericht (správní soud), opravným prostředkem k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) nebo stížností k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) a funkčně mají stejný nebo podobný cíl právní ochrany jako je návrh na předběžné opatření, nemusí být uhrazeny žádné samostatné poplatky za tyto akcesorické návrhy na přiznání odkladného účinku?

| 3. | Musí být povinnost stanovená v čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665, ve znění směrnice 2014/24/EU (4), přijímat co nejrychleji prostřednictvím předběžných postupů předběžná opatření směřující k nápravě domnělého protiprávního jednání nebo k zabránění dalšímu poškozování dotčených zájmů, s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že tato povinnost bezodkladného postupu propůjčuje subjektivní právo na bezodkladné rozhodnutí o návrhu na nařízení předběžného opatření a brání použití rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž soud rovněž u netransparentně provedených zadávacích řízení před vyřízením návrhu na nařízení předběžného opatření, jímž má být zamezeno dalším nákupům zadavatele, musí i bez relevantnosti pro příslušné rozhodnutí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet rozhodnutí samostatně napadnutelných z určitého zadávacího řízení, které byly nebo mají být napadeny, resp. případně i položky určitého zadávacího řízení, aby podle toho případně soudce předsedající příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a v případě neuhrazení poplatku před nebo nejpozději současně s odmítnutím návrhu na nařízení předběžného opatření z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro rozhodnutí o návrhu na přezkum vyměřil navrhovatelce soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku? |
| --- | --- |

3.

Musí být povinnost stanovená v čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665, ve znění směrnice 2014/24/EU (4), přijímat co nejrychleji prostřednictvím předběžných postupů předběžná opatření směřující k nápravě domnělého protiprávního jednání nebo k zabránění dalšímu poškozování dotčených zájmů, s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že tato povinnost bezodkladného postupu propůjčuje subjektivní právo na bezodkladné rozhodnutí o návrhu na nařízení předběžného opatření a brání použití rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž soud rovněž u netransparentně provedených zadávacích řízení před vyřízením návrhu na nařízení předběžného opatření, jímž má být zamezeno dalším nákupům zadavatele, musí i bez relevantnosti pro příslušné rozhodnutí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet rozhodnutí samostatně napadnutelných z určitého zadávacího řízení, které byly nebo mají být napadeny, resp. případně i položky určitého zadávacího řízení, aby podle toho případně soudce předsedající příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a v případě neuhrazení poplatku před nebo nejpozději současně s odmítnutím návrhu na nařízení předběžného opatření z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro rozhodnutí o návrhu na přezkum vyměřil navrhovatelce soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku?

| 4. | Musí být právo na spravedlivý proces před soudem podle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie (5) s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládáno v tom smyslu, že propůjčuje subjektivní právo jednotlivci a brání použití rakouských vnitrostátních předpisů, podle nichž soud rovněž u netransparentně provedených zadávacích řízení před vyřízením návrhu na nařízení předběžného opatření, jímž má být zamezeno dalším nákupům zadavatele, musí i bez relevantnosti pro příslušné rozhodnutí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet napadených samostatně napadnutelných rozhodnutí z určitého zadávacího řízení, resp. případně i položky určitého zadávacího řízení, aby podle toho případně soudce předsedající příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a v případě nezaplacení poplatku před nebo nejpozději současně s odmítnutím návrhu na nařízení předběžného opatření z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro rozhodnutí o návrhu na přezkum vyměřil navrhovatelce soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku? |
| --- | --- |

4.

Musí být právo na spravedlivý proces před soudem podle článku 47 Listiny základních práv Evropské unie (5) s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládáno v tom smyslu, že propůjčuje subjektivní právo jednotlivci a brání použití rakouských vnitrostátních předpisů, podle nichž soud rovněž u netransparentně provedených zadávacích řízení před vyřízením návrhu na nařízení předběžného opatření, jímž má být zamezeno dalším nákupům zadavatele, musí i bez relevantnosti pro příslušné rozhodnutí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet napadených samostatně napadnutelných rozhodnutí z určitého zadávacího řízení, resp. případně i položky určitého zadávacího řízení, aby podle toho případně soudce předsedající příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a v případě nezaplacení poplatku před nebo nejpozději současně s odmítnutím návrhu na nařízení předběžného opatření z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro rozhodnutí o návrhu na přezkum vyměřil navrhovatelce soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku?

| 5. | Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že propůjčuje subjektivní práva jednotlivci vůči členskému státu a brání použití rakouských vnitrostátních předpisů, podle nichž při nezaplacení paušálního poplatku za návrh na nařízení předběžného opatření ve smyslu směrnice 89/665/EHS v platném znění musí paušální poplatek vyměřit senát Verwaltungsgericht (správní soud) jako soudní orgán (s omezenými možnosti dlužníka poplatku na právní ochranu, které z toho plynou), jestliže jinak jsou poplatky za žalobu, návrh na předběžné opatření a opravné prostředky v občanskoprávním řízení v případě neuhrazení stanoveny výměrem podle Gerichtliches Einbringungsgesetz (zákon o výběru soudních poplatků) a poplatky za opravné prostředky ve správním právu za stížnosti k Verwaltungsgericht (správní soud) resp. k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) resp. poplatky za opravné prostředky k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) jsou při jejich neuhrazení zpravidla stanoveny výměrem daňového orgánu (označovaným jako výměr soudního poplatku), proti němuž lze vždy podat opravný prostředek k Verwaltungsgericht (správní soud) a poté opět opravný prostředek k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) nebo stížnost k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud)? |
| --- | --- |

5.

Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že propůjčuje subjektivní práva jednotlivci vůči členskému státu a brání použití rakouských vnitrostátních předpisů, podle nichž při nezaplacení paušálního poplatku za návrh na nařízení předběžného opatření ve smyslu směrnice 89/665/EHS v platném znění musí paušální poplatek vyměřit senát Verwaltungsgericht (správní soud) jako soudní orgán (s omezenými možnosti dlužníka poplatku na právní ochranu, které z toho plynou), jestliže jinak jsou poplatky za žalobu, návrh na předběžné opatření a opravné prostředky v občanskoprávním řízení v případě neuhrazení stanoveny výměrem podle Gerichtliches Einbringungsgesetz (zákon o výběru soudních poplatků) a poplatky za opravné prostředky ve správním právu za stížnosti k Verwaltungsgericht (správní soud) resp. k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) resp. poplatky za opravné prostředky k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) jsou při jejich neuhrazení zpravidla stanoveny výměrem daňového orgánu (označovaným jako výměr soudního poplatku), proti němuž lze vždy podat opravný prostředek k Verwaltungsgericht (správní soud) a poté opět opravný prostředek k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) nebo stížnost k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud)?

| 6. | Musí být čl. 1 odst. 1 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládán v tom smyslu, že uzavření rámcové dohody pouze s jedním hospodářským subjektem podle čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU je uzavřením smlouvy podle čl. 2a odst. 2 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU? |
| --- | --- |

6.

Musí být čl. 1 odst. 1 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládán v tom smyslu, že uzavření rámcové dohody pouze s jedním hospodářským subjektem podle čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU je uzavřením smlouvy podle čl. 2a odst. 2 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU?

| 6.1. | Musí být formulace v čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU: „veřejné zakázky založené na této rámcové dohodě“ vykládána v tom smyslu, že se jedná o zakázku založenou na rámcové dohodě, jestliže zadavatel zadá jednotlivou veřejnou zakázku s výslovným odvoláním na uzavřenou rámcovou dohodu? Nebo musí být citovaná pasáž „veřejné zakázky založené na této rámcové dohodě“ vykládána v tom smyslu, že v případě, že je celková hodnota rámcové dohody ve smyslu rozsudku Soudního dvora Evropské unie ve věci C-216/17 (6), bod 64, již vyčerpána, nejedná se již o veřejnou zakázku zakládající se na původně uzavřené rámcové dohodě? |
| --- | --- |

6.1.

Musí být formulace v čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU: „veřejné zakázky založené na této rámcové dohodě“ vykládána v tom smyslu, že se jedná o zakázku založenou na rámcové dohodě, jestliže zadavatel zadá jednotlivou veřejnou zakázku s výslovným odvoláním na uzavřenou rámcovou dohodu? Nebo musí být citovaná pasáž „veřejné zakázky založené na této rámcové dohodě“ vykládána v tom smyslu, že v případě, že je celková hodnota rámcové dohody ve smyslu rozsudku Soudního dvora Evropské unie ve věci C-216/17 (6), bod 64, již vyčerpána, nejedná se již o veřejnou zakázku zakládající se na původně uzavřené rámcové dohodě?

| 7. | Musí být právo na spravedlivý soudní proces podle článku 47 Listiny (Listina základních práv Evropské unie (2012/C 326/02)CS 26.10.2012 Úřední věstník Evropské unie C 326/391) s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládáno v tom smyslu, že brání použití ustanovení, podle nějž zadavatel jmenovaný ve sporu týkajícím se práva veřejných zakázek musí v řízení o nařízení předběžného opatření poskytnout veškeré nezbytné informace a předložit veškeré nezbytné podklady – přičemž v opačném případě platí možnost rozsudku pro zmeškání k jeho tíži –, jestliže statutární zástupce nebo zaměstnanec tohoto zadavatele, kteří musí tyto informace za zadavatele poskytnout, se poskytnutím informací nebo předložením podkladů dokonce sami vystavují riziku trestního stíhání? |
| --- | --- |

7.

Musí být právo na spravedlivý soudní proces podle článku 47 Listiny (Listina základních práv Evropské unie (2012/C 326/02)CS 26.10.2012 Úřední věstník Evropské unie C 326/391) s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládáno v tom smyslu, že brání použití ustanovení, podle nějž zadavatel jmenovaný ve sporu týkajícím se práva veřejných zakázek musí v řízení o nařízení předběžného opatření poskytnout veškeré nezbytné informace a předložit veškeré nezbytné podklady – přičemž v opačném případě platí možnost rozsudku pro zmeškání k jeho tíži –, jestliže statutární zástupce nebo zaměstnanec tohoto zadavatele, kteří musí tyto informace za zadavatele poskytnout, se poskytnutím informací nebo předložením podkladů dokonce sami vystavují riziku trestního stíhání?

| 8. | Musí být povinnost stanovená v čl. 1 odst. 1 směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (89/665/EHS) (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/03, s. 48), ve znění směrnice 2014/24/EU, že přezkum zadávacího řízení musí být proveden především účinně, s ohledem na právo na účinnou právní ochranu podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že tato ustanovení propůjčují subjektivní práva a brání použití vnitrostátních předpisů, podle nichž přísluší navrhovateli předběžného opatření domáhajícímu se právní ochrany, aby ve svém návrhu na nařízení předběžného opatření uvedl konkrétní zadávací řízení a konkrétní rozhodnutí zadavatele, ačkoliv tento navrhovatel u zadávacího řízení bez uveřejnění zpravidla nebude vědět, kolik netransparentních zadávacích řízení zadavatel uskutečnil a kolik rozhodnutí o zadání veřejné zakázky již bylo v netransparentních zadávacích řízeních přijato? |
| --- | --- |

8.

Musí být povinnost stanovená v čl. 1 odst. 1 směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (89/665/EHS) (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/03, s. 48), ve znění směrnice 2014/24/EU, že přezkum zadávacího řízení musí být proveden především účinně, s ohledem na právo na účinnou právní ochranu podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že tato ustanovení propůjčují subjektivní práva a brání použití vnitrostátních předpisů, podle nichž přísluší navrhovateli předběžného opatření domáhajícímu se právní ochrany, aby ve svém návrhu na nařízení předběžného opatření uvedl konkrétní zadávací řízení a konkrétní rozhodnutí zadavatele, ačkoliv tento navrhovatel u zadávacího řízení bez uveřejnění zpravidla nebude vědět, kolik netransparentních zadávacích řízení zadavatel uskutečnil a kolik rozhodnutí o zadání veřejné zakázky již bylo v netransparentních zadávacích řízeních přijato?

| 9. | Musí být zásada spravedlivého procesu před soudem podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení propůjčuje subjektivní práva a brání použití vnitrostátních předpisů, podle nichž navrhovateli přezkumu domáhajícímu se právní ochrany přísluší, aby ve svém návrhu na nařízení předběžného [opatření] uvedl konkrétní zadávací řízení a konkrétní samostatně napadnutelná a i napadená rozhodnutí zadavatele, ačkoliv tento navrhovatel nemůže v zadávacím řízení bez uveřejnění, které je pro něj netransparentní, zpravidla vědět, kolik netransparentních zadávacích řízení zadavatel uskutečnil a kolik rozhodnutí o zadání veřejné zakázky v netransparentním zadávacím řízení již přijal? |
| --- | --- |

9.

Musí být zásada spravedlivého procesu před soudem podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení propůjčuje subjektivní práva a brání použití vnitrostátních předpisů, podle nichž navrhovateli přezkumu domáhajícímu se právní ochrany přísluší, aby ve svém návrhu na nařízení předběžného [opatření] uvedl konkrétní zadávací řízení a konkrétní samostatně napadnutelná a i napadená rozhodnutí zadavatele, ačkoliv tento navrhovatel nemůže v zadávacím řízení bez uveřejnění, které je pro něj netransparentní, zpravidla vědět, kolik netransparentních zadávacích řízení zadavatel uskutečnil a kolik rozhodnutí o zadání veřejné zakázky v netransparentním zadávacím řízení již přijal?

| 10. | Musí být zásada spravedlivého procesu před soudem podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení propůjčuje subjektivní práva a brání použití vnitrostátních přepisů, podle nichž navrhovateli předběžného opatření domáhajícího se právní ochrany přísluší, aby zaplatil paušální poplatek ve výši, kterou nemůže předvídat, protože tento navrhovatel nemůže u zadávacího řízení bez uveřejnění, které je pro něj netransparentní, zpravidla vědět, zda a případně kolik netransparentních zadávacích řízení v jaké odhadované hodnotě zadavatel uskutečnil a kolik samostatně napadnutelných rozhodnutí o zadání veřejné zakázky v netransparentním zadávacím řízení již přijal? |
| --- | --- |

10.

Musí být zásada spravedlivého procesu před soudem podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení propůjčuje subjektivní práva a brání použití vnitrostátních přepisů, podle nichž navrhovateli předběžného opatření domáhajícího se právní ochrany přísluší, aby zaplatil paušální poplatek ve výši, kterou nemůže předvídat, protože tento navrhovatel nemůže u zadávacího řízení bez uveřejnění, které je pro něj netransparentní, zpravidla vědět, zda a případně kolik netransparentních zadávacích řízení v jaké odhadované hodnotě zadavatel uskutečnil a kolik samostatně napadnutelných rozhodnutí o zadání veřejné zakázky v netransparentním zadávacím řízení již přijal?

---

(1)  Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014 o udělování koncesí (Úř. věst. 2014, L 94, s. 1).

(3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1).

(4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).

(5)  Listina základních práv Evropské unie, Úř. věst. 2012, C 326, s. 391.

(6)  Rozsudek ze dne 19. prosince 2018, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust et Coopservice, ECLI:EU:C:2018:1034.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/21 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/21

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Rakousko) dne 28. dubna 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. v. Rakouská republika a Bundesbeschaffung GmbH

(Věc C-275/21)

(2021/C 320/22)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesverwaltungsgericht

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H.

Odpůrkyně: Rakouská republika, Bundesbeschaffung GmbH

Předběžné otázky

| 1. | Je přezkumné řízení před spolkovým správním soudem, které probíhá v rámci provedení směrnice 89/665/EHS (1) ve znění směrnice 2014/23/EU (2), sporem v občanské a obchodní věci podle čl. 1 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (3)? Je podle výše uvedené otázky takové přezkumné řízení přinejmenším občanskou věcí podle čl. 81 odst. 1 SFEU? |
| --- | --- |

1.

Je přezkumné řízení před spolkovým správním soudem, které probíhá v rámci provedení směrnice 89/665/EHS (1) ve znění směrnice 2014/23/EU (2), sporem v občanské a obchodní věci podle čl. 1 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (3)? Je podle výše uvedené otázky takové přezkumné řízení přinejmenším občanskou věcí podle čl. 81 odst. 1 SFEU?

| 2. | Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že jednotlivci propůjčuje subjektivní práva vůči členskému státu a brání použití takových rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž soud před zpracováním návrhu na přezkum, jehož předmětem musí být určení neplatnosti příslušného samostatně napadnutelného rozhodnutí zadavatele, musí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet samostatně napadnutelných rozhodnutí napadených z určitého zadávacího řízení resp. popřípadě rovněž položky z určitého zadávacího řízení, aby poté případně prostřednictvím soudce předsedajícího příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a aby v případě neuhrazení poplatku před nebo nejpozději současně se zamítnutím návrhu na přezkum z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro návrh na přezkum stanovil soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku, jestliže u občanských věcí v Rakousku, jako např. u žalob na náhradu škody nebo na zdržení se z důvodu porušení hospodářské soutěže, nezaplacení poplatků nebrání vyřízení žaloby bez ohledu na otázku poplatků za právní ochranu dlužených v jakémkoliv rozsahu, a dále pro srovnání v Rakousku nemá neuhrazení poplatků za stížnosti proti správním rozhodnutím nebo poplatků za stížnosti nebo opravné prostředky podané proti rozhodnutím správních soudů k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) nebo Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) za následek zamítnutí opravného prostředku z důvodu neuhrazení poplatku. |
| --- | --- |

2.

Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že jednotlivci propůjčuje subjektivní práva vůči členskému státu a brání použití takových rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž soud před zpracováním návrhu na přezkum, jehož předmětem musí být určení neplatnosti příslušného samostatně napadnutelného rozhodnutí zadavatele, musí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet samostatně napadnutelných rozhodnutí napadených z určitého zadávacího řízení resp. popřípadě rovněž položky z určitého zadávacího řízení, aby poté případně prostřednictvím soudce předsedajícího příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a aby v případě neuhrazení poplatku před nebo nejpozději současně se zamítnutím návrhu na přezkum z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro návrh na přezkum stanovil soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku, jestliže u občanských věcí v Rakousku, jako např. u žalob na náhradu škody nebo na zdržení se z důvodu porušení hospodářské soutěže, nezaplacení poplatků nebrání vyřízení žaloby bez ohledu na otázku poplatků za právní ochranu dlužených v jakémkoliv rozsahu, a dále pro srovnání v Rakousku nemá neuhrazení poplatků za stížnosti proti správním rozhodnutím nebo poplatků za stížnosti nebo opravné prostředky podané proti rozhodnutím správních soudů k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) nebo Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) za následek zamítnutí opravného prostředku z důvodu neuhrazení poplatku.

| 2.1. | Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že brání použití takových rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž před vyřízením návrhu na nařízení předběžného opatření, jak stanoví čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU, musí předseda senátu jako samosoudce z důvodu nedostatečně uhrazeného paušálního poplatků vydat výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a tento samosoudce musí návrh na nařízení předběžného opatření v důsledku neuhrazení poplatku odmítnout, jestliže jinak podle Gerichtsgebührengesetz (zákon o soudních poplatcích) u občanskoprávních žalob v Rakousku zásadně nemusí být za návrh na nařízení předběžného opatření podaný společně se žalobou zaplacen kromě poplatku za žalobu v prvním stupni žádný další paušální poplatek a rovněž ani v případě návrhů na přiznání odkladného účinku, které jsou podány společně se stížností proti rozhodnutí k Verwaltungsgericht (správní soud), opravným prostředkem k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) nebo stížností k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) a funkčně mají stejný nebo podobný cíl právní ochrany jako je návrh na předběžné opatření, nemusí být uhrazeny žádné samostatné poplatky za tyto akcesorické návrhy na přiznání odkladného účinku? |
| --- | --- |

2.1.

Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že brání použití takových rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž před vyřízením návrhu na nařízení předběžného opatření, jak stanoví čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU, musí předseda senátu jako samosoudce z důvodu nedostatečně uhrazeného paušálního poplatků vydat výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a tento samosoudce musí návrh na nařízení předběžného opatření v důsledku neuhrazení poplatku odmítnout, jestliže jinak podle Gerichtsgebührengesetz (zákon o soudních poplatcích) u občanskoprávních žalob v Rakousku zásadně nemusí být za návrh na nařízení předběžného opatření podaný společně se žalobou zaplacen kromě poplatku za žalobu v prvním stupni žádný další paušální poplatek a rovněž ani v případě návrhů na přiznání odkladného účinku, které jsou podány společně se stížností proti rozhodnutí k Verwaltungsgericht (správní soud), opravným prostředkem k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) nebo stížností k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) a funkčně mají stejný nebo podobný cíl právní ochrany jako je návrh na předběžné opatření, nemusí být uhrazeny žádné samostatné poplatky za tyto akcesorické návrhy na přiznání odkladného účinku?

| 3. | Musí být povinnost stanovená v čl. 1 odst. 1 směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (89/665/EHS) (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/03, s. 48), ve znění směrnice 2014/24/EU, aby se postupy přezkoumání týkající se veřejných zakázek prováděly především co nejrychleji, s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že tento požadavek rychlosti propůjčuje subjektivní právo na rychlý postup přezkumu a brání použití rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž soud rovněž u netransparentně provedených zadávacích řízení před vyřízením návrhu na přezkum, jehož předmětem musí být určení neplatnosti příslušného samostatně napadnutelného rozhodnutí zadavatele, každopádně musí pro příslušné rozhodnutí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet rozhodnutí samostatně napadnutelných z určitého zadávacího řízení, které byly napadeny, resp. případně i položky určitého zadávacího řízení, aby podle toho případně soudce předsedající příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a v případě neuhrazení poplatku před nebo nejpozději současně s odmítnutím návrhu na přezkum z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro rozhodnutí o návrhu na přezkum vyměřil soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku? |
| --- | --- |

3.

Musí být povinnost stanovená v čl. 1 odst. 1 směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (89/665/EHS) (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/03, s. 48), ve znění směrnice 2014/24/EU, aby se postupy přezkoumání týkající se veřejných zakázek prováděly především co nejrychleji, s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že tento požadavek rychlosti propůjčuje subjektivní právo na rychlý postup přezkumu a brání použití rakouských vnitrostátních ustanovení, podle nichž soud rovněž u netransparentně provedených zadávacích řízení před vyřízením návrhu na přezkum, jehož předmětem musí být určení neplatnosti příslušného samostatně napadnutelného rozhodnutí zadavatele, každopádně musí pro příslušné rozhodnutí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet rozhodnutí samostatně napadnutelných z určitého zadávacího řízení, které byly napadeny, resp. případně i položky určitého zadávacího řízení, aby podle toho případně soudce předsedající příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a v případě neuhrazení poplatku před nebo nejpozději současně s odmítnutím návrhu na přezkum z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro rozhodnutí o návrhu na přezkum vyměřil soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku?

| 4. | Musí být právo na spravedlivý proces před soudem podle článku 47 Listiny základních práv (4) s přihlédnutím k požadavku transparentnosti podle článku 18 odst. 1 směrnice 2014/24/EU (5) a dalším předpisům unijního práva vykládáno v tom smyslu, že brání použití rakouských vnitrostátních předpisů, podle nichž soud v každém případě i při netransparentně uskutečněných zadávacích řízeních před rozhodnutím o návrhu na přezkum, jehož předmětem musí být určení neplatnosti příslušného samostatně napadnutelného rozhodnutí zadavatele, musí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet napadených samostatně napadnutelných rozhodnutí z určitého zadávacího řízení, resp. případně i položky určitého zadávacího řízení, aby podle toho případně soudce předsedající příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a v případě nezaplacení poplatku před nebo nejpozději současně s odmítnutím návrhu na přezkum z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro rozhodnutí o návrhu na přezkum vyměřil navrhovatelce soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku? |
| --- | --- |

4.

Musí být právo na spravedlivý proces před soudem podle článku 47 Listiny základních práv (4) s přihlédnutím k požadavku transparentnosti podle článku 18 odst. 1 směrnice 2014/24/EU (5) a dalším předpisům unijního práva vykládáno v tom smyslu, že brání použití rakouských vnitrostátních předpisů, podle nichž soud v každém případě i při netransparentně uskutečněných zadávacích řízeních před rozhodnutím o návrhu na přezkum, jehož předmětem musí být určení neplatnosti příslušného samostatně napadnutelného rozhodnutí zadavatele, musí zjistit druh zadávacího řízení a (odhadovanou) hodnotu zakázky, jakož i součet napadených samostatně napadnutelných rozhodnutí z určitého zadávacího řízení, resp. případně i položky určitého zadávacího řízení, aby podle toho případně soudce předsedající příslušnému senátu soudu vydal výzvu k doplnění za účelem úhrady poplatku a v případě nezaplacení poplatku před nebo nejpozději současně s odmítnutím návrhu na přezkum z důvodu nedoplacení poplatku senát soudu příslušný pro rozhodnutí o návrhu na přezkum vyměřil navrhovatelce soudní poplatek pod sankcí ztráty nároku?

| 5. | Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že propůjčuje subjektivní práva jednotlivci vůči členskému státu a brání použití rakouských vnitrostátních předpisů, podle nichž při nezaplacení paušálního poplatku za podání soudního opravného prostředku k přezkoumání rozhodnutí zadavatele ve smyslu směrnice 89/665/EHS v platném znění (resp. případně i soudního opravného prostředku, jehož předmětem je určení protiprávnosti v souvislosti se zadáním zakázky za účelem získání náhrady škody) musí nezaplacené, ale splatné paušální poplatky vyměřit senát Verwaltungsgericht (správní soud) jako soudní orgán (jedině on) (s omezenými možnosti dlužníka poplatku na právní ochranu, které z toho plynou), jestliže jinak jsou poplatky za žalobu a opravné prostředky v občanskoprávním řízení v případě neuhrazení stanoveny správním výměrem podle Gerichtliches Einbringungsgesetz (zákon o výběru soudních poplatků) a také poplatky za opravné prostředky ve správním právu za stížnosti k Verwaltungsgericht (správní soud) resp. k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) resp. poplatky za opravné prostředky k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) jsou při jejich neuhrazení zpravidla stanoveny výměrem daňového orgánu (označovaným jako výměr soudního poplatku), proti němuž lze zpravidla vždy podat opravný prostředek k Verwaltungsgericht (správní soud) a poté opět opravný prostředek k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) nebo stížnost k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud)? |
| --- | --- |

5.

Musí být zásada rovnocennosti s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že propůjčuje subjektivní práva jednotlivci vůči členskému státu a brání použití rakouských vnitrostátních předpisů, podle nichž při nezaplacení paušálního poplatku za podání soudního opravného prostředku k přezkoumání rozhodnutí zadavatele ve smyslu směrnice 89/665/EHS v platném znění (resp. případně i soudního opravného prostředku, jehož předmětem je určení protiprávnosti v souvislosti se zadáním zakázky za účelem získání náhrady škody) musí nezaplacené, ale splatné paušální poplatky vyměřit senát Verwaltungsgericht (správní soud) jako soudní orgán (jedině on) (s omezenými možnosti dlužníka poplatku na právní ochranu, které z toho plynou), jestliže jinak jsou poplatky za žalobu a opravné prostředky v občanskoprávním řízení v případě neuhrazení stanoveny správním výměrem podle Gerichtliches Einbringungsgesetz (zákon o výběru soudních poplatků) a také poplatky za opravné prostředky ve správním právu za stížnosti k Verwaltungsgericht (správní soud) resp. k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud) resp. poplatky za opravné prostředky k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) jsou při jejich neuhrazení zpravidla stanoveny výměrem daňového orgánu (označovaným jako výměr soudního poplatku), proti němuž lze zpravidla vždy podat opravný prostředek k Verwaltungsgericht (správní soud) a poté opět opravný prostředek k Verwaltungsgerichtshof (správní soudní dvůr) nebo stížnost k Verfassungsgerichtshof (Ústavní soud)?

| 6. | Musí být čl. 1 odst. 1 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládán v tom smyslu, že uzavření rámcové dohody pouze s jedním hospodářským subjektem podle čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU je uzavřením smlouvy podle čl. 2a odst. 2 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU a že proto rozhodnutí veřejného zadavatele, kterým musí každý hospodářský subjekt uzavřít rámcovou dohodu podle čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU, je tudíž rozhodnutím o udělení zakázky podle čl. 2a odst. 1 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU? |
| --- | --- |

6.

Musí být čl. 1 odst. 1 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládán v tom smyslu, že uzavření rámcové dohody pouze s jedním hospodářským subjektem podle čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU je uzavřením smlouvy podle čl. 2a odst. 2 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU a že proto rozhodnutí veřejného zadavatele, kterým musí každý hospodářský subjekt uzavřít rámcovou dohodu podle čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU, je tudíž rozhodnutím o udělení zakázky podle čl. 2a odst. 1 směrnice 89/665/EHS ve znění směrnice 2014/23/EU?

| 6.1. | Musí být formulace v čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU: „veřejné zakázky založené na této rámcové dohodě“ vykládána v tom smyslu, že se jedná o zakázku založenou na rámcové dohodě, jestliže zadavatel zadá jednotlivou veřejnou zakázku s výslovným odvoláním na uzavřenou rámcovou dohodu? Nebo musí být citovaná pasáž „veřejné zakázky založené na této rámcové dohodě“ vykládána v tom smyslu, že v případě, že je celková hodnota rámcové dohody ve smyslu rozsudku Soudního dvora Evropské unie ve věci C-216/17 (6), bod 64, již vyčerpána, nejedná se již o veřejnou zakázku zakládající se na původně uzavřené rámcové dohodě? |
| --- | --- |

6.1.

Musí být formulace v čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/24/EU: „veřejné zakázky založené na této rámcové dohodě“ vykládána v tom smyslu, že se jedná o zakázku založenou na rámcové dohodě, jestliže zadavatel zadá jednotlivou veřejnou zakázku s výslovným odvoláním na uzavřenou rámcovou dohodu? Nebo musí být citovaná pasáž „veřejné zakázky založené na této rámcové dohodě“ vykládána v tom smyslu, že v případě, že je celková hodnota rámcové dohody ve smyslu rozsudku Soudního dvora Evropské unie ve věci C-216/17 (6), bod 64, již vyčerpána, nejedná se již o veřejnou zakázku zakládající se na původně uzavřené rámcové dohodě?

| 6.2. | V případě kladné odpovědi na otázku 6.1.:
  Mají být články 4 a 5 směrnice 2014/24/EU s ohledem na ostatní ustanovení unijního práva vykládány v tom smyslu, že odhadovaná hodnota jednotlivé zakázky založené na rámcové dohodě je vždy odhadovanou hodnotou zakázky podle čl. 5 odst. 5 směrnice 2014/24/EU? Nebo je odhadovaná hodnota zakázky podle článku 4 této směrnice v případě jednotlivé zakázky založené na rámcové dohodě tou hodnotou zakázky, která se stanoví na základě článku 5 této směrnice pro určení odhadované hodnoty jednotlivé zakázky založené na rámcové dohodě? |
| --- | --- |

6.2.

V případě kladné odpovědi na otázku 6.1.:

Mají být články 4 a 5 směrnice 2014/24/EU s ohledem na ostatní ustanovení unijního práva vykládány v tom smyslu, že odhadovaná hodnota jednotlivé zakázky založené na rámcové dohodě je vždy odhadovanou hodnotou zakázky podle čl. 5 odst. 5 směrnice 2014/24/EU? Nebo je odhadovaná hodnota zakázky podle článku 4 této směrnice v případě jednotlivé zakázky založené na rámcové dohodě tou hodnotou zakázky, která se stanoví na základě článku 5 této směrnice pro určení odhadované hodnoty jednotlivé zakázky založené na rámcové dohodě?

| 7. | Musí být právo na spravedlivý soudní proces podle článku 47 Listiny základních práv s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládáno v tom smyslu, že brání použití ustanovení, podle nějž zadavatel jmenovaný ve sporu týkajícím se práva veřejných zakázek musí poskytnout veškeré nezbytné informace a předložit veškeré nezbytné podklady – přičemž v opačném případě platí možnost rozsudku pro zmeškání k jeho tíži –, jestliže statutární zástupce nebo zaměstnanec tohoto zadavatele, kteří musí tyto informace za zadavatele poskytnout, se poskytnutím informací nebo předložením podkladů dokonce sami vystavují riziku trestního stíhání? |
| --- | --- |

7.

Musí být právo na spravedlivý soudní proces podle článku 47 Listiny základních práv s přihlédnutím k ostatním předpisům unijního práva vykládáno v tom smyslu, že brání použití ustanovení, podle nějž zadavatel jmenovaný ve sporu týkajícím se práva veřejných zakázek musí poskytnout veškeré nezbytné informace a předložit veškeré nezbytné podklady – přičemž v opačném případě platí možnost rozsudku pro zmeškání k jeho tíži –, jestliže statutární zástupce nebo zaměstnanec tohoto zadavatele, kteří musí tyto informace za zadavatele poskytnout, se poskytnutím informací nebo předložením podkladů dokonce sami vystavují riziku trestního stíhání?

| 8. | Musí být povinnost stanovená v čl. 1 odst. 1 směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (89/665/EHS) (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/03, s. 48), ve znění směrnice 2014/24/EU, že přezkum zadávacího řízení musí být proveden především účinně, s ohledem na právo na účinnou právní ochranu podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že tato ustanovení propůjčují subjektivní práva a brání použití vnitrostátních předpisů, podle nichž přísluší navrhovateli návrhu na přezkum domáhajícímu se právní ochrany, aby ve svém návrhu na přezkum vždy uvedl konkrétní zadávací řízení a konkrétní samostatně napadnutelné rozhodnutí zadavatele, ačkoliv tento navrhovatel u zadávacího řízení bez uveřejnění zpravidla nebude vědět, zda zadavatel uskutečnil přímé zadávací řízení podle vnitrostátního práva, které jsou pro navrhovatele netransparentní, nebo vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění, která jsou pro navrhovatele netransparentní, resp. zda se uskutečnil jedno nebo více netransparentních zadávacích řízení, ve kterém nebo ve kterých bylo vydáno jedno nebo více napadnutelných rozhodnutí? |
| --- | --- |

8.

Musí být povinnost stanovená v čl. 1 odst. 1 směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (89/665/EHS) (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33; Zvl. vyd. 06/03, s. 48), ve znění směrnice 2014/24/EU, že přezkum zadávacího řízení musí být proveden především účinně, s ohledem na právo na účinnou právní ochranu podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že tato ustanovení propůjčují subjektivní práva a brání použití vnitrostátních předpisů, podle nichž přísluší navrhovateli návrhu na přezkum domáhajícímu se právní ochrany, aby ve svém návrhu na přezkum vždy uvedl konkrétní zadávací řízení a konkrétní samostatně napadnutelné rozhodnutí zadavatele, ačkoliv tento navrhovatel u zadávacího řízení bez uveřejnění zpravidla nebude vědět, zda zadavatel uskutečnil přímé zadávací řízení podle vnitrostátního práva, které jsou pro navrhovatele netransparentní, nebo vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění, která jsou pro navrhovatele netransparentní, resp. zda se uskutečnil jedno nebo více netransparentních zadávacích řízení, ve kterém nebo ve kterých bylo vydáno jedno nebo více napadnutelných rozhodnutí?

| 9. | Musí být zásada spravedlivého procesu před soudem podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení propůjčuje subjektivní práva a brání použití vnitrostátních předpisů, podle nichž navrhovateli přezkumu domáhajícímu se právní ochrany přísluší, aby ve svém návrhu na přezkum uvedl konkrétní zadávací řízení a konkrétní samostatně napadnutelná a i napadená rozhodnutí zadavatele, ačkoliv tento navrhovatel nemůže v zadávacím řízení bez uveřejnění zpravidla vědět, zda zadavatel uskutečnil přímé zadávací řízení podle vnitrostátního práva, které jsou pro navrhovatele netransparentní, nebo vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění, která jsou pro navrhovatele netransparentní, resp. zda se uskutečnil jedno nebo více netransparentních zadávacích řízení, ve kterém nebo ve kterých bylo vydáno jedno nebo více napadnutelných rozhodnutí? |
| --- | --- |

9.

