# Europeiska unionens C 320/9 au

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 320 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 64 årgången9 augusti 2021 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 320

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

64 årgången9 augusti 2021

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2021/C 320/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2021/C 320/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2021/C 320/02 | Förenade målen C-682/18 och 683/18: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof – Tyskland) – Frank Peterson mot Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc. och Google Germany GmbH (C-682/18) och Elsevier Inc. mot Cyando AG (C-683/18) (Begäran om förhandsavgörande – Immaterialrätt – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Tillhandahållande och drift av en videodelningsplattform eller en plattform för fillagring och fildelning – Operatörens ansvar för intrång i immateriella rättigheter som begås av användarna av dess plattform – Direktiv 2001/29/EG – Artikel 3 och artikel 8.3 – Begreppet överföring till allmänheten – Direktiv 2000/31/EG – Artiklarna 14 och 15 – Villkor för undantag från ansvar – Avsaknad av kännedom om konkreta intrång – Underrättelse om sådana intrång såsom villkor för att erhålla ett föreläggande) | 2 |
| 2021/C 320/03 | Mål C-439/19: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Satversmes tiesa – Lettland) – Förfarande som inletts av B (Begäran om förhandsavgörande – Skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter – Förordning (EU) 2016/679 – Artiklarna 5, 6 och 10 – Nationell lagstiftning som ger allmänheten tillgång till personuppgifter avseende prickning vid överträdelser av trafikregler – Laglighet – Begreppet personuppgifter som rör fällande domar i brottmål och lagöverträdelser som innefattar brott – Utlämnande av information i syfte att förbättra trafiksäkerheten – Allmänhetens rätt att ta del av allmänna handlingar – Informationsfrihet – Sammanjämkning med de grundläggande rättigheterna avseende respekt för privatlivet och skydd för personuppgifter – Vidareutnyttjande av information – Artikel 267 FEUF – Ett förhandsavgörandes verkningar i tiden – Möjlighet för en författningsdomstol i en medlemsstat att låta rättsverkningarna av nationell lagstiftning som inte är förenlig med unionsrätten bestå – Principen om unionsrättens företräde och rättssäkerhetsprincipen) | 3 |
| 2021/C 320/04 | Mål C-550/19: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 24 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de lo Social no 14 de Madrid – Spanien) – EV/Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A. (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Direktiv 1999/70/EG – Ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP – Klausul 5 – Bestämmelser för att förhindra missbruk som uppstår genom användandet av på varandra följande visstidsanställningskontrakt eller visstidsanställningsförhållanden – På varandra följande visstidsanställningskontrakt i form av så kallade fijos de obra-avtal inom byggbranschen – Begreppet objektiva grunder som motiverar att sådana avtal förnyas – Direktiv 2001/23/EG – Artikel 1.1 – Övergång av företag – Artikel 3.1 – Skydd för arbetstagares rättigheter – Övertagande av anställningsavtal i enlighet med bestämmelserna i ett kollektivavtal – Kollektivavtal som begränsar de övertagna arbetstagarnas rättigheter och skyldigheter till rättigheter och skyldigheter som följer av det senaste kontrakt som ingåtts med det tidigare företaget) | 4 |
| 2021/C 320/05 | Mål C-559/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 24 juni 2021 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien (Fördragsbrott – Artikel 258 FEUF – Det skyddade naturområdet Doñana (Spanien) – Direktiv 2000/60/EG – En ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område – Artikel 4.1 b i), artikel 5 och artikel 11.1, 11.3 a, c och e samt 11.4 – Försämring av grundvattenförekomster – Avsaknad av en ytterligare karakterisering av de grundvattenförekomster som identifierats som utsatta för en risk för försämring – Lämpliga grundläggande och kompletterande åtgärder – Direktiv 92/43/EEG – Artikel 6.2 – Försämring av livsmiljöerna och habitaten för arterna) | 5 |
| 2021/C 320/06 | Mål C-719/19: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State – Nederländerna) FS mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Begäran om förhandsavgörande – Unionsmedborgarskap – Direktiv 2004/38/EG – Unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier – Artikel 15 – Avslutande av en unionsmedborgares tillfälliga uppehåll i den mottagande medlemsstaten – Beslut om utvisning – Unionsmedborgaren lämnar fysiskt denna medlemsstat – Utvisningsbeslutets verkningar i tiden – Artikel 6 – Unionsmedborgarens möjlighet att göra gällande en ny uppehållsrätt när han eller hon återvänder till nämnda land) | 6 |
| 2021/C 320/07 | Mål C-872/19 P: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 – Bolivarianska republiken Venezuela mot Europeiska unionens råd (Överklagande – Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik (Gusp) – Restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Venezuela – Talan om ogiltigförklaring väckt av tredjeland – Upptagande till prövning – Artikel 263 fjärde stycket FEUF – Talerätt – Villkor avseende att sökanden ska vara direkt berörd av den åtgärd som är föremål för talan – Begreppet juridisk person – Berättigat intresse av att få saken prövad – Regleringsakt som inte medför genomförandeåtgärder) | 7 |
| 2021/C 320/08 | Mål C-12/20: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Tyskland) – DB Netz AG mot Bundesrepublik Deutschland (Begäran om förhandsavgörande – Järnvägstransport – Internationella korridorer för godstrafik på järnväg – Förordning (EU) nr 913/2010 – Artikel 13.1 – Fastställande av en enda kontaktpunkt för varje godskorridor – Artikel 14 – Karaktären av ramverket för fördelning av infrastrukturkapacitet i den godskorridor som fastställts av direktionen – Artikel 20 – Regleringsorgan – Direktiv 2012/34/EU – Artikel 27 – Förfarande för ingivning av ansökningar om infrastrukturkapacitet – Infrastrukturförvaltarens roll – Artiklarna 56 och 57 – Regleringsorganets funktion och samarbete mellan regleringsorgan) | 8 |
| 2021/C 320/09 | Mål C-167/20 P: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 juni 2021 – WD mot Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Överklagande – Personalmål – Tillfälligt anställda – Visstidsanställningskontrakt – Beslut att inte ändra lönegradsplacering – Avsaknad av bedömningsrapporter – Beslut att inte förnya kontraktet) | 9 |
| 2021/C 320/10 | Mål C-920/19: Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 18 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Landesverwaltungsgericht Steiermark – Österrike) – Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI mot Landespolizeidirektion Steiermark (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Artikel 56 FEUF – Frihet att tillhandahålla tjänster – Restriktioner – Hasardspel – Dualistiskt system för organisation av hasardspelsmarknaden – Monopol på lotterier och kasinon – Förhandsgodkännande att utnyttja automatiska spelautomater – Monopolinnehavarens marknadsföringsmetoder – Bedömningskriterier – Konstitutionell rättspraxis som fastställer huruvida nationella bestämmelser är förenliga med unionsrätten) | 9 |
| 2021/C 320/11 | Mål C-88/20: Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 20 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal correctionnel de Bordeaux – Frankrike) – brottmål som inletts mot ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler – Grundläggande rättigheter – Principen ne bis in idem – Kumulation av administrativa och straffrättsliga sanktioner för samma handlingar – Telefonförsäljning – Vilseledande affärsmetod – Otillräcklig motivering av begäran om förhandsavgörande – Uppenbart att begäran ska avvisas) | 10 |
| 2021/C 320/12 | Mål C-248/20: Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 18 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen – Sverige) – Skatteverket mot Skellefteå Industrihus AB (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Beskattning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Avdrag för ingående skatt som betalats under en byggnads uppförande – Frivillig skattskyldighet – Beslut att inte inleda den ursprungligen planerade verksamheten – Justering av avdrag för ingående skatt – Svaret på tolkningsfrågan kan klart utläsas av rättspraxis) | 11 |
| 2021/C 320/13 | Mål C-571/20: Domstolens beslut (nionde avdelningen) av den 6 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale di Potenza – Italien) – OM mot Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Conservatorio di Musica E.R. Duni di Matera (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 53.2 i domstolens rätegångsregler – Begäran om förhandsavgörande avseende giltigheten av en bestämmelse i EUF-fördraget – Uppenbart att domstolen saknar behörighet – Fri rörlighet för arbetstagare – Likabehandling – Artikel 45 FEUF – Skillnad på status och lön mellan universitetslärare och lärare inom det nationella systemet för högre konstnärlig och musikalisk utbildning – Rent inhemsk situation – Uppenbart att talan skall avvisas) | 11 |
| 2021/C 320/14 | Mål C-185/21 P: Överklagande ingett den 25 mars 2021 av Turk Hava Yollari AO av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 27 januari 2021 i mål T-382/19, Turk Hava Yollari mot EUIPO – Sky (skylife) | 12 |
| 2021/C 320/15 | Mål C-200/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunalul București (Rumänien) den 31 mars 2021 – TU och SU mot BRD Groupe Société Générale SA och Next Capital Solutions Limited | 12 |
| 2021/C 320/16 | Mål C-215/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de Primera Instancia de Las Palmas de Gran Canaria (Spanien) den 6 april 2021 – Zulima mot Servicios prescriptor y medios de pagos E.F.C. S.A.U. | 13 |
| 2021/C 320/17 | Mål C-216/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Ploieşti (Rumänien) den 6 april 2021 – Asociaţia Forumul Judecătorilor din România, YN mot Consiliul Superior al Magistraturii | 13 |
| 2021/C 320/18 | Mål C-219/21 P: Överklagande ingett den 1 april 2021 av Olimp Laboratories sp. z o.o. av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 27 januari 2021 i mål T-817/19, Olimp Laboratories mot EUIPO | 14 |
| 2021/C 320/19 | Mål C-233/21 P: Överklagande ingett den 9 april 2021 av Germann Avocats LLC av det beslut som tribunalen (tionde avdelningen) meddelade den 4 februari 2021 i mål T-352/18, Germann Avocats LLC mot Europeiska kommissionen | 15 |
| 2021/C 320/20 | Mål C-252/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22 april 2021 – Facebook Inc. m.fl. mot Bundeskartellamt | 16 |
| 2021/C 320/21 | Mål C-274/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgerichts (Österrike) den 28 april 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. mot Republiken Österrike och Bundesbeschaffung GmbH | 18 |
| 2021/C 320/22 | Mål C-275/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Österrike) den 28 april 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. mot Republiken Österrike och Bundesbeschaffung GmbH | 21 |
| 2021/C 320/23 | Mål C-290/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Obersten Gerichtshof (Österrike) den 5 maj 2021 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM) mot Canal+ Luxembourg Sàrl | 24 |
| 2021/C 320/24 | Mål C-300/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Obersten Gerichtshof (Österrike) den 12 maj 2021 – UI mot Österreichische Post AG | 25 |
| 2021/C 320/25 | Mål C-310/21 P: Överklagande ingett den 17 maj 2021 av Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS av det beslut som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 5 mars 2021 i mål T-885/19, Aquind m.fl. mot kommissionen | 26 |
| 2021/C 320/26 | Mål C-311/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesarbeitsgericht (Tyskland) den 18 maj 2021 – CM mot TimePartner Personalmanagement GmbH | 26 |
| 2021/C 320/27 | Mål C-316/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 21 maj 2021 – Monument Vandekerckhove NV mot Stad Gent, intervenienter: Denys NV, Aelterman BVBA | 28 |
| 2021/C 320/28 | Mål C-323/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, motpart: B. | 28 |
| 2021/C 320/29 | Mål C-324/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, motpart: F. | 29 |
| 2021/C 320/30 | Mål C-325/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – K. mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 30 |
| 2021/C 320/31 | Mål C-343/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 2 juni 2021 – PV mot Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie | 30 |
| 2021/C 320/32 | Mål C-352/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Østre Landsret (Danmark) den 28 maj 2021 – A1 och A2 mot I | 31 |
| 2021/C 320/33 | Mål C-365/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandsgericht Bamberg (Tyskland) den 11 juni 2021 – Brottmålsprocess mot MR | 32 |
| 2021/C 320/34 | Mål C-389/21 P: Överklagande ingett den 24 juni 2021 av Europeiska centralbanken av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 14 april 2021 i mål T-504/19, Crédit lyonnais mot ECB | 32 |
| 2021/C 320/35 | Mål C-1/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 19 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Verwaltungsgerichtshof – Österrike) – B mot Finanzamt Österreich | 33 |
| 2021/C 320/36 | Mål C-115/20: Beslut meddelat av ordföranden på domstolens sjätte avdelning den 20 maj 2021 – Vanda Pharmaceuticals Ltd mot Europeiska kommissionen | 33 |
| 2021/C 320/37 | Mål C-578/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 11 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugal) – – NM, NR, BA, XN, FA mot Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA | 34 |
| | Tribunalen |
| 2021/C 320/38 | Mål T-554/16: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – BZ mot ECB (Personalmål – ECB:s personal – Ansökan om erkännande av en sjukdom som yrkessjukdom – Artiklarna 6.3.11–6.3.13 i ECB:s personalföreskrifter – Oegentligheter i förfarandet – Ingen undersökningsrapport – Utomobligatoriskt ansvar) | 35 |
| 2021/C 320/39 | Mål T-641/19: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – FD/Entreprise commune Fusion for Energy (Personalmål – Tillfälligt anställda – Visstidsanställning – Beslut att inte förnya avtalet – Mobbning – Maktmissbruk – Omsorgsplikt – Likabehandling – Ansvar) | 35 |
| 2021/C 320/40 | Mål T-709/19: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – GW mot revisionsrätten (Personalmål – Tjänstemän – Tjänsteman med total bestående invaliditet – Regelbunden medicinsk undersökning – Villkor – Begäran om hänskjutande av fråga till invaliditetskommittén – Avslag – Artikel 15 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna – Slutsats nr 273/15 av förvaltningskollegiet – Omsorgsplikt) | 36 |
| 2021/C 320/41 | Mål T-746/19: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – GY mot ECB (Personalmål – ECB:s personal – Lön – Hushållstillägg – Ändring av gällande bestämmelser – Avslag på ansökan för år 2019 – Invändning om rättsstridighet – Likabehandling – Övergångsbestämmelser saknas) | 37 |
| 2021/C 320/42 | Mål T-51/20: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – Mélin mot Europaparlamentet (Institutionell rätt – Bestämmelser för kostnadsersättning och andra ersättningar till parlamentets ledamöter – Ersättning för assistentstöd till ledamöter – Återkrav av felaktigt utbetalda belopp – Invändning om rättstridighet – Rätten till försvar – Felaktiga faktiska omständigheter) | 37 |
| 2021/C 320/43 | Mål T-95/21 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 22 juni 2021 – Portugal mot kommissionen (Interimistiskt förfarande – Statligt stöd – Stödordning som Portugal tillämpat till förmån för Madeiras frizon – Stödordningen har tillämpats på ett sätt som strider mot kommissionens beslut C(2007) 3037 final och C(2013) 4043 final – Beslut i vilket stödordningen förklaras oförenlig med den inre marknaden och om föreläggande att återkräva stödet – Ansökan om interimistiska åtgärder – Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte) | 38 |
| 2021/C 320/44 | Mål T-207/21 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 22 juni 2021 – Polynt mot Echa (Interimistiskt förfarande – Reach – Ämnet hexahydro-4-metylftalisk anhydrid – Registreringsskyldighet – Prövning av ärendena – Granskning av testförslagen – Skyldighet att lämna vissa uppgifter som kräver att djurförsök genomförs – Ansökan om interimistiska åtgärder – Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte) | 38 |
| 2021/C 320/45 | Mål T-295/21: Överklagande ingett den 18 maj 2021 – eSlovensko mot kommissionen | 39 |
| 2021/C 320/46 | Mål T-296/21: Talan väckt den 20 maj 2021 – SU mot Eiopa | 40 |
| 2021/C 320/47 | Mål T-304/21: Talan väckt den 30 maj 2021 – eSlovensko Bratislava mot kommissionen | 41 |
| 2021/C 320/48 | Mål T-309/21: Talan väckt den 24 maj 2021 – TC mot parlamentet | 42 |
| 2021/C 320/49 | Mål T-328/21: Talan väckt den 9 juni 2021 – Airoldi Metalli mot kommissionen | 43 |
| 2021/C 320/50 | Mål T-330/21: Talan väckt den 12 juni 2021 – EWC Academy mot kommissionen | 44 |
| 2021/C 320/51 | Mål T-331/21: Överklagande ingett den 14 juni 2021 – mBank mot EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank) | 45 |
| 2021/C 320/52 | Mål T-334/21: Talan väckt den 12 juni 2021 – Mendes de Almeida mot rådet | 46 |
| 2021/C 320/53 | Mål T-336/21: Överklagande ingett den 15 juni 2021 – Mendus mot EUIPO (CENSOR.NET) | 47 |
| 2021/C 320/54 | Mål T-338/21: Överklagande ingett den 18 juni 2021 – F I S I mot EUIPO – Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (ECODOWN) | 48 |
| 2021/C 320/55 | Mål T-341/21: Överklagande ingett den 21 juni 2021 – Rauff-Nisthar mot kommissionen | 49 |
| 2021/C 320/56 | Mål T-347/21: Talan väckt den 21 juni 2021 – Hypo Vorarlberg Bank mot SRB | 50 |
| 2021/C 320/57 | Mål T-348/21: Talan väckt den 22 juni 2021 – Volkskreditbank mot SRB | 51 |
| 2021/C 320/58 | Mål T-353/21: Överklagande ingett den 25 juni 2021 – KTM Fahrrad mot EUIPO – KTM (R2R) | 52 |
| 2021/C 320/59 | Mål T-360/21: Talan väckt den 25 juni 2021 – Portigon mot SRB | 53 |
| 2021/C 320/60 | Mål T-364/21: Överklagande ingett den 25 juni 2021 – Essity Hygiene and Health mot EUIPO (Representarad i ett löv) | 54 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2021/C 320/02

Förenade målen C-682/18 och 683/18: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof – Tyskland) – Frank Peterson mot Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc. och Google Germany GmbH (C-682/18) och Elsevier Inc. mot Cyando AG (C-683/18) (Begäran om förhandsavgörande – Immaterialrätt – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Tillhandahållande och drift av en videodelningsplattform eller en plattform för fillagring och fildelning – Operatörens ansvar för intrång i immateriella rättigheter som begås av användarna av dess plattform – Direktiv 2001/29/EG – Artikel 3 och artikel 8.3 – Begreppet överföring till allmänheten – Direktiv 2000/31/EG – Artiklarna 14 och 15 – Villkor för undantag från ansvar – Avsaknad av kännedom om konkreta intrång – Underrättelse om sådana intrång såsom villkor för att erhålla ett föreläggande)

2

2021/C 320/03

Mål C-439/19: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Satversmes tiesa – Lettland) – Förfarande som inletts av B (Begäran om förhandsavgörande – Skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter – Förordning (EU) 2016/679 – Artiklarna 5, 6 och 10 – Nationell lagstiftning som ger allmänheten tillgång till personuppgifter avseende prickning vid överträdelser av trafikregler – Laglighet – Begreppet personuppgifter som rör fällande domar i brottmål och lagöverträdelser som innefattar brott – Utlämnande av information i syfte att förbättra trafiksäkerheten – Allmänhetens rätt att ta del av allmänna handlingar – Informationsfrihet – Sammanjämkning med de grundläggande rättigheterna avseende respekt för privatlivet och skydd för personuppgifter – Vidareutnyttjande av information – Artikel 267 FEUF – Ett förhandsavgörandes verkningar i tiden – Möjlighet för en författningsdomstol i en medlemsstat att låta rättsverkningarna av nationell lagstiftning som inte är förenlig med unionsrätten bestå – Principen om unionsrättens företräde och rättssäkerhetsprincipen)

3

2021/C 320/04

Mål C-550/19: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 24 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de lo Social no 14 de Madrid – Spanien) – EV/Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A. (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Direktiv 1999/70/EG – Ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP – Klausul 5 – Bestämmelser för att förhindra missbruk som uppstår genom användandet av på varandra följande visstidsanställningskontrakt eller visstidsanställningsförhållanden – På varandra följande visstidsanställningskontrakt i form av så kallade fijos de obra-avtal inom byggbranschen – Begreppet objektiva grunder som motiverar att sådana avtal förnyas – Direktiv 2001/23/EG – Artikel 1.1 – Övergång av företag – Artikel 3.1 – Skydd för arbetstagares rättigheter – Övertagande av anställningsavtal i enlighet med bestämmelserna i ett kollektivavtal – Kollektivavtal som begränsar de övertagna arbetstagarnas rättigheter och skyldigheter till rättigheter och skyldigheter som följer av det senaste kontrakt som ingåtts med det tidigare företaget)

o

4

2021/C 320/05

Mål C-559/19: Domstolens dom (första avdelningen) av den 24 juni 2021 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien (Fördragsbrott – Artikel 258 FEUF – Det skyddade naturområdet Doñana (Spanien) – Direktiv 2000/60/EG – En ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område – Artikel 4.1 b i), artikel 5 och artikel 11.1, 11.3 a, c och e samt 11.4 – Försämring av grundvattenförekomster – Avsaknad av en ytterligare karakterisering av de grundvattenförekomster som identifierats som utsatta för en risk för försämring – Lämpliga grundläggande och kompletterande åtgärder – Direktiv 92/43/EEG – Artikel 6.2 – Försämring av livsmiljöerna och habitaten för arterna)

5

2021/C 320/06

Mål C-719/19: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State – Nederländerna) FS mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Begäran om förhandsavgörande – Unionsmedborgarskap – Direktiv 2004/38/EG – Unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier – Artikel 15 – Avslutande av en unionsmedborgares tillfälliga uppehåll i den mottagande medlemsstaten – Beslut om utvisning – Unionsmedborgaren lämnar fysiskt denna medlemsstat – Utvisningsbeslutets verkningar i tiden – Artikel 6 – Unionsmedborgarens möjlighet att göra gällande en ny uppehållsrätt när han eller hon återvänder till nämnda land)

6

2021/C 320/07

Mål C-872/19 P: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 – Bolivarianska republiken Venezuela mot Europeiska unionens råd (Överklagande – Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik (Gusp) – Restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Venezuela – Talan om ogiltigförklaring väckt av tredjeland – Upptagande till prövning – Artikel 263 fjärde stycket FEUF – Talerätt – Villkor avseende att sökanden ska vara direkt berörd av den åtgärd som är föremål för talan – Begreppet juridisk person – Berättigat intresse av att få saken prövad – Regleringsakt som inte medför genomförandeåtgärder)

7

2021/C 320/08

Mål C-12/20: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Tyskland) – DB Netz AG mot Bundesrepublik Deutschland (Begäran om förhandsavgörande – Järnvägstransport – Internationella korridorer för godstrafik på järnväg – Förordning (EU) nr 913/2010 – Artikel 13.1 – Fastställande av en enda kontaktpunkt för varje godskorridor – Artikel 14 – Karaktären av ramverket för fördelning av infrastrukturkapacitet i den godskorridor som fastställts av direktionen – Artikel 20 – Regleringsorgan – Direktiv 2012/34/EU – Artikel 27 – Förfarande för ingivning av ansökningar om infrastrukturkapacitet – Infrastrukturförvaltarens roll – Artiklarna 56 och 57 – Regleringsorganets funktion och samarbete mellan regleringsorgan)

8

2021/C 320/09

Mål C-167/20 P: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 juni 2021 – WD mot Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Överklagande – Personalmål – Tillfälligt anställda – Visstidsanställningskontrakt – Beslut att inte ändra lönegradsplacering – Avsaknad av bedömningsrapporter – Beslut att inte förnya kontraktet)

9

2021/C 320/10

Mål C-920/19: Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 18 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Landesverwaltungsgericht Steiermark – Österrike) – Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI mot Landespolizeidirektion Steiermark (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Artikel 56 FEUF – Frihet att tillhandahålla tjänster – Restriktioner – Hasardspel – Dualistiskt system för organisation av hasardspelsmarknaden – Monopol på lotterier och kasinon – Förhandsgodkännande att utnyttja automatiska spelautomater – Monopolinnehavarens marknadsföringsmetoder – Bedömningskriterier – Konstitutionell rättspraxis som fastställer huruvida nationella bestämmelser är förenliga med unionsrätten)

9

2021/C 320/11

Mål C-88/20: Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 20 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal correctionnel de Bordeaux – Frankrike) – brottmål som inletts mot ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler – Grundläggande rättigheter – Principen ne bis in idem – Kumulation av administrativa och straffrättsliga sanktioner för samma handlingar – Telefonförsäljning – Vilseledande affärsmetod – Otillräcklig motivering av begäran om förhandsavgörande – Uppenbart att begäran ska avvisas)

10

2021/C 320/12

Mål C-248/20: Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 18 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen – Sverige) – Skatteverket mot Skellefteå Industrihus AB (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Beskattning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Avdrag för ingående skatt som betalats under en byggnads uppförande – Frivillig skattskyldighet – Beslut att inte inleda den ursprungligen planerade verksamheten – Justering av avdrag för ingående skatt – Svaret på tolkningsfrågan kan klart utläsas av rättspraxis)

11

2021/C 320/13

Mål C-571/20: Domstolens beslut (nionde avdelningen) av den 6 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale di Potenza – Italien) – OM mot Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Conservatorio di Musica E.R. Duni di Matera (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 53.2 i domstolens rätegångsregler – Begäran om förhandsavgörande avseende giltigheten av en bestämmelse i EUF-fördraget – Uppenbart att domstolen saknar behörighet – Fri rörlighet för arbetstagare – Likabehandling – Artikel 45 FEUF – Skillnad på status och lön mellan universitetslärare och lärare inom det nationella systemet för högre konstnärlig och musikalisk utbildning – Rent inhemsk situation – Uppenbart att talan skall avvisas)

11

2021/C 320/14

Mål C-185/21 P: Överklagande ingett den 25 mars 2021 av Turk Hava Yollari AO av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 27 januari 2021 i mål T-382/19, Turk Hava Yollari mot EUIPO – Sky (skylife)

12

2021/C 320/15

Mål C-200/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunalul București (Rumänien) den 31 mars 2021 – TU och SU mot BRD Groupe Société Générale SA och Next Capital Solutions Limited

12

2021/C 320/16

Mål C-215/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de Primera Instancia de Las Palmas de Gran Canaria (Spanien) den 6 april 2021 – Zulima mot Servicios prescriptor y medios de pagos E.F.C. S.A.U.

13

2021/C 320/17

Mål C-216/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Ploieşti (Rumänien) den 6 april 2021 – Asociaţia Forumul Judecătorilor din România, YN mot Consiliul Superior al Magistraturii

13

2021/C 320/18

Mål C-219/21 P: Överklagande ingett den 1 april 2021 av Olimp Laboratories sp. z o.o. av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 27 januari 2021 i mål T-817/19, Olimp Laboratories mot EUIPO

14

2021/C 320/19

Mål C-233/21 P: Överklagande ingett den 9 april 2021 av Germann Avocats LLC av det beslut som tribunalen (tionde avdelningen) meddelade den 4 februari 2021 i mål T-352/18, Germann Avocats LLC mot Europeiska kommissionen

15

2021/C 320/20

Mål C-252/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22 april 2021 – Facebook Inc. m.fl. mot Bundeskartellamt

16

2021/C 320/21

Mål C-274/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgerichts (Österrike) den 28 april 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. mot Republiken Österrike och Bundesbeschaffung GmbH

18

2021/C 320/22

Mål C-275/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Österrike) den 28 april 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. mot Republiken Österrike och Bundesbeschaffung GmbH

21

2021/C 320/23

Mål C-290/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Obersten Gerichtshof (Österrike) den 5 maj 2021 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM) mot Canal+ Luxembourg Sàrl

24

2021/C 320/24

Mål C-300/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Obersten Gerichtshof (Österrike) den 12 maj 2021 – UI mot Österreichische Post AG

25

2021/C 320/25

Mål C-310/21 P: Överklagande ingett den 17 maj 2021 av Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS av det beslut som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 5 mars 2021 i mål T-885/19, Aquind m.fl. mot kommissionen

26

2021/C 320/26

Mål C-311/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesarbeitsgericht (Tyskland) den 18 maj 2021 – CM mot TimePartner Personalmanagement GmbH

26

2021/C 320/27

Mål C-316/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 21 maj 2021 – Monument Vandekerckhove NV mot Stad Gent, intervenienter: Denys NV, Aelterman BVBA

28

2021/C 320/28

Mål C-323/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, motpart: B.

28

2021/C 320/29

Mål C-324/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, motpart: F.

29

2021/C 320/30

Mål C-325/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – K. mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

30

2021/C 320/31

Mål C-343/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 2 juni 2021 – PV mot Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie

30

2021/C 320/32

Mål C-352/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Østre Landsret (Danmark) den 28 maj 2021 – A1 och A2 mot I

31

2021/C 320/33

Mål C-365/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandsgericht Bamberg (Tyskland) den 11 juni 2021 – Brottmålsprocess mot MR

32

2021/C 320/34

Mål C-389/21 P: Överklagande ingett den 24 juni 2021 av Europeiska centralbanken av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 14 april 2021 i mål T-504/19, Crédit lyonnais mot ECB

32

2021/C 320/35

Mål C-1/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 19 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Verwaltungsgerichtshof – Österrike) – B mot Finanzamt Österreich

33

2021/C 320/36

Mål C-115/20: Beslut meddelat av ordföranden på domstolens sjätte avdelning den 20 maj 2021 – Vanda Pharmaceuticals Ltd mot Europeiska kommissionen

33

2021/C 320/37

Mål C-578/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 11 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugal) – – NM, NR, BA, XN, FA mot Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA

34

Tribunalen

2021/C 320/38

Mål T-554/16: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – BZ mot ECB (Personalmål – ECB:s personal – Ansökan om erkännande av en sjukdom som yrkessjukdom – Artiklarna 6.3.11–6.3.13 i ECB:s personalföreskrifter – Oegentligheter i förfarandet – Ingen undersökningsrapport – Utomobligatoriskt ansvar)

35

2021/C 320/39

Mål T-641/19: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – FD/Entreprise commune Fusion for Energy (Personalmål – Tillfälligt anställda – Visstidsanställning – Beslut att inte förnya avtalet – Mobbning – Maktmissbruk – Omsorgsplikt – Likabehandling – Ansvar)

35

2021/C 320/40

Mål T-709/19: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – GW mot revisionsrätten (Personalmål – Tjänstemän – Tjänsteman med total bestående invaliditet – Regelbunden medicinsk undersökning – Villkor – Begäran om hänskjutande av fråga till invaliditetskommittén – Avslag – Artikel 15 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna – Slutsats nr 273/15 av förvaltningskollegiet – Omsorgsplikt)

36

2021/C 320/41

Mål T-746/19: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – GY mot ECB (Personalmål – ECB:s personal – Lön – Hushållstillägg – Ändring av gällande bestämmelser – Avslag på ansökan för år 2019 – Invändning om rättsstridighet – Likabehandling – Övergångsbestämmelser saknas)

37

2021/C 320/42

Mål T-51/20: Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – Mélin mot Europaparlamentet (Institutionell rätt – Bestämmelser för kostnadsersättning och andra ersättningar till parlamentets ledamöter – Ersättning för assistentstöd till ledamöter – Återkrav av felaktigt utbetalda belopp – Invändning om rättstridighet – Rätten till försvar – Felaktiga faktiska omständigheter)

37

2021/C 320/43

Mål T-95/21 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 22 juni 2021 – Portugal mot kommissionen (Interimistiskt förfarande – Statligt stöd – Stödordning som Portugal tillämpat till förmån för Madeiras frizon – Stödordningen har tillämpats på ett sätt som strider mot kommissionens beslut C(2007) 3037 final och C(2013) 4043 final – Beslut i vilket stödordningen förklaras oförenlig med den inre marknaden och om föreläggande att återkräva stödet – Ansökan om interimistiska åtgärder – Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte)

38

2021/C 320/44

Mål T-207/21 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 22 juni 2021 – Polynt mot Echa (Interimistiskt förfarande – Reach – Ämnet hexahydro-4-metylftalisk anhydrid – Registreringsskyldighet – Prövning av ärendena – Granskning av testförslagen – Skyldighet att lämna vissa uppgifter som kräver att djurförsök genomförs – Ansökan om interimistiska åtgärder – Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte)

38

2021/C 320/45

Mål T-295/21: Överklagande ingett den 18 maj 2021 – eSlovensko mot kommissionen

39

2021/C 320/46

Mål T-296/21: Talan väckt den 20 maj 2021 – SU mot Eiopa

40

2021/C 320/47

Mål T-304/21: Talan väckt den 30 maj 2021 – eSlovensko Bratislava mot kommissionen

41

2021/C 320/48

Mål T-309/21: Talan väckt den 24 maj 2021 – TC mot parlamentet

TC mot parlamentet

42

2021/C 320/49

Mål T-328/21: Talan väckt den 9 juni 2021 – Airoldi Metalli mot kommissionen

43

2021/C 320/50

Mål T-330/21: Talan väckt den 12 juni 2021 – EWC Academy mot kommissionen

44

2021/C 320/51

Mål T-331/21: Överklagande ingett den 14 juni 2021 – mBank mot EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)

45

2021/C 320/52

Mål T-334/21: Talan väckt den 12 juni 2021 – Mendes de Almeida mot rådet

46

2021/C 320/53

Mål T-336/21: Överklagande ingett den 15 juni 2021 – Mendus mot EUIPO (CENSOR.NET)

47

2021/C 320/54

Mål T-338/21: Överklagande ingett den 18 juni 2021 – F I S I mot EUIPO – Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (ECODOWN)

48

2021/C 320/55

Mål T-341/21: Överklagande ingett den 21 juni 2021 – Rauff-Nisthar mot kommissionen

49

2021/C 320/56

Mål T-347/21: Talan väckt den 21 juni 2021 – Hypo Vorarlberg Bank mot SRB

50

2021/C 320/57

Mål T-348/21: Talan väckt den 22 juni 2021 – Volkskreditbank mot SRB

51

2021/C 320/58

Mål T-353/21: Överklagande ingett den 25 juni 2021 – KTM Fahrrad mot EUIPO – KTM (R2R)

52

2021/C 320/59

Mål T-360/21: Talan väckt den 25 juni 2021 – Portigon mot SRB

53

2021/C 320/60

Mål T-364/21: Överklagande ingett den 25 juni 2021 – Essity Hygiene and Health mot EUIPO (Representarad i ett löv)

54

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2021/C 320/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 310, 2.8.2021

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 297, 26.7.2021

EUT C 289, 19.7.2021

EUT C 278, 12.7.2021

EUT C 263, 5.7.2021

EUT C 252, 28.6.2021

EUT C 242, 21.6.2021

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/2

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof – Tyskland) – Frank Peterson mot Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc. och Google Germany GmbH (C-682/18) och Elsevier Inc. mot Cyando AG (C-683/18)

(Förenade målen C-682/18 och 683/18) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Immaterialrätt - Upphovsrätt och närstående rättigheter - Tillhandahållande och drift av en videodelningsplattform eller en plattform för fillagring och fildelning - Operatörens ansvar för intrång i immateriella rättigheter som begås av användarna av dess plattform - Direktiv 2001/29/EG - Artikel 3 och artikel 8.3 - Begreppet ”överföring till allmänheten” - Direktiv 2000/31/EG - Artiklarna 14 och 15 - Villkor för undantag från ansvar - Avsaknad av kännedom om konkreta intrång - Underrättelse om sådana intrång såsom villkor för att erhålla ett föreläggande)

(2021/C 320/02)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesgerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Frank Peterson (C-682/18), Elsevier Inc. (C-683/18)

Motparter: Google LLC, YouTube LLC, YouTube Inc. och Google Germany GmbH (C-682/18), Cyando AG (C-683/18)

Domslut

| 1) | Artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället ska tolkas så, att operatören av en videodelningsplattform eller en plattform för fillagring och fildelning, på vilken användarna olagligen kan göra skyddat innehåll tillgängligt för allmänheten, inte ägnar sig åt ”överföring till allmänheten” av detta innehåll, i den mening som avses i denna bestämmelse, såvida denne inte, utöver att enbart göra plattformen tillgänglig för allmänheten, bidrar till att ge allmänheten tillgång till sådant innehåll på ett sätt som innebär intrång i upphovsrätten. Så är bland annat fallet när operatören faktiskt känner till det olagliga tillgängliggörandet av skyddat innehåll på dess plattform och avstår från att skyndsamt radera detta innehåll eller blockera åtkomsten till detsamma, eller när nämnde operatör, trots att denne visste eller borde ha vetat att skyddat innehåll ofta olagligen görs tillgängligt för allmänheten via plattformen av plattformens användare, avstår från att genomföra lämpliga tekniska åtgärder som man kan förvänta sig av en normalt aktsam operatör i dennes situation för att på ett trovärdigt och effektivt sätt motverka intrång i upphovsrätten på denna plattform, eller deltar i urvalet av skyddat innehåll som olagligen görs tillgängligt för allmänheten, på sin plattform tillhandahåller verktyg som är specifikt avsedda för att underlätta olaglig delning av sådant innehåll eller medvetet främjar sådan delning, vilket tyder på att denne operatör valt en affärsmodell som uppmuntrar dem som använder dennes plattform att olagligen göra det skyddade innehållet tillgängligt för allmänheten på denna plattform. |
| --- | --- |

1)

Artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället ska tolkas så, att operatören av en videodelningsplattform eller en plattform för fillagring och fildelning, på vilken användarna olagligen kan göra skyddat innehåll tillgängligt för allmänheten, inte ägnar sig åt ”överföring till allmänheten” av detta innehåll, i den mening som avses i denna bestämmelse, såvida denne inte, utöver att enbart göra plattformen tillgänglig för allmänheten, bidrar till att ge allmänheten tillgång till sådant innehåll på ett sätt som innebär intrång i upphovsrätten. Så är bland annat fallet när operatören faktiskt känner till det olagliga tillgängliggörandet av skyddat innehåll på dess plattform och avstår från att skyndsamt radera detta innehåll eller blockera åtkomsten till detsamma, eller när nämnde operatör, trots att denne visste eller borde ha vetat att skyddat innehåll ofta olagligen görs tillgängligt för allmänheten via plattformen av plattformens användare, avstår från att genomföra lämpliga tekniska åtgärder som man kan förvänta sig av en normalt aktsam operatör i dennes situation för att på ett trovärdigt och effektivt sätt motverka intrång i upphovsrätten på denna plattform, eller deltar i urvalet av skyddat innehåll som olagligen görs tillgängligt för allmänheten, på sin plattform tillhandahåller verktyg som är specifikt avsedda för att underlätta olaglig delning av sådant innehåll eller medvetet främjar sådan delning, vilket tyder på att denne operatör valt en affärsmodell som uppmuntrar dem som använder dennes plattform att olagligen göra det skyddade innehållet tillgängligt för allmänheten på denna plattform.

| 2) | Artikel 14.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) ska tolkas så, att den verksamhet som bedrivs av operatören av en videodelningsplattform eller en plattform för fillagring och fildelning omfattas av tillämpningsområdet för denna bestämmelse, förutsatt att operatören inte spelar en aktiv roll som kan ge denne kännedom om och kontroll över det innehåll som laddas upp på dennes plattform.
  Artikel 14.1 a i direktiv 2000/31 ska tolkas så, att operatören, för att denne, enligt denna bestämmelse, inte ska anses omfattas av det undantag från ansvar som föreskrivs i artikel 14.1 i samma direktiv, måste ha kännedom om konkreta olagliga handlingar som begåtts av användarna vad avser det skyddade innehåll som laddats upp på dess plattform. |
| --- | --- |

2)

Artikel 14.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) ska tolkas så, att den verksamhet som bedrivs av operatören av en videodelningsplattform eller en plattform för fillagring och fildelning omfattas av tillämpningsområdet för denna bestämmelse, förutsatt att operatören inte spelar en aktiv roll som kan ge denne kännedom om och kontroll över det innehåll som laddas upp på dennes plattform.

Artikel 14.1 a i direktiv 2000/31 ska tolkas så, att operatören, för att denne, enligt denna bestämmelse, inte ska anses omfattas av det undantag från ansvar som föreskrivs i artikel 14.1 i samma direktiv, måste ha kännedom om konkreta olagliga handlingar som begåtts av användarna vad avser det skyddade innehåll som laddats upp på dess plattform.

| 3) | Artikel 8.3 i direktiv 2001/29 ska tolkas så, att den inte utgör hinder för att innehavaren av upphovsrätt eller närstående rättigheter, enligt nationell rätt, endast kan utverka ett föreläggande mot mellanhanden, vars tjänst har utnyttjats av tredje man för att göra intrång i rättighetsinnehavarens upphovsrätt utan att denna mellanhand haft kännedom om detta, i den mening som avses i artikel 14.1 a i direktiv 2000/31, om denna mellanhand underrättats om detta intrång innan det rättsliga förfarandet inleddes, och denne inte ingripit utan dröjsmål för att avlägsna det aktuella innehållet eller blockera åtkomst till detsamma samt se till att sådana intrång inte upprepas. Det ankommer emellertid på de nationella domstolarna att försäkra sig om att tillämpningen av ett sådant villkor inte leder till att det faktiska upphörandet av intrånget fördröjs på ett sådant sätt att det orsakar oproportionerliga skador för rättighetshavaren. |
| --- | --- |

3)

Artikel 8.3 i direktiv 2001/29 ska tolkas så, att den inte utgör hinder för att innehavaren av upphovsrätt eller närstående rättigheter, enligt nationell rätt, endast kan utverka ett föreläggande mot mellanhanden, vars tjänst har utnyttjats av tredje man för att göra intrång i rättighetsinnehavarens upphovsrätt utan att denna mellanhand haft kännedom om detta, i den mening som avses i artikel 14.1 a i direktiv 2000/31, om denna mellanhand underrättats om detta intrång innan det rättsliga förfarandet inleddes, och denne inte ingripit utan dröjsmål för att avlägsna det aktuella innehållet eller blockera åtkomst till detsamma samt se till att sådana intrång inte upprepas. Det ankommer emellertid på de nationella domstolarna att försäkra sig om att tillämpningen av ett sådant villkor inte leder till att det faktiska upphörandet av intrånget fördröjs på ett sådant sätt att det orsakar oproportionerliga skador för rättighetshavaren.

---

(1)  EUT C 82, 4.3.2019.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/3

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Satversmes tiesa – Lettland) – Förfarande som inletts av B

(Mål C-439/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter - Förordning (EU) 2016/679 - Artiklarna 5, 6 och 10 - Nationell lagstiftning som ger allmänheten tillgång till personuppgifter avseende prickning vid överträdelser av trafikregler - Laglighet - Begreppet ”personuppgifter som rör fällande domar i brottmål och lagöverträdelser som innefattar brott” - Utlämnande av information i syfte att förbättra trafiksäkerheten - Allmänhetens rätt att ta del av allmänna handlingar - Informationsfrihet - Sammanjämkning med de grundläggande rättigheterna avseende respekt för privatlivet och skydd för personuppgifter - Vidareutnyttjande av information - Artikel 267 FEUF - Ett förhandsavgörandes verkningar i tiden - Möjlighet för en författningsdomstol i en medlemsstat att låta rättsverkningarna av nationell lagstiftning som inte är förenlig med unionsrätten bestå - Principen om unionsrättens företräde och rättssäkerhetsprincipen)

(2021/C 320/03)

Rättegångsspråk: lettiska

Hänskjutande domstol

Satversmes tiesa

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: B

Ytterligare deltagare i rättegången: Latvijas Republikas Saeima

Domslut

| 1) | Artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) ska tolkas så, att den är tillämplig på behandling av personuppgifter avseende prickning av förare vid överträdelser av trafikregler. |
| --- | --- |

1)

Artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) ska tolkas så, att den är tillämplig på behandling av personuppgifter avseende prickning av förare vid överträdelser av trafikregler.

| 2) | Bestämmelserna i förordning (EU) 2016/679, särskilt artiklarna 5.1, 6.1 e och 10, ska tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken det offentliga organ som ansvarar för registret med information om prickning av förare vid överträdelser av trafikregler, är skyldigt att göra dessa uppgifter tillgängliga för allmänheten, utan att den som begär att få tillgång till informationen behöver visa att vederbörande har ett särskilt intresse av att erhålla dessa uppgifter. |
| --- | --- |

2)

Bestämmelserna i förordning (EU) 2016/679, särskilt artiklarna 5.1, 6.1 e och 10, ska tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken det offentliga organ som ansvarar för registret med information om prickning av förare vid överträdelser av trafikregler, är skyldigt att göra dessa uppgifter tillgängliga för allmänheten, utan att den som begär att få tillgång till informationen behöver visa att vederbörande har ett särskilt intresse av att erhålla dessa uppgifter.

| 3) | Bestämmelserna i förordning (EU) 2016/679, särskilt artiklarna 5.1, 6.1 e och 10, ska tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning som tillåter det offentliga organ som ansvarar för det register som innehåller information om prickning av förare vid överträdelser av trafikregler att överföra dessa uppgifter till ekonomiska aktörer för vidareutnyttjande. |
| --- | --- |

3)

Bestämmelserna i förordning (EU) 2016/679, särskilt artiklarna 5.1, 6.1 e och 10, ska tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning som tillåter det offentliga organ som ansvarar för det register som innehåller information om prickning av förare vid överträdelser av trafikregler att överföra dessa uppgifter till ekonomiska aktörer för vidareutnyttjande.

| 4) | Principen om unionsrättens företräde ska tolkas så, att den utgör hinder för att en författningsdomstol i en medlemsstat, som har att pröva ett mål där invändningar har riktats mot en nationell lagstiftning vilken, i ljuset av ett förhandsavgörande från EU-domstolen, visar sig vara oförenlig med unionsrätten, med tillämpning av rättssäkerhetsprincipen beslutar att verkningarna av denna lagstiftning ska bestå till dess att författningsdomstolen slutligt avgör målet. |
| --- | --- |

4)

Principen om unionsrättens företräde ska tolkas så, att den utgör hinder för att en författningsdomstol i en medlemsstat, som har att pröva ett mål där invändningar har riktats mot en nationell lagstiftning vilken, i ljuset av ett förhandsavgörande från EU-domstolen, visar sig vara oförenlig med unionsrätten, med tillämpning av rättssäkerhetsprincipen beslutar att verkningarna av denna lagstiftning ska bestå till dess att författningsdomstolen slutligt avgör målet.

---

(1)  EUT C 280, 19.8.2019.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/4

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 24 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de lo Social no 14 de Madrid – Spanien) – EV/Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.

(Mål C-550/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Direktiv 1999/70/EG - Ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP - Klausul 5 - Bestämmelser för att förhindra missbruk som uppstår genom användandet av på varandra följande visstidsanställningskontrakt eller visstidsanställningsförhållanden - På varandra följande visstidsanställningskontrakt i form av så kallade ”fijos de obra”-avtal inom byggbranschen - Begreppet ”objektiva grunder” som motiverar att sådana avtal förnyas - Direktiv 2001/23/EG - Artikel 1.1 - Övergång av företag - Artikel 3.1 - Skydd för arbetstagares rättigheter - Övertagande av anställningsavtal i enlighet med bestämmelserna i ett kollektivavtal - Kollektivavtal som begränsar de övertagna arbetstagarnas rättigheter och skyldigheter till rättigheter och skyldigheter som följer av det senaste kontrakt som ingåtts med det tidigare företaget)

(2021/C 320/04)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado de lo Social no 14 de Madrid

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: EV

Motpart: Obras y Servicios Públicos S.A., Acciona Agua, S.A.

Domslut

| 1) | Klausul 5 punkt 1 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, vilket är bilagt rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP, ska tolkas så, att det ankommer på den nationella domstolen att, med beaktande av samtliga bestämmelser i nationell rätt, bedöma huruvida det förhållandet att arbetstagares visstidsanställning enligt så kallade ”fijos de obra”-avtal begränsas till tre på varandra följande år, om inte särskilda förutsättningar föreligger, hos samma företag på olika arbetsplatser inom samma provins, och det förhållandet att dessa arbetstagare tillerkänns ett avgångsvederlag, om det antas att den nationella domstolen konstaterar att dessa åtgärder faktiskt gäller för dessa arbetstagare, utgör lämpliga åtgärder för att förhindra och, i förekommande fall, beivra missbruk som uppstår genom användandet av på varandra följande visstidsanställningar eller ”likvärdiga lagliga åtgärder” i den mening som avses i klausul 5 punkt 1. Under alla omständigheter kan sådana nationella bestämmelser inte tillämpas av den berörda medlemsstatens myndigheter på så sätt att förnyelsen av på varandra följande avtal om visstidsanställning i form av så kallade ”fijos de obra”-avtal kan anses vara motiverad av ”objektiva grunder” i den mening som avses i klausul 5 punkt 1 a i ramavtalet, endast av den anledningen att vart och ett av dessa avtal i allmänhet ingås avseende en enda byggarbetsplats, oberoende av dess varaktighet, eftersom sådana nationella bestämmelser i praktiken inte förhindrar den berörda arbetsgivaren från att, genom en sådan förnyelse, tillgodose permanenta och varaktiga personalbehov. |
| --- | --- |

1)

Klausul 5 punkt 1 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, vilket är bilagt rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP, ska tolkas så, att det ankommer på den nationella domstolen att, med beaktande av samtliga bestämmelser i nationell rätt, bedöma huruvida det förhållandet att arbetstagares visstidsanställning enligt så kallade ”fijos de obra”-avtal begränsas till tre på varandra följande år, om inte särskilda förutsättningar föreligger, hos samma företag på olika arbetsplatser inom samma provins, och det förhållandet att dessa arbetstagare tillerkänns ett avgångsvederlag, om det antas att den nationella domstolen konstaterar att dessa åtgärder faktiskt gäller för dessa arbetstagare, utgör lämpliga åtgärder för att förhindra och, i förekommande fall, beivra missbruk som uppstår genom användandet av på varandra följande visstidsanställningar eller ”likvärdiga lagliga åtgärder” i den mening som avses i klausul 5 punkt 1. Under alla omständigheter kan sådana nationella bestämmelser inte tillämpas av den berörda medlemsstatens myndigheter på så sätt att förnyelsen av på varandra följande avtal om visstidsanställning i form av så kallade ”fijos de obra”-avtal kan anses vara motiverad av ”objektiva grunder” i den mening som avses i klausul 5 punkt 1 a i ramavtalet, endast av den anledningen att vart och ett av dessa avtal i allmänhet ingås avseende en enda byggarbetsplats, oberoende av dess varaktighet, eftersom sådana nationella bestämmelser i praktiken inte förhindrar den berörda arbetsgivaren från att, genom en sådan förnyelse, tillgodose permanenta och varaktiga personalbehov.

| 2) | Artikel 3.1 första stycket i rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter ska tolkas så, att den inte utgör hinder för nationella bestämmelser, enligt vilka de rättigheter och skyldigheter som, i samband med en övergång av personal inom ramen för offentliga kontrakt, det nya företaget måste ta över med avseende på en överförd arbetstagare begränsar sig till att endast avse de rättigheter och skyldigheter som följer av det senaste avtal som denna arbetstagare ingått med det tidigare företaget, under förutsättning att tillämpningen av dessa bestämmelser inte medför att arbetstagaren sätts i en mindre gynnsam situation endast på grund av denna övergång, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera. |
| --- | --- |

2)

Artikel 3.1 första stycket i rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter ska tolkas så, att den inte utgör hinder för nationella bestämmelser, enligt vilka de rättigheter och skyldigheter som, i samband med en övergång av personal inom ramen för offentliga kontrakt, det nya företaget måste ta över med avseende på en överförd arbetstagare begränsar sig till att endast avse de rättigheter och skyldigheter som följer av det senaste avtal som denna arbetstagare ingått med det tidigare företaget, under förutsättning att tillämpningen av dessa bestämmelser inte medför att arbetstagaren sätts i en mindre gynnsam situation endast på grund av denna övergång, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera.