Musí být zásada spravedlivého procesu před soudem podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení propůjčuje subjektivní práva a brání použití vnitrostátních předpisů, podle nichž navrhovateli přezkumu domáhajícímu se právní ochrany přísluší, aby ve svém návrhu na přezkum uvedl konkrétní zadávací řízení a konkrétní samostatně napadnutelná a i napadená rozhodnutí zadavatele, ačkoliv tento navrhovatel nemůže v zadávacím řízení bez uveřejnění zpravidla vědět, zda zadavatel uskutečnil přímé zadávací řízení podle vnitrostátního práva, které jsou pro navrhovatele netransparentní, nebo vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění, která jsou pro navrhovatele netransparentní, resp. zda se uskutečnil jedno nebo více netransparentních zadávacích řízení, ve kterém nebo ve kterých bylo vydáno jedno nebo více napadnutelných rozhodnutí?

| 10. | Musí být zásada spravedlivého procesu před soudem podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení propůjčuje subjektivní práva a brání použití vnitrostátních přepisů, podle nichž navrhovateli návrhu na přezkum domáhajícímu se právní ochrany přísluší, aby zaplatil paušální poplatek ve výši, kterou v okamžiku podání návrhu nemůže předvídat, protože tento navrhovatel nemůže u zadávacího řízení bez uveřejnění, které je pro něj netransparentní, zpravidla vědět, zda zadavatel uskutečnil přímé zadávací řízení podle vnitrostátního práva nebo vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění, která jsou pro navrhovatele netransparentní, a jak vysoká je předpokládaná hodnota zakázky v případě eventuálně provedeného vyjednávacího řízení bez předchozího zveřejnění, resp. kolik samostatně napadnutelných rozhodnutí již bylo vydáno? |
| --- | --- |

10.

Musí být zásada spravedlivého procesu před soudem podle článku 47 Listiny s přihlédnutím k dalším předpisům unijního práva vykládána v tom smyslu, že toto ustanovení propůjčuje subjektivní práva a brání použití vnitrostátních přepisů, podle nichž navrhovateli návrhu na přezkum domáhajícímu se právní ochrany přísluší, aby zaplatil paušální poplatek ve výši, kterou v okamžiku podání návrhu nemůže předvídat, protože tento navrhovatel nemůže u zadávacího řízení bez uveřejnění, které je pro něj netransparentní, zpravidla vědět, zda zadavatel uskutečnil přímé zadávací řízení podle vnitrostátního práva nebo vyjednávací řízení bez předchozího zveřejnění, která jsou pro navrhovatele netransparentní, a jak vysoká je předpokládaná hodnota zakázky v případě eventuálně provedeného vyjednávacího řízení bez předchozího zveřejnění, resp. kolik samostatně napadnutelných rozhodnutí již bylo vydáno?

---

(1)  Směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce (Úř. věst. 1989, L 395, s. 33).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014 o udělování koncesí (Úř. věst. 2014, L 94, s. 1).

(3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1).

(4)  Listina základních práv Evropské unie (Úř. věst. 2012, C 326, s. 391).

(5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65).

(6)  Rozsudek ze dne 19. prosince 2018, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust et Coopservice, ECLI:EU:C:2018:1034.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 5. května 2021 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM) v. Canal+ Luxembourg Sàrl

(Věc C-290/21)

(2021/C 320/23)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM)

Žalovaná: Canal+ Luxembourg Sàrl

Další účastnice: Tele 5 TM-TV GmbH, Österreichische Rundfunksender GmbH & Co. KG, Seven.One Entertainment Group GmbH, ProsiebenSat 1 PULS 4 GmbH

Předběžné otázky

| 1. | Musí být čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 93/83/EHS o koordinaci určitých předpisů týkajících se autorského práva a práv s ním souvisejících při družicovém vysílání a kabelovém přenosu (1) vykládán v tom smyslu, že nikoli pouze vysílající organizace, nýbrž i poskytoval satelitních balíčků, který se podílí na nedělitelném a jednotném úkonu vysílání, provádí užívání, které v každém případě vyžaduje souhlas, pouze v tom státě, ve kterém jsou programové signály pod kontrolou a odpovědností vysílající organizace vkládány do nepřerušovaného řetězu sdělení vedoucího na družici a z ní dolů na zem, a to s tím důsledkem, že na základě skutečnosti, že se poskytovatel satelitních balíčků podílel na vysílání, nemůže dojít k porušení autorských práv ve státě, v němž je vysílání přijímáno? |
| --- | --- |

1.

Musí být čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice Rady 93/83/EHS o koordinaci určitých předpisů týkajících se autorského práva a práv s ním souvisejících při družicovém vysílání a kabelovém přenosu (1) vykládán v tom smyslu, že nikoli pouze vysílající organizace, nýbrž i poskytoval satelitních balíčků, který se podílí na nedělitelném a jednotném úkonu vysílání, provádí užívání, které v každém případě vyžaduje souhlas, pouze v tom státě, ve kterém jsou programové signály pod kontrolou a odpovědností vysílající organizace vkládány do nepřerušovaného řetězu sdělení vedoucího na družici a z ní dolů na zem, a to s tím důsledkem, že na základě skutečnosti, že se poskytovatel satelitních balíčků podílel na vysílání, nemůže dojít k porušení autorských práv ve státě, v němž je vysílání přijímáno?

| 2. | V případě záporné odpovědi na první otázku:
  Musí být pojem „sdělení veřejnosti“, který je uveden v čl. 1 odst. 2 písm. a) a c) směrnice Rady 93/83/EHS, jakož i v čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (2) vykládán v tom smyslu, že poskytovatel satelitních balíčků, který se jako další subjekt podílí na sdělení veřejnosti pomocí družice, a který podle vlastní představy spojuje do jednoho balíčku vícero kódovaných signálů volně dostupných a placených televizních programů v HD rozlišení různých vysílajících organizací a takto vytvořený samostatný audiovizuální produkt za úplatu nabízí svým zákazníkům, potřebuje zvláštní povolení majitele dotčených práv i ohledně chráněných obsahů volně dostupných televizních programů obsažených v tomto balíčku programů, ačkoli svým zákazníkům v tomto ohledu umožňuje přístup pouze k takovým dílům, která jsou v oblasti, ve které probíhá vysílání, volně přístupná pro kohokoli, i když v horší kvalitě standardního rozlišení? |
| --- | --- |

2.

V případě záporné odpovědi na první otázku:

Musí být pojem „sdělení veřejnosti“, který je uveden v čl. 1 odst. 2 písm. a) a c) směrnice Rady 93/83/EHS, jakož i v čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (2) vykládán v tom smyslu, že poskytovatel satelitních balíčků, který se jako další subjekt podílí na sdělení veřejnosti pomocí družice, a který podle vlastní představy spojuje do jednoho balíčku vícero kódovaných signálů volně dostupných a placených televizních programů v HD rozlišení různých vysílajících organizací a takto vytvořený samostatný audiovizuální produkt za úplatu nabízí svým zákazníkům, potřebuje zvláštní povolení majitele dotčených práv i ohledně chráněných obsahů volně dostupných televizních programů obsažených v tomto balíčku programů, ačkoli svým zákazníkům v tomto ohledu umožňuje přístup pouze k takovým dílům, která jsou v oblasti, ve které probíhá vysílání, volně přístupná pro kohokoli, i když v horší kvalitě standardního rozlišení?

---

(1)  Úř. věst. 1993, L 248, s. 15.

(2)  Úř. věst. 2001, L 167, s. 10.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberster Gerichtshof (Rakousko) dne 12. května 2021 – UI v. Österreichische Post AG

(Věc C-300/21)

(2021/C 320/24)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka v řízení o opravném prostředku „Revision“: UI

Odpůrkyně v řízení o opravném prostředku „Revision“: Österreichische Post AG

Předběžné otázky

| 1. | Vyžaduje přiznání náhrady újmy podle článku 82 nařízení (EU) 2016/679 (1) (GDPR) kromě porušení ustanovení GDPR rovněž, aby žalobce utrpěl újmu, nebo k přiznání náhrady újmy postačuje již porušení ustanovení GDPR jako takové? |
| --- | --- |

1.

Vyžaduje přiznání náhrady újmy podle článku 82 nařízení (EU) 2016/679 (1) (GDPR) kromě porušení ustanovení GDPR rovněž, aby žalobce utrpěl újmu, nebo k přiznání náhrady újmy postačuje již porušení ustanovení GDPR jako takové?

| 2. | Vztahují se na stanovení výše náhrady újmy kromě zásad efektivity a rovnocennosti další požadavky unijního práva? |
| --- | --- |

2.

Vztahují se na stanovení výše náhrady újmy kromě zásad efektivity a rovnocennosti další požadavky unijního práva?

| 3. | Je s unijním právem slučitelný názor, že podmínkou pro přiznání náhrady nehmotné újmy je, že nastal důsledek nebo následek protiprávního jednání, který má přinejmenším určitou závažnost a překračuje rámec rozhořčení vyvolaného protiprávním jednáním? |
| --- | --- |

3.

Je s unijním právem slučitelný názor, že podmínkou pro přiznání náhrady nehmotné újmy je, že nastal důsledek nebo následek protiprávního jednání, který má přinejmenším určitou závažnost a překračuje rámec rozhořčení vyvolaného protiprávním jednáním?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/26

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 17. května 2021 Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS proti usnesení Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 5. března 2021 ve věci T-885/19, Aquind a další v. Komise

(Věc C-310/21 P)

(2021/C 320/25)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelky): Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS (zástupci: S. Goldberg, E. White, C. Davis, Solicitors)

Další účastníci řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, Španělské království, Francouzská republika

Návrhová žádání

Navrhovatelky navrhují, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil napadené usnesení; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené usnesení;

| — | rozhodl, že žaloba v prvním stupni je opodstatněná, a zrušil nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/389 (1) v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek, a |
| --- | --- |

—

rozhodl, že žaloba v prvním stupni je opodstatněná, a zrušil nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/389 (1) v rozsahu, v němž se týká navrhovatelek, a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku i řízení před Tribunálem. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení o kasačním opravném prostředku i řízení před Tribunálem.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelky tvrdí, že nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/389 mělo být považováno za konečný akt ke dni, kdy bylo přijato, a nikoli ke dni, kdy vstoupilo v platnost, což bylo podmíněno absencí námitek Parlamentu nebo Rady. Toto nařízení tedy bylo možné napadnout žalobou dokonce před datem jeho zveřejnění. Navrhovatelky mají tudíž za to, že Tribunál nesprávně použil judikaturu Soudního dvora týkající se aktů, které nelze napadnout žalobou.

---

(1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/389 ze dne 31. října 2019, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013, pokud jde o unijní seznam projektů společného zájmu (Úř. věst. 2020, L 74, s. 1).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/26

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesarbeitsgericht (Německo) dne 18. května 2021 – CM v. TimePartner Personalmanagement GmbH

(Věc C-311/21)

(2021/C 320/26)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesarbeitsgericht

Účastníci původního řízení

Žalobce: CM

Žalovaná: TimePartner Personalmanagement GmbH

Předběžné otázky

| 1. | Jak je vymezen pojem „celková ochrana zaměstnanců agentur práce“ uvedený v čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES (1), zejména, zahrnuje více než to, co vnitrostátní a unijní právo závazně stanoví jako ochranu všech zaměstnanců? |
| --- | --- |

1.

Jak je vymezen pojem „celková ochrana zaměstnanců agentur práce“ uvedený v čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES (1), zejména, zahrnuje více než to, co vnitrostátní a unijní právo závazně stanoví jako ochranu všech zaměstnanců?

| 2. | Jaké podmínky a jaká kritéria musí být splněny, aby bylo možno mít za to, že ustanovení týkající se pracovních podmínek a podmínek zaměstnávání zaměstnanců agentur práce, která se odchylují od zásady rovného zacházení stanovené v čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/104/ES, byla do kolektivní smlouvy zahrnuta při respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce?






  a) | Týká se přezkum respektování celkové ochrany – abstraktně – pracovních podmínek stanovených v kolektivní smlouvě, která platí pro zaměstnance agentur práce spadající do oblasti působnosti takovéto kolektivní smlouvy, nebo je třeba provést srovnávací posouzení pracovních podmínek stanovených v kolektivní smlouvě a pracovních podmínek, které existují v podniku, do kterého jsou zaměstnanci agentury práce přiděleni (uživatel)? |
| --- | --- | --- |

2.

Jaké podmínky a jaká kritéria musí být splněny, aby bylo možno mít za to, že ustanovení týkající se pracovních podmínek a podmínek zaměstnávání zaměstnanců agentur práce, která se odchylují od zásady rovného zacházení stanovené v čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/104/ES, byla do kolektivní smlouvy zahrnuta při respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce?

a)

Týká se přezkum respektování celkové ochrany – abstraktně – pracovních podmínek stanovených v kolektivní smlouvě, která platí pro zaměstnance agentur práce spadající do oblasti působnosti takovéto kolektivní smlouvy, nebo je třeba provést srovnávací posouzení pracovních podmínek stanovených v kolektivní smlouvě a pracovních podmínek, které existují v podniku, do kterého jsou zaměstnanci agentury práce přiděleni (uživatel)?

| b) | Vyžaduje respektování celkové ochrany stanovené v čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES v případě odchýlení se od zásady rovného zacházení, pokud jde o odměnu za práci, aby mezi poskytovatelem a zaměstnancem agentury práce existoval pracovní poměr na dobu neurčitou? |
| --- | --- |

b)

Vyžaduje respektování celkové ochrany stanovené v čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES v případě odchýlení se od zásady rovného zacházení, pokud jde o odměnu za práci, aby mezi poskytovatelem a zaměstnancem agentury práce existoval pracovní poměr na dobu neurčitou?

| 3. | Musí podmínky a kritéria týkající se respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce ve smyslu čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES sociálním partnerům stanovit vnitrostátní zákonodárce, pokud jim přiznává možnost uzavírat kolektivní smlouvy, které obsahují ustanovení týkající se pracovních podmínek a podmínek zaměstnávání zaměstnanců agentur práce, která se odchylují od pravidla rovného zacházení, a vnitrostátní systém uzavírání kolektivních smluv stanoví požadavky, na jejichž základě lze očekávat přiměřenou rovnováhu mezi zájmy stran kolektivních smluv (tzv. záruka správnosti kolektivních smluv)? |
| --- | --- |

3.

Musí podmínky a kritéria týkající se respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce ve smyslu čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES sociálním partnerům stanovit vnitrostátní zákonodárce, pokud jim přiznává možnost uzavírat kolektivní smlouvy, které obsahují ustanovení týkající se pracovních podmínek a podmínek zaměstnávání zaměstnanců agentur práce, která se odchylují od pravidla rovného zacházení, a vnitrostátní systém uzavírání kolektivních smluv stanoví požadavky, na jejichž základě lze očekávat přiměřenou rovnováhu mezi zájmy stran kolektivních smluv (tzv. záruka správnosti kolektivních smluv)?

| 4. | V případě kladné odpovědi na třetí otázku:






  a) | Je respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce ve smyslu čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES zajištěno zákonnými ustanoveními, která stejně jako znění Arbeitnehmerüberlassungsgesetz (zákon o dočasném přidělování zaměstnanců) účinné od 1. dubna 2017 stanoví minimální výši mzdy zaměstnanců agentur práce, maximální dobu přidělení k témuž uživateli, časové omezení odchýlení se od zásady rovného zacházení, pokud jde o odměnu za práci, nemožnost použít ustanovení kolektivních smluv, která se odchylují od zásady rovného zacházení, na zaměstnance agentur práce, kteří u uživatele nebo zaměstnavatele, který s uživatelem tvoří koncern ve smyslu § 18 Aktiengesetz (zákon o akciových společnostech), přestali pracovat v posledních šesti měsících před přidělením k uživateli, jakož i povinnost uživatele poskytnout zaměstnanci agentury práce přístup k vybavení nebo společným zařízením (jako jsou zejména zařízení pro péči o děti, jídelna a dopravní služby) v zásadě za stejných podmínek, jako jsou podmínky, které se vztahují na kmenové zaměstnance? |
| --- | --- | --- |

4.

V případě kladné odpovědi na třetí otázku:

a)

Je respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce ve smyslu čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES zajištěno zákonnými ustanoveními, která stejně jako znění Arbeitnehmerüberlassungsgesetz (zákon o dočasném přidělování zaměstnanců) účinné od 1. dubna 2017 stanoví minimální výši mzdy zaměstnanců agentur práce, maximální dobu přidělení k témuž uživateli, časové omezení odchýlení se od zásady rovného zacházení, pokud jde o odměnu za práci, nemožnost použít ustanovení kolektivních smluv, která se odchylují od zásady rovného zacházení, na zaměstnance agentur práce, kteří u uživatele nebo zaměstnavatele, který s uživatelem tvoří koncern ve smyslu § 18 Aktiengesetz (zákon o akciových společnostech), přestali pracovat v posledních šesti měsících před přidělením k uživateli, jakož i povinnost uživatele poskytnout zaměstnanci agentury práce přístup k vybavení nebo společným zařízením (jako jsou zejména zařízení pro péči o děti, jídelna a dopravní služby) v zásadě za stejných podmínek, jako jsou podmínky, které se vztahují na kmenové zaměstnance?

| b) | V případě kladné odpovědi:
  Platí to i tehdy, jestliže v příslušné zákonné úpravě, jako tomu bylo ve znění zákona o dočasném přidělování zaměstnanců účinném do 31. března 2017, není stanoveno časové omezení odchýlení se od zásady rovného zacházení, pokud jde o odměnu za práci, a požadavek, že přidělení může být pouze „dočasné“, není časově upřesněn? |
| --- | --- |

b)

V případě kladné odpovědi:

Platí to i tehdy, jestliže v příslušné zákonné úpravě, jako tomu bylo ve znění zákona o dočasném přidělování zaměstnanců účinném do 31. března 2017, není stanoveno časové omezení odchýlení se od zásady rovného zacházení, pokud jde o odměnu za práci, a požadavek, že přidělení může být pouze „dočasné“, není časově upřesněn?

| 5. | V případě záporné odpovědi na třetí otázku:
  Mohou vnitrostátní soudy v případě ustanovení kolektivních smluv týkajících se pracovních podmínek a podmínek zaměstnávání zaměstnanců agentur práce podle čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES, která se odchylují od zásady rovného zacházení, tyto kolektivní smlouvy neomezeně přezkoumávat z hlediska toho, zda k daným odchýlením došlo při respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce, nebo článek 28 Listiny základních práv či odkaz na „autonomii sociálních partnerů“ uvedený v bodě 19 odůvodnění směrnice 2008/104/ES vyžadují, aby byl stranám kolektivních smluv, pokud jde o respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce, přiznán prostor pro uvážení, který podléhá pouze omezenému soudnímu přezkumu, a – pokud ano – jak daleko tento prostor pro uvážení sahá? |
| --- | --- |

5.