---

(1)  EUT C 77, 9.3.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/5

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 24 juni 2021 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien

(Mål C-559/19) (1)

(Fördragsbrott - Artikel 258 FEUF - Det skyddade naturområdet Doñana (Spanien) - Direktiv 2000/60/EG - En ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område - Artikel 4.1 b i), artikel 5 och artikel 11.1, 11.3 a, c och e samt 11.4 - Försämring av grundvattenförekomster - Avsaknad av en ytterligare karakterisering av de grundvattenförekomster som identifierats som utsatta för en risk för försämring - Lämpliga grundläggande och kompletterande åtgärder - Direktiv 92/43/EEG - Artikel 6.2 - Försämring av livsmiljöerna och habitaten för arterna)

(2021/C 320/05)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: inledningsvis företrädd av C. Hermes, E. Manhaeve och E. Sanfrutos Cano, därefter av C. Hermes, E. Manhaeve och M. Jáuregui Gómez)

Svarande: Konungariket Spanien (ombud: inledningsvis företrätt av L. Aguilera Ruiz, därefter av J. Rodríguez de la Rúa Puig och M.-J. Ruiz Sánchez)

Domslut

| 1) | Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter






  — | enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2013/64/EU av den 17 december 2013, jämförd med punkt 2.2 i bilaga II till detta direktiv, genom att inte ta hänsyn till olagligt uttag av vatten och uttag av vatten avsett för tätortsförsörjning vid bedömningen av uttag av grundvattnen i Doñana-regionen (Spanien) i samband med den ytterligare karakteriseringen i Plan Hidrológico del Guadalquivir 2015–2021 (hydrologisk plan för Guadalquivir 2015–2021), godkänd genom Real Decreto 1/2016 por el que se aprueba la revisión de los Planes Hidrológicos de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Occidental, Guadalquivir, Ceuta, Melilla, Segura y Júcar, y de la parte española de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Oriental, Miño-Sil, Duero, Tajo, Guadiana y Ebro (kungligt dekret 1/2016 om godkännande av omarbetningen av de hydrografiska planerna för avrinningsdistrikten Cantábrico Occidental, Guadalquivir, Ceuta, Melilla, Segura och Júcar, samt den spanska delen av avrinningsdistrikten Cantábrico Oriental, Miño-Sil, Duero, Tajo, Guadiana och Ebro), av den 8 januari 2016, |
| --- | --- | --- |

1)

Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter

—

enligt artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2013/64/EU av den 17 december 2013, jämförd med punkt 2.2 i bilaga II till detta direktiv, genom att inte ta hänsyn till olagligt uttag av vatten och uttag av vatten avsett för tätortsförsörjning vid bedömningen av uttag av grundvattnen i Doñana-regionen (Spanien) i samband med den ytterligare karakteriseringen i Plan Hidrológico del Guadalquivir 2015–2021 (hydrologisk plan för Guadalquivir 2015–2021), godkänd genom Real Decreto 1/2016 por el que se aprueba la revisión de los Planes Hidrológicos de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Occidental, Guadalquivir, Ceuta, Melilla, Segura y Júcar, y de la parte española de las demarcaciones hidrográficas del Cantábrico Oriental, Miño-Sil, Duero, Tajo, Guadiana y Ebro (kungligt dekret 1/2016 om godkännande av omarbetningen av de hydrografiska planerna för avrinningsdistrikten Cantábrico Occidental, Guadalquivir, Ceuta, Melilla, Segura och Júcar, samt den spanska delen av avrinningsdistrikten Cantábrico Oriental, Miño-Sil, Duero, Tajo, Guadiana och Ebro), av den 8 januari 2016,

| — | enligt artikel 11 i direktiv 2000/60, jämförd med artikel 4.1 c i detta direktiv, genom att i det åtgärdsprogram som upprättats inom ramen för den hydrologiska planen för Guadalquivir 2015–2021 inte föreskriva någon åtgärd för att förhindra en störning av de skyddade livsmiljötyperna i det skyddade området ”Doñana” med kod ZEPA/LIC ES0000024 genom uttag av grundvatten för användning i turistområdet Matalascañas (Spanien), och |
| --- | --- |

—

enligt artikel 11 i direktiv 2000/60, jämförd med artikel 4.1 c i detta direktiv, genom att i det åtgärdsprogram som upprättats inom ramen för den hydrologiska planen för Guadalquivir 2015–2021 inte föreskriva någon åtgärd för att förhindra en störning av de skyddade livsmiljötyperna i det skyddade området ”Doñana” med kod ZEPA/LIC ES0000024 genom uttag av grundvatten för användning i turistområdet Matalascañas (Spanien), och

| — | enligt artikel 6.2 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter genom att inte vidta lämpliga åtgärder för att förhindra betydande störningar av de skyddade livsmiljötyperna i de skyddade områdena ”Doñana” med kod ZEPA/LIC ES0000024, ”Doñana Norte y Oeste” med kod ZEPA/LIC ES6150009 och ”Dehesa del Estero y Montes de Moguer” med kod ZEC ES6150012, vilka orsakats av uttag av grundvatten från det skyddade naturområdet Doñana sedan den 19 juli 2006. |
| --- | --- |

—

enligt artikel 6.2 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter genom att inte vidta lämpliga åtgärder för att förhindra betydande störningar av de skyddade livsmiljötyperna i de skyddade områdena ”Doñana” med kod ZEPA/LIC ES0000024, ”Doñana Norte y Oeste” med kod ZEPA/LIC ES6150009 och ”Dehesa del Estero y Montes de Moguer” med kod ZEC ES6150012, vilka orsakats av uttag av grundvatten från det skyddade naturområdet Doñana sedan den 19 juli 2006.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Europeiska kommissionen och Konungariket Spanien ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Europeiska kommissionen och Konungariket Spanien ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 348, 14.10.2019.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/6

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Raad van State – Nederländerna) FS mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Mål C-719/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Unionsmedborgarskap - Direktiv 2004/38/EG - Unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier - Artikel 15 - Avslutande av en unionsmedborgares tillfälliga uppehåll i den mottagande medlemsstaten - Beslut om utvisning - Unionsmedborgaren lämnar fysiskt denna medlemsstat - Utvisningsbeslutets verkningar i tiden - Artikel 6 - Unionsmedborgarens möjlighet att göra gällande en ny uppehållsrätt när han eller hon återvänder till nämnda land)

(2021/C 320/06)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: FS

Motpart: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Domslut

Artikel 15.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG ska tolkas så, att ett beslut om utvisning av en unionsmedborgare från den mottagande medlemsstaten, vilket fattats med stöd av denna bestämmelse, på grund av att vederbörande inte längre har en tidsbegränsad rätt att uppehålla sig där enligt detta direktiv, inte kan anses ha verkställts fullt ut enbart på grund av att unionsmedborgaren fysiskt har lämnat nämnda land inom den frist för frivillig avresa som fastställts i det nämnda beslutet. För att kunna göra gällande en ny rätt att uppehålla sig i samma land enligt artikel 6.1 i det nämnda direktivet krävs att en unionsmedborgare som har varit föremål för ett sådant utvisningsbeslut inte bara fysiskt har lämnat den mottagande medlemsstaten, utan även att han eller hon verkligen och faktiskt har avslutat sitt uppehåll i detta land, så att det vid unionsmedborgarens återkomst till den mottagande medlemsstaten inte kan anses att vederbörandes uppehåll där i praktiken utgör en fortsättning på hans eller hennes föregående uppehåll i detta land. Det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera huruvida så är fallet med beaktande av samtliga omständigheter i det konkreta fallet som kännetecknar den berörda unionsmedborgarens specifika situation. Om det vid en sådan kontroll framgår att unionsmedborgaren inte verkligen och faktiskt har avslutat sitt tillfälliga uppehåll i den mottagande medlemsstaten, är denna medlemsstat inte skyldig att fatta ett nytt beslut om utvisning på grundval av samma omständigheter som dem som föranlett det redan fattade beslutet om utvisning av unionsmedborgaren, utan kan grunda sig på sistnämnda beslut för att ålägga honom eller henne att lämna landet.

---

(1)  EUT C 19, 20.1.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/7 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/7

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 juni 2021 – Bolivarianska republiken Venezuela mot Europeiska unionens råd

(Mål C-872/19 P) (1)

(Överklagande - Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik (Gusp) - Restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Venezuela - Talan om ogiltigförklaring väckt av tredjeland - Upptagande till prövning - Artikel 263 fjärde stycket FEUF - Talerätt - Villkor avseende att sökanden ska vara direkt berörd av den åtgärd som är föremål för talan - Begreppet ”juridisk person” - Berättigat intresse av att få saken prövad - Regleringsakt som inte medför genomförandeåtgärder)

(2021/C 320/07)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Bolivarianska republiken Venezuela (ombud: L. Giuliano och F. Di Gianni, avvocati)

Övrig part i målet: Europeiska unionens råd (ombud: P. Mahnič och A. Antoniadis)

Domslut

| 1) | Den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 20 september 2019, Venezuela/rådet (T-65/18, EU:T:2019:649) upphävs såtillvida tribunalen avvisade Bolivarianska republiken Venezuelas talan om ogiltigförklaring av artiklarna 2, 3, 6 och 7 i rådets förordning (EU) 2017/2063 av den 13 november 2017 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Venezuela. |
| --- | --- |

1)

Den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 20 september 2019, Venezuela/rådet (T-65/18, EU:T:2019:649) upphävs såtillvida tribunalen avvisade Bolivarianska republiken Venezuelas talan om ogiltigförklaring av artiklarna 2, 3, 6 och 7 i rådets förordning (EU) 2017/2063 av den 13 november 2017 om restriktiva åtgärder med anledning av situationen i Venezuela.

| 2) | Målet återförvisas till Europeiska unionens tribunal för prövning i sak. |
| --- | --- |

2)

Målet återförvisas till Europeiska unionens tribunal för prövning i sak.

| 3) | Frågan om rättegångskostnaderna anstår. |
| --- | --- |

3)

Frågan om rättegångskostnaderna anstår.

---

(1)  EUT C 45, 10.2.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/8

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 juni 2021 (begäran om förhandsavgörande från Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen – Tyskland) – DB Netz AG mot Bundesrepublik Deutschland

(Mål C-12/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Järnvägstransport - Internationella korridorer för godstrafik på järnväg - Förordning (EU) nr 913/2010 - Artikel 13.1 - Fastställande av en enda kontaktpunkt för varje godskorridor - Artikel 14 - Karaktären av ramverket för fördelning av infrastrukturkapacitet i den godskorridor som fastställts av direktionen - Artikel 20 - Regleringsorgan - Direktiv 2012/34/EU - Artikel 27 - Förfarande för ingivning av ansökningar om infrastrukturkapacitet - Infrastrukturförvaltarens roll - Artiklarna 56 och 57 - Regleringsorganets funktion och samarbete mellan regleringsorgan)

(2021/C 320/08)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: DB Netz AG

Motpart: Bundesrepublik Deutschland

Domslut

| 1) | Artiklarna 13.1, 14.9 och 18 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 913/2010 av den 22 september 2010 om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik och artikel 27.1 och 27.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/34/EU av den 21 november 2012 om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde, jämförd med punkt 3 a i bilaga IV till samma direktiv, ska tolkas så, att infrastrukturförvaltaren, som definieras i artikel 3 led 2 i nämnda direktiv, är den myndighet som är behörig att, inom ramen för beskrivningen av det nationella järnvägsnätet, anta de bestämmelser som är tillämpliga på förfarandet för att lämna in ansökningar om infrastrukturkapacitet till den enda kontaktpunkten som föreskrivs i artikel 13.1 i förordning nr 913/2010, inbegripet vad gäller den exklusiva användningen av ett visst elektroniskt bokningssystem. |
| --- | --- |

1)

Artiklarna 13.1, 14.9 och 18 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 913/2010 av den 22 september 2010 om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik och artikel 27.1 och 27.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/34/EU av den 21 november 2012 om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde, jämförd med punkt 3 a i bilaga IV till samma direktiv, ska tolkas så, att infrastrukturförvaltaren, som definieras i artikel 3 led 2 i nämnda direktiv, är den myndighet som är behörig att, inom ramen för beskrivningen av det nationella järnvägsnätet, anta de bestämmelser som är tillämpliga på förfarandet för att lämna in ansökningar om infrastrukturkapacitet till den enda kontaktpunkten som föreskrivs i artikel 13.1 i förordning nr 913/2010, inbegripet vad gäller den exklusiva användningen av ett visst elektroniskt bokningssystem.

| 2) | Den kontroll som ett nationellt regleringsorgan utför av reglerna om förfarandet för att ansöka om infrastrukturkapacitet hos den enda kontaktpunkten vilka föreskrivs i beskrivningen av järnvägsnätet regleras av bestämmelserna i artikel 20 i förordning nr 913/2010, och dessa bestämmelser ska tolkas så, att regleringsorganet i en medlemsstat inte kan motsätta sig dessa regler utan att iaktta den samarbetsskyldighet som följer av denna artikel 20 och i synnerhet utan att samråda med regleringsorganen i de andra medlemsstater som deltar i godskorridoren, för att i möjligaste mån uppnå ett gemensamt tillvägagångssätt. |
| --- | --- |

2)

Den kontroll som ett nationellt regleringsorgan utför av reglerna om förfarandet för att ansöka om infrastrukturkapacitet hos den enda kontaktpunkten vilka föreskrivs i beskrivningen av järnvägsnätet regleras av bestämmelserna i artikel 20 i förordning nr 913/2010, och dessa bestämmelser ska tolkas så, att regleringsorganet i en medlemsstat inte kan motsätta sig dessa regler utan att iaktta den samarbetsskyldighet som följer av denna artikel 20 och i synnerhet utan att samråda med regleringsorganen i de andra medlemsstater som deltar i godskorridoren, för att i möjligaste mån uppnå ett gemensamt tillvägagångssätt.

| 3) | Artikel 14.1 i förordning nr 913/2010 ska tolkas så, att det ramverk för tilldelning av infrastrukturkapacitet i godskorridoren som fastställts av direktionen med stöd av denna bestämmelse inte utgör en unionsrättsakt. |
| --- | --- |

3)

Artikel 14.1 i förordning nr 913/2010 ska tolkas så, att det ramverk för tilldelning av infrastrukturkapacitet i godskorridoren som fastställts av direktionen med stöd av denna bestämmelse inte utgör en unionsrättsakt.

---

(1)  EUT C 137, 27.04.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/9

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 juni 2021 – WD mot Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

(Mål C-167/20 P) (1)

(Överklagande - Personalmål - Tillfälligt anställda - Visstidsanställningskontrakt - Beslut att inte ändra lönegradsplacering - Avsaknad av bedömningsrapporter - Beslut att inte förnya kontraktet)

(2021/C 320/09)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: WD (ombud: L. Levi, avocate)

Övrig part i målet: Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (ombud: D. Detken och F. Volpi, biträdda av D. Waelbroeck, C. Dekemexhe och A. Duron, avocats)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | WD ska bära sina rättegångskostnader i målet om överklagande och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. |
| --- | --- |

2)

WD ska bära sina rättegångskostnader i målet om överklagande och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

---

(1)  EUT C 271, 17.8.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/9

---

Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 18 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Landesverwaltungsgericht Steiermark – Österrike) – Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI mot Landespolizeidirektion Steiermark

(Mål C-920/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 99 i domstolens rättegångsregler - Artikel 56 FEUF - Frihet att tillhandahålla tjänster - Restriktioner - Hasardspel - Dualistiskt system för organisation av hasardspelsmarknaden - Monopol på lotterier och kasinon - Förhandsgodkännande att utnyttja automatiska spelautomater - Monopolinnehavarens marknadsföringsmetoder - Bedömningskriterier - Konstitutionell rättspraxis som fastställer huruvida nationella bestämmelser är förenliga med unionsrätten)

(2021/C 320/10)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landesverwaltungsgericht Steiermark.

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., KI

Svarande: Landespolizeidirektion Steiermark

ytterligare deltagare i rättegången: Finanzpolizei Team 96

Avgörande

| 1) | Artikel 56 FEUF ska tolkas på så sätt att den inte utgör hinder för ett dualistiskt system för organisation av hasardspelsmarknaden enbart av det skälet att de marknadsföringsmetoder som används av innehavaren av monopolet på lotterier och kasinon syftar till att uppmuntra till aktivt deltagande i spel, till exempel genom att avdramatisera spelen och framställa dem som något positivt med hänvisning till användningen av inkomsterna till verksamhet av allmänt intresse eller genom att öka dess attraktionskraft genom anslående reklambudskap som utlovar stora vinster. |
| --- | --- |

1)

Artikel 56 FEUF ska tolkas på så sätt att den inte utgör hinder för ett dualistiskt system för organisation av hasardspelsmarknaden enbart av det skälet att de marknadsföringsmetoder som används av innehavaren av monopolet på lotterier och kasinon syftar till att uppmuntra till aktivt deltagande i spel, till exempel genom att avdramatisera spelen och framställa dem som något positivt med hänvisning till användningen av inkomsterna till verksamhet av allmänt intresse eller genom att öka dess attraktionskraft genom anslående reklambudskap som utlovar stora vinster.

| 2) | Principen om unionsrättens företräde ska tolkas på så sätt att en domstol i en medlemsstat ska underlåta att tillämpa en nationell bestämmelse som strider mot artikel 56 FEUF; detta inbegriper även fall där en högre domstol i samma medlemsstat har ansett att denna bestämmelse överensstämmer med unionsrätten. |
| --- | --- |

2)

Principen om unionsrättens företräde ska tolkas på så sätt att en domstol i en medlemsstat ska underlåta att tillämpa en nationell bestämmelse som strider mot artikel 56 FEUF; detta inbegriper även fall där en högre domstol i samma medlemsstat har ansett att denna bestämmelse överensstämmer med unionsrätten.

---

(1)  EUT C 161, 11.05.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/10

---

Domstolens beslut (sjunde avdelningen) av den 20 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal correctionnel de Bordeaux – Frankrike) – brottmål som inletts mot ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

(Mål C-88/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 53.2 och artikel 94 i domstolens rättegångsregler - Grundläggande rättigheter - Principen ne bis in idem - Kumulation av administrativa och straffrättsliga sanktioner för samma handlingar - Telefonförsäljning - Vilseledande affärsmetod - Otillräcklig motivering av begäran om förhandsavgörande - Uppenbart att begäran ska avvisas)

(2021/C 320/11)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal correctionnel de Bordeaux

Parter i målet vid den nationella domstolen

ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

Avgörande

Det är uppenbart att begäran om förhandsavgörande som framställts av Tribunal correctionnel de Bordeaux (Brottmålsdomstolen i Bordeaux, Frankrike), genom beslut av den 12 december 2019 inte kan upptas till sakprövning.

---

(1)  EUT C 161, 11.5.2020

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/11

---

Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 18 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Högsta förvaltningsdomstolen – Sverige) – Skatteverket mot Skellefteå Industrihus AB

(Mål C-248/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 99 i domstolens rättegångsregler - Beskattning - Gemensamt system för mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Avdrag för ingående skatt som betalats under en byggnads uppförande - Frivillig skattskyldighet - Beslut att inte inleda den ursprungligen planerade verksamheten - Justering av avdrag för ingående skatt - Svaret på tolkningsfrågan kan klart utläsas av rättspraxis)

(2021/C 320/12)

Rättegångsspråk: svenska

Hänskjutande domstol

Högsta förvaltningsdomstolen.

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Skatteverket

Motpart: Skellefteå Industrihus AB

Avgörande

Artiklarna 137, 168, 184–187, 189 och 192 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt ska tolkas så, att de utgör hinder för nationella bestämmelser i vilka det föreskrivs att en fastighetsägare, som har beviljats frivillig skattskyldighet vid uppförandet av en byggnad avsedd för uthyrning och som har dragit av ingående skatt på förvärv som avser byggprojektet, omedelbart ska betala tillbaka hela den ingående skatten, eventuellt med ränta, av det skälet att det projekt som gett upphov till avdragsrätten inte har lett till någon skattepliktig verksamhet. Nämnda bestämmelser i mervärdesskattedirektivet utgör däremot inte hinder för nationella bestämmelser i vilka det för en sådan situation föreskrivs en skyldighet att justera den ingående skatten.

---

(1)  EUT C 279, 24.8.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/11

---

Domstolens beslut (nionde avdelningen) av den 6 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale di Potenza – Italien) – OM mot Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Conservatorio di Musica ”E.R. Duni” di Matera

(Mål C-571/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 53.2 i domstolens rätegångsregler - Begäran om förhandsavgörande avseende giltigheten av en bestämmelse i EUF-fördraget - Uppenbart att domstolen saknar behörighet - Fri rörlighet för arbetstagare - Likabehandling - Artikel 45 FEUF - Skillnad på status och lön mellan universitetslärare och lärare inom det nationella systemet för högre konstnärlig och musikalisk utbildning - Rent inhemsk situation - Uppenbart att talan skall avvisas)

(2021/C 320/13)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale di Potenza

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: OM

Svarande: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Conservatorio di Musica ”E.R. Duni” di Matera

Avgörande

| 1) | Det är uppenbart att Europeiska unionens domstol saknar behörighet att besvara den första och andra tolkningsfrågan som har hänskjutits av Tribunale di Potenza (domstolen i Potenza, Italien). |
| --- | --- |

1)

Det är uppenbart att Europeiska unionens domstol saknar behörighet att besvara den första och andra tolkningsfrågan som har hänskjutits av Tribunale di Potenza (domstolen i Potenza, Italien).

| 2) | Det är uppenbart att den tredje tolkningsfrågan som har hänskjutits av Tribunale di Potenza (domstolen i Potenza, Italien) inte kan tas upp till prövning. |
| --- | --- |

2)

Det är uppenbart att den tredje tolkningsfrågan som har hänskjutits av Tribunale di Potenza (domstolen i Potenza, Italien) inte kan tas upp till prövning.

---

(1)  EUT C 28, 25.1.2021.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/12

---

Överklagande ingett den 25 mars 2021 av Turk Hava Yollari AO av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 27 januari 2021 i mål T-382/19, Turk Hava Yollari mot EUIPO – Sky (skylife)

(Mål C-185/21 P)

(2021/C 320/14)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Turk Hava Yollari AO (ombud: R. Almaraz Palmero, abogada)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), Sky Ltd

Domstolen (prövningstillståndsavdelningen) har den 29 juni 2021 beslutat att inte meddela prövningstillstånd och att Hava Yollari AO ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/12

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunalul București (Rumänien) den 31 mars 2021 – TU och SU mot BRD Groupe Société Générale SA och Next Capital Solutions Limited

(Mål C-200/21)

(2021/C 320/15)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Tribunalul București

Parter i det nationella målet

Klagande: TU och SU

Motparter: BRD Groupe Société Générale SA och Next Capital Solutions Limited

Tolkningsfråga

Utgör direktiv 93/13 (1) hinder för sådana bestämmelser i nationell rätt som artikel 712 och följande artiklar i kapitel VI i civilprocesslagen, vilka föreskriver en tidsfrist på 15 dagar för gäldenären att, såsom en invändning mot utsökning, åberopa att ett villkor i det avtal som ligger till grund för exekutionstiteln är oskäligt, eftersom det inte uppställs någon tidsfrist för att väcka talan i syfte att få fastställt att det finns oskäliga villkor i underlaget för exekutionstiteln och det i samband med en sådan talan föreskrivs en möjlighet för gäldenären att ansöka om uppskov med verkställigheten av exekutionstiteln i enlighet med artikel 638.2 i civilprocesslagen?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (EGT L 95, 1993, s. 29; svensk specialutgåva, område 15, volym 12, s. 169).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de Primera Instancia de Las Palmas de Gran Canaria (Spanien) den 6 april 2021 – Zulima mot Servicios prescriptor y medios de pagos E.F.C. S.A.U.

(Mål C-215/21)

(2021/C 320/16)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado de Primera Instancia de Las Palmas de Gran Canaria

Parter i det nationella målet

Kärande: Zulima

Svarande: Servicios prescriptor y medios de pagos E.F.C. S.A.U.

Tolkningsfråga

När en konsument framför ett klagomål beträffande ett oskäligt avtalsvillkor enligt direktiv 93/13/EG (1) och förlikning ingås utom rätta, följer det av artikel 22 i Ley de Enjuiciamiento Civil (civilprocesslagen) att konsumenten ska bära kostnaderna för förfarandet, oberoende av säljarens eller leverantörens tidigare agerande varvid denne har underlåtit att efterkomma tidigare framförda krav. Utgör denna spanska processregel ett betydande hinder som kan avhålla konsumenterna från att utöva sin rätt till en effektiv domstolsprövning av huruvida avtalsvillkoret är oskäligt, i strid med effektivitetsprincipen och artikel 6.1 jämförd med artikel 7.1 i direktiv 93/13?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (EGT L 95, 1993, s. 29).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Ploieşti (Rumänien) den 6 april 2021 – ”Asociaţia Forumul Judecătorilor din România”, YN mot Consiliul Superior al Magistraturii

(Mål C-216/21)

(2021/C 320/17)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Ploieşti

Parter i det nationella målet

Klagande: YN

Motpart: Consiliul Superior al Magistraturii

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska den mekanism för samarbete och kontroll (nedan kallad mekanismen) som inrättats i enlighet med kommissionens beslut 2006/928/EG av den 13 december 2006 (1) betraktas som en rättsakt som beslutats av en EU-institution, i den mening som avses i artikel 267 FEUF, och som kan bli föremål för EU-domstolens tolkning? Omfattas innehållet i, karaktären hos och den tidsmässiga räckvidden för mekanismen, som inrättats i enlighet med kommissionens beslut 2006/928/EG av den 13 december 2006, av fördraget om Republiken Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska unionen, som Rumänien undertecknade i Luxemburg den 25 april 2005? Är de krav som uppställts i de rapporter som utarbetats inom ramen för mekanismen bindande för rumänska staten? |
| --- | --- |

1)

Ska den mekanism för samarbete och kontroll (nedan kallad mekanismen) som inrättats i enlighet med kommissionens beslut 2006/928/EG av den 13 december 2006 (1) betraktas som en rättsakt som beslutats av en EU-institution, i den mening som avses i artikel 267 FEUF, och som kan bli föremål för EU-domstolens tolkning? Omfattas innehållet i, karaktären hos och den tidsmässiga räckvidden för mekanismen, som inrättats i enlighet med kommissionens beslut 2006/928/EG av den 13 december 2006, av fördraget om Republiken Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska unionen, som Rumänien undertecknade i Luxemburg den 25 april 2005? Är de krav som uppställts i de rapporter som utarbetats inom ramen för mekanismen bindande för rumänska staten?

| 2) | Kan principen om domares oavhängighet, som slås fast i artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen (FEU) och i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt i EU-domstolens praxis, med hänvisning till artikel 2 FEU, tolkas så, att den även omfattar förfaranden som rör befordran av domare i tjänst? |
| --- | --- |

2)

Kan principen om domares oavhängighet, som slås fast i artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen (FEU) och i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt i EU-domstolens praxis, med hänvisning till artikel 2 FEU, tolkas så, att den även omfattar förfaranden som rör befordran av domare i tjänst?

| 3) | Påverkas denna princip av inrättandet av ett befordringssystem vid överrätten som enbart grundas på en summarisk bedömning av arbetet och uppförandet vilken görs av en kommitté som består av ordföranden för en appellationsdomstol och domare vid denna och som utöver den regelbundna bedömningen av domarna både gör en separat bedömning av domarna i befordringssyfte och utövar domstolskontroll av de domar som dessa avkunnar? |
| --- | --- |

3)

Påverkas denna princip av inrättandet av ett befordringssystem vid överrätten som enbart grundas på en summarisk bedömning av arbetet och uppförandet vilken görs av en kommitté som består av ordföranden för en appellationsdomstol och domare vid denna och som utöver den regelbundna bedömningen av domarna både gör en separat bedömning av domarna i befordringssyfte och utövar domstolskontroll av de domar som dessa avkunnar?

| 4) | Påverkas principen om domares oavhängighet, som slås fast i artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen (FEU) och i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt i EU-domstolens praxis, med hänvisning till artikel 2 FEU, om rumänska staten inte iakttar unionsrättens förutsebarhet och rättssäkerhet genom att godta mekanismen och tillhörande rapporter och rätta sig efter dessa i minst tio år, och därefter utan förvarning ändrar befordringsförfarandet för domare med icke-ledande befattningar, i strid mot de mekanismrelaterade rekommendationerna? |
| --- | --- |

4)

Påverkas principen om domares oavhängighet, som slås fast i artikel 19.1 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen (FEU) och i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt i EU-domstolens praxis, med hänvisning till artikel 2 FEU, om rumänska staten inte iakttar unionsrättens förutsebarhet och rättssäkerhet genom att godta mekanismen och tillhörande rapporter och rätta sig efter dessa i minst tio år, och därefter utan förvarning ändrar befordringsförfarandet för domare med icke-ledande befattningar, i strid mot de mekanismrelaterade rekommendationerna?

---

(1)  Kommissionens beslut 2006/928/EG av den 13 december 2006 om inrättande av en mekanism för samarbete och kontroll av Rumäniens framsteg vid uppfyllandet av de särskilda riktmärkena för reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption (EUT L 354, 2006, s. 56).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/14

---

Överklagande ingett den 1 april 2021 av Olimp Laboratories sp. z o.o. av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 27 januari 2021 i mål T-817/19, Olimp Laboratories mot EUIPO

(Mål C-219/21 P)

(2021/C 320/18)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Olimp Laboratories sp. z o.o. (ombud: M. Kondrat, adwokat)

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Domstolen (prövningstillståndsavdelningen) har den 24 juni 2021 beslutat att inte meddela prövningstillstånd och att Olimp Laboratories sp. z o.o. ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/15 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/15

---

Överklagande ingett den 9 april 2021 av Germann Avocats LLC av det beslut som tribunalen (tionde avdelningen) meddelade den 4 februari 2021 i mål T-352/18, Germann Avocats LLC mot Europeiska kommissionen

(Mål C-233/21 P)

(2021/C 320/19)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Germann Avocats LLC (ombud: N. Scandamis, dikigoros)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upprätthålla punkterna 24–48 i det överklagade beslutet, varigenom kommissionens invändning om rättegångshinder avslogs i sin helhet, |
| --- | --- |

—

upprätthålla punkterna 24–48 i det överklagade beslutet, varigenom kommissionens invändning om rättegångshinder avslogs i sin helhet,

| — | i övrigt upphäva det överklagade beslutet, |
| --- | --- |

—

i övrigt upphäva det överklagade beslutet,

| — | i enlighet med artikel 263 FEUF ogiltigförklara kommissionens beslut i en odaterad skrivelse som mottogs den 2 april 2018, varigenom klagandens gemensamma anbud avseende en uppföljningsstudie om fackförbundsmetoder för diskriminering och mångfald på arbetsplatsen (anbudsinfordran JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042, OJ/S S215 – 09/11/2017 – 2017/S 215-446067) förkastades, |
| --- | --- |

—

i enlighet med artikel 263 FEUF ogiltigförklara kommissionens beslut i en odaterad skrivelse som mottogs den 2 april 2018, varigenom klagandens gemensamma anbud avseende en uppföljningsstudie om fackförbundsmetoder för diskriminering och mångfald på arbetsplatsen (anbudsinfordran JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042, OJ/S S215 – 09/11/2017 – 2017/S 215-446067) förkastades,

| — | förplikta kommissionen att utge skadestånd om 1 euro, |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att utge skadestånd om 1 euro,

| — | i andra hand, återförvisa målet till tribunalen, och i vart fall |
| --- | --- |

—

i andra hand, återförvisa målet till tribunalen, och i vart fall

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna avseende målet om överklagande och avseende förfarandet vi tribunalen. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna avseende målet om överklagande och avseende förfarandet vi tribunalen.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sitt överklagande åberopar klaganden följande grunder:

Genom den första grunden har klaganden gjort gällande att tribunalen uppenbart missuppfattade de faktiska omständigheterna och gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning vad gäller maktmissbruk, samt åsidosatte principen om jämlikhet i medel och rätten att yttra sig.

Genom den andra grunden har klaganden gjort gällande att tribunalen åsidosatte sin motiveringsskyldighet och gjorde sig skyldig till uppenbart oriktiga bedömningar.

Genom den tredje grunden har klaganden hävdat att tribunalen gjorde sig skyldig till maktmissbruk genom att åsidosätta principerna om likabehandling, rättssäkerhet, god förvaltning och god tro.

Genom den fjärde grunden har klaganden gjort gällande att tribunalen åsidosatte principerna om öppenhet och skydd för berättigade förväntningar i fråga om konkurrens.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/16

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22 april 2021 – Facebook Inc. m.fl. mot Bundeskartellamt

(Mål C-252/21)

(2021/C 320/20)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberlandesgericht Düsseldorf

Parter i det nationella målet

Klagande: Facebook Inc., Facebook Ireland Ltd, Facebook Deutschland GmbH

Motpart: Bundeskartellamt

Ytterligare part i målet: Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

Tolkningsfrågor

| 1. | a) | Är det förenligt med artikel 51 och följande artiklar GDPR (1) att en nationell konkurrensmyndighet i en medlemsstat, såsom Bundeskartellamt (som inte är tillsynsmyndighet i den mening som avses i artikel 51 och följande artiklar GDPR), i samband med konkurrensrättslig tillsyn av missbruk av dominerande ställning, fastställer att avtalsvillkoren avseende behandlingen av personuppgifter för ett i en annan medlemsstat beläget huvudsakligt verksamhetsställe för ett företag som har hemvist utanför Europeiska unionen och tillämpningen av dessa villkor åsidosätter GDPR samt meddelar ett föreläggande om att överträdelsen ska upphöra, då det huvudsakliga verksamhetsstället är ensamt ansvarig för behandlingen av personuppgifter inom hela Europeiska unionen och företaget har ett verksamhetsställe i den förstnämnda medlemsstaten, vilket understödjer det huvudsakliga verksamhetsstället med marknadsföring, kommunikation och public relations? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Är det förenligt med artikel 51 och följande artiklar GDPR (1) att en nationell konkurrensmyndighet i en medlemsstat, såsom Bundeskartellamt (som inte är tillsynsmyndighet i den mening som avses i artikel 51 och följande artiklar GDPR), i samband med konkurrensrättslig tillsyn av missbruk av dominerande ställning, fastställer att avtalsvillkoren avseende behandlingen av personuppgifter för ett i en annan medlemsstat beläget huvudsakligt verksamhetsställe för ett företag som har hemvist utanför Europeiska unionen och tillämpningen av dessa villkor åsidosätter GDPR samt meddelar ett föreläggande om att överträdelsen ska upphöra, då det huvudsakliga verksamhetsstället är ensamt ansvarig för behandlingen av personuppgifter inom hela Europeiska unionen och företaget har ett verksamhetsställe i den förstnämnda medlemsstaten, vilket understödjer det huvudsakliga verksamhetsstället med marknadsföring, kommunikation och public relations?

| b) | Om denna fråga ska besvaras jakande: Är detta förenligt med artikel 4.3 FEU om det samtidigt pågår en utredning av det huvudsakliga verksamhetsställets avtalsvillkor avseende behandling av personuppgifter, som genomförs av den ansvariga tillsynsmyndigheten i den medlemsstat där det huvudsakliga verksamhetsstället är beläget i den mening som avses i artikel 56.1 GDPR? |
| --- | --- |

b)

Om denna fråga ska besvaras jakande: Är detta förenligt med artikel 4.3 FEU om det samtidigt pågår en utredning av det huvudsakliga verksamhetsställets avtalsvillkor avseende behandling av personuppgifter, som genomförs av den ansvariga tillsynsmyndigheten i den medlemsstat där det huvudsakliga verksamhetsstället är beläget i den mening som avses i artikel 56.1 GDPR?

Om fråga 1 ska besvaras jakande:

| 2. | a) | Om internetanvändare antingen endast går in på webbplatser eller appar som omfattas av kriterierna i artikel 9.1 GDPR – såsom flört-appar, dejtingsajter för homosexuella, politiska partiers webbplatser eller hälsorelaterade webbplatser – eller även lämnar uppgifter på dessa webbplatser eller appar, exempelvis genom att registrera sig eller göra beställningar, och ett annat företag, såsom Facebook Ireland, använder gränssnitt som är integrerade i dessa webbplatser eller appar, såsom Facebook Tools, eller webbkakor eller andra lagringstekniker som är inlagda på internetanvändarens dator eller mobilenhet, för att samla in uppgifter om besöken på dessa webbplatser eller appar och om de uppgifter som de lämnat där, och knyter samman dessa uppgifter med uppgifter från internetanvändarnas Facebookkonton, ska denna insamling och/eller sammanknytning och/eller användning anses utgöra behandling av känsliga uppgifter i den mening som avses i denna bestämmelse? |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Om internetanvändare antingen endast går in på webbplatser eller appar som omfattas av kriterierna i artikel 9.1 GDPR – såsom flört-appar, dejtingsajter för homosexuella, politiska partiers webbplatser eller hälsorelaterade webbplatser – eller även lämnar uppgifter på dessa webbplatser eller appar, exempelvis genom att registrera sig eller göra beställningar, och ett annat företag, såsom Facebook Ireland, använder gränssnitt som är integrerade i dessa webbplatser eller appar, såsom Facebook Tools, eller webbkakor eller andra lagringstekniker som är inlagda på internetanvändarens dator eller mobilenhet, för att samla in uppgifter om besöken på dessa webbplatser eller appar och om de uppgifter som de lämnat där, och knyter samman dessa uppgifter med uppgifter från internetanvändarnas Facebookkonton, ska denna insamling och/eller sammanknytning och/eller användning anses utgöra behandling av känsliga uppgifter i den mening som avses i denna bestämmelse?

| b) | Om denna fråga ska besvaras jakande: Innebär användarens besök av dessa webbplatser och appar och/eller lämnande av uppgifter och/eller klickande på någon av de knappar som integrerats på webbplatserna och apparna av en tjänsteleverantör som Facebook Ireland (”sociala insticksprogram” som ”gilla”, ”dela” eller ”Facebook Login” och ”Account Kit”) att användaren har offentliggjort uppgifterna om besöket som sådant och/eller de inmatade uppgifterna på ett tydligt sätt, i den mening som avses i artikel 9.2 e GDPR? |
| --- | --- |

b)

Om denna fråga ska besvaras jakande: Innebär användarens besök av dessa webbplatser och appar och/eller lämnande av uppgifter och/eller klickande på någon av de knappar som integrerats på webbplatserna och apparna av en tjänsteleverantör som Facebook Ireland (”sociala insticksprogram” som ”gilla”, ”dela” eller ”Facebook Login” och ”Account Kit”) att användaren har offentliggjort uppgifterna om besöket som sådant och/eller de inmatade uppgifterna på ett tydligt sätt, i den mening som avses i artikel 9.2 e GDPR?

| 3. | Kan ett företag som Facebook Ireland, som driver ett reklamfinansierat digitalt socialt nätverk och som enligt sina användarvillkor erbjuder personaliserat innehåll, personaliserad reklam, nätverkssäkerhet, produktförbättring och kontinuerlig och sömlös användning av alla koncernens produkter, motivera att det, för detta ändamål, samlar in uppgifter från andra koncerntjänster och från tredje mans webbplatser och appar via gränssnitt som är integrerade i dessa, såsom ”Facebook Business Tools”, eller via webbkakor eller liknande lagringstekniker som är inlagda på på internetanvändarens dator eller mobilenhet, och att företaget använder uppgifterna och sammanknyter dem med användarens Facebookkonto, med hänvisning till att behandlingen av personuppgifter är laglig på den grunden att den är nödvändig för att fullgöra ett avtal i enlighet med artikel 6.1 b GDPR, eller att den är nödvändig för ändamål som rör berättigade intressen i enlighet med artikel 6.1 f GDPR? |
| --- | --- |

3.

Kan ett företag som Facebook Ireland, som driver ett reklamfinansierat digitalt socialt nätverk och som enligt sina användarvillkor erbjuder personaliserat innehåll, personaliserad reklam, nätverkssäkerhet, produktförbättring och kontinuerlig och sömlös användning av alla koncernens produkter, motivera att det, för detta ändamål, samlar in uppgifter från andra koncerntjänster och från tredje mans webbplatser och appar via gränssnitt som är integrerade i dessa, såsom ”Facebook Business Tools”, eller via webbkakor eller liknande lagringstekniker som är inlagda på på internetanvändarens dator eller mobilenhet, och att företaget använder uppgifterna och sammanknyter dem med användarens Facebookkonto, med hänvisning till att behandlingen av personuppgifter är laglig på den grunden att den är nödvändig för att fullgöra ett avtal i enlighet med artikel 6.1 b GDPR, eller att den är nödvändig för ändamål som rör berättigade intressen i enlighet med artikel 6.1 f GDPR?

| 4. | Kan i ett sådant fall även






  — | den omständigheten att användaren är minderårig, med avseende på personaliseringen av innehåll och reklam, produktförbättring, nätverkssäkerhet och kommunikation med användaren som inte är relaterad till marknadsföring, |
| --- | --- | --- |

4.

Kan i ett sådant fall även

—

den omständigheten att användaren är minderårig, med avseende på personaliseringen av innehåll och reklam, produktförbättring, nätverkssäkerhet och kommunikation med användaren som inte är relaterad till marknadsföring,

| — | tillhandahållande av mätningar, analyser och andra företagstjänster till annonsörer, utvecklare och andra partners, i syfte att de ska kunna utvärdera och förbättra sina tjänster, |
| --- | --- |

—

tillhandahållande av mätningar, analyser och andra företagstjänster till annonsörer, utvecklare och andra partners, i syfte att de ska kunna utvärdera och förbättra sina tjänster,

| — | tillhandahållande av marknadsföringskommunikation till användaren för att företaget ska kunna förbättra sina produkter och bedriva direktmarknadsföring, |
| --- | --- |

—

tillhandahållande av marknadsföringskommunikation till användaren för att företaget ska kunna förbättra sina produkter och bedriva direktmarknadsföring,

| — | samhällsnyttig forskning och innovation för att främja den tekniska utvecklingen och den vetenskapliga förståelsen av viktiga sociala frågor och för att påverka samhället och världen positivt, |
| --- | --- |

—

samhällsnyttig forskning och innovation för att främja den tekniska utvecklingen och den vetenskapliga förståelsen av viktiga sociala frågor och för att påverka samhället och världen positivt,

| — | att dela information med brottsbekämpande myndigheter och besvara förelägganden för att förhindra, avslöja och bekämpa brott, otillåten användning, brott mot användarvillkor och policies och annat skadligt beteende,
  utgöra berättigade intressen i den mening som avses i artikel 6.1 f GDPR, när företaget för dessa ändamål sammanknyter uppgifter från andra koncerntjänster och från tredje mans webbplatser och appar med användarens Facebookkonto, via integrerade gränssnitt, såsom ”Facebook Business Tools”, eller via webbkakor eller andra lagringstekniker som är inlagda på internetanvändarens dator eller mobilenehet, och använder uppgifterna? |
| --- | --- |

—

att dela information med brottsbekämpande myndigheter och besvara förelägganden för att förhindra, avslöja och bekämpa brott, otillåten användning, brott mot användarvillkor och policies och annat skadligt beteende,

utgöra berättigade intressen i den mening som avses i artikel 6.1 f GDPR, när företaget för dessa ändamål sammanknyter uppgifter från andra koncerntjänster och från tredje mans webbplatser och appar med användarens Facebookkonto, via integrerade gränssnitt, såsom ”Facebook Business Tools”, eller via webbkakor eller andra lagringstekniker som är inlagda på internetanvändarens dator eller mobilenehet, och använder uppgifterna?

| 5. | Är det i ett sådant fall möjligt att i det enskilda fallet, med stöd av artikel 6.2 c, d och e GDPR, motivera att företaget samlar in uppgifter från andra koncerntjänster och från tredje mans webbplatser och appar via integrerade gränssnitt, såsom ”Facebook Business Tools”, eller via webbkakor eller andra lagringstekniker som är inlagda på internetanvändarens dator eller mobilenhet och använder uppgifterna och sammanknyter dem med användarens Facebookkonto, eller använder uppgifter som redan har samlats in och sammanknutits på annat lagligt sätt – exempelvis för att besvara en rättsligt giltig begäran avseende vissa uppgifter (led c), för att bekämpa skadligt beteende och främja säkerhet (led d), för samhällsnyttig forskning och för att främja trygghet, integritet och säkerhet (led e)? |
| --- | --- |

5.

Är det i ett sådant fall möjligt att i det enskilda fallet, med stöd av artikel 6.2 c, d och e GDPR, motivera att företaget samlar in uppgifter från andra koncerntjänster och från tredje mans webbplatser och appar via integrerade gränssnitt, såsom ”Facebook Business Tools”, eller via webbkakor eller andra lagringstekniker som är inlagda på internetanvändarens dator eller mobilenhet och använder uppgifterna och sammanknyter dem med användarens Facebookkonto, eller använder uppgifter som redan har samlats in och sammanknutits på annat lagligt sätt – exempelvis för att besvara en rättsligt giltig begäran avseende vissa uppgifter (led c), för att bekämpa skadligt beteende och främja säkerhet (led d), för samhällsnyttig forskning och för att främja trygghet, integritet och säkerhet (led e)?

| 6. | Går det att lämna giltigt samtycke, i den mening som avses i artikel 6.1 a och 9.2 a GDPR, och i synnerhet frivilligt samtycke enligt artikel 4.11 GDPR, till ett företag med dominerande ställning, såsom Facebook Ireland?
  Om fråga 1 ska besvaras nekande: |
| --- | --- |

6.

Går det att lämna giltigt samtycke, i den mening som avses i artikel 6.1 a och 9.2 a GDPR, och i synnerhet frivilligt samtycke enligt artikel 4.11 GDPR, till ett företag med dominerande ställning, såsom Facebook Ireland?

Om fråga 1 ska besvaras nekande:

| 7. | a) | Får en nationell konkurrensmyndighet i en medlemsstat, såsom Bundeskartellamt (som inte är tillsynsmyndighet i den mening som avses i artikel 51 och följande artiklar GDPR), och som prövar ett dominerande företags överträdelse av det konkurrensrättsliga förbudet mot missbruk av denna ställning, vilken dock inte består i att företagets avtalsvillkor avseende behandling av personuppgifter och tillämpningen av dessa villkor strider mot GDPR, till exempel inom ramen för intresseavvägningen, fastställa att företagets avtalsvillkor avseende behandling av personuppgifter och deras genomförande strider mot GDPR? |
| --- | --- | --- |

7.

a)

Får en nationell konkurrensmyndighet i en medlemsstat, såsom Bundeskartellamt (som inte är tillsynsmyndighet i den mening som avses i artikel 51 och följande artiklar GDPR), och som prövar ett dominerande företags överträdelse av det konkurrensrättsliga förbudet mot missbruk av denna ställning, vilken dock inte består i att företagets avtalsvillkor avseende behandling av personuppgifter och tillämpningen av dessa villkor strider mot GDPR, till exempel inom ramen för intresseavvägningen, fastställa att företagets avtalsvillkor avseende behandling av personuppgifter och deras genomförande strider mot GDPR?

| b) | Om denna fråga ska besvaras jakande: Gäller detta, mot bakgrund av artikel 4.3 FEU, även om det samtidigt pågår en utredning av företagets avtalsvillkor avseende behandling av personuppgifter som genomförs av den ansvariga tillsynsmyndigheten enligt artikel 56.1 GDPR? |
| --- | --- |

b)

Om denna fråga ska besvaras jakande: Gäller detta, mot bakgrund av artikel 4.3 FEU, även om det samtidigt pågår en utredning av företagets avtalsvillkor avseende behandling av personuppgifter som genomförs av den ansvariga tillsynsmyndigheten enligt artikel 56.1 GDPR?

Om fråga 7 ska besvaras jakande krävs ett svar på frågorna 3–5 med avseende på uppgifter som härrör från användningen av koncernens tjänst Instagram.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 2016, s. 1).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgerichts (Österrike) den 28 april 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. mot Republiken Österrike och Bundesbeschaffung GmbH

(Mål C-274/21)

(2021/C 320/21)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesverwaltungsgericht

Parter i det nationella målet

Sökande: EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H.