V případě záporné odpovědi na třetí otázku:

Mohou vnitrostátní soudy v případě ustanovení kolektivních smluv týkajících se pracovních podmínek a podmínek zaměstnávání zaměstnanců agentur práce podle čl. 5 odst. 3 směrnice 2008/104/ES, která se odchylují od zásady rovného zacházení, tyto kolektivní smlouvy neomezeně přezkoumávat z hlediska toho, zda k daným odchýlením došlo při respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce, nebo článek 28 Listiny základních práv či odkaz na „autonomii sociálních partnerů“ uvedený v bodě 19 odůvodnění směrnice 2008/104/ES vyžadují, aby byl stranám kolektivních smluv, pokud jde o respektování celkové ochrany zaměstnanců agentur práce, přiznán prostor pro uvážení, který podléhá pouze omezenému soudnímu přezkumu, a – pokud ano – jak daleko tento prostor pro uvážení sahá?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/104/ES ze dne 19. listopadu 2008 o agenturním zaměstnávání (Úř. věst. L 327, 5.12.2008, s. 9).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Belgie) dne 21. května 2021 – Monument Vandekerckhove NV v. Stad Gent, další účastnice: Denys NV, Aelterman BVBA

(Věc C-316/21)

(2021/C 320/27)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad van State

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Monument Vandekerckhove NV

Žalované: Stad Gent

Další účastnice: Denys NV, Aelterman BVBA

Předběžné otázky

| 1) | Musí být čl. 63 odst. 1 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (1) ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES jako takový a ve spojení se zásadami rovného zacházení, zákazu diskriminace a transparentnosti, které stanoví unijní právo, vykládán při zadávání veřejných zakázek v tom smyslu, že veřejný zadavatel, pokud zjistí, že subjekt, jehož způsobilosti hodlá hospodářský subjekt využít, nesplňuje kvalifikační kritéria, je povinen požadovat, aby hospodářský subjekt tento subjekt nahradil, nebo v tom smyslu, že veřejný zadavatel má za těchto okolností možnost požadovat nahrazení, jestliže hospodářský subjekt chce být vybrán? |
| --- | --- |

1)

Musí být čl. 63 odst. 1 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (1) ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES jako takový a ve spojení se zásadami rovného zacházení, zákazu diskriminace a transparentnosti, které stanoví unijní právo, vykládán při zadávání veřejných zakázek v tom smyslu, že veřejný zadavatel, pokud zjistí, že subjekt, jehož způsobilosti hodlá hospodářský subjekt využít, nesplňuje kvalifikační kritéria, je povinen požadovat, aby hospodářský subjekt tento subjekt nahradil, nebo v tom smyslu, že veřejný zadavatel má za těchto okolností možnost požadovat nahrazení, jestliže hospodářský subjekt chce být vybrán?

| 2) | Existují okolnosti, za nichž veřejný zadavatel, i v závislosti na průběhu zadávacího řízení, (již) nemusí resp. nemůže na základě zásad rovného zacházení, zákazu diskriminace a transparentnosti požadovat, aby bylo nahrazení provedeno? |
| --- | --- |

2)

Existují okolnosti, za nichž veřejný zadavatel, i v závislosti na průběhu zadávacího řízení, (již) nemusí resp. nemůže na základě zásad rovného zacházení, zákazu diskriminace a transparentnosti požadovat, aby bylo nahrazení provedeno?

---

(1)  Úř. věst. 2014, L 94, s. 65.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. B

(Věc C-323/21)

(2021/C 320/28)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad van State

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Odpůrce: B.

Předběžné otázky

| 1) | a) | Musí být pojem „dožadující členský stát“ ve smyslu čl. 29 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. 2013, L 180 (1)) vykládán v tom smyslu, že se jím rozumí členský stát (v tomto případě třetí členský stát, tj. Nizozemsko), který jako poslední jinému členskému státu předložil žádost o přijetí zpět nebo převzetí? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Musí být pojem „dožadující členský stát“ ve smyslu čl. 29 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. 2013, L 180 (1)) vykládán v tom smyslu, že se jím rozumí členský stát (v tomto případě třetí členský stát, tj. Nizozemsko), který jako poslední jinému členskému státu předložil žádost o přijetí zpět nebo převzetí?

| b) | V případě záporné odpovědi: Má okolnost, že předtím byla mezi dvěma členskými státy (v tomto případě Německem a Itálií) uzavřena dohoda o uznání příslušnosti, i v takovémto případě následky dotýkající se právních povinností třetího členského státu (v tomto případě Nizozemska), které mu vůči danému cizinci nebo členským státům účastnícím se této dřívější dohody vyplývají z dublinského nařízení, a pokud ano, jaké? |
| --- | --- |

b)

V případě záporné odpovědi: Má okolnost, že předtím byla mezi dvěma členskými státy (v tomto případě Německem a Itálií) uzavřena dohoda o uznání příslušnosti, i v takovémto případě následky dotýkající se právních povinností třetího členského státu (v tomto případě Nizozemska), které mu vůči danému cizinci nebo členským státům účastnícím se této dřívější dohody vyplývají z dublinského nařízení, a pokud ano, jaké?

| 2) | V případě kladné odpovědi na první otázku: Musí být čl. 27 odst. 1 nařízení (EU) č. 604/2013 vzhledem k bodu 19 odůvodnění tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby osoba, která žádá o mezinárodní ochranu, v rámci opravného prostředku podaného proti rozhodnutí o přemístění účinně namítala, že přemístění nelze provést, jelikož uplynula lhůta pro přemístění, které předtím bylo dohodnuto mezi dvěma členskými státy (v tomto případě Německem a Itálií)? |
| --- | --- |

2)

V případě kladné odpovědi na první otázku: Musí být čl. 27 odst. 1 nařízení (EU) č. 604/2013 vzhledem k bodu 19 odůvodnění tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby osoba, která žádá o mezinárodní ochranu, v rámci opravného prostředku podaného proti rozhodnutí o přemístění účinně namítala, že přemístění nelze provést, jelikož uplynula lhůta pro přemístění, které předtím bylo dohodnuto mezi dvěma členskými státy (v tomto případě Německem a Itálií)?

---

(1)  s. 31

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/29 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/29

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid v. F

(Věc C-324/21)

(2021/C 320/29)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad van State

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Odpůrce: F.

Předběžná otázka

Musí být článek 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. 2013 L 180 (1)), vykládán v tom smyslu, že taková lhůta pro přemístění, jako je lhůta stanovená v čl. 29 odst. 1 a 2, začíná běžet znovu v okamžiku, kdy cizinec podá novou žádost o mezinárodní ochranu v jiném (v projednávaném případě třetím) členském státě poté, co zmařil přemístění členským státem tím, že uprchl?

---

(1)  s. 31

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 25. května 2021 – K v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Věc C-325/21)

(2021/C 320/30)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad van State

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: K.

Odpůrce: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Předběžné otázky

| 1) | Musí být článek 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. 2013 L 180 (1)), vykládán v tom smyslu, že taková lhůta pro přemístění, jako je lhůta stanovená v čl. 29 odst. 1 a 2, začíná běžet znovu v okamžiku, kdy cizinec podá novou žádost o mezinárodní ochranu v jiném (v projednávaném případě třetím) členském státě poté, co zmařil přemístění členským státem tím, že uprchl? |
| --- | --- |

1)

Musí být článek 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. 2013 L 180 (1)), vykládán v tom smyslu, že taková lhůta pro přemístění, jako je lhůta stanovená v čl. 29 odst. 1 a 2, začíná běžet znovu v okamžiku, kdy cizinec podá novou žádost o mezinárodní ochranu v jiném (v projednávaném případě třetím) členském státě poté, co zmařil přemístění členským státem tím, že uprchl?

| 2) | V případě záporné odpovědi na otázku 1: Musí být čl. 27 odst. nařízení (EU) č. 604/2013 ve spojení s bodem 19 odůvodnění tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby žadatel o mezinárodní ochranu v rámci opravného prostředku podaného proti rozhodnutí o přemístění účinně namítal, že toto přemístění nelze provést, jelikož uplynula lhůta pro přemístění, které bylo předtím dohodnuto mezi dvěma členskými státy (v projednávané věci mezi Francií a Rakouskem), s tím důsledkem, že lhůta, během níž Nizozemsko mohlo provést přemístění, uplynula? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na otázku 1: Musí být čl. 27 odst. nařízení (EU) č. 604/2013 ve spojení s bodem 19 odůvodnění tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby žadatel o mezinárodní ochranu v rámci opravného prostředku podaného proti rozhodnutí o přemístění účinně namítal, že toto přemístění nelze provést, jelikož uplynula lhůta pro přemístění, které bylo předtím dohodnuto mezi dvěma členskými státy (v projednávané věci mezi Francií a Rakouskem), s tím důsledkem, že lhůta, během níž Nizozemsko mohlo provést přemístění, uplynula?

---

(1)  s. 31

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Varchoven administrativen sad (Bulharsko) dne 2. června 2021 – PV v. Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

(Věc C-343/21)

(2021/C 320/31)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Varchoven administrativen sad

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: PV

Odpůrce: Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie“

Předběžné otázky

| 1. | Lze se na základě výkladu čl. 45 odst. 4 nařízení (ES) č. 1974/2006 (1), kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení (ES) č. 1698/2005, domnívat, že se v případě, jako je případ v projednávané věci, jedná o situaci, kdy je hospodářství rozděleno nebo je předmětem pozemkových úprav, v jejichž důsledku není příjemce schopen plnit dané závazky? |
| --- | --- |

1.

Lze se na základě výkladu čl. 45 odst. 4 nařízení (ES) č. 1974/2006 (1), kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení (ES) č. 1698/2005, domnívat, že se v případě, jako je případ v projednávané věci, jedná o situaci, kdy je hospodářství rozděleno nebo je předmětem pozemkových úprav, v jejichž důsledku není příjemce schopen plnit dané závazky?

| 2. | V případě kladné odpovědi na první otázku, opravňuje skutečnost, že členský stát nepřijal opatření nezbytná k tomu, aby bylo umožněno přizpůsobit závazky nové situaci v hospodářství, že není vyžadována náhrada v souvislosti s obdobím, v němž byl závazek účinný? |
| --- | --- |

2.

V případě kladné odpovědi na první otázku, opravňuje skutečnost, že členský stát nepřijal opatření nezbytná k tomu, aby bylo umožněno přizpůsobit závazky nové situaci v hospodářství, že není vyžadována náhrada v souvislosti s obdobím, v němž byl závazek účinný?

| 3. | V případě záporné odpovědi na první otázku, jak musí být vykládán článek 31 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (2) ze dne 19. ledna 2009 s přihlédnutím ke zjištěnému skutkovému stavu v původním řízení a jaké povahy je lhůta podle čl. 75 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009? (3) |
| --- | --- |

3.

V případě záporné odpovědi na první otázku, jak musí být vykládán článek 31 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (2) ze dne 19. ledna 2009 s přihlédnutím ke zjištěnému skutkovému stavu v původním řízení a jaké povahy je lhůta podle čl. 75 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009? (3)

---

(1)  Nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 ze dne 15. prosince 2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 368, 23.12.2006, s. 15).

(2)  Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009 , kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 30, 31.1.2009, s. 16).

(3)  Nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009 , kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (Úř. věst. L 316, 2.12.2009, s. 65).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/31

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Østre Landsret (Dánsko) dne 28. května 2021 – A1 a A2 v. I

(Věc C-352/21)

(2021/C 320/32)

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Østre Landsret

Účastníci původního řízení

Žalobci: A1 a A2

Žalovaný: I

Předběžná otázka

Musí být čl. 15 odst. 5 nařízení Brusel I (1) ve spojení s čl. 16 odst. 5 tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že kasko pojištění rekreačních plavidel, která nejsou využívána pro obchodní účely, spadá do rámce výjimky stanovené v čl. 16 odst. 5 tohoto nařízení, a že je tedy pojistná smlouva, která obsahuje dohodu o volbě soudu, jež se odchyluje od pravidla zakotveného v článku 11 tohoto nařízení, platná podle čl. 15 odst. 5 tohoto nařízení?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř . věst. 2012, L 351, s. 1).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/32

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Oberlandesgericht Bamberg (Německo) dne 11. června 2021 – trestní řízení proti MR

(Věc C-365/21)

(2021/C 320/33)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberlandesgericht Bamberg

Účastník původního trestního řízení

MR

Předběžné otázky

| 1. | Je článek 55 Úmluvy k provedení Schengenské dohody (ÚPSD) (1) slučitelný s článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie a platný v rozsahu, v němž připouští jako výjimku ze zákazu dvojího stíhání, že smluvní strana při ratifikaci, přijetí nebo schválení této úmluvy může prohlásit, že není vázána článkem 54 ÚPSD, jestliže činy, na které se vztahuje rozsudek vynesený v zahraničí, představují trestný čin proti bezpečnosti státu nebo jiným stejně důležitým zájmům této smluvní strany? |
| --- | --- |

1.

Je článek 55 Úmluvy k provedení Schengenské dohody (ÚPSD) (1) slučitelný s článkem 50 Listiny základních práv Evropské unie a platný v rozsahu, v němž připouští jako výjimku ze zákazu dvojího stíhání, že smluvní strana při ratifikaci, přijetí nebo schválení této úmluvy může prohlásit, že není vázána článkem 54 ÚPSD, jestliže činy, na které se vztahuje rozsudek vynesený v zahraničí, představují trestný čin proti bezpečnosti státu nebo jiným stejně důležitým zájmům této smluvní strany?

| 2. | V případě kladné odpovědi na první otázku:
  Brání články 54 a 55 ÚPSD a články 50 a 52 Listiny výkladu prohlášení Spolkové republiky Německo při ratifikaci ÚPSD ohledně § 129 Strafgesetzbuch (trestní zákoník) [Bundesgesetzblatt (Spolkový věstník) 1994 II 631] německými soudy v tom smyslu, že se toto prohlášení vztahuje rovněž na takovou organizovanou zločineckou skupinu, jako je ta, o níž se jedná v projednávané věci a která se dopouští výlučně majetkové trestné činnosti a mimo to nesleduje žádné politické, ideologické, náboženské nebo světonázorové cíle a ani nekalými prostředky neusiluje o získání vlivu na politiku, média, veřejnou správu, justici nebo hospodářství? |
| --- | --- |

2.

V případě kladné odpovědi na první otázku:

Brání články 54 a 55 ÚPSD a články 50 a 52 Listiny výkladu prohlášení Spolkové republiky Německo při ratifikaci ÚPSD ohledně § 129 Strafgesetzbuch (trestní zákoník) [Bundesgesetzblatt (Spolkový věstník) 1994 II 631] německými soudy v tom smyslu, že se toto prohlášení vztahuje rovněž na takovou organizovanou zločineckou skupinu, jako je ta, o níž se jedná v projednávané věci a která se dopouští výlučně majetkové trestné činnosti a mimo to nesleduje žádné politické, ideologické, náboženské nebo světonázorové cíle a ani nekalými prostředky neusiluje o získání vlivu na politiku, média, veřejnou správu, justici nebo hospodářství?

---

(1)  Úmluva k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, Úř. věst. L 239/19, 22.9.2000)

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/32

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 24. června 2021 Evropskou centrální bankou proti rozsudku Tribunálu (druhého senátu) vydanému dne 14. dubna 2021 ve věci T-504/19, Crédit lyonnais v. ECB

(Věc C-389/21 P)

(2021/C 320/34)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská centrální banka (zástupci: C. Zilioli, R. Ugena, M. Ioannidis, F. Bonnard, zmocněnci)

Další účastnice řízení: Crédit lyonnais

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil napadený rozsudek; |
| --- | --- |

—

zrušil napadený rozsudek;

| — | uložil Crédit lyonnais náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Crédit lyonnais náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

ECB tvrdí, že napadený rozsudek je třeba zrušit proto, že Tribunál:

| — | překročil meze soudního přezkumu, když nahradil posouzení komplexních hospodářských skutečností ze strany ECB vlastním posouzením, a to v rozporu se standardním kritériem stanoveným unijním soudem v této oblasti; |
| --- | --- |

—

překročil meze soudního přezkumu, když nahradil posouzení komplexních hospodářských skutečností ze strany ECB vlastním posouzením, a to v rozporu se standardním kritériem stanoveným unijním soudem v této oblasti;

| — | porušil svou povinnost uvést odůvodnění, jelikož neumožnil ECB pochopit, v čem může být její posouzení dvojí státní záruky poskytnuté v rámci regulovaných úspor nesprávné; |
| --- | --- |

—

porušil svou povinnost uvést odůvodnění, jelikož neumožnil ECB pochopit, v čem může být její posouzení dvojí státní záruky poskytnuté v rámci regulovaných úspor nesprávné;

| — | zkreslil skutečnosti, které mu byly předloženy v průběhu řízení, když si nesprávně vyložil jak rozhodnutí napadené v řízení v prvním stupni (rozhodnutí ECB-SSM-2019-FRCAG-39 ze dne 3. května 2019), tak metodologii použitou ECB, kterou byla žádost Crédit lyonnais o výjimku posuzována; |
| --- | --- |

—

zkreslil skutečnosti, které mu byly předloženy v průběhu řízení, když si nesprávně vyložil jak rozhodnutí napadené v řízení v prvním stupni (rozhodnutí ECB-SSM-2019-FRCAG-39 ze dne 3. května 2019), tak metodologii použitou ECB, kterou byla žádost Crédit lyonnais o výjimku posuzována;

| — | porušil čl. 4 odst. 1 bod 94) nařízení č. 575/2013 (1), když k definici rizika nadměrné páky doplnil kritéria, která toto ustanovení neuvádí, a porušil čl. 429 odst. 14 tohoto nařízení týkající se vyloučení určitých expozic z výpočtu pákového poměru, když zbavil ECB diskreční pravomoci, kterou jí tento článek přiznává. |
| --- | --- |

—

porušil čl. 4 odst. 1 bod 94) nařízení č. 575/2013 (1), když k definici rizika nadměrné páky doplnil kritéria, která toto ustanovení neuvádí, a porušil čl. 429 odst. 14 tohoto nařízení týkající se vyloučení určitých expozic z výpočtu pákového poměru, když zbavil ECB diskreční pravomoci, kterou jí tento článek přiznává.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2013, L 176, s. 1), ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/62 ze dne 10. října 2014, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o pákový poměr (Úř. věst. 2015, L 11, s. 37).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/33

---

Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 19. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Verwaltungsgerichtshof – Rakousko) – B v. Finanzamt Österreich, dříve Finanzamt Wien 9/18/19

(Věc C-1/20) (1)

(2021/C 320/35)

Jednací jazyk: němčina

Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 137, 27.4.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/33

---

Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 20. května 2021 – Vanda Pharmaceuticals Ltd v. Evropská komise

(Věc C-115/20 P) (1)

(2021/C 320/36)

Jednací jazyk: angličtina

Předseda šestého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 137, 27.4.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/34 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/34

---

Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 11. května 2021 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugalsko) – NM, NR, BA, XN, FA v. Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA

(Věc C-578/20) (1)

(2021/C 320/37)

Jednací jazyk: portugalština

Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 28, 25.1.2021.