Svarande: Republiken Österrike, Bundesbeschaffung GmbH

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör ett förfarande för att utfärda interimistiska åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665/EEG (1), i dess lydelse i direktiv 2014/23/EU (2) – som nationellt i Österrike utfärdas av Bundesverwaltungsgericht och genom vilket också till exempel ett tillfälligt förbud mot ingående av ramavtal eller varukontrakt kan erhållas – en tvist på privaträttens område enligt artikel 1.1 i Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 (3)? Utgör ett sådant förfarande för att utfärda interimistiska åtgärder enligt ovanstående fråga åtminstone enligt artikel 81.1 FEUF? Är förfarandet för att utfärda interimistiska åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, ett förfarande för att utfärda interimistiska åtgärder enligt artikel 35 i förordning nr 1215/2012? |
| --- | --- |

1.

Utgör ett förfarande för att utfärda interimistiska åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665/EEG (1), i dess lydelse i direktiv 2014/23/EU (2) – som nationellt i Österrike utfärdas av Bundesverwaltungsgericht och genom vilket också till exempel ett tillfälligt förbud mot ingående av ramavtal eller varukontrakt kan erhållas – en tvist på privaträttens område enligt artikel 1.1 i Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 (3)? Utgör ett sådant förfarande för att utfärda interimistiska åtgärder enligt ovanstående fråga åtminstone enligt artikel 81.1 FEUF? Är förfarandet för att utfärda interimistiska åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, ett förfarande för att utfärda interimistiska åtgärder enligt artikel 35 i förordning nr 1215/2012?

| 2. | Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den ger enskilda subjektiva rättigheter mot medlemsstaten och att den utgör hinder för att tillämpa österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka domstolen innan behandlingen av en ansökan om interimistiska åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som har överklagats innan det går att behandla en ansökan om interimistiska åtgärder enligt vilken ytterligare upphandlingar av den upphandlande myndigheten ska förhindras, samt att domstolen därefter måste – innan eller senast i samband med avvisning av ansökan om interimistiska åtgärder – utfärda ett kompletteringsföreläggande på grund av utebliven betalning av ansökningsavgiften, vid äventyr av att rätten att få saken prövad går förlorad om betalning uteblir, där avsaknaden av betalning – oaktat frågan om i vilken utsträckning avgifter ska betalas – annars i (andra typer av) civilrättsliga tvister i Österrike, t.ex. på skadeståndsrättens eller konkurrensrättens område, inte hindrar att en ansökan om interimistiska åtgärder som har samband med ursprungsansökan behandlas, varvid även en ansökan om interimistiska åtgärder i princip behandlas vid en civilrättslig domstol trots utebliven betalning, samt då, vid en komparativ jämförelse, en utebliven betalning av avgifter vid överklaganden av förvaltningsrättsliga beslut till förvaltningsdomstolar, ett överklagande i rättsliga frågor till Högsta förvaltningsdomstolen eller ett överklagande till Författningsdomstolen i Österrike inte heller leder till avvisning och inte heller, som enda möjlighet, leder till att ansökningar om beviljande av uppskjutande verkan endast kan avvisas? |
| --- | --- |

2.

Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den ger enskilda subjektiva rättigheter mot medlemsstaten och att den utgör hinder för att tillämpa österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka domstolen innan behandlingen av en ansökan om interimistiska åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som har överklagats innan det går att behandla en ansökan om interimistiska åtgärder enligt vilken ytterligare upphandlingar av den upphandlande myndigheten ska förhindras, samt att domstolen därefter måste – innan eller senast i samband med avvisning av ansökan om interimistiska åtgärder – utfärda ett kompletteringsföreläggande på grund av utebliven betalning av ansökningsavgiften, vid äventyr av att rätten att få saken prövad går förlorad om betalning uteblir, där avsaknaden av betalning – oaktat frågan om i vilken utsträckning avgifter ska betalas – annars i (andra typer av) civilrättsliga tvister i Österrike, t.ex. på skadeståndsrättens eller konkurrensrättens område, inte hindrar att en ansökan om interimistiska åtgärder som har samband med ursprungsansökan behandlas, varvid även en ansökan om interimistiska åtgärder i princip behandlas vid en civilrättslig domstol trots utebliven betalning, samt då, vid en komparativ jämförelse, en utebliven betalning av avgifter vid överklaganden av förvaltningsrättsliga beslut till förvaltningsdomstolar, ett överklagande i rättsliga frågor till Högsta förvaltningsdomstolen eller ett överklagande till Författningsdomstolen i Österrike inte heller leder till avvisning och inte heller, som enda möjlighet, leder till att ansökningar om beviljande av uppskjutande verkan endast kan avvisas?

| 2.1. | Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den utgör hinder för tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser enligt vilka det föreskrivs att innan en ansökan om interimistiskt åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse enligt direktiv 2014/23, prövas, ska ett kompletteringsföreläggande avseende avgifterna utfärdas av avdelningens ordförande, som sitter som ensamdomare, på grund av att avgifterna inte till fullo har betalats, och denna ensamdomare måste avslå ansökan om interimistiska åtgärder på grund av att avgifterna inte har betalats, när det i övriga fall enligt den österrikiska civilrätten, enligt Gerichtsgebührengesetz (lagen om domstolsavgifter), i princip inte ska betalas några ytterligare fasta domstolsavgifter för en ansökan om interimistiska åtgärder som framställs tillsammans med en talan, utöver avgifterna för talan i första instans, och det dessutom vad avser ansökningar om beviljande av uppskov med verkställigheten som framställs tillsammans med ett överklagande av ett administrativt beslut till en förvaltningsdomstol, ett överklagande i rättsliga frågor till Högsta förvaltningsdomstolen eller ett överklagande till Författningsdomstolen, och som ur funktionell synvinkel har samma eller liknande rättsskyddsändamål som en ansökan om interimistiska åtgärder, inte behöver erläggas några separata avgifter för sådana kompletterande ansökningar om beviljande av uppskov med verkställigheten? |
| --- | --- |

2.1.

Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den utgör hinder för tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser enligt vilka det föreskrivs att innan en ansökan om interimistiskt åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse enligt direktiv 2014/23, prövas, ska ett kompletteringsföreläggande avseende avgifterna utfärdas av avdelningens ordförande, som sitter som ensamdomare, på grund av att avgifterna inte till fullo har betalats, och denna ensamdomare måste avslå ansökan om interimistiska åtgärder på grund av att avgifterna inte har betalats, när det i övriga fall enligt den österrikiska civilrätten, enligt Gerichtsgebührengesetz (lagen om domstolsavgifter), i princip inte ska betalas några ytterligare fasta domstolsavgifter för en ansökan om interimistiska åtgärder som framställs tillsammans med en talan, utöver avgifterna för talan i första instans, och det dessutom vad avser ansökningar om beviljande av uppskov med verkställigheten som framställs tillsammans med ett överklagande av ett administrativt beslut till en förvaltningsdomstol, ett överklagande i rättsliga frågor till Högsta förvaltningsdomstolen eller ett överklagande till Författningsdomstolen, och som ur funktionell synvinkel har samma eller liknande rättsskyddsändamål som en ansökan om interimistiska åtgärder, inte behöver erläggas några separata avgifter för sådana kompletterande ansökningar om beviljande av uppskov med verkställigheten?

| 3. | Ska kravet enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/24/EU (4), att vid första möjliga tillfälle och genom interimistiskt förfarande vidta provisoriska åtgärder i syfte att korrigera den påstådda överträdelsen eller förhindra att de berörda intressena skadas ytterligare, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så att omedelbarhetskravet för en ansökan om interimistiska åtgärder innebär en subjektiv rätt till ett beslut utan dröjsmål och att denna rätt hindrar tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka domstolen även när det gäller upphandlingsförfaranden utan insyn – även om det inte har betydelse för avgörandet – måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som ska eller har överklagats, för att ordföranden på den berörda avdelningen sedan vid behov ska kunna utfärda ett kompletteringsföreläggande för att driva in avgifter, och, vid utebliven betalning av avgifter, före eller senast samtidigt med avslaget på en ansökan om interimistiska åtgärder på grund av utebliven betalning av de begärda avgifterna, föreskriva betalning av rättegångsavgifter via den avdelning vid domstolen som är behörig att pröva överklagandet, varvid rätten till betalning annars går förlorad? |
| --- | --- |

3.

Ska kravet enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/24/EU (4), att vid första möjliga tillfälle och genom interimistiskt förfarande vidta provisoriska åtgärder i syfte att korrigera den påstådda överträdelsen eller förhindra att de berörda intressena skadas ytterligare, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så att omedelbarhetskravet för en ansökan om interimistiska åtgärder innebär en subjektiv rätt till ett beslut utan dröjsmål och att denna rätt hindrar tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka domstolen även när det gäller upphandlingsförfaranden utan insyn – även om det inte har betydelse för avgörandet – måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som ska eller har överklagats, för att ordföranden på den berörda avdelningen sedan vid behov ska kunna utfärda ett kompletteringsföreläggande för att driva in avgifter, och, vid utebliven betalning av avgifter, före eller senast samtidigt med avslaget på en ansökan om interimistiska åtgärder på grund av utebliven betalning av de begärda avgifterna, föreskriva betalning av rättegångsavgifter via den avdelning vid domstolen som är behörig att pröva överklagandet, varvid rätten till betalning annars går förlorad?

| 4. | Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna (5), med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den enskilde därigenom tillerkänns subjektiva rättigheter som hindrar tillämpningen av de österrikiska nationella bestämmelserna, enligt vilka domstolen även vid upphandlingsförfaranden som genomförts utan insyn – och även om det inte har betydelse för avgörandet – måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som ska eller har överklagats, för att ordföranden på den berörda avdelningen sedan vid behov ska kunna utfärda ett kompletteringsföreläggande för att driva in avgifter, och, vid utebliven betalning av avgifter, före eller senast samtidigt med avslaget på en ansökan om interimistiska åtgärder på grund av utebliven betalning av de begärda avgifterna, föreskriva betalning av rättegångsavgifter via den avdelning vid domstolen som är behörig att pröva överklagandet, varvid rätten att kräva avgifter av sökanden annars går förlorad? |
| --- | --- |

4.

Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna (5), med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den enskilde därigenom tillerkänns subjektiva rättigheter som hindrar tillämpningen av de österrikiska nationella bestämmelserna, enligt vilka domstolen även vid upphandlingsförfaranden som genomförts utan insyn – och även om det inte har betydelse för avgörandet – måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som ska eller har överklagats, för att ordföranden på den berörda avdelningen sedan vid behov ska kunna utfärda ett kompletteringsföreläggande för att driva in avgifter, och, vid utebliven betalning av avgifter, före eller senast samtidigt med avslaget på en ansökan om interimistiska åtgärder på grund av utebliven betalning av de begärda avgifterna, föreskriva betalning av rättegångsavgifter via den avdelning vid domstolen som är behörig att pröva överklagandet, varvid rätten att kräva avgifter av sökanden annars går förlorad?

| 5. | Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas som så, att den enskilde därigenom tillerkänns subjektiva rättigheter mot medlemsstaten och att den hindrar tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka det vid utebliven betalning av schablonavgifterna för en ansökan om interimistiska åtgärder enligt direktiv 89/665 i nu gällande lydelse, (endast) är en förvaltningsdomstol som ska besluta om schablonavgifter (med begränsade möjligheter att överklaga beslutet för den avgiftsskyldige) när det på andra rättsområden föreskrivs att avgifter för väckande av talan, interimistiska åtgärder och överklaganden i civilrättsliga förfaranden, vid utebliven betalning, ska drivas in genom ett administrativt beslut i enlighet med Gerichtliches Einbringungsgesetz (lagen om rättslig indrivning) och i regel föreskrivs överklagandeavgifter i förvaltningsrätten för överklaganden till en förvaltningsdomstol eller till författningsdomstolen eller för överklaganden av rättsfrågor till Högsta förvaltningsdomstolen, varvid dessa avgifter drivs in, vid utebliven betalning, genom ett meddelande från en skattemyndighet (Gebührenvorschreibungsbescheid), som alltid kan överklagas genom överklagande till en förvaltningsdomstol och sedan i sin tur genom överklagande till Högsta förvaltningsdomstolen eller genom överklagande till Författningsdomstolen? |
| --- | --- |

5.

Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas som så, att den enskilde därigenom tillerkänns subjektiva rättigheter mot medlemsstaten och att den hindrar tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka det vid utebliven betalning av schablonavgifterna för en ansökan om interimistiska åtgärder enligt direktiv 89/665 i nu gällande lydelse, (endast) är en förvaltningsdomstol som ska besluta om schablonavgifter (med begränsade möjligheter att överklaga beslutet för den avgiftsskyldige) när det på andra rättsområden föreskrivs att avgifter för väckande av talan, interimistiska åtgärder och överklaganden i civilrättsliga förfaranden, vid utebliven betalning, ska drivas in genom ett administrativt beslut i enlighet med Gerichtliches Einbringungsgesetz (lagen om rättslig indrivning) och i regel föreskrivs överklagandeavgifter i förvaltningsrätten för överklaganden till en förvaltningsdomstol eller till författningsdomstolen eller för överklaganden av rättsfrågor till Högsta förvaltningsdomstolen, varvid dessa avgifter drivs in, vid utebliven betalning, genom ett meddelande från en skattemyndighet (Gebührenvorschreibungsbescheid), som alltid kan överklagas genom överklagande till en förvaltningsdomstol och sedan i sin tur genom överklagande till Högsta förvaltningsdomstolen eller genom överklagande till Författningsdomstolen?

| 6. | Ska artikel 1.1 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så att ingåendet av ett ramavtal med en enda ekonomisk aktör enligt artikel 33.3 i direktiv 2014/23 utgör ett ingående av avtal enligt artikel 2a.2 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23? |
| --- | --- |

6.

Ska artikel 1.1 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så att ingåendet av ett ramavtal med en enda ekonomisk aktör enligt artikel 33.3 i direktiv 2014/23 utgör ett ingående av avtal enligt artikel 2a.2 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23?

| 6.1. | Ska ordföljden i artikel 33.3 i direktiv 2014/24: ”kontrakt som grundas på detta ramavtal” tolkas så, att det är fråga om ett kontrakt som grundas på ramavtalet när den upphandlande myndigheten tilldelar varje kontrakt med uttryckligt stöd i det slutna ramavtalet? Eller ska det citerade avsnittet ”kontrakt som grundas på detta ramavtal” tolkas så, att det inte längre är fråga om en tilldelning som grundas på det ursprungligen slutna ramavtalet om det totala beloppet i ramavtalet, så som det tolkas i EU-domstolens dom i mål C-216/17 (6), punkt 64, redan har uttömts? |
| --- | --- |

6.1.

Ska ordföljden i artikel 33.3 i direktiv 2014/24: ”kontrakt som grundas på detta ramavtal” tolkas så, att det är fråga om ett kontrakt som grundas på ramavtalet när den upphandlande myndigheten tilldelar varje kontrakt med uttryckligt stöd i det slutna ramavtalet? Eller ska det citerade avsnittet ”kontrakt som grundas på detta ramavtal” tolkas så, att det inte längre är fråga om en tilldelning som grundas på det ursprungligen slutna ramavtalet om det totala beloppet i ramavtalet, så som det tolkas i EU-domstolens dom i mål C-216/17 (6), punkt 64, redan har uttömts?

| 7. | Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna rättighet hindrar en bestämmelse enligt vilken den upphandlande myndigheten i ett tvistigt förfarande beträffande interimistiska åtgärder måste tillhandahålla all nödvändig information och samtliga nödvändiga handlingar – detta vid äventyr av tredskodom till myndighetens nackdel – när företrädarna eller medarbetarna vid den upphandlande myndigheten som måste tillhandahålla informationen å den upphandlande myndighetens vägnar därigenom utsätts för risk att behöva ange sig själva genom tillhandahållandet av informationen eller ingivandet av handlingarna? |
| --- | --- |

7.

Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna rättighet hindrar en bestämmelse enligt vilken den upphandlande myndigheten i ett tvistigt förfarande beträffande interimistiska åtgärder måste tillhandahålla all nödvändig information och samtliga nödvändiga handlingar – detta vid äventyr av tredskodom till myndighetens nackdel – när företrädarna eller medarbetarna vid den upphandlande myndigheten som måste tillhandahålla informationen å den upphandlande myndighetens vägnar därigenom utsätts för risk att behöva ange sig själva genom tillhandahållandet av informationen eller ingivandet av handlingarna?

| 8. | Ska kravet enligt artikel 1.1 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/24, att upphandlingsförfaranden framför allt måste genomföras effektivt, med ytterligare hänsyn till rätten till ett effektivt rättsmedel enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att dessa bestämmelser ger den enskilde subjektiva rättigheter samt hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser enligt vilka det åligger en rättsskyddssökande som ansöker om interimistiska åtgärder att i sin ansökan om interimistiska åtgärder ange det specifika upphandlingsförfarandet och de specifika tilldelningsbesluten, även om sökanden i ett förfarande utan föregående meddelande om upphandling vanligtvis inte kan känna till hur många upphandlingsförfaranden utan insyn som den upphandlande myndigheten har genomfört och hur många beslut om tilldelning som redan fattats i upphandlingsförfarandena utan insyn? |
| --- | --- |

8.

Ska kravet enligt artikel 1.1 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/24, att upphandlingsförfaranden framför allt måste genomföras effektivt, med ytterligare hänsyn till rätten till ett effektivt rättsmedel enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att dessa bestämmelser ger den enskilde subjektiva rättigheter samt hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser enligt vilka det åligger en rättsskyddssökande som ansöker om interimistiska åtgärder att i sin ansökan om interimistiska åtgärder ange det specifika upphandlingsförfarandet och de specifika tilldelningsbesluten, även om sökanden i ett förfarande utan föregående meddelande om upphandling vanligtvis inte kan känna till hur många upphandlingsförfaranden utan insyn som den upphandlande myndigheten har genomfört och hur många beslut om tilldelning som redan fattats i upphandlingsförfarandena utan insyn?

| 9. | Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna bestämmelse ger enskilda subjektiva rättigheter samt hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser, enligt vilka det åligger den rättsskyddssökande som ansöker om interimistiska [åtgärder] att i sin ansökan ange det specifika upphandlingsförfarandet och det specifika särskilt överklagbara tilldelningsbeslutet som överklagats, även om sökanden i förfaranden utan föregående meddelande om upphandling och utan insyn vanligtvis inte kan känna till hur många upphandlingsförfaranden utan insyn som den upphandlande myndigheten har genomfört och hur många beslut om tilldelning som redan fattats i upphandlingsförfarandena utan insyn? |
| --- | --- |

9.

Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna bestämmelse ger enskilda subjektiva rättigheter samt hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser, enligt vilka det åligger den rättsskyddssökande som ansöker om interimistiska [åtgärder] att i sin ansökan ange det specifika upphandlingsförfarandet och det specifika särskilt överklagbara tilldelningsbeslutet som överklagats, även om sökanden i förfaranden utan föregående meddelande om upphandling och utan insyn vanligtvis inte kan känna till hur många upphandlingsförfaranden utan insyn som den upphandlande myndigheten har genomfört och hur många beslut om tilldelning som redan fattats i upphandlingsförfarandena utan insyn?

| 10. | Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna bestämmelse ger enskilda subjektiva rättigheter och hindrar tillämpningen av nationell rätt enligt vilken det åligger den rättsskyddsökande som ansöker om interimistiska åtgärder att betala schablonavgifter uppgående till ett belopp som inte kan förutses i förväg, eftersom sökanden i ett förfarande utan föregående meddelande om upphandling i vilket denne saknar insyn vanligtvis inte kan känna till om den upphandlande myndigheten har genomfört upphandlingsförfaranden utan insyn och om så är fallet hur många, och till vilket uppskattat kontraktsvärde samt hur många särskilt överklagbara beslut om tilldelning som redan beslutats i upphandlingsförfaranden utan insyn? |
| --- | --- |

10.

Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna bestämmelse ger enskilda subjektiva rättigheter och hindrar tillämpningen av nationell rätt enligt vilken det åligger den rättsskyddsökande som ansöker om interimistiska åtgärder att betala schablonavgifter uppgående till ett belopp som inte kan förutses i förväg, eftersom sökanden i ett förfarande utan föregående meddelande om upphandling i vilket denne saknar insyn vanligtvis inte kan känna till om den upphandlande myndigheten har genomfört upphandlingsförfaranden utan insyn och om så är fallet hur många, och till vilket uppskattat kontraktsvärde samt hur många särskilt överklagbara beslut om tilldelning som redan beslutats i upphandlingsförfaranden utan insyn?

---

(1)  Rådets direktiv 89/665/EEG av den 21 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten (EGT L 395, 1989, s. 33).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014 om tilldelning av koncessioner (EUT L 94, 2014, s. 1).

(3)  Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EUT L 351, 2012, s. 1).

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG (EUT L 94, 2014, s. 65).

(5)  Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (EUT C 326, 2012, s. 391).

(6)  Dom av den 19 december 2018, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust et Coopservice, ECLI:EU:C:2018:1034.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/21 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Österrike) den 28 april 2021 – EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H. mot Republiken Österrike och Bundesbeschaffung GmbH

(Mål C-275/21)

(2021/C 320/22)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesverwaltungsgericht

Parter i det nationella målet

Kärande: EPIC Financial Consulting Ges.m.b.H.

Svarande: Republiken Österrike, Bundesbeschaffung GmbH

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör ett prövningsförfarande i Bundesverwaltungsgericht, som äger rum inom ramen för direktiv 89/665/EEG (1), i dess lydelse i direktiv 2014/23/EU (2), en tvist på privaträttensområde enligt artikel 1.1 i förordning (EU) 1215/2012 (3)? Utgör ett sådant prövningsförfarande enligt ovanstående fråga åtminstone enligt artikel 81.1 FEUF ett civilrättsligt förfarande? |
| --- | --- |

1.

Utgör ett prövningsförfarande i Bundesverwaltungsgericht, som äger rum inom ramen för direktiv 89/665/EEG (1), i dess lydelse i direktiv 2014/23/EU (2), en tvist på privaträttensområde enligt artikel 1.1 i förordning (EU) 1215/2012 (3)? Utgör ett sådant prövningsförfarande enligt ovanstående fråga åtminstone enligt artikel 81.1 FEUF ett civilrättsligt förfarande?

| 2. | Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den ger enskilda subjektiva rättigheter mot medlemsstaten och att den utgör hinder för att tillämpa österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka domstolen innan behandlingen av en ansökan om interimistiska åtgärder måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som har överklagats innan det går att behandla en ansökan om interimistiska åtgärder enligt vilken ytterligare upphandlingar av den upphandlande myndigheten ska förhindras, samt att domstolen därefter måste – innan eller senast i samband med avvisning av ansökan om interimistiska åtgärder – utfärda ett kompletteringsföreläggande på grund av utebliven betalning av ansökningsavgiften, vid äventyr av att rätten att få saken prövad går förlorad om betalning uteblir, där avsaknaden av betalning – oaktat frågan om i vilken utsträckning avgifter ska betalas – annars i (andra typer av) civilrättsliga tvister i Österrike, t.ex. på skadeståndsrättens eller konkurrensrättens område, inte hindrar att en ansökan om interimistiska åtgärder som har samband med ursprungsansökan behandlas, varvid även en ansökan om interimistiska åtgärder i princip behandlas vid en civilrättslig domstol trots utebliven betalning, samt då, vid en komparativ jämförelse, en utebliven betalning av avgifter vid överklaganden av förvaltningsrättsliga beslut till förvaltningsdomstolar, ett överklagande i rättsliga frågor till Högsta förvaltningsdomstolen eller ett överklagande till Författningsdomstolen i Österrike inte heller leder till avvisning och inte heller, som enda möjlighet, leder till att ansökningar om beviljande av uppskjutande verkan endast kan avvisas? |
| --- | --- |

2.

Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den ger enskilda subjektiva rättigheter mot medlemsstaten och att den utgör hinder för att tillämpa österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka domstolen innan behandlingen av en ansökan om interimistiska åtgärder måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som har överklagats innan det går att behandla en ansökan om interimistiska åtgärder enligt vilken ytterligare upphandlingar av den upphandlande myndigheten ska förhindras, samt att domstolen därefter måste – innan eller senast i samband med avvisning av ansökan om interimistiska åtgärder – utfärda ett kompletteringsföreläggande på grund av utebliven betalning av ansökningsavgiften, vid äventyr av att rätten att få saken prövad går förlorad om betalning uteblir, där avsaknaden av betalning – oaktat frågan om i vilken utsträckning avgifter ska betalas – annars i (andra typer av) civilrättsliga tvister i Österrike, t.ex. på skadeståndsrättens eller konkurrensrättens område, inte hindrar att en ansökan om interimistiska åtgärder som har samband med ursprungsansökan behandlas, varvid även en ansökan om interimistiska åtgärder i princip behandlas vid en civilrättslig domstol trots utebliven betalning, samt då, vid en komparativ jämförelse, en utebliven betalning av avgifter vid överklaganden av förvaltningsrättsliga beslut till förvaltningsdomstolar, ett överklagande i rättsliga frågor till Högsta förvaltningsdomstolen eller ett överklagande till Författningsdomstolen i Österrike inte heller leder till avvisning och inte heller, som enda möjlighet, leder till att ansökningar om beviljande av uppskjutande verkan endast kan avvisas?

| 2.1. | Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den utgör hinder för tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser enligt vilka det föreskrivs att innan en ansökan om interimistiskt åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse enligt direktiv 2014/23, prövas, ska ett kompletteringsföreläggande avseende avgifterna utfärdas av avdelningens ordförande, som sitter som ensamdomare, på grund av att avgifterna inte till fullo har betalats, och denna ensamdomare måste avslå ansökan om interimistiska åtgärder på grund av att avgifterna inte har betalats, när det i övriga fall enligt den österrikiska civilrätten, enligt Gerichtsgebührengesetz (lagen om domstolsavgifter), i princip inte ska betalas några ytterligare fasta domstolsavgifter för en ansökan om interimistiska åtgärder som framställs tillsammans med en talan, utöver avgifterna för talan i första instans, och det dessutom vad avser ansökningar om beviljande av uppskov med verkställigheten som framställs tillsammans med ett överklagande av ett administrativt beslut till en förvaltningsdomstol, ett överklagande i rättsliga frågor till Högsta förvaltningsdomstolen eller ett överklagande till Författningsdomstolen, och som ur funktionell synvinkel har samma eller liknande rättsskyddsändamål som en ansökan om interimistiska åtgärder, inte behöver erläggas några separata avgifter för sådana kompletterande ansökningar om beviljande av uppskov med verkställigheten? |
| --- | --- |

2.1.