---

Tribunál

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/35

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – BZ v. ECB

(Věc T-554/16) (1)

(„Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Žádost o uznání nemoci jako nemoci z povolání - Články 6.3.11 až 6.3.13 pravidla pro zaměstnance ECB - Vady řízení - Neexistence zprávy o vyšetřování - Mimosmluvní odpovědnost“)

(2021/C 320/38)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: BZ (zástupce: S. Pappas, advokát)

Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: E. Carlini a F. Malfrère, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

Předmět věci

Žádost založená na článku 270 SFEU a na článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie znějící jednak na zrušení rozhodnutí ECB ze dne 23. července 2014, kterým bylo ukončeno řízení o uznání nemoci žalobkyně jako nemoci z povolání a jednak na náhradu majetkové a morální újmy, které žalobkyně údajně utrpěla v důsledku tohoto rozhodnutí.

Výrok rozsudku

| 1) | Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ze dne 23. července 2014, kterým bylo ukončeno řízení o uznání nemoci BZ jako nemoci z povolání, se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ze dne 23. července 2014, kterým bylo ukončeno řízení o uznání nemoci BZ jako nemoci z povolání, se zrušuje.

| 2) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

2)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 3) | ECB se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

3)

ECB se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 279, 24. 8. 2015 (věc původně zapsaná u Soudu pro veřejnou službu Evropské unie pod číslem F-79/15 a postoupená Tribunálu Evropské unie dne 1. 9. 2016).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/35

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – FD v. Společný podnik Fusion for Energy

(Věc T-641/19) (1)

(„Veřejná služba - Dočasní zaměstnanci - Smlouva na dobu určitou - Rozhodnutí o neobnovení - Psychické obtěžování - Zneužití pravomoci - Povinnost jednat s náležitou péčí - Rovné zacházení - Odpovědnost“)

(2021/C 320/39)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: FD (zástupkyně: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

Žalovaný:: Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy (zástupci: R. Hanak a G. Poszler, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

Předmět věci

Návrh podaný na základě článku 270 SFEU znějící v podstatě na zrušení rozhodnutí Společného evropského podniku pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy ze dne 3. prosince 2018 o neobnovení smlouvy žalobce na dobu určitou a dále na náhradu majetkové a nemajetkové újmy, která žalobci údajně vznikla v důsledku tohoto rozhodnutí v souvislosti s celkovou strategií obtěžování, jejíž obětí se žalobce podle svého názoru stal.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | FD se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

FD se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 383, 11.11.2019.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/36 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/36

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – GW v. Účetní dvůr

(Věc T-709/19) (1)

(„Veřejná služba - Úředníci - Úředník, který se stal plně a trvale invalidním - Pravidelná lékařská prohlídka - Podmínky - Žádost o předložení věci výboru pro otázky invalidity - Zamítnutí - Článek 15 přílohy VIII služebního řádu - Závěry sboru vedoucích administrativních útvarů č. 273/15 - Povinnost jednat s náležitou péčí“)

(2021/C 320/40)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: GW (zástupce: J. N. Louis, advokát)

Žalovaný: Evropský účetní dvůr (zástupce: C. Lesauvage, zmocněnec)

Předmět věci

Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Účetního dvora ze dne 22. května 2019, kterým se zamítá žádost žalobkyně o předložení věci výboru pro otázky invalidity.

Výrok rozsudku

| 1) | Rozhodnutí Evropského účetního dvora ze dne 22. května 2019, kterým se zamítá žádost GW o předložení věci výboru pro otázky invalidity, se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Evropského účetního dvora ze dne 22. května 2019, kterým se zamítá žádost GW o předložení věci výboru pro otázky invalidity, se zrušuje.

| 2) | Účetnímu dvoru se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Účetnímu dvoru se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 413, 9.12.2019.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/37 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/37

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – GY v. ECB

(Věc T-746/19) (1)

(„Veřejná služba - Zaměstnanci ECB - Odměňování - Příspěvek na domácnost - Změna použitelného režimu - Zamítnutí žádosti pro rok 2019 - Námitka protiprávnosti - Rovné zacházení - Absence přechodných opatření“)

(2021/C 320/41)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: GY (zástupkyně: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

Žalovaná: Evropská centrální banka (zástupci: F. von Lindeiner a D. Nessaf, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

Předmět věci

Žádost zakládající se na článku 270 SFEU a článku 50a Statutu Soudního dvora Evropské Unie a znějící na zrušení rozhodnutí ECB ze dne 28. ledna 2019 o neposkytnutí příspěvku na domácnost žalobkyni pro rok 2019.

Výrok rozsudku

| 1) | Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ze dne 28. ledna 2019 se zrušuje v rozsahu, v němž odmítá poskytnout GY příspěvek na domácnost na rok 2019. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Evropské centrální banky (ECB) ze dne 28. ledna 2019 se zrušuje v rozsahu, v němž odmítá poskytnout GY příspěvek na domácnost na rok 2019.

| 2) | ECB se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

ECB se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 36, 3.2.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/37 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/37

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 30. června 2021 – Mélin v. Parlament

(Věc T-51/20) (1)

(„Institucionální právo - Pravidla pro poskytování náhrad a příspěvků poslancům Parlamentu - Příspěvek na parlamentní asistenci - Vrácení neoprávněně vyplacených částek - Námitka protiprávnosti - Právo na obhajobu - Nesprávné skutkové zjištění“)

(2021/C 320/42)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Joëlle Mélin (Aubagne, Francie) (zástupce: F. Wagner, advokát)

Žalovaný: Evropský parlament (zástupkyně: M. Ecker a S. Seyr, zmocněnkyně)

Předmět

Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí generálního tajemníka Parlamentu ze dne 17. prosince 2019, jímž bylo žalobkyni uloženo vrácení částky 130 339,35 euro, která byla neoprávněně vyplacena v rámci příspěvků na parlamentní asistenci, a příslušného oznámení o dluhu ze dne 18. prosince 2019.

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá

| 2) | Joëlle Mélin se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Joëlle Mélin se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 87, 16.3.2020.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/38 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/38

---

Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. června 2021 – Portugalsko v. Komise

(Věc T-95/21 R)

(„Řízení o předběžných opatřeních - Státní podpory - Režim podpory provedený Portugalskem ve prospěch svobodného pásma Madeiry - Provádění tohoto režimu podpory v rozporu s rozhodnutími Komise C(2007) 3037 final a C(2013) 4043 final - Rozhodnutí, kterým se režim podpory prohlašuje za neslučitelný s vnitřním trhem a nařizuje navrácení podpory - Návrh na předběžné opatření - Neexistence naléhavosti“)

(2021/C 320/43)

Jednací jazyk: portugalština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Portugalská republika (zástupci: L. Inez Fernandes, L. Borrego, P. Barros da Costa, M. Marques a A. Soares de Freitas, zmocněnci, ve spolupráci s M. Gorjão-Henriquesem a A. Saavedrou, advokáty)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: P. Arenas et G. Braga da Cruz, zmocněnci)

Předmět

Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na vydání předběžných opatření spočívajících v odkladu vykonatelnosti rozhodnutí Komise C(2020) 8550 final ze dne 4. prosince 2020 o režimu podpor SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), který zavedlo Portugalsko ve prospěch svobodného pásma Madeiry (Zona Franca de Madeira; ZFM) – Režim III, a v uložení povinnosti Komisi zdržet se zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie až do vydání rozsudku v hlavním řízení.

Výrok

| 1) | Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

| 2) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

2)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/38 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/38

---

Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 22. června 2021 – Polynt v. ECHA

(Věc T-207/21 R)

(„Řízení o předběžných opatřeních - REACH - Látka 4-methylhexahydroftalanhydrid - Povinnost registrace - Hodnocení dokumentace - Přezkoumání návrhů zkoušek - Povinnost poskytnout určité informace vyžadující zkoušky prováděné na zvířatech - Návrh na předběžné opatření - Neexistence naléhavosti“)

(2021/C 320/44)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Polynt SpA (Scanzorosciate, Itálie) (zástupci: C. Mereu, P. Sellar a S. Abdel Qader, advokáti)

Žalovaná: Evropská agentura pro chemické látky (zástupci: M. Heikkilä, W. Broere a N. Knight, zmocněnci)

Předmět

Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU a znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí odvolacího senátu ECHA A-015-2019 ze dne 9. února 2021, kterým se žalobkyně vyzývá k provedení rozšířené jednogenerační studie toxicity pro reprodukci (EOGRTS) látky 4-methylhexahydroftalanhydrid nebo na vydání jakéhokoli jiného předběžného opatření, které bude považováno za vhodné.

Výrok

| 1) | Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Návrh na vydání předběžného opatření se zamítá.

| 2) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

2)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/39 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/39

---

Žaloba podaná dne 18. května 2021 – eSlovensko v. Komise

(Věc T-295/21)

(2021/C 320/45)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: eSlovensko (Lučenec, Slovensko) (zástupce: B. Fridrich, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Komise, konkrétně individuální právní akt „Inkasní příkaz a oznámení o dluhu“ vydaný Evropskou komisí, GŘ pro komunikační sítě, obsah a technologie, č. ARES(2021)1955613, ze dne 18. března 2021; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Komise, konkrétně individuální právní akt „Inkasní příkaz a oznámení o dluhu“ vydaný Evropskou komisí, GŘ pro komunikační sítě, obsah a technologie, č. ARES(2021)1955613, ze dne 18. března 2021;

| — | vrátil věc Evropské komisi, aby rozhodla o finančních důsledcích a způsobilosti sporných výdajů podle grantové dohody „Slovenský bezpečnější internet“, č. SI-2010-SIC-1231002; |
| --- | --- |

—

vrátil věc Evropské komisi, aby rozhodla o finančních důsledcích a způsobilosti sporných výdajů podle grantové dohody „Slovenský bezpečnější internet“, č. SI-2010-SIC-1231002;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí žalované a inkasního příkazu č. ARES(2021)1955613 z důvodu porušení podstatných procesních náležitostí, porušení Smluv nebo jakéhokoli právního pravidla týkajícího se jejich uplatňování, zneužití pravomoci, zejména nesprávného právního posouzení skutkového stavu (porušení práva na účinnou procesní obranu, porušení práva na řádnou správu, porušení zásady proporcionality, zásady právní jistoty, zásad právního státu, zásady ochrany legitimního očekávání a zákazu zpětné účinnosti, nesprávné právní posouzení skutkového stavu a závěrů auditu 12-INFS-024 a následného auditu 15-NR01-044). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí žalované a inkasního příkazu č. ARES(2021)1955613 z důvodu porušení podstatných procesních náležitostí, porušení Smluv nebo jakéhokoli právního pravidla týkajícího se jejich uplatňování, zneužití pravomoci, zejména nesprávného právního posouzení skutkového stavu (porušení práva na účinnou procesní obranu, porušení práva na řádnou správu, porušení zásady proporcionality, zásady právní jistoty, zásad právního státu, zásady ochrany legitimního očekávání a zákazu zpětné účinnosti, nesprávné právní posouzení skutkového stavu a závěrů auditu 12-INFS-024 a následného auditu 15-NR01-044).

| 2. | Druhý žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá, aby byla žalované uložena povinnost zaplatit způsobilé výdaje žalobci jakožto původnímu příjemci a smluvní straně grantové dohody č. SI-2010-SIC-123002 „Slovenský bezpečnější internet“ v souladu s platnou a účinnou grantovou dohodou na základě toho, že žalovaná má pravomoc k vyřízení otázek týkajících se provádění projektu a finančních převodů souvisejících s platnou a účinnou dohodou mezi žalovanou a žalobcem. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá, aby byla žalované uložena povinnost zaplatit způsobilé výdaje žalobci jakožto původnímu příjemci a smluvní straně grantové dohody č. SI-2010-SIC-123002 „Slovenský bezpečnější internet“ v souladu s platnou a účinnou grantovou dohodou na základě toho, že žalovaná má pravomoc k vyřízení otázek týkajících se provádění projektu a finančních převodů souvisejících s platnou a účinnou dohodou mezi žalovanou a žalobcem.

| 3. | Třetí žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá, aby byla žalované uložena náhrada nákladů řízení. S ohledem na výše uvedené argumenty a arbitrární povahu napadeného rozhodnutí požaduje žalobce náhradu nákladů řízení vynaložených v souvislosti s řízením před Tribunálem Evropské unie a nákladů vynaložených na právní pomoc související s tímto návrhem. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá, aby byla žalované uložena náhrada nákladů řízení. S ohledem na výše uvedené argumenty a arbitrární povahu napadeného rozhodnutí požaduje žalobce náhradu nákladů řízení vynaložených v souvislosti s řízením před Tribunálem Evropské unie a nákladů vynaložených na právní pomoc související s tímto návrhem.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/40 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/40

---

Žaloba podaná dne 20. května 2021 – SU v. EIOPA

(Věc T-296/21)

(2021/C 320/46)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: SU (zástupkyně: L. Levi a M. Vandenbussche, advokátky)

Žalovaný: Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí ze dne 15. července 2020 o neobnovení smlouvy žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí ze dne 15. července 2020 o neobnovení smlouvy žalobkyně;

| — | zrušil hodnotící zprávu žalobkyně za rok 2019; |
| --- | --- |

—

zrušil hodnotící zprávu žalobkyně za rok 2019;

| — | v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 11. února 2021, kterým se zamítá stížnost; |
| --- | --- |

—

v případě potřeby zrušil rozhodnutí ze dne 11. února 2021, kterým se zamítá stížnost;

| — | přiznal náhradu škody vzniklé žalobkyni, jak je vyčíslena v této žalobě; |
| --- | --- |

—

přiznal náhradu škody vzniklé žalobkyni, jak je vyčíslena v této žalobě;

| — | přiznal náhradu morální újmy vzniklé žalobkyni, odhadovanou ex aequo et bono na 10 000 eur; |
| --- | --- |

—

přiznal náhradu morální újmy vzniklé žalobkyni, odhadovanou ex aequo et bono na 10 000 eur;

| — | uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému náhradu veškerých nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů, v rámci nichž všech tvrdí, že hodnotící zpráva za rok 2019 a rozhodnutí o neobnovení smlouvy jsou protiprávní, avšak z různých následujících důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z toho, že hodnotící zpráva za rok 2019 nebyla řádně dokončena a zpráva o obnovení smlouvy (ZOS) byla založena na nedokončené hodnotící zprávě.






  — | Žalobkyně má za to, že hodnotící zpráva za rok 2019 je protiprávní v rozsahu, v němž nebyla řádně dokončena prostřednictvím odůvodněného rozhodnutí revizního hodnotitele. Má rovněž za to, že rozhodnutí o neobnovení smlouvy je protiprávní v rozsahu, v němž je založeno na hodnotící zprávě za rok 2019, která nebyla dokončena. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z toho, že hodnotící zpráva za rok 2019 nebyla řádně dokončena a zpráva o obnovení smlouvy (ZOS) byla založena na nedokončené hodnotící zprávě.

—

Žalobkyně má za to, že hodnotící zpráva za rok 2019 je protiprávní v rozsahu, v němž nebyla řádně dokončena prostřednictvím odůvodněného rozhodnutí revizního hodnotitele. Má rovněž za to, že rozhodnutí o neobnovení smlouvy je protiprávní v rozsahu, v němž je založeno na hodnotící zprávě za rok 2019, která nebyla dokončena.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady nestrannosti, článku 11 služebního řádu a článku 41 Listiny základních práv EU.






  — | Podle rozdělení úkolů a odpovědnosti v rámci EIOPA byl výkonný ředitel pověřen úkolem jednat v této věci jako revizní hodnotitel a orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv (OOUPS), což nezajišťuje nestrannost hodnocení za rok 2019, ani rozhodnutí o neobnovení smlouvy žalobkyně. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení zásady nestrannosti, článku 11 služebního řádu a článku 41 Listiny základních práv EU.

—

Podle rozdělení úkolů a odpovědnosti v rámci EIOPA byl výkonný ředitel pověřen úkolem jednat v této věci jako revizní hodnotitel a orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv (OOUPS), což nezajišťuje nestrannost hodnocení za rok 2019, ani rozhodnutí o neobnovení smlouvy žalobkyně.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnut a povinnosti uvést odůvodnění, porušení článku 25 služebního řádu, článku 41 Listiny základních práv EU a bodů 6.7, 6.9 a 6.10 postupu EIOPA pro obnovování smluv.






  — | Žalobkyně má v tomto ohledu za to, že její právo být vyslechnuta a povinnost uvést odůvodnění byly porušeny, jak pokud jde o rozhodnutí o neobnovení smlouvy, tak o její hodnocení za rok 2019. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení práva být vyslechnut a povinnosti uvést odůvodnění, porušení článku 25 služebního řádu, článku 41 Listiny základních práv EU a bodů 6.7, 6.9 a 6.10 postupu EIOPA pro obnovování smluv.

—

Žalobkyně má v tomto ohledu za to, že její právo být vyslechnuta a povinnost uvést odůvodnění byly porušeny, jak pokud jde o rozhodnutí o neobnovení smlouvy, tak o její hodnocení za rok 2019.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, nedostatku náležitého posouzení všech aspektů dané věci a z porušení článku 41 Listiny základních práv EU, jakož i porušení článku 4 a bodu 6.5 postupu pro obnovování smluv.






  — | V této věci je posouzení žalovaného protiprávní, je stiženo nesprávným posouzením skutkového stavu a porušením povinnosti řádné správy, a to ze dvou hlavních důvodů. Zaprvé žalobkyně tvrdí, že žalovaný nezohlednil další kritérium uvedené v článku 4 postupu pro obnovování smluv, zejména dřívější kladná hodnocení výkonů žalobkyně. Zadruhé tvrdí, že důvody uvedené žalovaným ohledně výkonů žalobkyně v letech 2019 a 2020 jsou zjevně chybné a nepodložené. |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, nedostatku náležitého posouzení všech aspektů dané věci a z porušení článku 41 Listiny základních práv EU, jakož i porušení článku 4 a bodu 6.5 postupu pro obnovování smluv.

—

V této věci je posouzení žalovaného protiprávní, je stiženo nesprávným posouzením skutkového stavu a porušením povinnosti řádné správy, a to ze dvou hlavních důvodů. Zaprvé žalobkyně tvrdí, že žalovaný nezohlednil další kritérium uvedené v článku 4 postupu pro obnovování smluv, zejména dřívější kladná hodnocení výkonů žalobkyně. Zadruhé tvrdí, že důvody uvedené žalovaným ohledně výkonů žalobkyně v letech 2019 a 2020 jsou zjevně chybné a nepodložené.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z diskriminace na základě pohlaví a rodinné situace – porušení článku 1d služebního řádu a článků 21 a 23 Listiny základních práv EU.






  — | Žalobkyně má za to, že byla diskriminována z důvodu období její dovolené a způsobů uspořádání práce a že rozhodnutí neobnovit její smlouvu je stiženo vadou spočívající v této diskriminaci a je odvetným opatřením. |
| --- | --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z diskriminace na základě pohlaví a rodinné situace – porušení článku 1d služebního řádu a článků 21 a 23 Listiny základních práv EU.

—

Žalobkyně má za to, že byla diskriminována z důvodu období její dovolené a způsobů uspořádání práce a že rozhodnutí neobnovit její smlouvu je stiženo vadou spočívající v této diskriminaci a je odvetným opatřením.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti řádné péče.






  — | Podle zásady řádné péče musí administrativa zohlednit nejen zájmy služby, ale i zájmy zaměstnanců. K tomu podle tvrzení žalobkyně nedošlo. |
| --- | --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti řádné péče.

—

Podle zásady řádné péče musí administrativa zohlednit nejen zájmy služby, ale i zájmy zaměstnanců. K tomu podle tvrzení žalobkyně nedošlo.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/41 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/41

---

Žaloba podaná dne 30. května 2021 – eSlovensko Bratislava v. Komise

(Věc T-304/21)

(2021/C 320/47)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (zástupce: B. Fridrich, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropské komise, konkrétně individuální právní akt „Ukončení činnosti“ přijatý Evropskou komisí, INEA, č. ARES(2021)1953853, ze dne 30. března 2021; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropské komise, konkrétně individuální právní akt „Ukončení činnosti“ přijatý Evropskou komisí, INEA, č. ARES(2021)1953853, ze dne 30. března 2021;

| — | vrátil věc Evropské komisi a INEA a shledal činnost a grantovou dohodu platnou a neukončenou v souladu s grantovou dohodou č. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788 pro projekt „Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV“, č. 2015-SK-IA-0038; |
| --- | --- |

—

vrátil věc Evropské komisi a INEA a shledal činnost a grantovou dohodu platnou a neukončenou v souladu s grantovou dohodou č. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788 pro projekt „Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV“, č. 2015-SK-IA-0038;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí Evropské komise „Ukončení činnosti“ č. ARES(2021)1953853 z důvodu porušení podstatných procesních náležitostí, porušení Smluv nebo jakéhokoli právního pravidla týkajícího se jejich uplatňování nebo zneužití pravomoci, zejména nesprávného právního posouzení skutkového stavu (porušení práva na řádnou správu, porušení zásady proporcionality, porušení zásady právní jistoty, porušení zásad právního státu, zásady ochrany legitimního očekávání a nesprávné právní posouzení skutkového stavu a závěrů žádosti o konečnou platbu v rámci projektu 2015-SK-IA-0038 Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV). |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá zrušení rozhodnutí Evropské komise „Ukončení činnosti“ č. ARES(2021)1953853 z důvodu porušení podstatných procesních náležitostí, porušení Smluv nebo jakéhokoli právního pravidla týkajícího se jejich uplatňování nebo zneužití pravomoci, zejména nesprávného právního posouzení skutkového stavu (porušení práva na řádnou správu, porušení zásady proporcionality, porušení zásady právní jistoty, porušení zásad právního státu, zásady ochrany legitimního očekávání a nesprávné právní posouzení skutkového stavu a závěrů žádosti o konečnou platbu v rámci projektu 2015-SK-IA-0038 Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV).

| 2. | Druhý žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá, aby byla žádost o končenou platbu související s projektem „Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV“ vrácena Komisi a INEA k posouzení a uplatnění kontrolní pravomoci, jakož i splnění smluvních závazků na základě grantové dohody č. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788, a aby bylo Komisi nařízeno provést konečnou platbu způsobilých výdajů žalobci v souladu s platnou a účinnou grantovou dohodou na základě toho, že Komise má pravomoc k vyřízení otázek týkajících se provádění projektu a finančních převodů podle platné a účinné dohody mezi Komisí a žalobcem. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá, aby byla žádost o končenou platbu související s projektem „Slovenské centrum bezpečnějšího internetu IV“ vrácena Komisi a INEA k posouzení a uplatnění kontrolní pravomoci, jakož i splnění smluvních závazků na základě grantové dohody č. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788, a aby bylo Komisi nařízeno provést konečnou platbu způsobilých výdajů žalobci v souladu s platnou a účinnou grantovou dohodou na základě toho, že Komise má pravomoc k vyřízení otázek týkajících se provádění projektu a finančních převodů podle platné a účinné dohody mezi Komisí a žalobcem.

| 3. | Třetí žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá, aby byla Komisi uložena náhrada nákladů řízení. S ohledem na výše uvedené argumenty a arbitrární povahu rozhodnutí Komise požaduje žalobce náhradu nákladů vynaložených v souvislosti s řízením před Tribunálem Evropské unie a nákladů vynaložených na právní pomoc související s tímto návrhem. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod, kterým se žalobce domáhá, aby byla Komisi uložena náhrada nákladů řízení. S ohledem na výše uvedené argumenty a arbitrární povahu rozhodnutí Komise požaduje žalobce náhradu nákladů vynaložených v souvislosti s řízením před Tribunálem Evropské unie a nákladů vynaložených na právní pomoc související s tímto návrhem.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/42 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/42

---

Žaloba podaná dne 24. května 2021 – TC v. Parlament

(Věc T-309/21)

(2021/C 320/48)

Jednací jazyk: litevština

Účastníci řízení

Žalobce: TC (zástupkyně: D. Aukštuolytė, advokátka)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 16. března 2021, |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu ze dne 16. března 2021,

| — | zrušil výzvu k úhradě č. 7010000523 vydanou Evropským parlamentem dne 31. března 2021, |
| --- | --- |

—

zrušil výzvu k úhradě č. 7010000523 vydanou Evropským parlamentem dne 31. března 2021,

| — | uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem. |
| --- | --- |

—

uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že Parlament postupoval bez odůvodnění nepřiměřeně a nespravedlivě, když přijal předmětné rozhodnutí s prodlením, a nerespektoval tedy zásadu přiměřené lhůty zakotvenou v čl. 41 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, která se uplatní i ve správních řízeních. Bylo tudíž porušeno právo žalobce se v řízení účinně bránit, a to kvůli opožděnému zahájení vymáhacího řízení vůči žalobci, jelikož v důsledku délky tohoto řízení byl připraven o možnost se účinně bránit proti uplatněným tvrzením a předložit důkazy. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že Parlament postupoval bez odůvodnění nepřiměřeně a nespravedlivě, když přijal předmětné rozhodnutí s prodlením, a nerespektoval tedy zásadu přiměřené lhůty zakotvenou v čl. 41 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie, která se uplatní i ve správních řízeních. Bylo tudíž porušeno právo žalobce se v řízení účinně bránit, a to kvůli opožděnému zahájení vymáhacího řízení vůči žalobci, jelikož v důsledku délky tohoto řízení byl připraven o možnost se účinně bránit proti uplatněným tvrzením a předložit důkazy.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu, na jehož základě byla vystavena výzva k úhradě, bylo jakožto právní akt týkající se žalobce přijato v rozporu se zásadou nestranného a spravedlivého řízení, zásadou rovnosti zbraní a právem žalobce se v řízení účinně bránit:






  — | Parlament porušil povinnost uvést odůvodnění a právo žalobce být vyslechnut podle čl. 41 odst. 2 písm. a) a c) Listiny, a to tím, že založil napadené rozhodnutí na závěrech Tribunálu, které byly učiněny ve věci, jež se žalobce netýkala a v jejímž rámci neměl možnost být vyslechnut; |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že rozhodnutí generálního tajemníka Evropského parlamentu, na jehož základě byla vystavena výzva k úhradě, bylo jakožto právní akt týkající se žalobce přijato v rozporu se zásadou nestranného a spravedlivého řízení, zásadou rovnosti zbraní a právem žalobce se v řízení účinně bránit:

—

Parlament porušil povinnost uvést odůvodnění a právo žalobce být vyslechnut podle čl. 41 odst. 2 písm. a) a c) Listiny, a to tím, že založil napadené rozhodnutí na závěrech Tribunálu, které byly učiněny ve věci, jež se žalobce netýkala a v jejímž rámci neměl možnost být vyslechnut;

| — | Parlament neposkytl žalobci důkazy, o které nepřímo opřel napadené rozhodnutí, ani žalobci neposkytl další informace, které by mu umožnily řádně využít svého práva být vyslechnut (vyjádřit se), a to v rozporu s čl. 41 odst. 2 písm. a) a b) Listiny. |
| --- | --- |

—

Parlament neposkytl žalobci důkazy, o které nepřímo opřel napadené rozhodnutí, ani žalobci neposkytl další informace, které by mu umožnily řádně využít svého práva být vyslechnut (vyjádřit se), a to v rozporu s čl. 41 odst. 2 písm. a) a b) Listiny.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Parlament dopustil nesprávného posouzení, když neposoudil důkazy předložené žalobcem, které dokládaly, že skutečnosti, na něž poukazoval před Tribunálem dotčený asistent, z nichž Parlament vychází a na jejichž základě bylo zahájeno vymáhací řízení, jsou mylné (potvrzují, že vyšetřování bylo zahájeno neodůvodněně) a odporují povinnosti uvést odůvodnění stanovené v čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že se Parlament dopustil nesprávného posouzení, když neposoudil důkazy předložené žalobcem, které dokládaly, že skutečnosti, na něž poukazoval před Tribunálem dotčený asistent, z nichž Parlament vychází a na jejichž základě bylo zahájeno vymáhací řízení, jsou mylné (potvrzují, že vyšetřování bylo zahájeno neodůvodněně) a odporují povinnosti uvést odůvodnění stanovené v čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Parlament porušil zásadu proporcionality a povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v článku 296 SFEU a v čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny v rozsahu, v němž bylo stanoveno, že má být vrácena částka 78 838,21 eura. Nebylo v plném rozsahu odůvodněno, proč má být vrácena částka v této výši, a napadené rozhodnutí proto předpokládá, že parlamentní asistent pro žalobce nikdy nepracoval. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že Parlament porušil zásadu proporcionality a povinnost uvést odůvodnění zakotvenou v článku 296 SFEU a v čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny v rozsahu, v němž bylo stanoveno, že má být vrácena částka 78 838,21 eura. Nebylo v plném rozsahu odůvodněno, proč má být vrácena částka v této výši, a napadené rozhodnutí proto předpokládá, že parlamentní asistent pro žalobce nikdy nepracoval.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že informace Parlamentu, která je přístupná veřejnosti, potvrzuje, že dotčený parlamentní asistent vykonával tuto funkci nejpozději do 15. prosince 2015, což svědčí o tom, že řízení za účelem vymožení peněžních prostředků bylo zahájeno neodůvodněně, a předmětné rozhodnutí proto musí být zrušeno. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že informace Parlamentu, která je přístupná veřejnosti, potvrzuje, že dotčený parlamentní asistent vykonával tuto funkci nejpozději do 15. prosince 2015, což svědčí o tom, že řízení za účelem vymožení peněžních prostředků bylo zahájeno neodůvodněně, a předmětné rozhodnutí proto musí být zrušeno.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/43 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/43

---

Žaloba podaná dne 9. června 2021 – Airoldi Metalli v. Komise

(Věc T-328/21)

(2021/C 320/49)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Itálie) (zástupci: M. Campa, M. Pirovano, D. Rovetta, G. Pandey, P. Gjørtler a V. Villante, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/546 ze dne 29. března 2021 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky (1); |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2021/546 ze dne 29. března 2021 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého na dovoz hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky (1);

| — | uložil Komisi, že ponese vlastní náklady tohoto řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní v tomto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi, že ponese vlastní náklady tohoto řízení a nahradí náklady vynaložené žalobkyní v tomto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z porušení zásady rovnosti zbraní a řádné správy, ze zjevně nesprávného posouzení a z porušení práva žalobkyně na obhajobu a na zveřejnění. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z porušení zásady rovnosti zbraní a řádné správy, ze zjevně nesprávného posouzení a z porušení práva žalobkyně na obhajobu a na zveřejnění.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se Komise dopustila při posuzování újmy a příčinné souvislosti s ohledem na použitou metodiku, údaje a postup, a z porušení článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (dále jen „základní nařízení“) (2). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, kterého se Komise dopustila při posuzování újmy a příčinné souvislosti s ohledem na použitou metodiku, údaje a postup, a z porušení článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (dále jen „základní nařízení“) (2).

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z porušení čl. 1 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 základního nařízení z důvodu nesprávné definice dotyčného výrobku. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z porušení čl. 1 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 základního nařízení z důvodu nesprávné definice dotyčného výrobku.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 1 odst. 2 a článku 3 základního nařízení a ze zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o definici dotčeného výrobku a hodnocení dovozů z dotčené země pro účely analýzy škody a příčinné souvislosti. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z porušení čl. 1 odst. 2 a článku 3 základního nařízení a ze zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o definici dotčeného výrobku a hodnocení dovozů z dotčené země pro účely analýzy škody a příčinné souvislosti.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení v rozsahu, v němž Komise nesprávně zvolila „vhodnou reprezentativní“ zemi. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení v rozsahu, v němž Komise nesprávně zvolila „vhodnou reprezentativní“ zemi.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení, pokud jde o právní status zprávy, v níž Komise konstatuje existenci značného narušení trhu v určité zemi či určitém odvětví v této zemi. Žalobkyně tvrdí, že bylo porušeno nařízení č. 1/1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (3) a její základní práva, jelikož nemohla získat výše uvedenou zprávu v italském jazyce. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z porušení čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení, pokud jde o právní status zprávy, v níž Komise konstatuje existenci značného narušení trhu v určité zemi či určitém odvětví v této zemi. Žalobkyně tvrdí, že bylo porušeno nařízení č. 1/1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (3) a její základní práva, jelikož nemohla získat výše uvedenou zprávu v italském jazyce.

---

(1)  Úř. věst. 2021 L 109, s. 1.

(2)  Úř. věst. 2016 L 176, s. 21.

(3)  Úř. věst. 17, 6.10.1958, s. 385; Zvl. vyd. 01/01, s. 3.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/44 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/44

---

Žaloba podaná dne 12. června 2021 – EWC Academy v. Komise

(Věc T-330/21)

(2021/C 320/50)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: EWC Academy GmbH (Hamburk, Německo) (zástupkyně: H. Däubler Gmelin, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil zamítavé rozhodnutí Komise Evropské unie, Generálního ředitelství pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování (GŘ EMPL) EMPL.B.2/AP/ab; Ref. Ares (2021) ze dne 14. dubna 2021; |
| --- | --- |

—

zrušil zamítavé rozhodnutí Komise Evropské unie, Generálního ředitelství pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování (GŘ EMPL) EMPL.B.2/AP/ab; Ref. Ares (2021) ze dne 14. dubna 2021;

| — | uložil Komisi EU povinnost přijmout rozhodnutí o povolení v souladu s právem; |
| --- | --- |

—

uložil Komisi EU povinnost přijmout rozhodnutí o povolení v souladu s právem;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené zamítavé rozhodnutí Komise ze dne 14. dubna 2021 porušuje význam čl. 197 odst. 2 písm. c) finančního nařízení (1) ve spojení s nabídkovým řízením VP/2020/008 a používá tato ustanovení právně nepřípustně na evropské rady zaměstnanců. Požadavek uložený evropským radám zaměstnanců podávající žádost, aby předložily jako důkaz o stabilitě a finanční způsobilosti vlastní rozpočet, resp. roční rozvahu a bankovní účet, by většinu evropských rad zaměstnanců, kterým vnitrostátní právní ustanovení provádějící směrnice 2009/38/ES (2) nepřiznávají vlastní právní subjektivitu, od počátku vyloučilo z podpory. To porušuje zásadu rovného zacházení a zákazu diskriminace a je současně zásadně v rozporu s účelem programu podpory. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že napadené zamítavé rozhodnutí Komise ze dne 14. dubna 2021 porušuje význam čl. 197 odst. 2 písm. c) finančního nařízení (1) ve spojení s nabídkovým řízením VP/2020/008 a používá tato ustanovení právně nepřípustně na evropské rady zaměstnanců. Požadavek uložený evropským radám zaměstnanců podávající žádost, aby předložily jako důkaz o stabilitě a finanční způsobilosti vlastní rozpočet, resp. roční rozvahu a bankovní účet, by většinu evropských rad zaměstnanců, kterým vnitrostátní právní ustanovení provádějící směrnice 2009/38/ES (2) nepřiznávají vlastní právní subjektivitu, od počátku vyloučilo z podpory. To porušuje zásadu rovného zacházení a zákazu diskriminace a je současně zásadně v rozporu s účelem programu podpory.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že vzhledem k tomu, že výzva k podávání návrhů neomezuje okruh oprávněných v nabídkovém řízení a je určena dokonce výslovně bez omezení rovněž britským evropským radám, toto omezení by porušilo krom toho základní unijní zásadu transparentnosti. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že vzhledem k tomu, že výzva k podávání návrhů neomezuje okruh oprávněných v nabídkovém řízení a je určena dokonce výslovně bez omezení rovněž britským evropským radám, toto omezení by porušilo krom toho základní unijní zásadu transparentnosti.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že výklad uvedený v zamítavém rozhodnutí a jeho použití na evropské rady zaměstnanců by vedl krom toho k nepřípustnému zvýhodnění podniků, které byly v zásadě vyzvány – jako sociální partner – ve výzvě k podávání návrhů VP/2020/008, aby předložily vhodné projekty podpory. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že výklad uvedený v zamítavém rozhodnutí a jeho použití na evropské rady zaměstnanců by vedl krom toho k nepřípustnému zvýhodnění podniků, které byly v zásadě vyzvány – jako sociální partner – ve výzvě k podávání návrhů VP/2020/008, aby předložily vhodné projekty podpory.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. L 193, 30.7.2018, s. 1).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/38/ES ze dne 6. května 2009 o zřízení evropské rady zaměstnanců nebo vytvoření postupu pro informování zaměstnanců a projednání se zaměstnanci v podnicích působících na úrovni Společenství a skupinách podniků působících na úrovni Společenství (přepracované znění) (Úř. věst. L 122, 16.5.2009, s. 28).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/45 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/45