Ska likvärdighetsprincipen, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att den utgör hinder för tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser enligt vilka det föreskrivs att innan en ansökan om interimistiskt åtgärder enligt artikel 2.1 a i direktiv 89/665, i dess lydelse enligt direktiv 2014/23, prövas, ska ett kompletteringsföreläggande avseende avgifterna utfärdas av avdelningens ordförande, som sitter som ensamdomare, på grund av att avgifterna inte till fullo har betalats, och denna ensamdomare måste avslå ansökan om interimistiska åtgärder på grund av att avgifterna inte har betalats, när det i övriga fall enligt den österrikiska civilrätten, enligt Gerichtsgebührengesetz (lagen om domstolsavgifter), i princip inte ska betalas några ytterligare fasta domstolsavgifter för en ansökan om interimistiska åtgärder som framställs tillsammans med en talan, utöver avgifterna för talan i första instans, och det dessutom vad avser ansökningar om beviljande av uppskov med verkställigheten som framställs tillsammans med ett överklagande av ett administrativt beslut till en förvaltningsdomstol, ett överklagande i rättsliga frågor till Högsta förvaltningsdomstolen eller ett överklagande till Författningsdomstolen, och som ur funktionell synvinkel har samma eller liknande rättsskyddsändamål som en ansökan om interimistiska åtgärder, inte behöver erläggas några separata avgifter för sådana kompletterande ansökningar om beviljande av uppskov med verkställigheten?

| 3. | Ska kravet enligt artikel 1.1 i 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/24, att upphandlingsförfaranden framför allt måste genomföras så skyndsamt som möjligt, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas som så att skyndsamhetskravet för en ansökan om prövning innebär en subjektiv rätt till ett skyndsamt prövningsförfarande och att denna rätt hindrar tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka domstolen även när det gäller upphandlingsförfaranden utan insyn måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som ska eller har överklagats, för att ordföranden på den berörda avdelningen sedan vid behov ska kunna utfärda ett kompletteringsföreläggande för att driva in avgifter, och, vid utebliven betalning av avgifter, före eller senast samtidigt med avslaget på en ansökan om prövning på grund av utebliven betalning av de begärda avgifterna, föreskriva betalning av rättegångsavgifter via den avdelning vid domstolen som är behörig att pröva överklagandet, varvid rätten till betalning annars går förlorad? |
| --- | --- |

3.

Ska kravet enligt artikel 1.1 i 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/24, att upphandlingsförfaranden framför allt måste genomföras så skyndsamt som möjligt, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas som så att skyndsamhetskravet för en ansökan om prövning innebär en subjektiv rätt till ett skyndsamt prövningsförfarande och att denna rätt hindrar tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser, enligt vilka domstolen även när det gäller upphandlingsförfaranden utan insyn måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som ska eller har överklagats, för att ordföranden på den berörda avdelningen sedan vid behov ska kunna utfärda ett kompletteringsföreläggande för att driva in avgifter, och, vid utebliven betalning av avgifter, före eller senast samtidigt med avslaget på en ansökan om prövning på grund av utebliven betalning av de begärda avgifterna, föreskriva betalning av rättegångsavgifter via den avdelning vid domstolen som är behörig att pröva överklagandet, varvid rätten till betalning annars går förlorad?

| 4. | Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna (4) med beaktande av öppenhetskravet i artikel 18.1 i direktiv 2014/24/EU (5) och övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas så, att det hindrar tillämpningen av de österrikiska nationella bestämmelserna, enligt vilka domstolen även när det gäller upphandlingsförfaranden utan insyn måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som ska eller har överklagats, för att ordföranden på den berörda avdelningen sedan vid behov ska kunna utfärda ett kompletteringsföreläggande för att driva in avgifter, och, vid utebliven betalning av avgifter, före eller senast samtidigt med avslaget på en ansökan om prövning på grund av utebliven betalning av de begärda avgifterna, föreskriva betalning av rättegångsavgifter via den avdelning vid domstolen som är behörig att pröva överklagandet, varvid rätten till betalning annars går förlorad? |
| --- | --- |

4.

Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna (4) med beaktande av öppenhetskravet i artikel 18.1 i direktiv 2014/24/EU (5) och övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas så, att det hindrar tillämpningen av de österrikiska nationella bestämmelserna, enligt vilka domstolen även när det gäller upphandlingsförfaranden utan insyn måste klargöra typen av tilldelningsförfarande och det (uppskattade) kontraktsvärdet samt hur många särskilt överklagbara beslut som härrör från upphandlingsförfarandet eller som åtminstone härrör från en del av ett visst upphandlingsförfarande som ska eller har överklagats, för att ordföranden på den berörda avdelningen sedan vid behov ska kunna utfärda ett kompletteringsföreläggande för att driva in avgifter, och, vid utebliven betalning av avgifter, före eller senast samtidigt med avslaget på en ansökan om prövning på grund av utebliven betalning av de begärda avgifterna, föreskriva betalning av rättegångsavgifter via den avdelning vid domstolen som är behörig att pröva överklagandet, varvid rätten till betalning annars går förlorad?

| 5. | Ska likvärdighetsprincipen med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas så, att den enskilde därigenom tillerkänns subjektiva rättigheter mot medlemsstaten och att den hindrar tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser enligt vilka det vid utebliven betalning av schablonavgifterna för en ansökan om prövning enligt direktiv 89/665, i ändrad lydelse (eller i förekommande fall även för ett fastställande av en olaglig handling i samband med tilldelningsförfarandet i syfte att erhålla ersättning), (endast) är en förvaltningsdomstol som ska besluta om schablonavgifter (med begränsade möjligheter att överklaga beslutet för den avgiftsskyldige) när det på andra rättsområden föreskrivs att avgifter för väckande av talan och överklaganden i civilrättsliga förfaranden, vid utebliven betalning, ska drivas in genom ett administrativt beslut i enlighet med Gerichtliches Einbringungsgesetz (lagen om rättslig indrivning) och i regel föreskrivs överklagandeavgifter i förvaltningsrätten för överklaganden till en förvaltningsdomstol eller till författningsdomstolen eller för överklaganden av rättsfrågor till Högsta förvaltningsdomstolen, varvid dessa avgifter drivs in, vid utebliven betalning, genom ett meddelande från en skattemyndighet (Gebührenvorschreibungsbescheid), som alltid kan överklagas genom överklagande till en förvaltningsdomstol och sedan i sin tur genom överklagande till Högsta förvaltningsdomstolen eller genom överklagande till Författningsdomstolen? |
| --- | --- |

5.

Ska likvärdighetsprincipen med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas så, att den enskilde därigenom tillerkänns subjektiva rättigheter mot medlemsstaten och att den hindrar tillämpningen av österrikiska nationella bestämmelser enligt vilka det vid utebliven betalning av schablonavgifterna för en ansökan om prövning enligt direktiv 89/665, i ändrad lydelse (eller i förekommande fall även för ett fastställande av en olaglig handling i samband med tilldelningsförfarandet i syfte att erhålla ersättning), (endast) är en förvaltningsdomstol som ska besluta om schablonavgifter (med begränsade möjligheter att överklaga beslutet för den avgiftsskyldige) när det på andra rättsområden föreskrivs att avgifter för väckande av talan och överklaganden i civilrättsliga förfaranden, vid utebliven betalning, ska drivas in genom ett administrativt beslut i enlighet med Gerichtliches Einbringungsgesetz (lagen om rättslig indrivning) och i regel föreskrivs överklagandeavgifter i förvaltningsrätten för överklaganden till en förvaltningsdomstol eller till författningsdomstolen eller för överklaganden av rättsfrågor till Högsta förvaltningsdomstolen, varvid dessa avgifter drivs in, vid utebliven betalning, genom ett meddelande från en skattemyndighet (Gebührenvorschreibungsbescheid), som alltid kan överklagas genom överklagande till en förvaltningsdomstol och sedan i sin tur genom överklagande till Högsta förvaltningsdomstolen eller genom överklagande till Författningsdomstolen?

| 6. | Ska artikel 1.1 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så att ingåendet av ett ramavtal med en enda ekonomisk aktör enligt artikel 33.3 i direktiv 2014/23 utgör ett ingående av avtal enligt artikel 2a.2 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, vilket innebär att tilldelningsbeslutet genom vilket detta ramavtal ingås med en enskild ekonomisk aktör enligt artikel 33.3 i direktiv 2014/24 utgör en kontraktstilldelning enligt artikel 2a.2 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23? |
| --- | --- |

6.

Ska artikel 1.1 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så att ingåendet av ett ramavtal med en enda ekonomisk aktör enligt artikel 33.3 i direktiv 2014/23 utgör ett ingående av avtal enligt artikel 2a.2 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23, vilket innebär att tilldelningsbeslutet genom vilket detta ramavtal ingås med en enskild ekonomisk aktör enligt artikel 33.3 i direktiv 2014/24 utgör en kontraktstilldelning enligt artikel 2a.2 i direktiv 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/23?

| 6.1. | Ska ordföljden i artikel 33.3 i direktiv 2014/24: ”kontrakt som grundas på detta ramavtal” tolkas så, att det är fråga om ett kontrakt som grundas på ramavtalet när den upphandlande myndigheten tilldelar varje kontrakt med uttryckligt stöd i det slutna ramavtalet? Eller ska det citerade avsnittet ”kontrakt som grundas på detta ramavtal” tolkas som så, att det inte längre är fråga om en tilldelning som grundas på det ursprungligen slutna ramavtalet om det totala beloppet i ramavtalet, så som det tolkas i EU-domstolens dom i mål C-216/17 (6), punkt 64, redan har uttömts? |
| --- | --- |

6.1.

Ska ordföljden i artikel 33.3 i direktiv 2014/24: ”kontrakt som grundas på detta ramavtal” tolkas så, att det är fråga om ett kontrakt som grundas på ramavtalet när den upphandlande myndigheten tilldelar varje kontrakt med uttryckligt stöd i det slutna ramavtalet? Eller ska det citerade avsnittet ”kontrakt som grundas på detta ramavtal” tolkas som så, att det inte längre är fråga om en tilldelning som grundas på det ursprungligen slutna ramavtalet om det totala beloppet i ramavtalet, så som det tolkas i EU-domstolens dom i mål C-216/17 (6), punkt 64, redan har uttömts?

| 6.2. | Om fråga 6.1 besvaras jakande:
  Ska artiklarna 4 och 5 i direktiv 2014/24, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att det uppskattade kontraktsvärdet av ett enskilt avtal som grundar sig på att ramavtalet alltid utgör det uppskattade värdet av en upphandling enligt artikel 5.5 i direktiv 2014/24? Eller utgörs det uppskattade kontraktsvärdet enligt artikel 4 i detta direktiv för ett avtal som grundar sig på ramavtalet av det kontraktsvärde som det enskilda varukontraktet uppgår till vid tillämpning av artikel 5 i direktivet? |
| --- | --- |

6.2.

Om fråga 6.1 besvaras jakande:

Ska artiklarna 4 och 5 i direktiv 2014/24, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att det uppskattade kontraktsvärdet av ett enskilt avtal som grundar sig på att ramavtalet alltid utgör det uppskattade värdet av en upphandling enligt artikel 5.5 i direktiv 2014/24? Eller utgörs det uppskattade kontraktsvärdet enligt artikel 4 i detta direktiv för ett avtal som grundar sig på ramavtalet av det kontraktsvärde som det enskilda varukontraktet uppgår till vid tillämpning av artikel 5 i direktivet?

| 7. | Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas som så, att denna rättighet hindrar en bestämmelse enligt vilken den upphandlande myndigheten i ett tvistigt förfarande måste tillhandahålla all nödvändig information och samtliga nödvändiga handlingar – detta vid äventyr av tredskodom till myndighetens nackdel – när företrädarna eller medarbetarna vid den upphandlande myndigheten som måste tillhandahålla informationen å den upphandlande myndighetens vägnar därigenom utsätts för risk att behöva ange sig själva genom tillhandahållandet av informationen eller ingivandet av handlingarna? |
| --- | --- |

7.

Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas som så, att denna rättighet hindrar en bestämmelse enligt vilken den upphandlande myndigheten i ett tvistigt förfarande måste tillhandahålla all nödvändig information och samtliga nödvändiga handlingar – detta vid äventyr av tredskodom till myndighetens nackdel – när företrädarna eller medarbetarna vid den upphandlande myndigheten som måste tillhandahålla informationen å den upphandlande myndighetens vägnar därigenom utsätts för risk att behöva ange sig själva genom tillhandahållandet av informationen eller ingivandet av handlingarna?

| 8. | Ska kravet enligt artikel 1.1 i 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/24, att upphandlingsförfaranden framför allt måste genomföras effektivt, med ytterligare hänsyn till rätten till ett effektivt rättsmedel enligt artikel 47 i stadgan och med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas så, att dessa bestämmelser ger den enskilde subjektiva rättigheter samt hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser enligt vilka det åligger en rättsskyddssökande som ansöker om prövning att i sin ansökan om prövning ange det specifika upphandlingsförfarandet och de specifika särskilt överklagbara tilldelningsbesluten, även om sökanden vid förhandlat förfarande utan föregående meddelande om upphandling vanligtvis inte kan känna till om den upphandlande myndigheten har genomfört direktupphandlingar utan insyn för den sökande eller om myndigheten har genomfört förhandlade förfaranden utan föregående meddelande om upphandling utan insyn för den sökande, det vill säga om ett eller flera upphandlingsförfaranden har genomförts med ett eller flera överklagbara beslut? |
| --- | --- |

8.

Ska kravet enligt artikel 1.1 i 89/665, i dess lydelse i direktiv 2014/24, att upphandlingsförfaranden framför allt måste genomföras effektivt, med ytterligare hänsyn till rätten till ett effektivt rättsmedel enligt artikel 47 i stadgan och med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten tolkas så, att dessa bestämmelser ger den enskilde subjektiva rättigheter samt hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser enligt vilka det åligger en rättsskyddssökande som ansöker om prövning att i sin ansökan om prövning ange det specifika upphandlingsförfarandet och de specifika särskilt överklagbara tilldelningsbesluten, även om sökanden vid förhandlat förfarande utan föregående meddelande om upphandling vanligtvis inte kan känna till om den upphandlande myndigheten har genomfört direktupphandlingar utan insyn för den sökande eller om myndigheten har genomfört förhandlade förfaranden utan föregående meddelande om upphandling utan insyn för den sökande, det vill säga om ett eller flera upphandlingsförfaranden har genomförts med ett eller flera överklagbara beslut?

| 9. | Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna bestämmelse ger enskilda subjektiva rättigheter samt hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser, enligt vilka det åligger den rättsskyddssökande som ansöker om prövning att i sin ansökan ange det specifika upphandlingsförfarandet och det specifika särskilt överklagbara tilldelningsbeslutet, även om sökanden vid förhandlade förfaranden utan föregående meddelande om upphandling vanligtvis inte kan känna till om den upphandlande myndigheten genomfört förhandlade förfaranden utan föregående meddelande om upphandling utan insyn för den sökande, det vill säga om ett eller flera upphandlingsförfaranden har genomförts med ett eller flera överklagbara beslut? |
| --- | --- |

9.

Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna bestämmelse ger enskilda subjektiva rättigheter samt hindrar tillämpningen av nationella bestämmelser, enligt vilka det åligger den rättsskyddssökande som ansöker om prövning att i sin ansökan ange det specifika upphandlingsförfarandet och det specifika särskilt överklagbara tilldelningsbeslutet, även om sökanden vid förhandlade förfaranden utan föregående meddelande om upphandling vanligtvis inte kan känna till om den upphandlande myndigheten genomfört förhandlade förfaranden utan föregående meddelande om upphandling utan insyn för den sökande, det vill säga om ett eller flera upphandlingsförfaranden har genomförts med ett eller flera överklagbara beslut?

| 10. | Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna bestämmelse ger enskilda subjektiva rättigheter och hindrar tillämpningen av nationell rätt enligt vilken det åligger den rättsskyddsökande som ansöker om prövning att betala schablonavgifter uppgående till ett belopp som inte kan förutses vid ansökningstillfället, eftersom sökanden i ett för denne förhandlat förfarande utan föregående meddelande om upphandling utan insyn vanligtvis inte kan känna till om den upphandlande myndigheten genomfört direkttilldelningsförfaranden enligt nationell rätt eller förhandlade förfaranden utan föregående meddelande om upphandling samt vad det uppskattade kontraktsvärdet uppgår till vid ett eventuellt genomfört förhandlat förfarande utan föregående meddelande om upphandling, eller hur många särskilt överklagbara beslut som redan har fattats? |
| --- | --- |

10.

Ska rätten till en rättvis rättegång inför en domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, med beaktande av övriga bestämmelser i unionsrätten, tolkas så, att denna bestämmelse ger enskilda subjektiva rättigheter och hindrar tillämpningen av nationell rätt enligt vilken det åligger den rättsskyddsökande som ansöker om prövning att betala schablonavgifter uppgående till ett belopp som inte kan förutses vid ansökningstillfället, eftersom sökanden i ett för denne förhandlat förfarande utan föregående meddelande om upphandling utan insyn vanligtvis inte kan känna till om den upphandlande myndigheten genomfört direkttilldelningsförfaranden enligt nationell rätt eller förhandlade förfaranden utan föregående meddelande om upphandling samt vad det uppskattade kontraktsvärdet uppgår till vid ett eventuellt genomfört förhandlat förfarande utan föregående meddelande om upphandling, eller hur många särskilt överklagbara beslut som redan har fattats?

---

(1)  Rådets direktiv 89/665/EEG av den 21 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten (EGT L 395, 1989, s. 33).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014 om tilldelning av koncessioner (EUT L 94, 2014, s. 1).

(3)  Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EUT L 351, 2012, s. 1).

(4)  Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (EUT C 326, 2012, s. 391).

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG (EUT L 94, 2014, s. 65).

(6)  Dom av den 19 december 2018, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust et Coopservice, ECLI:EU:C:2018:1034.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/24

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Obersten Gerichtshof (Österrike) den 5 maj 2021 – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM) mot Canal+ Luxembourg Sàrl

(Mål C-290/21)

(2021/C 320/23)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberster Gerichtshof

Parter i det nationella målet

Klagande: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger regGenmbH (AKM)

Motpart: Canal+ Luxembourg Sàrl

Ytterligare deltagare i rättegången: Tele 5 TM-TV GmbH, Österreichische Rundfunksender GmbH & Co. KG, Seven.One Entertainment Group GmbH, ProsiebenSat 1 PULS 4 GmbH

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 1.2 b i rådets direktiv 93/83/EEG av den 27 september 1993 om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel (1) tolkas så, att inte enbart sändarföretaget, utan även en person som tillhandahåller sattelitpaket vilken deltar i det odelbara och enhetliga sändandet utför en handling som utgör utnyttjande, vilken eventuellt kräver samtycke, uteslutande i den stat där de programbärande signalerna under sändarföretagets kontroll och på dess ansvar förs in i en oavbruten överföringskedja som leder till satelliten och sedan ner till jorden, med den följden att det förhållandet att tillhandahållaren av satellitpaket deltar i sändningarna inte kan medföra intrång i upphovsrätten i mottagarlandet? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 1.2 b i rådets direktiv 93/83/EEG av den 27 september 1993 om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel (1) tolkas så, att inte enbart sändarföretaget, utan även en person som tillhandahåller sattelitpaket vilken deltar i det odelbara och enhetliga sändandet utför en handling som utgör utnyttjande, vilken eventuellt kräver samtycke, uteslutande i den stat där de programbärande signalerna under sändarföretagets kontroll och på dess ansvar förs in i en oavbruten överföringskedja som leder till satelliten och sedan ner till jorden, med den följden att det förhållandet att tillhandahållaren av satellitpaket deltar i sändningarna inte kan medföra intrång i upphovsrätten i mottagarlandet?

| 2. | Om fråga 1 besvaras nekande:
  Ska begreppet ”överföring till allmänheten” i artikel 1.2 a och c i rådets direktiv 93/83/EEG av den 27 september 1993 om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel och artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (2) tolkas så, att den deltagande tillhandahållaren av satellitpaket som enligt eget tycke slår ihop flera kodade högupplösta signaler av program som är gratis och av avgiftsbelagda program som tillhandahålls av olika sändarföretag till ett paket och på så sätt erbjuder sina kunder en självständig audiovisuell produkt mot vederlag, måste ha ett särskilt tillstånd från innehavaren av berörda rättigheter även med avseende på det skyddade innehållet i de program som är gratis vilka ingår i programpaketet, trots att tillhandahållaren i detta avseende endast ger sina kunder tillgång till sådana verk som redan är fritt tillgängliga för alla på sändningsområdet, om än i en sämre kvalitet (standardupplösning)? |
| --- | --- |

2.

Om fråga 1 besvaras nekande:

Ska begreppet ”överföring till allmänheten” i artikel 1.2 a och c i rådets direktiv 93/83/EEG av den 27 september 1993 om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel och artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (2) tolkas så, att den deltagande tillhandahållaren av satellitpaket som enligt eget tycke slår ihop flera kodade högupplösta signaler av program som är gratis och av avgiftsbelagda program som tillhandahålls av olika sändarföretag till ett paket och på så sätt erbjuder sina kunder en självständig audiovisuell produkt mot vederlag, måste ha ett särskilt tillstånd från innehavaren av berörda rättigheter även med avseende på det skyddade innehållet i de program som är gratis vilka ingår i programpaketet, trots att tillhandahållaren i detta avseende endast ger sina kunder tillgång till sådana verk som redan är fritt tillgängliga för alla på sändningsområdet, om än i en sämre kvalitet (standardupplösning)?

---

(1)  EGT L 248, s. 15; svensk specialutgåva, område 13, volym 25, s. 33.

(2)  EGT L 167, s. 10.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/25

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Obersten Gerichtshof (Österrike) den 12 maj 2021 – UI mot Österreichische Post AG

(Mål C-300/21)

(2021/C 320/24)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Obersten Gerichtshof

Parter i det nationella målet

Klagande: UI

Motpart: Österreichische Post AG

Tolkningsfrågor

| 1. | För att tillerkännas ersättning enligt artikel 82 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (1) av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning, nedan kallad dataskyddsförordningen) krävs det, utöver en överträdelse av bestämmelserna i dataskyddsförordningen, även att klaganden har lidit skada, eller är överträdelsen av bestämmelserna i dataskyddsförordningen i sig tillräcklig för tillerkännande av ersättning? |
| --- | --- |

1.

För att tillerkännas ersättning enligt artikel 82 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (1) av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning, nedan kallad dataskyddsförordningen) krävs det, utöver en överträdelse av bestämmelserna i dataskyddsförordningen, även att klaganden har lidit skada, eller är överträdelsen av bestämmelserna i dataskyddsförordningen i sig tillräcklig för tillerkännande av ersättning?

| 2. | Gäller vid beräkning av ersättningen ytterligare bestämmelser inom unionsrätten utöver effektivitetsprincipen och likvärdighetsprincipen? |
| --- | --- |

2.

Gäller vid beräkning av ersättningen ytterligare bestämmelser inom unionsrätten utöver effektivitetsprincipen och likvärdighetsprincipen?

| 3. | Är uppfattningen att det för att ideell skada ska anses föreligga krävs ett orsakssamband eller kausalitet med en lagöverträdelse av åtminstone viss allvarlighetsgrad, som går utöver den förargelse lagöverträdelsen har orsakat, förenlig med unionsrätten? |
| --- | --- |

3.

Är uppfattningen att det för att ideell skada ska anses föreligga krävs ett orsakssamband eller kausalitet med en lagöverträdelse av åtminstone viss allvarlighetsgrad, som går utöver den förargelse lagöverträdelsen har orsakat, förenlig med unionsrätten?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT, L 119, 2016, s. 1).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/26

---

Överklagande ingett den 17 maj 2021 av Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS av det beslut som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 5 mars 2021 i mål T-885/19, Aquind m.fl. mot kommissionen

(Mål C-310/21 P)

(2021/C 320/25)

Rättegångsspråk: Engelska

Parter

Klagande: Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl, Aquind SAS (ombud: S. Goldberg, E. White, C. Davis, Solicitors)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike

Yrkanden

Klagandena yrkar att tribunalen ska:

| — | upphäva det överklagade beslutet, |
| --- | --- |

—

upphäva det överklagade beslutet,

| — | fastställa att talan i första instans var välgrundad och ogiltigförklara kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/389 (1) i den mån den avser klagandena, och |
| --- | --- |

—

fastställa att talan i första instans var välgrundad och ogiltigförklara kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/389 (1) i den mån den avser klagandena, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna för såväl överklagandet som förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna för såväl överklagandet som förfarandet vid tribunalen.

Grunder och huvudargument

Klagandena yrkar att kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/389 ska anses vara en slutlig rättsakt från och med den dagen den antogs och inte från och med den dagen då den trädde i kraft, vilket inte var föremål för parlamentets eller rådets invändningar. Talan kunde väckas mot denna förordning som sådan redan innan dess datum för ikraftträdande. Klagandena anser därför att tribunalen felaktigt tillämpade domstolens rättspraxis avseende rättsakter mot vilka talan inte kan väckas.

---

(1)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/389 av den 31 oktober 2019 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 vad gäller unionens förteckning över projekt av gemensamt intresse (EUT L 74, 2020, s. 1).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/26

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesarbeitsgericht (Tyskland) den 18 maj 2021 – CM mot TimePartner Personalmanagement GmbH

(Mål C-311/21)

(2021/C 320/26)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesarbeitsgericht

Parter i det nationella målet

Klagande: CM

Motpart: TimePartner Personalmanagement GmbH

Tolkningsfrågor

| 1. | Hur ska begreppet ”det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag” i artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG (1) definieras, och går det i synnerhet utöver det tvingande skydd som föreskrivs för samtliga arbetstagare i nationell rätt och i unionsrätten? |
| --- | --- |

1.

Hur ska begreppet ”det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag” i artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG (1) definieras, och går det i synnerhet utöver det tvingande skydd som föreskrivs för samtliga arbetstagare i nationell rätt och i unionsrätten?

| 2. | Vilka villkor och kriterier måste var uppfyllda för att bestämmelser i ett kollektivavtal, som avviker från den princip om likabehandling som fastställs i artikel 5.1 i direktiv 2008/104/EG när det gäller arbets- och anställningsvillkor för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, ska anses respektera det övergripande skyddet av sådana arbetstagare?






  a) | Ska prövningen av huruvida det övergripande skyddet respekteras – i abstrakt hänseende – hänföra sig till de i kollektivavtal fastställda arbetsvillkoren för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag eller krävs det en subjektiv jämförelse mellan villkoren i kollektivavtalet och de arbetsvillkor som är tillämpliga i det företag till vilket arbetstagarna hyrs ut (kundföretag)? |
| --- | --- | --- |

2.

Vilka villkor och kriterier måste var uppfyllda för att bestämmelser i ett kollektivavtal, som avviker från den princip om likabehandling som fastställs i artikel 5.1 i direktiv 2008/104/EG när det gäller arbets- och anställningsvillkor för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, ska anses respektera det övergripande skyddet av sådana arbetstagare?

a)

Ska prövningen av huruvida det övergripande skyddet respekteras – i abstrakt hänseende – hänföra sig till de i kollektivavtal fastställda arbetsvillkoren för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag eller krävs det en subjektiv jämförelse mellan villkoren i kollektivavtalet och de arbetsvillkor som är tillämpliga i det företag till vilket arbetstagarna hyrs ut (kundföretag)?

| b) | Krävs det mot bakgrund av den respekt för det övergripande skyddet som föreskrivs i artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG att det vid en avvikelse från likabehandlingsprincipen när det gäller lön föreligger en tillsvidareanställning mellan bemanningsföretaget och den arbetstagare som det hyr ut? |
| --- | --- |

b)

Krävs det mot bakgrund av den respekt för det övergripande skyddet som föreskrivs i artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG att det vid en avvikelse från likabehandlingsprincipen när det gäller lön föreligger en tillsvidareanställning mellan bemanningsföretaget och den arbetstagare som det hyr ut?

| 3. | Krävs det att den nationella lagstiftaren fastställer villkor och kriterier för respekten för det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, i den mening som avses i artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG, när arbetsmarknadens parter erhåller möjlighet att ingå kollektivavtal som innehåller bestämmelser om arbets- och anställningsvillkor för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, som avviker från likabehandlingsprincipen, och att det nationella systemet för kollektivavtal innehåller villkor som kan förväntas medföra en rimlig avvägning mellan avtalsparternas intressen (så kallad ”Richtigkeitsgewähr”, det vill säga en garanti för att kollektivavtal är korrekta)? |
| --- | --- |

3.

Krävs det att den nationella lagstiftaren fastställer villkor och kriterier för respekten för det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, i den mening som avses i artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG, när arbetsmarknadens parter erhåller möjlighet att ingå kollektivavtal som innehåller bestämmelser om arbets- och anställningsvillkor för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, som avviker från likabehandlingsprincipen, och att det nationella systemet för kollektivavtal innehåller villkor som kan förväntas medföra en rimlig avvägning mellan avtalsparternas intressen (så kallad ”Richtigkeitsgewähr”, det vill säga en garanti för att kollektivavtal är korrekta)?

| 4. | Om fråga 3 besvaras jakande:






  a) | Kan det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag anses respekteras, i den mening som avses i artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG, genom lagstiftning såsom Arbeitnehmerüberlassungsgesetz (lagen om uthyrning av arbetskraft) i den lydelse som är tillämplig sedan den 1 april 2017, i vilken föreskrivs en lägsta lön för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, en övre tidsmässig gräns för uthyrning till samma kundföretag, en tidsmässig begränsning för avvikelser från likabehandlingsprincipen när det gäller lön, att en bestämmelse i ett kollektivavtal som avviker från likabehandlingsprincipen blir ogiltig för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag som de senaste sex månaderna före uthyrningen till kundföretaget har upphört arbeta för detta företag eller för en arbetsgivare som tillsammans med kundföretaget utgör en koncern i den mening som avses i 18 § Aktiengesetz (aktielagen), samt en skyldighet för kundföretaget att i princip bevilja arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag tillgång till gemensamma förmåner eller inrättningar (såsom särskilt barnomsorg, personalmatsalar och transporter) på samma villkor som gäller för ordinarie personal? |
| --- | --- | --- |

4.

Om fråga 3 besvaras jakande:

a)

Kan det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag anses respekteras, i den mening som avses i artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG, genom lagstiftning såsom Arbeitnehmerüberlassungsgesetz (lagen om uthyrning av arbetskraft) i den lydelse som är tillämplig sedan den 1 april 2017, i vilken föreskrivs en lägsta lön för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, en övre tidsmässig gräns för uthyrning till samma kundföretag, en tidsmässig begränsning för avvikelser från likabehandlingsprincipen när det gäller lön, att en bestämmelse i ett kollektivavtal som avviker från likabehandlingsprincipen blir ogiltig för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag som de senaste sex månaderna före uthyrningen till kundföretaget har upphört arbeta för detta företag eller för en arbetsgivare som tillsammans med kundföretaget utgör en koncern i den mening som avses i 18 § Aktiengesetz (aktielagen), samt en skyldighet för kundföretaget att i princip bevilja arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag tillgång till gemensamma förmåner eller inrättningar (såsom särskilt barnomsorg, personalmatsalar och transporter) på samma villkor som gäller för ordinarie personal?

| b) | Om frågan besvaras jakande:
  Är detta även fallet om det i motsvarande lagstiftning såsom Arbeitnehmerüberlassungsgesetz i den lydelse som var tillämplig fram till den 31 mars 2017 inte föreskrivs någon tidsmässig begränsning för avvikelsen från likabehandlingsprincipen när det gäller lön, och kravet, att uthyrningen endast får vara ”tillfällig”, inte preciseras i tidsmässigt hänseende? |
| --- | --- |

b)

Om frågan besvaras jakande:

Är detta även fallet om det i motsvarande lagstiftning såsom Arbeitnehmerüberlassungsgesetz i den lydelse som var tillämplig fram till den 31 mars 2017 inte föreskrivs någon tidsmässig begränsning för avvikelsen från likabehandlingsprincipen när det gäller lön, och kravet, att uthyrningen endast får vara ”tillfällig”, inte preciseras i tidsmässigt hänseende?

| 5. | Om fråga 3 besvaras nekande:
  Har nationella domstolar en obegränsad rätt att pröva överenskommelser som genom kollektivavtal om arbets- och anställningsvillkor för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag enligt artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG avviker från likabehandlingsprincipen, för att fastställa huruvida avvikelserna respekterar det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, eller ger artikel 28 i stadgan och/eller hänvisningen till ”arbetsmarknadens parters självbestämmanderätt” i skäl 19 i direktiv 2008/104/EG arbetsmarknadens parter ett utrymme för eget skön när det gäller respekten för det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag som endast i begränsad utsträckning kan prövas vid domstol och – om detta är fallet – hur långtgående är detta utrymme? |
| --- | --- |

5.

Om fråga 3 besvaras nekande:

Har nationella domstolar en obegränsad rätt att pröva överenskommelser som genom kollektivavtal om arbets- och anställningsvillkor för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag enligt artikel 5.3 i direktiv 2008/104/EG avviker från likabehandlingsprincipen, för att fastställa huruvida avvikelserna respekterar det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, eller ger artikel 28 i stadgan och/eller hänvisningen till ”arbetsmarknadens parters självbestämmanderätt” i skäl 19 i direktiv 2008/104/EG arbetsmarknadens parter ett utrymme för eget skön när det gäller respekten för det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag som endast i begränsad utsträckning kan prövas vid domstol och – om detta är fallet – hur långtgående är detta utrymme?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/104/EG av den 19 november 2008 om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag (EUT L 327, 2008, s. 9).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/28

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Belgien) den 21 maj 2021 – Monument Vandekerckhove NV mot Stad Gent, intervenienter: Denys NV, Aelterman BVBA

(Mål C-316/21)

(2021/C 320/27)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State

Parter i det nationella målet

Klagande: Monument Vandekerckhove NV

Motpart: Stad Gent

Intervenienter: Denys NV, Aelterman BVBA

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 63.1 andra stycket i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU (1) av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG, som sådan och jämförd med de unionsrättsliga principerna om likhet, icke-diskriminering och öppenhet vid offentlig upphandling, tolkas så, att för det fall den upphandlande myndigheten fastställer att en enhet vars kapacitet en ekonomisk aktör avser att utnyttja inte uppfyller urvalskriterierna, är den upphandlande myndigheten i så fall skyldig att begära att den ekonomiska aktören byter ut denna enhet, eller ges den upphandlande myndigheten endast en möjlighet att begära ett sådant byte om den ekonomiska aktören väljs ut? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 63.1 andra stycket i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU (1) av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG, som sådan och jämförd med de unionsrättsliga principerna om likhet, icke-diskriminering och öppenhet vid offentlig upphandling, tolkas så, att för det fall den upphandlande myndigheten fastställer att en enhet vars kapacitet en ekonomisk aktör avser att utnyttja inte uppfyller urvalskriterierna, är den upphandlande myndigheten i så fall skyldig att begära att den ekonomiska aktören byter ut denna enhet, eller ges den upphandlande myndigheten endast en möjlighet att begära ett sådant byte om den ekonomiska aktören väljs ut?

| 2. | Finns det omständigheter under vilka den upphandlande myndigheten enligt principerna om likhet, icke-diskriminering och öppenhet, samt beroende på hur tilldelningsförfarandet genomförs, inte (längre) ska eller inte (längre) får begära att enheten ska bytas ut? |
| --- | --- |

2.

Finns det omständigheter under vilka den upphandlande myndigheten enligt principerna om likhet, icke-diskriminering och öppenhet, samt beroende på hur tilldelningsförfarandet genomförs, inte (längre) ska eller inte (längre) får begära att enheten ska bytas ut?

---

(1)  EUT L 94, 2014, s. 65.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/28

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, motpart: B.

(Mål C-323/21)

(2021/C 320/28)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State

Parter i det nationella målet

Klagande: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Motpart: B.

Tolkningsfrågor

| 1. | a) | Ska begreppet anmodande medlemsstat i den mening som avses i artikel 29.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (EUT L 180, 2013 (1)) tolkas så, att med detta begrepp avses den medlemsstat (i förevarande fall den tredje medlemsstaten, det vill säga Nederländerna) som senast ingav en framställan om återtagande till en annan medlemsstat? |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Ska begreppet anmodande medlemsstat i den mening som avses i artikel 29.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (EUT L 180, 2013 (1)) tolkas så, att med detta begrepp avses den medlemsstat (i förevarande fall den tredje medlemsstaten, det vill säga Nederländerna) som senast ingav en framställan om återtagande till en annan medlemsstat?

| b) | Om denna fråga ska besvaras nekande, påverkar den omständigheten att det tidigare har träffats en överenskommelse om återtagande mellan två medlemsstater (i förevarande fall Tyskland och Italien) den tredje medlemsstatens (i förevarande fall Nederländernas) rättsliga förpliktelser enligt Dublinförordningen gentemot utlänningen eller de medlemsstater som berörs av den tidigare överenskommelsen om återtagande, och i så fall hur? |
| --- | --- |

b)

Om denna fråga ska besvaras nekande, påverkar den omständigheten att det tidigare har träffats en överenskommelse om återtagande mellan två medlemsstater (i förevarande fall Tyskland och Italien) den tredje medlemsstatens (i förevarande fall Nederländernas) rättsliga förpliktelser enligt Dublinförordningen gentemot utlänningen eller de medlemsstater som berörs av den tidigare överenskommelsen om återtagande, och i så fall hur?

| 2. | Om fråga 1 ska besvaras jakande, ska artikel 27.1 i förordning (EU) nr 604/2013, jämförd med skäl 19 i denna förordning, tolkas så, att denna bestämmelse utgör hinder för möjligheten för en person som ansöker om internationellt skydd att inom ramen för ett överklagande av ett beslut om överföring med framgång anföra att överföringen inte kan genomföras på grund av att fristen för en tidigare överenskommen överföring mellan två medlemsstater (i förevarande fall Tyskland och Italien) har löpt ut? |
| --- | --- |

2.

Om fråga 1 ska besvaras jakande, ska artikel 27.1 i förordning (EU) nr 604/2013, jämförd med skäl 19 i denna förordning, tolkas så, att denna bestämmelse utgör hinder för möjligheten för en person som ansöker om internationellt skydd att inom ramen för ett överklagande av ett beslut om överföring med framgång anföra att överföringen inte kan genomföras på grund av att fristen för en tidigare överenskommen överföring mellan två medlemsstater (i förevarande fall Tyskland och Italien) har löpt ut?

---

(1)  S. 31.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/29 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/29

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, motpart: F.

(Mål C-324/21)

(2021/C 320/29)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State

Parter i det nationella målet

Klagande: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Motpart: F.

Tolkningsfråga

Ska artikel 29 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (EUT L 180, 2013 (1)) tolkas så, att en löpande tidsfrist för överföring i den mening som avses i artikel 29.1 och 29.2 börjar löpa på nytt då en utlänning, efter att ha förhindrat en medlemsstats överföring genom att hålla sig undan, inger en ny ansökan om internationellt skydd i en annan (i förevarande fall en tredje) medlemsstat?

---

(1)  S. 31.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/30

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van State (Nederländerna) den 25 maj 2021 – K. mot Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Mål C-325/21)

(2021/C 320/30)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van State

Parter i det nationella målet

Klagande: K.

Motpart: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 29 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat tolkas så, att en löpande tidsfrist för överföring i den mening som avses i artikel 29.1 och 29.2 börjar löpa på nytt då en utlänning, efter att ha förhindrat en medlemsstats överföring genom att hålla sig undan, inger en ny ansökan om internationellt skydd i en annan (i förevarande fall en tredje) medlemsstat? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 29 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat tolkas så, att en löpande tidsfrist för överföring i den mening som avses i artikel 29.1 och 29.2 börjar löpa på nytt då en utlänning, efter att ha förhindrat en medlemsstats överföring genom att hålla sig undan, inger en ny ansökan om internationellt skydd i en annan (i förevarande fall en tredje) medlemsstat?

| 2. | Om fråga 1 ska besvaras jakande, ska artikel 27.1 i förordning (EU) nr 604/2013, jämförd med skäl 19 i denna förordning, tolkas så, att denna bestämmelse utgör hinder för möjligheten för en person som ansöker om internationellt skydd att inom ramen för ett överklagande av ett beslut om överföring med framgång anföra att överföringen inte kan genomföras på grund av att fristen för en tidigare överenskommen överföring mellan två medlemsstater (i förevarande fall Frankrike och Österrike) har löpt ut, och att Nederländernas frist för att genomföra överföringen följaktligen har löpt ut? |
| --- | --- |

2.

Om fråga 1 ska besvaras jakande, ska artikel 27.1 i förordning (EU) nr 604/2013, jämförd med skäl 19 i denna förordning, tolkas så, att denna bestämmelse utgör hinder för möjligheten för en person som ansöker om internationellt skydd att inom ramen för ett överklagande av ett beslut om överföring med framgång anföra att överföringen inte kan genomföras på grund av att fristen för en tidigare överenskommen överföring mellan två medlemsstater (i förevarande fall Frankrike och Österrike) har löpt ut, och att Nederländernas frist för att genomföra överföringen följaktligen har löpt ut?

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/30

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 2 juni 2021 – PV mot Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond ”Zemedelie”

(Mål C-343/21)

(2021/C 320/31)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Varhoven administrativen sad

Parter i det nationella målet

Klagande: PV

Motpart: Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond ”Zemedelie”

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan artikel 45.4 i förordning (EG) nr 1974/2006 (1) om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1698/2005 tolkas så, att det i ett fall som det förevarande föreligger en ”omarrondering” eller ”arronderingsåtgärder”, till följd av vilka stödmottagaren är förhindrad att fullgöra sina gjorda åtaganden? |
| --- | --- |

1)

Kan artikel 45.4 i förordning (EG) nr 1974/2006 (1) om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1698/2005 tolkas så, att det i ett fall som det förevarande föreligger en ”omarrondering” eller ”arronderingsåtgärder”, till följd av vilka stödmottagaren är förhindrad att fullgöra sina gjorda åtaganden?

| 2) | Kan, för det fall att den första frågan ska besvaras jakande, det förhållandet att en medlemsstat inte har vidtagit de nödvändiga åtgärderna för att stödmottagarens åtaganden ska kunna anpassas till företagets nya situation utgöra grund för att inte kräva återbetalning av anslagen för den faktiska åtagandeperioden? |
| --- | --- |

2)

Kan, för det fall att den första frågan ska besvaras jakande, det förhållandet att en medlemsstat inte har vidtagit de nödvändiga åtgärderna för att stödmottagarens åtaganden ska kunna anpassas till företagets nya situation utgöra grund för att inte kräva återbetalning av anslagen för den faktiska åtagandeperioden?

| 3) | Hur ska, för det fall att den första frågan ska besvaras nekande, artikel 31 i rådets förordning (EG) nr 73/2009 (2) av den 19 januar 2009 tolkas med hänsyn till de konstaterade sakförhållandena i det nationella målet, och vilken karaktär har den frist som anges i artikel 75.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1122/2009 (3) av den 30 november 2009 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 73/2009? |
| --- | --- |

3)

Hur ska, för det fall att den första frågan ska besvaras nekande, artikel 31 i rådets förordning (EG) nr 73/2009 (2) av den 19 januar 2009 tolkas med hänsyn till de konstaterade sakförhållandena i det nationella målet, och vilken karaktär har den frist som anges i artikel 75.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1122/2009 (3) av den 30 november 2009 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 73/2009?

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1974/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1698/2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (EUT L 368, 2006, s. 15).

(2)  Rådets förordning (EG) nr 73/2009 av den 19 januari 2009 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd för jordbrukare inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, om ändring av förordningarna (EG) nr 1290/2005, (EG) nr 247/2006 och (EG) nr 378/2007 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1782/2003 (EUT L 30, 2009 , s. 16).

(3)  Kommissionens förordning (EG) nr 1122/2009 av den 30 november 2009 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 73/2009 vad gäller tvärvillkor, modulering och det integrerade administrations- och kontrollsystem inom de system för direktstöd till jordbrukare som införs genom den förordningen och om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 när det gäller tvärvillkoren för stöd inom vinsektorn (EUT L 316, 2009, s. 65).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/31

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Østre Landsret (Danmark) den 28 maj 2021 – A1 och A2 mot I

(Mål C-352/21)

(2021/C 320/32)

Rättegångsspråk: danska

Hänskjutande domstol

Østre Landsret

Parter i det nationella målet

Klagande: A1 och A2

Motpart: I

Tolkningsfråga

Ska artikel 15 led 5 jämförd med artikel 16 led 5 i Bryssel I-förordningen (1) tolkas så, att kaskoförsäkringar avseende fritidsbåtar som inte används för kommersiella ändamål omfattas av undantaget i artikel 16 led 5 i samma förordning och är ett försäkringsavtal som innehåller en prorogationsklausul som avviker från principen i artikel 11 i förordningen följaktligen giltigt mot bakgrund av artikel 15 led 5 i samma förordning?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EUT L 351, 2012, s. 1).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/32

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandsgericht Bamberg (Tyskland) den 11 juni 2021 – Brottmålsprocess mot MR

(Mål C-365/21)

(2021/C 320/33)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberlandsgericht Bamberg

Part i det nationella målet

MR

Tolkningsfrågor

| 1. | Är artikel 55 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet (tillämpningskonventionen) (1) förenlig med artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt fortfarande giltig i den mån undantag från förbudet mot dubbelbestraffning medges genom att en avtalsslutande part i samband med ratificering, antagande eller godkännande av denna konvention kan förklara sig icke bunden av artikel 54 i tillämpningskonventionen om en gärning som avses i en utländsk dom omfattat brott mot statens säkerhet eller andra för denna avtalsslutande part lika väsentliga intressen? |
| --- | --- |

1.

Är artikel 55 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet (tillämpningskonventionen) (1) förenlig med artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt fortfarande giltig i den mån undantag från förbudet mot dubbelbestraffning medges genom att en avtalsslutande part i samband med ratificering, antagande eller godkännande av denna konvention kan förklara sig icke bunden av artikel 54 i tillämpningskonventionen om en gärning som avses i en utländsk dom omfattat brott mot statens säkerhet eller andra för denna avtalsslutande part lika väsentliga intressen?

| 2. | Om den första frågan besvaras jakande:
  Utgör artiklarna 54 och 55 i tillämpningskonventionen och artiklarna 50 och 52 i stadgan hinder mot att de tyska domstolarna tolkar den förklaring som Förbundsrepubliken Tyskland avgivit i samband med ratificeringen av konventionen med avseende på 129 § StGB (Bundesgesetzblatt 1994 II 631) så, att den även omfattar sådana kriminella organisationer – såsom den här aktuella – vars verksamhet uteslutande omfattar ekonomisk brottslighet och därutöver inte verkar i politiskt, ideologiskt, religiöst eller filosofiskt syfte och inte heller med otillbörliga medel eftersträvar något inflytande på politik, medier, offentlig förvaltning, rättsväsen eller ekonomi? |
| --- | --- |

2.

Om den första frågan besvaras jakande:

Utgör artiklarna 54 och 55 i tillämpningskonventionen och artiklarna 50 och 52 i stadgan hinder mot att de tyska domstolarna tolkar den förklaring som Förbundsrepubliken Tyskland avgivit i samband med ratificeringen av konventionen med avseende på 129 § StGB (Bundesgesetzblatt 1994 II 631) så, att den även omfattar sådana kriminella organisationer – såsom den här aktuella – vars verksamhet uteslutande omfattar ekonomisk brottslighet och därutöver inte verkar i politiskt, ideologiskt, religiöst eller filosofiskt syfte och inte heller med otillbörliga medel eftersträvar något inflytande på politik, medier, offentlig förvaltning, rättsväsen eller ekonomi?