---

Žaloba podaná dne 14. června 2021 – mBank v. EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)

(Věc T-331/21)

(2021/C 320/51)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: mBank S.A. (Varšava, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: European Merchant Bank UAB (Vilnius, Litva)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie EMBANK European Merchant Bank – Ochranná známka Evropské unie č. 18 048 966

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 30. března 2021, ve věci R 1845/2020-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 95 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a čl. 27 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 95 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 a čl. 27 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/46 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/46

---

Žaloba podaná dne 12. června 2021 – Mendes de Almeida v. Rada

(Věc T-334/21)

(2021/C 320/52)

Jednací jazyk: portugalština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Ana Carla Mendes de Almeida (Sobreda, Portugalsko) (zástupci: R. Leandro Vasconcelos a M. Marques de Carvalho, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady ze dne 8. března 2021 týkající se stížnosti a dodatečné stížnosti, které žalobkyně podala na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie proti prováděcímu rozhodnutí Rady (EU) 2020/1117 ze dne 27. července 2020 o jmenování evropských žalobců Úřadu evropského veřejného žalobce, a to v rozsahu, v němž je evropským žalobcem Úřadu evropského veřejného žalobce jako dočasný zaměstnanec zařazený do platové třídy AD 13 na neobnovitelné funkční období tří let ode dne 29. července 2020 jmenován José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, jeden ze tří kandidátů původně navržených Portugalskem (Úř. věst. 2020, L 244, s. 18); |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady ze dne 8. března 2021 týkající se stížnosti a dodatečné stížnosti, které žalobkyně podala na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu úředníků Evropské unie proti prováděcímu rozhodnutí Rady (EU) 2020/1117 ze dne 27. července 2020 o jmenování evropských žalobců Úřadu evropského veřejného žalobce, a to v rozsahu, v němž je evropským žalobcem Úřadu evropského veřejného žalobce jako dočasný zaměstnanec zařazený do platové třídy AD 13 na neobnovitelné funkční období tří let ode dne 29. července 2020 jmenován José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, jeden ze tří kandidátů původně navržených Portugalskem (Úř. věst. 2020, L 244, s. 18);

| — | zrušil prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2020/1117 ze dne 27. července 2020 o jmenování evropských žalobců Úřadu evropského veřejného žalobce v rozsahu, v němž je evropským žalobcem Úřadu evropského veřejného žalobce jako dočasný zaměstnanec zařazený do platové třídy AD 13 na neobnovitelné funkční období tří let ode dne 29. července 2020 jmenován José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2020/1117 ze dne 27. července 2020 o jmenování evropských žalobců Úřadu evropského veřejného žalobce v rozsahu, v němž je evropským žalobcem Úřadu evropského veřejného žalobce jako dočasný zaměstnanec zařazený do platové třídy AD 13 na neobnovitelné funkční období tří let ode dne 29. července 2020 jmenován José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra;

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně šest žalobních důvodů.

| 1) | První žalobní důvod, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení spočívajícího v tom, že Rada shledala, že není „orgánem oprávněným ke jmenování“ („OOJ“) ve smyslu čl. 1 odst. 1 a 2 služebního řádu ve spojení s článkem 6 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, když podle čl. 96 odst. 1 nařízení 2017/1939 jmenuje evropské žalobce. |
| --- | --- |

1)

První žalobní důvod, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení spočívajícího v tom, že Rada shledala, že není „orgánem oprávněným ke jmenování“ („OOJ“) ve smyslu čl. 1 odst. 1 a 2 služebního řádu ve spojení s článkem 6 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, když podle čl. 96 odst. 1 nařízení 2017/1939 jmenuje evropské žalobce.

| 2) | Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení pravidel upravujících jmenování evropských žalobců a zaručujících zásadu nezávislosti Úřadu evropského veřejného žalobce. Žalobkyně tvrdí, že skutečnost, že portugalská vláda dopisem zaslaným Radě Evropské unie dne 29. listopadu 2019 zpochybnila pořadí kandidátů vypracované výběrovou komisí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939, přičemž tyto kandidáty navrhla sama vláda, s uvedením jiného jí upřednostňovaného kandidáta, a jeho schválení Radou, zpochybňuje systematiku procesu jmenování evropských žalobců. |
| --- | --- |

2)

Druhý žalobní důvod, vycházející z porušení pravidel upravujících jmenování evropských žalobců a zaručujících zásadu nezávislosti Úřadu evropského veřejného žalobce. Žalobkyně tvrdí, že skutečnost, že portugalská vláda dopisem zaslaným Radě Evropské unie dne 29. listopadu 2019 zpochybnila pořadí kandidátů vypracované výběrovou komisí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939, přičemž tyto kandidáty navrhla sama vláda, s uvedením jiného jí upřednostňovaného kandidáta, a jeho schválení Radou, zpochybňuje systematiku procesu jmenování evropských žalobců.

| 3) | Třetí žalobní důvod, vycházející ze zjevného omylu ve východiscích rozhodnutí. Žalobkyně konkrétně tvrdí, že dopis ze dne 29. listopadu 2019 zaslaný portugalskou vládou Radě obsahoval závažné omyly, které ostatně připouští samotná vláda. Uvedené omyly spočívaly v označení kandidáta upřednostňovaného portugalskou vládou jako „náměstka nejvyššího státního zástupce Josého Guerry“, a to na šesti místech, a v prohlášení, že uvedený státní zástupce vedl vyšetřování a vznášel obžalobu ve významném procesu ve věci trestných činů proti finančním zájmům Evropské unie. |
| --- | --- |

3)

Třetí žalobní důvod, vycházející ze zjevného omylu ve východiscích rozhodnutí. Žalobkyně konkrétně tvrdí, že dopis ze dne 29. listopadu 2019 zaslaný portugalskou vládou Radě obsahoval závažné omyly, které ostatně připouští samotná vláda. Uvedené omyly spočívaly v označení kandidáta upřednostňovaného portugalskou vládou jako „náměstka nejvyššího státního zástupce Josého Guerry“, a to na šesti místech, a v prohlášení, že uvedený státní zástupce vedl vyšetřování a vznášel obžalobu ve významném procesu ve věci trestných činů proti finančním zájmům Evropské unie.

| 4) | Čtvrtý žalobní důvod, vycházející ze zneužití pravomoci. Žalobkyně tvrdí, že cíle, za účelem jejichž dosažení byly Radě Evropské unie svěřeny pravomoci při výběru a jmenování evropských žalobců, spočívají v zaručení nezávislosti instituce a ve jmenování nejkvalifikovanějších kandidátů z jednotlivých členských států, kteří poskytují veškeré záruky nezávislosti nezbytné k výkonu funkce evropského žalobce. |
| --- | --- |

4)

Čtvrtý žalobní důvod, vycházející ze zneužití pravomoci. Žalobkyně tvrdí, že cíle, za účelem jejichž dosažení byly Radě Evropské unie svěřeny pravomoci při výběru a jmenování evropských žalobců, spočívají v zaručení nezávislosti instituce a ve jmenování nejkvalifikovanějších kandidátů z jednotlivých členských států, kteří poskytují veškeré záruky nezávislosti nezbytné k výkonu funkce evropského žalobce.

| 5) | Pátý žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu. Žalobkyně tvrdí, že pokud se Rada odchýlila od zprávy výběrové komise, potažmo od pořadí založeného na výsledku posouzení této komise, znamená obecné odůvodnění spočívající v pouhém odkazu na „odlišné[...] posouzení zásluh těchto kandidátů, které bylo provedeno příslušnými přípravnými orgány Rady“, totéž co naprostý nedostatek odůvodnění, který žalobkyni neumožňuje seznámit se s důvody jejího nejmenování. |
| --- | --- |

5)

Pátý žalobní důvod vycházející z porušení práva na řádnou správu. Žalobkyně tvrdí, že pokud se Rada odchýlila od zprávy výběrové komise, potažmo od pořadí založeného na výsledku posouzení této komise, znamená obecné odůvodnění spočívající v pouhém odkazu na „odlišné[...] posouzení zásluh těchto kandidátů, které bylo provedeno příslušnými přípravnými orgány Rady“, totéž co naprostý nedostatek odůvodnění, který žalobkyni neumožňuje seznámit se s důvody jejího nejmenování.

| 6) | Šestý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady rovného zacházení a nediskriminace. Žalobkyně tvrdí, že Rada provedením „odlišného posouzení zásluh těchto kandidátů, které bylo provedeno příslušnými přípravnými orgány Rady“, pokud se dotýká žalobkyně, porušila zásadu rovného zacházení a nediskriminace. |
| --- | --- |

6)

Šestý žalobní důvod, vycházející z porušení zásady rovného zacházení a nediskriminace. Žalobkyně tvrdí, že Rada provedením „odlišného posouzení zásluh těchto kandidátů, které bylo provedeno příslušnými přípravnými orgány Rady“, pokud se dotýká žalobkyně, porušila zásadu rovného zacházení a nediskriminace.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/47 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/47

---

Žaloba podaná dne 15. června 2021 – Mendus v. EUIPO (CENSOR.NET)

(Věc T-336/21)

(2021/C 320/53)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Jaroslav Mendus (Kyjev, Ukrajina) (zástupce: P. Kurcman, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie CENSOR.NET – Přihláška č. 17 975 929

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 16. dubna 2021, ve věci R 1225/2020-1

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí, pokud jde o služby, pro které byl zápis zamítnut; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí, pokud jde o služby, pro které byl zápis zamítnut;

| — | zrušil rozhodnutí provozního oddělení ze dne 17. dubna 2020 v řízení o přihlášce č. 17 975 929, pokud jde o služby, pro které byl zápis zamítnut; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí provozního oddělení ze dne 17. dubna 2020 v řízení o přihlášce č. 17 975 929, pokud jde o služby, pro které byl zápis zamítnut;

| — | vrátil věc EUIPO, aby mohl změnit rozhodnutí ve věci samé a zapsat ochrannou známku Evropské unie č. 17 975 929 ve vztahu ke všem dotčeným službám; |
| --- | --- |

—

vrátil věc EUIPO, aby mohl změnit rozhodnutí ve věci samé a zapsat ochrannou známku Evropské unie č. 17 975 929 ve vztahu ke všem dotčeným službám;

| — | uložil EUIPO náklady řízení před provozním oddělením, odvolacím senátem a Tribunálem. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náklady řízení před provozním oddělením, odvolacím senátem a Tribunálem.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/48 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/48

---

Žaloba podaná dne 18. června 2021 – F I S I v. EUIPO – Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (ECODOWN)

(Věc T-338/21)

(2021/C 320/54)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: F I S I Fibre sintetiche SpA (Oggiono, Itálie) (zástupci: G. Cartella a B. Cartella, avvocati)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (Mohuč, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie ECODOWN – Ochranná známka Evropské unie č. 2 756 740

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 13. dubna 2021, ve věci R 216/2020-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí

| — | v důsledku toho ve věci samé rozhodl ve prospěch zápisu ochranné známky Evropské unie č. 2756 740, |
| --- | --- |

—

v důsledku toho ve věci samé rozhodl ve prospěch zápisu ochranné známky Evropské unie č. 2756 740,

| — | uložil EUIPO a dalšímu účastníkovi řízení povinnost nahradit náklady řízení, včetně nákladů řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a dalšímu účastníkovi řízení povinnost nahradit náklady řízení, včetně nákladů řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

| — | porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, |
| --- | --- |

—

porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

| — | porušení čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, |
| --- | --- |

—

porušení čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001,

| — | nesprávné posouzení důkazů předložených žalobcem o nabyté rozlišovací způsobilosti označení z důvodu jeho používání. |
| --- | --- |

—

nesprávné posouzení důkazů předložených žalobcem o nabyté rozlišovací způsobilosti označení z důvodu jeho používání.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/49 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/49

---

Žaloba podaná dne 21. června 2021 – Rauff-Nisthar v. Komise

(Věc T-341/21)

(2021/C 320/55)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Nadya Rauff-Nisthar (Pfinztal, Německo) (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí ze dne 9. března 2020 a rozhodnutí o přezkumu výběrové komise Evropského úřadu pro výběr personálu (EPSO) ze dne 19. srpna 2020 týkající se výběrového řízení EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Vědecko-výzkumní administrátoři, nezahrnout jméno žalobkyně na rezervní seznam; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí ze dne 9. března 2020 a rozhodnutí o přezkumu výběrové komise Evropského úřadu pro výběr personálu (EPSO) ze dne 19. srpna 2020 týkající se výběrového řízení EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Vědecko-výzkumní administrátoři, nezahrnout jméno žalobkyně na rezervní seznam;

| — | případně, aby zrušil rozhodnutí, kterým se zamítá stížnost ze dne 15. března 2021; |
| --- | --- |

—

případně, aby zrušil rozhodnutí, kterým se zamítá stížnost ze dne 15. března 2021;

| — | požadoval předložení testů a výsledků jednotlivých testů výběrového řízení vztahujících se k žalobkyni, jakož i výsledků dalšího kroku, aby bylo možné věcně posoudit výsledky spojené s každou nesrovnalostí a významem důsledků napětí vyvolaného nesrovnalostmi zjištěnými v souladu s článkem 91 jednacího řádu Tribunálu; |
| --- | --- |

—

požadoval předložení testů a výsledků jednotlivých testů výběrového řízení vztahujících se k žalobkyni, jakož i výsledků dalšího kroku, aby bylo možné věcně posoudit výsledky spojené s každou nesrovnalostí a významem důsledků napětí vyvolaného nesrovnalostmi zjištěnými v souladu s článkem 91 jednacího řádu Tribunálu;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu této žaloby uplatňuje žalobkyně jediný žalobní důvod, vycházející z nerovného zacházení způsobeného nesrovnalostmi, ke kterým došlo v průběhu zkoušek a které měly vliv na výsledky výběrového řízení. Tento žalobní důvod se dělí do čtyř částí.

| 1. | První část, vycházející z výskytu technických chyb při organizaci testů pro výběrové řízení EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Vědecko-výzkumní administrátoři, chyb uznaných administrativou, které vedly ke zvýšenému stresu žalobkyně během zkoušek. |
| --- | --- |

1.

První část, vycházející z výskytu technických chyb při organizaci testů pro výběrové řízení EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Vědecko-výzkumní administrátoři, chyb uznaných administrativou, které vedly ke zvýšenému stresu žalobkyně během zkoušek.

| 2. | Druhá část, vycházející z nedostatku řádné péče administrativy a z její nedostatečné reakce za účelem opravy uvedených chyb. |
| --- | --- |

2.

Druhá část, vycházející z nedostatku řádné péče administrativy a z její nedostatečné reakce za účelem opravy uvedených chyb.

| 3. | Třetí část, vycházející z nezohlednění chyb v posouzení výkonu žalobkyně a nezavedení postupů zajišťujících rovnost uchazečů. |
| --- | --- |

3.

Třetí část, vycházející z nezohlednění chyb v posouzení výkonu žalobkyně a nezavedení postupů zajišťujících rovnost uchazečů.

| 4. | Čtvrtá část, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení výkonů žalobkyně. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtá část, vycházející ze zjevně nesprávného posouzení výkonů žalobkyně.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/50 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/50

---

Žaloba podaná dne 21. června 2021 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB

(Věc T-347/21)

(2021/C 320/56)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Rakousko) (zástupci: G. Eisenberger a A. Brenneis, advokáti)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SRB ze dne 14. dubna 2021 o výpočtu příspěvků vybíraných ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí na rok 2021 (SRB/ES/2021/22), včetně jeho příloh, a to v každém případě v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí, jakož i jeho přílohy, týká částky, kterou má žalobkyně zaplatit, |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SRB ze dne 14. dubna 2021 o výpočtu příspěvků vybíraných ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí na rok 2021 (SRB/ES/2021/22), včetně jeho příloh, a to v každém případě v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí, jakož i jeho přílohy, týká částky, kterou má žalobkyně zaplatit,

| — | přerušil řízení podle čl. 69 písm. c) nebo d) Jednacího řádu Tribunálu až do doby, než bude s konečnou platností rozhodnuto ve (spojených) věcech C-584/20 P (1) a C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) a C-664/20 P (4) , jelikož tato řízení, která již probíhají po určitou dobu, se z velké části týkají stejných právních otázek, |
| --- | --- |

—

přerušil řízení podle čl. 69 písm. c) nebo d) Jednacího řádu Tribunálu až do doby, než bude s konečnou platností rozhodnuto ve (spojených) věcech C-584/20 P (1) a C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) a C-664/20 P (4) , jelikož tato řízení, která již probíhají po určitou dobu, se z velké části týkají stejných právních otázek,

| — | uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí z důvodu neúplného oznámení napadeného rozhodnutí






  — | Napadené rozhodnutí nebylo žalobkyni v rozporu s čl. 1 odst. 2 SEU, články 15, 296 a 298 SFEU, jakož i články 42 a 47 Listiny základních práv a svobod (dále jen „Listina“) v plném rozsahu oznámeno. Znalost nesdělených údajů je jako hlavní prvek napadeného rozhodnutí nezbytná k tomu, aby bylo možné porozumět výpočtům souvisejícím s placením příspěvků a přezkoumat je. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí z důvodu neúplného oznámení napadeného rozhodnutí

—

Napadené rozhodnutí nebylo žalobkyni v rozporu s čl. 1 odst. 2 SEU, články 15, 296 a 298 SFEU, jakož i články 42 a 47 Listiny základních práv a svobod (dále jen „Listina“) v plném rozsahu oznámeno. Znalost nesdělených údajů je jako hlavní prvek napadeného rozhodnutí nezbytná k tomu, aby bylo možné porozumět výpočtům souvisejícím s placením příspěvků a přezkoumat je.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí z důvodu nedostatku odůvodnění napadeného rozhodnutí






  — | Napadené rozhodnutí nesplňuje povinnost odůvodnění vyplývající z čl. 296 odst. 2 SFEU, jakož i čl. 41 odst. 1 a 2 písm. c) Listiny z důvodu, že jí byly oznámeny jen některé vybrané zprostředkované částečné výsledky výpočtů. Pokud jde o volné uvážení SRB, není uvedeno, jaké hodnocení a z jakých důvodů žalovaný provedl. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí z důvodu nedostatku odůvodnění napadeného rozhodnutí

—

Napadené rozhodnutí nesplňuje povinnost odůvodnění vyplývající z čl. 296 odst. 2 SFEU, jakož i čl. 41 odst. 1 a 2 písm. c) Listiny z důvodu, že jí byly oznámeny jen některé vybrané zprostředkované částečné výsledky výpočtů. Pokud jde o volné uvážení SRB, není uvedeno, jaké hodnocení a z jakých důvodů žalovaný provedl.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z nesplnění podstatných formálních náležitostí z důvodu nevyslechnutí žalobkyně a nedodržení práva být vyslechnut






  — | V rozporu s tím, co stanoví čl. 41 odst. 1 a 2 písm. a) Listiny, nebyla žalobkyně vyslechnuta ani před přijetím napadeného rozhodnutí ani před vydáním platebního výměru založeného na tomto rozhodnutí o příspěvku. Též jí nebylo umožněno předložit účinně své připomínky a to navzdory konzultačnímu řízení, které bylo za tímto účelem nedávno zavedeno. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z nesplnění podstatných formálních náležitostí z důvodu nevyslechnutí žalobkyně a nedodržení práva být vyslechnut

—

V rozporu s tím, co stanoví čl. 41 odst. 1 a 2 písm. a) Listiny, nebyla žalobkyně vyslechnuta ani před přijetím napadeného rozhodnutí ani před vydáním platebního výměru založeného na tomto rozhodnutí o příspěvku. Též jí nebylo umožněno předložit účinně své připomínky a to navzdory konzultačnímu řízení, které bylo za tímto účelem nedávno zavedeno.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nezákonnosti nařízení Komise (EU) v přenesené pravomoci 2015/63 (5) jako právního základu pro zmocnění k přijetí napadeného rozhodnutí, respektive z nezákonnosti metodiky úpravy pro riziko stanovené v tomto nařízení.






  — | V rámci čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že články 4 až 7, článek 9, jakož i příloha I nařízení v přenesené pravomoci 2015/63, na kterých se zakládá napadené rozhodnutí, stanoví systém stanovení příspěvků, který je bez jakékoliv transparentnosti, což je v rozporu s články 16, 17, 41 a 47 Listiny a nedovoluje zajistit ani dodržení článků 20 a 21 Listiny, ani soulad se zásadami proporcionality a právní jistoty. |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z nezákonnosti nařízení Komise (EU) v přenesené pravomoci 2015/63 (5) jako právního základu pro zmocnění k přijetí napadeného rozhodnutí, respektive z nezákonnosti metodiky úpravy pro riziko stanovené v tomto nařízení.

—

V rámci čtvrtého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že články 4 až 7, článek 9, jakož i příloha I nařízení v přenesené pravomoci 2015/63, na kterých se zakládá napadené rozhodnutí, stanoví systém stanovení příspěvků, který je bez jakékoliv transparentnosti, což je v rozporu s články 16, 17, 41 a 47 Listiny a nedovoluje zajistit ani dodržení článků 20 a 21 Listiny, ani soulad se zásadami proporcionality a právní jistoty.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z nezákonnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 (7) jako právních základů pro zmocnění k přijetí nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 a tedy napadeného rozhodnutí.






  — | Podpůrně žalobkyně v rámci pátého žalobního důvodu uvádí nezákonnost ustanovení směrnice 2014/59 a nařízení č. 806/2014 stanovící systém placení příspěvků prováděný nařízením v přenesené pravomoci 2015/63, které nelze vykládat v souladu s primárním právem, a jsou tedy v rozporu s povinností uvést odůvodnění právních aktů, jsou v rozporu se zásadou právní jistoty, jakož i se Smlouvami (zejména čl. 1 odst. 2 SEU a články 15, 296 a 298 SFEU) a s Listinou (zejména články 16, 17, 41, 42 a 47 Listiny). |
| --- | --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z nezákonnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 (7) jako právních základů pro zmocnění k přijetí nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 a tedy napadeného rozhodnutí.

—

Podpůrně žalobkyně v rámci pátého žalobního důvodu uvádí nezákonnost ustanovení směrnice 2014/59 a nařízení č. 806/2014 stanovící systém placení příspěvků prováděný nařízením v přenesené pravomoci 2015/63, které nelze vykládat v souladu s primárním právem, a jsou tedy v rozporu s povinností uvést odůvodnění právních aktů, jsou v rozporu se zásadou právní jistoty, jakož i se Smlouvami (zejména čl. 1 odst. 2 SEU a články 15, 296 a 298 SFEU) a s Listinou (zejména články 16, 17, 41, 42 a 47 Listiny).

---

(1)  Úř. věst. 2020, C 423, s. 32.

(2)  Úř. věst. 2020, C 443, s. 17.

(3)  Úř. věst. 2021, C 44, s. 33.

(4)  Úř. věst. 2021, C 44, s. 35.

(5)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014 , kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. L 11, 17.1.2015, s. 44).

(6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014 , kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 190).

(7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014 , kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. L 225, 30.7.2014, s. 1).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/51 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/51

---

Žaloba podaná dne 22. června 2021 – Volkskreditbank v. SRB

(Věc T-348/21)

(2021/C 320/57)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Volkskreditbank AG (Linec, Rakousko) (zástupci: G. Eisenberger a A. Brenneis, advokáti)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SRB ze dne 14. dubna 2021 o výpočtu příspěvků vybíraných ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí na rok 2021 (SRB/ES/2021/22), včetně jeho příloh, a to v každém případě v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí, jakož i jeho přílohy, týká částky, kterou má žalobkyně zaplatit, |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SRB ze dne 14. dubna 2021 o výpočtu příspěvků vybíraných ex ante do Jednotného fondu pro řešení krizí na rok 2021 (SRB/ES/2021/22), včetně jeho příloh, a to v každém případě v rozsahu, v němž se toto rozhodnutí, jakož i jeho přílohy, týká částky, kterou má žalobkyně zaplatit,

| — | přerušil řízení podle čl. 69 písm. c) nebo d) Jednacího řádu Tribunálu až do doby, než bude s konečnou platností rozhodnuto ve (spojených) věcech C-584/20 P (1) a C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) a C-664/20 P (4) , jelikož tato jednání, která již probíhají po určitou dobu, se z velké části týkají stejných právních otázek, |
| --- | --- |

—

přerušil řízení podle čl. 69 písm. c) nebo d) Jednacího řádu Tribunálu až do doby, než bude s konečnou platností rozhodnuto ve (spojených) věcech C-584/20 P (1) a C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) a C-664/20 P (4) , jelikož tato jednání, která již probíhají po určitou dobu, se z velké části týkají stejných právních otázek,

| — | uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žaloba se opírá o pět žalobních důvodů, které jsou totožné se žalobními důvody uplatněnými ve věci T-347/21, Hypo Vorarlberg Bank v. SRB.

---

(1)  Úř. věst. 2020, C 423, s. 32.

(2)  Úř. věst. 2020, C 443, s. 17.

(3)  Úř. věst. 2021, C 44, s. 33.

(4)  Úř. věst. 2021, C 44, s. 35.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/52 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/52

---

Žaloba podaná dne 25. června 2021 – KTM Fahrrad v. EUIPO – KTM (R2R)

(Věc T-353/21)

(2021/C 320/58)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: KTM Fahrrad GmbH (Mattighofen, Rakousko) (zástupkyně: V. Hoene, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: KTM AG (Mattighofen, Rakousko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie R2R – Ochranná známka Evropské unie č. 17 886 364

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 20. dubna 2021, ve věci R 261/2020-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení o zrušení č. 22964C ze dne 4. prosince 2019, jakož i potvrzující rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 20. dubna 2021 včetně nároku na náhradu nákladů řízení a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti odpůrkyně v odvolacím řízení; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení o zrušení č. 22964C ze dne 4. prosince 2019, jakož i potvrzující rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 20. dubna 2021 včetně nároku na náhradu nákladů řízení a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti odpůrkyně v odvolacím řízení;

| — | podpůrně zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení o zrušení č. 22964C ze dne 4. prosince 2019, jakož i potvrzující rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 20. dubna 2021 včetně nároku na náhradu nákladů řízení a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti odpůrkyně v odvolacím řízení v rozsahu, v němž se týkají vozidel a částí vozidel zahrnutých do třídy 12, totiž zemědělských vozidel a částí takových vozidel; |
| --- | --- |

—

podpůrně zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení o zrušení č. 22964C ze dne 4. prosince 2019, jakož i potvrzující rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 20. dubna 2021 včetně nároku na náhradu nákladů řízení a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti odpůrkyně v odvolacím řízení v rozsahu, v němž se týkají vozidel a částí vozidel zahrnutých do třídy 12, totiž zemědělských vozidel a částí takových vozidel;

| — | ještě podpůrněji zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení o zrušení č. 22964C ze dne 4. prosince 2019, jakož i potvrzující rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 20. dubna 2021 včetně nároku na náhradu nákladů řízení a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti odpůrkyně v odvolacím řízení v rozsahu, v němž se týkají vozidel a částí vozidel zahrnutých do třídy 12, totiž jízdních kol a dvoukolových vozidel a částí takových vozidel. |
| --- | --- |

—

ještě podpůrněji zrušil rozhodnutí zrušovacího oddělení o zrušení č. 22964C ze dne 4. prosince 2019, jakož i potvrzující rozhodnutí pátého odvolacího senátu ze dne 20. dubna 2021 včetně nároku na náhradu nákladů řízení a zamítl návrh na prohlášení neplatnosti odpůrkyně v odvolacím řízení v rozsahu, v němž se týkají vozidel a částí vozidel zahrnutých do třídy 12, totiž jízdních kol a dvoukolových vozidel a částí takových vozidel.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení článku 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení článku 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení článku 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení článku 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/53 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/53

---

Žaloba podaná dne 25. června 2021 – Portigon v. SRB

(Věc T-360/21)

(2021/C 320/59)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Portigon AG (Düsseldorf, Německo) (zástupci: D. Bliesener, V. Jungkind a F. Geber, advokáti)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí žalovaného ze dne 14. dubna 2021 o výpočtu předem hrazených příspěvků do Jednotného fondu pro řešení krizí za rok 2021 (SRB/ES/2021/22), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí žalovaného ze dne 14. dubna 2021 o výpočtu předem hrazených příspěvků do Jednotného fondu pro řešení krizí za rok 2021 (SRB/ES/2021/22), v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

| — | řízení podle článku 69 písm. c) a d) jednacího řádu Tribunálu přerušil do doby, než bude pravomocně rozhodnuto v řízeních o žalobách ve věcech T-413/18 (1), T-481/19 (2), T-339/20 (3), T-424/20 (4) a C-664/20 P (5) nebo než budou tato řízení ukončena jinak; |
| --- | --- |

—

řízení podle článku 69 písm. c) a d) jednacího řádu Tribunálu přerušil do doby, než bude pravomocně rozhodnuto v řízeních o žalobách ve věcech T-413/18 (1), T-481/19 (2), T-339/20 (3), T-424/20 (4) a C-664/20 P (5) nebo než budou tato řízení ukončena jinak;

| — | uložil žalovanému náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně následující žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 (6), prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/81 (7) a SFEU tím, že po žalobkyni byly požadovány příspěvky do fondu.






  — | Žalovaný uložil žalobkyni neoprávněně povinnost platit příspěvek, jelikož nařízení č. 806/2014 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU (8) nestanoví institucím v režimu řešení krize žádnou povinnost platit příspěvek. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 (6), prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/81 (7) a SFEU tím, že po žalobkyni byly požadovány příspěvky do fondu.

—

Žalovaný uložil žalobkyni neoprávněně povinnost platit příspěvek, jelikož nařízení č. 806/2014 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU (8) nestanoví institucím v režimu řešení krize žádnou povinnost platit příspěvek.

| — | Normotvůrce nebyl oprávněn založit povinnost placení příspěvku na článku 114 SFEU, jelikož chybí souvislost s vnitřním trhem. Pravidla o příspěvcích harmonizovaná na úrovni Unie neusnadňují ani výkon základních svobod ani neodstraňují významná narušení hospodářské soutěže ve vztahu k institucím, které se z trhu stáhly. |
| --- | --- |

—

Normotvůrce nebyl oprávněn založit povinnost placení příspěvku na článku 114 SFEU, jelikož chybí souvislost s vnitřním trhem. Pravidla o příspěvcích harmonizovaná na úrovni Unie neusnadňují ani výkon základních svobod ani neodstraňují významná narušení hospodářské soutěže ve vztahu k institucím, které se z trhu stáhly.

| — | Žalovaný uložil žalobkyni nesprávně povinnost platit příspěvek, jelikož instituce není vystavena riziku, postup řešení krize podle nařízení č. 806/2014 je vyloučen a instituce není významná z hlediska stability finančního systému. |
| --- | --- |

—

Žalovaný uložil žalobkyni nesprávně povinnost platit příspěvek, jelikož instituce není vystavena riziku, postup řešení krize podle nařízení č. 806/2014 je vyloučen a instituce není významná z hlediska stability finančního systému.

| — | Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (9) je v rozporu s článkem 114 SFEU, jakož i čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU jako základní pravidlo výpočtu příspěvku (čl. 290 odst. 1 druhá věta SFEU). |
| --- | --- |

—

Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (9) je v rozporu s článkem 114 SFEU, jakož i čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU jako základní pravidlo výpočtu příspěvku (čl. 290 odst. 1 druhá věta SFEU).

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 41 odst. 2 písm. c) a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), jelikož postup výpočtu neumožňuje úplné odůvodnění výpočtu příspěvku. Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 je částečně neúčinné. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 41 odst. 2 písm. c) a článku 47 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), jelikož postup výpočtu neumožňuje úplné odůvodnění výpočtu příspěvku. Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 je částečně neúčinné.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článků 16 a 20 Listiny, jelikož z důvodu zvláštní situace žalobkyně porušuje napadené rozhodnutí obecnou zásadu rovnosti a základní právo na svobodu podnikání. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článků 16 a 20 Listiny, jelikož z důvodu zvláštní situace žalobkyně porušuje napadené rozhodnutí obecnou zásadu rovnosti a základní právo na svobodu podnikání.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí a patrně čl. 5 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) 2015/81, jelikož je nejisté, zda bylo rozhodnutí SRB autentizováno. Dále žalovaný nedostatečně zjistil skutkový stav, žalobkyni před přijetím rozhodnutí SRB nevyslechl a své rozhodnutí dostatečně neodůvodnil. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných formálních náležitostí a patrně čl. 5 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) 2015/81, jelikož je nejisté, zda bylo rozhodnutí SRB autentizováno. Dále žalovaný nedostatečně zjistil skutkový stav, žalobkyni před přijetím rozhodnutí SRB nevyslechl a své rozhodnutí dostatečně neodůvodnil.

| 5. | Pátý žalobní důvod (podpůrně) vycházející z porušení čl. 69 odst. 1 nařízení č. 806/2014 z důvodu nadměrného vyčíslení cílové finanční částky, jelikož žalovaný mohl cílovou částku vyčíslit nejvýše na 55 000 000 000 EUR. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod (podpůrně) vycházející z porušení čl. 69 odst. 1 nařízení č. 806/2014 z důvodu nadměrného vyčíslení cílové finanční částky, jelikož žalovaný mohl cílovou částku vyčíslit nejvýše na 55 000 000 000 EUR.

| 6. | Šestý žalobní důvod (podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 2 nařízení č. 806/2014 ve spojení s čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU, jelikož žalovaný měl při výpočtu výše příspěvku vyjmout z relevantních závazků bezrizikové závazky. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod (podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 2 nařízení č. 806/2014 ve spojení s čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU, jelikož žalovaný měl při výpočtu výše příspěvku vyjmout z relevantních závazků bezrizikové závazky.

| 7. | Sedmý žalobní důvod (podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 6 nařízení č. 806/2014 ve spojení s čl. 5 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63, jelikož žalovaný vypočítal příspěvky žalobkyně neoprávněně na základě hrubé hodnoty derivátových smluv. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod (podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 6 nařízení č. 806/2014 ve spojení s čl. 5 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63, jelikož žalovaný vypočítal příspěvky žalobkyně neoprávněně na základě hrubé hodnoty derivátových smluv.

| 8. | Osmý žalobní důvod (podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 6 nařízení č. 806/2014 ve spojení s čl. 6 odst. 8 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci 2015/63, jelikož žalovaný považoval žalobkyni nesprávně za instituci, u níž byla zahájena reorganizace. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod (podpůrně) vycházející z porušení čl. 70 odst. 6 nařízení č. 806/2014 ve spojení s čl. 6 odst. 8 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci 2015/63, jelikož žalovaný považoval žalobkyni nesprávně za instituci, u níž byla zahájena reorganizace.

---

(1)  Úř. věst. 2018, C 294, s. 41.

(2)  Úř. věst. 2019, C 305, s. 60.

(3)  Úř. věst. 2020, C 240, s. 34.

(4)  Úř. věst. 2020, C 279, s. 70.

(5)  Úř. věst. 2021, C 44, s. 35.

(6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

(7)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/81 ze dne 19. prosince 2014, kterým se stanoví jednotné podmínky uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014, pokud jde o příspěvky předem do Jednotného fondu pro řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 15, s. 1).

(8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012. (Úř. věst. 2014, L 173, s. 190).

(9)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014 , kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).

---

| 9.8.2021 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 320/54 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 320/54

---

Žaloba podaná dne 25. června 2021 – Essity Hygiene and Health v. EUIPO (Znázornění listu)

(Věc T-364/21)

(2021/C 320/60)

Jednací jazyk: švédština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Essity Hygiene and Health AB (Göteborg, Švédsko) (zástupkyně: U. Wennermark, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (znázornění listu) – Přihláška č. 16 709 305

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 31. března 2021, ve věci R 2196/2017-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž byl zápis zamítnut; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž byl zápis zamítnut;

| — | změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že bude vyhověno odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta ohledně výrobků náležejících do třídy 16, na které se zápis vztahuje; |
| --- | --- |

—

změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že bude vyhověno odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta ohledně výrobků náležejících do třídy 16, na které se zápis vztahuje;

| — | uložil EIUPO náhradu nákladů řízení, které jí vznikly v řízení před Tribunálem a EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EIUPO náhradu nákladů řízení, které jí vznikly v řízení před Tribunálem a EUIPO.

Žalobkyně podpůrně navrhuje, aby Tribunál:

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, které jí vznikly před Tribunálem. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, které jí vznikly před Tribunálem.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001;

| — | Porušení čl. 165 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001, jakož i čl. 36 odst. 1 písm. g) a odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci Komise (EU) 2018/625.. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 165 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2017/1001, jakož i čl. 36 odst. 1 písm. g) a odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci Komise (EU) 2018/625..

---