---

(1)  Konvention om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Franska republiken om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna (EGT L 239, 2000, s. 19).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/32

---

Överklagande ingett den 24 juni 2021 av Europeiska centralbanken av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 14 april 2021 i mål T-504/19, Crédit lyonnais mot ECB

(Mål C-389/21 P)

(2021/C 320/34)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Europeiska centralbanken (ombud: C. Zilioli, R. Ugena, M. Ioannidis, F. Bonnard)

Övrig part i målet: Crédit lyonnais

Klagandens yrkanden

| — | Upphäva den överklagande domen. |
| --- | --- |

—

Upphäva den överklagande domen.

| — | Förplikta Crédit lyonnais att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

Förplikta Crédit lyonnais att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

ECB gör gällande att den överklagande domen ska upphävas med anledning av att tribunalen har:

| — | överskridit gränserna för domstolsprövningen, genom att ersätta ECB:s bedömning av de komplicerade ekonomiska förhållandena med sin egen bedömning, i strid mot fast praxis från unionsdomstolen i frågan, |
| --- | --- |

—

överskridit gränserna för domstolsprövningen, genom att ersätta ECB:s bedömning av de komplicerade ekonomiska förhållandena med sin egen bedömning, i strid mot fast praxis från unionsdomstolen i frågan,

| — | åsidosatt sin motiveringsskyldighet, genom att inte ge ECB möjlighet att förstå varför dess bedömning av dubbel statlig garanti, som är beviljat inom ramen för reglerat sparande, kan vara felaktigt, |
| --- | --- |

—

åsidosatt sin motiveringsskyldighet, genom att inte ge ECB möjlighet att förstå varför dess bedömning av dubbel statlig garanti, som är beviljat inom ramen för reglerat sparande, kan vara felaktigt,

| — | missuppfattat de omständigheter som ECB lagt fram i målet, genom att ha gjort en uppenbart felaktig tolkning av såväl det omtvistade beslutet i första instans (beslut ECB-SSM-2019-FRCAG-39 av den 3 maj 2019) som den metod ECB har använt, och mot bakgrund av vilken begäran om undantag som lämnats in av Crédit lyonnais bedömdes, samt |
| --- | --- |

—

missuppfattat de omständigheter som ECB lagt fram i målet, genom att ha gjort en uppenbart felaktig tolkning av såväl det omtvistade beslutet i första instans (beslut ECB-SSM-2019-FRCAG-39 av den 3 maj 2019) som den metod ECB har använt, och mot bakgrund av vilken begäran om undantag som lämnats in av Crédit lyonnais bedömdes, samt

| — | åsidosatt artikel 4.1 punkt 94 i CRR (1) genom att lägga till kriterier till definitionen av risken för alltför låg bruttokonsoliditet som inte framkommer därav, och åsidosatt artikel 429.14 i CRR beträffande undantaget för beräkningen av bruttosoliditetsgraden för särskilda exponeringar, genom att frånta ECB det utrymme för skönsmässigbedömning som ECB tilldelats genom denna artikel. |
| --- | --- |

—

åsidosatt artikel 4.1 punkt 94 i CRR (1) genom att lägga till kriterier till definitionen av risken för alltför låg bruttokonsoliditet som inte framkommer därav, och åsidosatt artikel 429.14 i CRR beträffande undantaget för beräkningen av bruttosoliditetsgraden för särskilda exponeringar, genom att frånta ECB det utrymme för skönsmässigbedömning som ECB tilldelats genom denna artikel.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 2013, s. 1), ändrad genom kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/62 av den 10 oktober 2014 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 när det gäller bruttosoliditetsgraden (EUT L 11, 2015, s. 37).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/33

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 19 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Verwaltungsgerichtshof – Österrike) – B mot Finanzamt Österreich

(Mål C-1/20) (1)

(2021/C 320/35)

Rättegångsspråk: tyska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 137, 27.04.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/33

---

Beslut meddelat av ordföranden på domstolens sjätte avdelning den 20 maj 2021 – Vanda Pharmaceuticals Ltd mot Europeiska kommissionen

(Mål C-115/20) (1)

(2021/C 320/36)

Rättegångsspråk: engelska

Ordföranden på sjätte avdelningen har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 137, 27.04.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/34 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/34

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 11 maj 2021 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Judicial da Comarca dos Açores – Portugal) – – NM, NR, BA, XN, FA mot Sata Air Açores – Sociedade Açoriana de Transportes Aéreos, SA

(Mål C-578/20) (1)

(2021/C 320/37)

Rättegångsspråk: portugisiska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  EUT C 28, 25.01.2021.

---

Tribunalen

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/35

---

Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – BZ mot ECB

(Mål T-554/16) (1)

(Personalmål - ECB:s personal - Ansökan om erkännande av en sjukdom som yrkessjukdom - Artiklarna 6.3.11–6.3.13 i ECB:s personalföreskrifter - Oegentligheter i förfarandet - Ingen undersökningsrapport - Utomobligatoriskt ansvar)

(2021/C 320/38)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: BZ (ombud: advokaten S. Pappas)

Svarande: Europeiska centralbanken (ombud: E. Carlini och F. Malfrère, biträdda av advokaten B. Wägenbaur)

Saken

Talan enligt artikel 270 FEUF och artikel 50a i stadgan för Europeiska unionens domstol om dels ogiltigförklaring av ECB:s beslut av den 23 juli 2014 att avsluta förfarandet avseende sökandens ansökan om erkännande av en sjukdom som yrkessjukdom, dels ersättning för den ekonomiska och ideella skada sökanden åsamkats av detta beslut.

Domslut

| 1) | Europeiska centralbankens (ECB) beslut av den 23 juli 2014 att avsluta förfarandet avseende sökandens ansökan om erkännande av en sjukdom som yrkessjukdom ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Europeiska centralbankens (ECB) beslut av den 23 juli 2014 att avsluta förfarandet avseende sökandens ansökan om erkännande av en sjukdom som yrkessjukdom ogiltigförklaras.

| 2) | Talan ogillas i övriga delar. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övriga delar.

| 3) | ECB ska bära rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

ECB ska bära rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 279, 24.08.2015 (målet registrerades inledningsvis vid Europeiska unionens personaldomstol med målnummer F-79/15 och överfördes till Europeiska unionens tribunal den 1.9.2016).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/35

---

Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – FD/Entreprise commune Fusion for Energy

(Mål T-641/19) (1)

(Personalmål - Tillfälligt anställda - Visstidsanställning - Beslut att inte förnya avtalet - Mobbning - Maktmissbruk - Omsorgsplikt - Likabehandling - Ansvar)

(2021/C 320/39)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: FD (ombud: advokaten M. Casado García-Hirschfeld)

Svarande: Europeiska gemensamma företaget för ITER och utveckling av fusionsenergi (ombud: R. Hanak och G. Poszler, biträdda av advokaten B. Wägenbaur)

Saken

Talan enligt artikel 270 FEUF dels om ogiltigförklaring av det beslut som meddelades av Europeiska gemensamma företaget för ITER och utveckling av fusionsenergi den 3 december 2018 att inte förnya sökandens visstidsanställning, dels om skadestånd för den ekonomiska och ideella skada som sökanden påstår sig ha lidit till följd av det beslutet på grund av en övergripande mobbningsstrategi som vederbörande anser sig ha blivit utsatt för.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | FD ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

FD ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 383, 11.11.2019.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/36 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/36

---

Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – GW mot revisionsrätten

(Mål T-709/19) (1)

(Personalmål - Tjänstemän - Tjänsteman med total bestående invaliditet - Regelbunden medicinsk undersökning - Villkor - Begäran om hänskjutande av fråga till invaliditetskommittén - Avslag - Artikel 15 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna - Slutsats nr 273/15 av förvaltningskollegiet - Omsorgsplikt)

(2021/C 320/40)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: GW (ombud: advokaten J.-N. Louis)

Svarande: Europeiska revisionsrätten (ombud: C. Lesauvage)

Saken

Talan enligt artikel 270 FEUF om ogiltigförklarande av revisionsrättens beslut av den 22 maj 2019 om att avslå sökandens begäran om hänskjutande till invaliditetskommitén.

Domslut

| 1) | Revisionsrättens beslut av den 22 maj 2019 om att avslå sökandens begäran om hänskjutande till invaliditetskommitén ogiltigförklara. |
| --- | --- |

1)

Revisionsrättens beslut av den 22 maj 2019 om att avslå sökandens begäran om hänskjutande till invaliditetskommitén ogiltigförklara.

| 2) | Revisionsrätten ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Revisionsrätten ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 413, 9.12.2019.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/37 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/37

---

Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – GY mot ECB

(Mål T-746/19) (1)

(Personalmål - ECB:s personal - Lön - Hushållstillägg - Ändring av gällande bestämmelser - Avslag på ansökan för år 2019 - Invändning om rättsstridighet - Likabehandling - Övergångsbestämmelser saknas)

(2021/C 320/41)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: GY (ombud: advokaterna L. Levi och A. Champetier)

Svarande: Europeiska centralbanken (ombud: F. von Lindeiner och D. Nessaf, biträdda av advokaten B. Wägenbaur)

Saken

Talan enligt artikel 270 FEUF och artikel 50a i stadgan för Europeiska unionens domstol om ogiltigförklaring av ECB:s beslut av den 28 januari 2019 att inte bevilja sökanden hushållstillägg för år 2019.

Domslut

| 1) | Europeiska centralbankens (ECB) beslut av den 28 januari 2019 ogiltigförklaras i den del GY nekas hushållstillägg för år 2019. |
| --- | --- |

1)

Europeiska centralbankens (ECB) beslut av den 28 januari 2019 ogiltigförklaras i den del GY nekas hushållstillägg för år 2019.

| 2) | ECB ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

ECB ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 36, 3.2.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/37 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/37

---

Tribunalens dom av den 30 juni 2021 – Mélin mot Europaparlamentet

(Mål T-51/20) (1)

(Institutionell rätt - Bestämmelser för kostnadsersättning och andra ersättningar till parlamentets ledamöter - Ersättning för assistentstöd till ledamöter - Återkrav av felaktigt utbetalda belopp - Invändning om rättstridighet - Rätten till försvar - Felaktiga faktiska omständigheter)

(2021/C 320/42)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Joëlle Mélin (Aubagne, Frankrike) (ombud: advokaten, F. Wagner)

Svarande: Europaparlamentet (ombud: M. Ecker och S. Seyr)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av Europaparlamentets generalsekreterares beslut av den 17 december 2019, varigenom ett återkrav riktats mot sökanden avseende ett belopp om 130 339,35 euro som felaktigt utbetalats som assistentstöd, och av den debetnota som hänför sig till detta beslut.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Joëlle Mélin ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Joëlle Mélin ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 87, 16.3.2020.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/38 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/38

---

Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 22 juni 2021 – Portugal mot kommissionen

(Mål T-95/21 R)

(Interimistiskt förfarande - Statligt stöd - Stödordning som Portugal tillämpat till förmån för Madeiras frizon - Stödordningen har tillämpats på ett sätt som strider mot kommissionens beslut C(2007) 3037 final och C(2013) 4043 final - Beslut i vilket stödordningen förklaras oförenlig med den inre marknaden och om föreläggande att återkräva stödet - Ansökan om interimistiska åtgärder - Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte)

(2021/C 320/43)

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Republiken Portugal (ombud: advokaterna L. Inez Fernandes, L. Borrego, P. Barros da Costa, M. Marques och A. Soares de Freitas, biträdda av advokaterna M. Gorjão-Henriques och A. Saavedra)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: P. Arenas och G. Braga da Cruz)

Saken

Ansökan enligt artiklarna 278 och 279 FEUF om interimistiska åtgärder avseende dels uppskov med verkställigheten av kommissionens beslut C(2020)8550 final av den 4 december 2020 om den stödordning SA.21259 (2018/C) (f.d. 2018/NN) som Portugal tillämpat till förmån för Madeiras frihandelszon (ZFM) – Ordning III, dels åläggande för kommissionen att inte offentliggöra detta beslut i Europeiska unionens officiella tidning till dess att dom meddelats i huvudförfarandet.

Avgörande

| 1) | Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. |
| --- | --- |

1)

Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

| 2) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

2)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/38 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/38

---

Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 22 juni 2021 – Polynt mot Echa

(Mål T-207/21 R)

(Interimistiskt förfarande - Reach - Ämnet hexahydro-4-metylftalisk anhydrid - Registreringsskyldighet - Prövning av ärendena - Granskning av testförslagen - Skyldighet att lämna vissa uppgifter som kräver att djurförsök genomförs - Ansökan om interimistiska åtgärder - Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte)

(2021/C 320/44)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Polynt SpA (Scanzorosciate, Italien) (ombud: advokaterna C. Mereu, P. Sellar och S. Abdel Qader)

Svarande: Europeiska kemikaliemyndigheten (ombud: M. Heikkilä, W. Broere och N. Knight)

Saken

Ansökan enligt artiklarna 278 och 279 FEUF om uppskov med verkställigheten av det beslut som Echas överklagandenämnd meddelade den 9 februari 2021, i vilket sökanden uppmanades att genomföra en utvidgad engenerationsstudie av reproduktionstoxicitet i fråga om ämnet hexahydro-4-metylftalisk anhydrid, eller om någon annan interimistisk åtgärd som tribunalen anser vara lämplig.

Avgörande

| 1) | Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. |
| --- | --- |

1)

Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

| 2) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

2)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/39 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/39

---

Överklagande ingett den 18 maj 2021 – eSlovensko mot kommissionen

(Mål T-295/21)

(2021/C 320/45)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: eSlovensko (Lučenec, Slovakien) (ombud: advokaten B. Friedrich)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska:

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut, närmare bestämt den specifika rättsakten ”Betalningskrav och debetnota” utfärdad av kommissionen, GD Kommunikationsnät, innehåll och teknik, ARES(2021)1955613, av den 18 mars 2021, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut, närmare bestämt den specifika rättsakten ”Betalningskrav och debetnota” utfärdad av kommissionen, GD Kommunikationsnät, innehåll och teknik, ARES(2021)1955613, av den 18 mars 2021,

| — | återlämna de finansiella ansökningshandlingar som getts in inom ramen för kommissionens revisionsprocess och begära in relevanta tillåtliga kostnader enligt bidragsavtalet ”Slovak Safer Internet”, nr SI-2010-SIC-1231002, och |
| --- | --- |

—

återlämna de finansiella ansökningshandlingar som getts in inom ramen för kommissionens revisionsprocess och begära in relevanta tillåtliga kostnader enligt bidragsavtalet ”Slovak Safer Internet”, nr SI-2010-SIC-1231002, och

| — | förpliktiga kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förpliktiga kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar klaganden tre grunder:

| 1. | Den första grunden avser att svarandens omtvistade beslut och betalningskrav ARES(2021)1955613 ska ogiltigförklaras på grund av åsidosättande av en väsentlig formföreskrift, åsidosättande av fördragen eller någon rättsregel som avser fördragens tillämpning, eller maktmissbruk, oriktig rättslig bedömning av faktiska omständigheter och slutsatser, (åsidosättande av rätten till försvar, åsidosättande av rätten till god förvaltning, åsidosättande av proportionalitetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen, rättsstatsprincipen, principen om berättigade förväntningar, och förbudet mot retroaktiv tillämpning, och oriktig bedömning av faktiska omständigheter och slutsatser vid revisionen 12-INFS-024 och uppföljningsrevisionen 15-NR01-044). |
| --- | --- |

1.

Den första grunden avser att svarandens omtvistade beslut och betalningskrav ARES(2021)1955613 ska ogiltigförklaras på grund av åsidosättande av en väsentlig formföreskrift, åsidosättande av fördragen eller någon rättsregel som avser fördragens tillämpning, eller maktmissbruk, oriktig rättslig bedömning av faktiska omständigheter och slutsatser, (åsidosättande av rätten till försvar, åsidosättande av rätten till god förvaltning, åsidosättande av proportionalitetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen, rättsstatsprincipen, principen om berättigade förväntningar, och förbudet mot retroaktiv tillämpning, och oriktig bedömning av faktiska omständigheter och slutsatser vid revisionen 12-INFS-024 och uppföljningsrevisionen 15-NR01-044).

| 2. | Den andra grunden avser att svaranden ska förpliktigas att betala de stödberättigande kostnaderna till sökanden, som är den urpsurnliga stödmottagaren och avtalsparten i bidragsavtalet nr SI-2010-SIC-123002 – ”Slovak Safer Internet”, i enlighet med det giltiga och effektiva bidragsavtalet, baserat på det faktum att svaranden har erforderlig kompetens för att handa problem med projektimplementering och finansiella överföringar i förhållande till det giltiga och verksammakontraktet mellan svaranden och sökanden. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden avser att svaranden ska förpliktigas att betala de stödberättigande kostnaderna till sökanden, som är den urpsurnliga stödmottagaren och avtalsparten i bidragsavtalet nr SI-2010-SIC-123002 – ”Slovak Safer Internet”, i enlighet med det giltiga och effektiva bidragsavtalet, baserat på det faktum att svaranden har erforderlig kompetens för att handa problem med projektimplementering och finansiella överföringar i förhållande till det giltiga och verksammakontraktet mellan svaranden och sökanden.

| 3. | Den tredje grunden avser att svaranden ska förpliktigas ersätta rättegångskostnaderna. Enligt ovannämnda argument och till följd av den skönsmässiga karaktären av det ifrågavarande beslutet begär sökanden ersättning för rättegångskostnader avseende förfarandet vid tribunalen samt för juridisk rådgivning. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden avser att svaranden ska förpliktigas ersätta rättegångskostnaderna. Enligt ovannämnda argument och till följd av den skönsmässiga karaktären av det ifrågavarande beslutet begär sökanden ersättning för rättegångskostnader avseende förfarandet vid tribunalen samt för juridisk rådgivning.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/40 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/40

---

Talan väckt den 20 maj 2021 – SU mot Eiopa

(Mål T-296/21)

(2021/C 320/46)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: SU (ombud: advokaterna L. Levi och M. Vandenbussche)

Svarande: Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska:

| — | ogiltigförklara beslutet av den 15 juli 2020 att inte förnya sökandens anställningsavtal, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 15 juli 2020 att inte förnya sökandens anställningsavtal,

| — | ogiltigförklara sökandens bedömningsrapport för 2019, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara sökandens bedömningsrapport för 2019,

| — | i den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara beslutet av den 11 februari 2021 om avslag på klagomålet, |
| --- | --- |

—

i den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara beslutet av den 11 februari 2021 om avslag på klagomålet,

| — | ersätta den sökandes ekonomiska skada, så som beräknad i denna ansökan, |
| --- | --- |

—

ersätta den sökandes ekonomiska skada, så som beräknad i denna ansökan,

| — | ersätta den sökandes ideella skada, som i överensstämmelse med rätt och billighet (ex aequo et bono) uppskattas till 10 000 euro, och |
| --- | --- |

—

ersätta den sökandes ideella skada, som i överensstämmelse med rätt och billighet (ex aequo et bono) uppskattas till 10 000 euro, och

| — | förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden sex grunder, som alla vilar på den påstådda olagligheten av bedömningsrapporten för 2019 och på beslutet om icke-förnyelse, med olika motiveringar, som följer.

| 1. | Som grund för sin talan har sökanden för det första gjort gällande att bedömningsrapporten för 2019 inte var vederbörligen slutförd och att rapporten om förnyelse av kontakt (CRR) byggde på en bedömningsrapport som ännu inte var slutförd.






  — | Sökanden anser att bedömningsrapporten för 2019 är olaglig i den mån den inte vederbörligen slutfördes genom ett motiverat beslut från den bedömningsansvarige. Hon anser även att beslutet om icke-förnyelse är olagligt i den mån det understöddes av bedömningsrapporten för 2019, som inte var slutförd. |
| --- | --- | --- |

1.

Som grund för sin talan har sökanden för det första gjort gällande att bedömningsrapporten för 2019 inte var vederbörligen slutförd och att rapporten om förnyelse av kontakt (CRR) byggde på en bedömningsrapport som ännu inte var slutförd.

—

Sökanden anser att bedömningsrapporten för 2019 är olaglig i den mån den inte vederbörligen slutfördes genom ett motiverat beslut från den bedömningsansvarige. Hon anser även att beslutet om icke-förnyelse är olagligt i den mån det understöddes av bedömningsrapporten för 2019, som inte var slutförd.

| 2. | Som grund för sin talan har sökanden för det andra gjort gällande att principen om opartiskhet, enligt artikel 11 i tjänsteföreskrifterna och artikel 41 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna har åsidosatts.






  — | Enligt fördelningen av uppgifter och ansvarsområden vid EIOPA har den verkställande direktören fått i uppgift att fungera som både bedömningsansvarig och som den myndighet som är behörig att sluta anställningsavtal, vilket inte säkerställer opartiskhet, vad gäller bedömningsförfarandet för 2019 och beslutet om att inte förlänga sökandes anställningsavtal. |
| --- | --- | --- |

2.

Som grund för sin talan har sökanden för det andra gjort gällande att principen om opartiskhet, enligt artikel 11 i tjänsteföreskrifterna och artikel 41 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna har åsidosatts.

—

Enligt fördelningen av uppgifter och ansvarsområden vid EIOPA har den verkställande direktören fått i uppgift att fungera som både bedömningsansvarig och som den myndighet som är behörig att sluta anställningsavtal, vilket inte säkerställer opartiskhet, vad gäller bedömningsförfarandet för 2019 och beslutet om att inte förlänga sökandes anställningsavtal.

| 3. | Som grund för sin talan har sökanden för det tredje gjort gällande åsidosättande av rätten att yttra sig och av motiveringsskyldigheten, åsidosättande av artikel 25 i tjänsteföreskrifterna, av artikel 41 i stadgan om de grundläggande rättigheterna i EU och av artikel 6.7, 6.9 och 6.10 i EIOPA:s förfarande för förnyelse av anställningsavtalet.






  — | Sökanden anser att hennes rätt att yttra sig och motiveringsskyldigheten har åsidosatts i relation till beslutet om att inte förnya anställningsavtalet och hennes bedömningsrapport för 2019. |
| --- | --- | --- |

3.

Som grund för sin talan har sökanden för det tredje gjort gällande åsidosättande av rätten att yttra sig och av motiveringsskyldigheten, åsidosättande av artikel 25 i tjänsteföreskrifterna, av artikel 41 i stadgan om de grundläggande rättigheterna i EU och av artikel 6.7, 6.9 och 6.10 i EIOPA:s förfarande för förnyelse av anställningsavtalet.

—

Sökanden anser att hennes rätt att yttra sig och motiveringsskyldigheten har åsidosatts i relation till beslutet om att inte förnya anställningsavtalet och hennes bedömningsrapport för 2019.

| 4. | Som grund för sin talan har sökanden för det fjärde gjort gällande uppenbart oriktig bedömning, avsaknad av en omsorgsfull bedömning av alla aspekter i ärendet och åsidosättande av artikel 41 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna samt åsidosättande av artikel 4 och 6.5 i förfarandet för förnyelse av anställningsavtalet.






  — | I detta mål är svarandens bedömning olaglig och präglad av en uppenbart oriktig bedömning och åsidosättande av god förvaltningssed, av två huvudskäl. För det första argumenterar sökanden för att svaranden inte beaktade det andra kriteriet i artikel 4 i förfarandet för förnyelse av anställningsavtalet, i synnerhet sökandes föregående gynnsamma prestationsbedömningar. För det andra är svarandens skäl med hänsyn till sökandens prestation 2019 och 2020 uppenbart felaktiga och ogrundade. |
| --- | --- | --- |

4.

Som grund för sin talan har sökanden för det fjärde gjort gällande uppenbart oriktig bedömning, avsaknad av en omsorgsfull bedömning av alla aspekter i ärendet och åsidosättande av artikel 41 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna samt åsidosättande av artikel 4 och 6.5 i förfarandet för förnyelse av anställningsavtalet.

—

I detta mål är svarandens bedömning olaglig och präglad av en uppenbart oriktig bedömning och åsidosättande av god förvaltningssed, av två huvudskäl. För det första argumenterar sökanden för att svaranden inte beaktade det andra kriteriet i artikel 4 i förfarandet för förnyelse av anställningsavtalet, i synnerhet sökandes föregående gynnsamma prestationsbedömningar. För det andra är svarandens skäl med hänsyn till sökandens prestation 2019 och 2020 uppenbart felaktiga och ogrundade.

| 5. | Som grund för sin talan har sökanden för det femte gjort gällande diskriminering på grund av kön och familjesituation – åsidosättande av artikel 1d i tjänsteföreskrifterna och av artiklarna 21 och 23 i EU: s stadga om de grundläggande rättigheterna.






  — | Sökanden anser att hon blev diskriminerad på grund av hennes ledighetsperioder och arbetsmönster och att beslutet om att inte förnya hennes anställningskontrakt är präglat av diskriminering av denna typ och utgör vedergällning. |
| --- | --- | --- |

5.

Som grund för sin talan har sökanden för det femte gjort gällande diskriminering på grund av kön och familjesituation – åsidosättande av artikel 1d i tjänsteföreskrifterna och av artiklarna 21 och 23 i EU: s stadga om de grundläggande rättigheterna.

—

Sökanden anser att hon blev diskriminerad på grund av hennes ledighetsperioder och arbetsmönster och att beslutet om att inte förnya hennes anställningskontrakt är präglat av diskriminering av denna typ och utgör vedergällning.

| 6. | Som grund för sin talan har sökanden för det sjätte gjort gällande åsidosättande av omsorgsprincipen.






  — | Enligt omsorgsprincipen ska administrationen inte enbart beakta tjänstens intresse, utan även personalens intressen. Sökanden hävdar att detta inte har gjorts. |
| --- | --- | --- |

6.

Som grund för sin talan har sökanden för det sjätte gjort gällande åsidosättande av omsorgsprincipen.

—

Enligt omsorgsprincipen ska administrationen inte enbart beakta tjänstens intresse, utan även personalens intressen. Sökanden hävdar att detta inte har gjorts.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/41 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/41

---

Talan väckt den 30 maj 2021 – eSlovensko Bratislava mot kommissionen

(Mål T-304/21)

(2021/C 320/47)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovakien) (ombud: advokaten, B. Fridrich)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska:

| — | ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut, konkret, den individuella rättsakten ”Termination of the Action” antagen av Europeiska kommissionen, INEA, No. ARES(2021)1953853, utfärdad den 30 mars 2021, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut, konkret, den individuella rättsakten ”Termination of the Action” antagen av Europeiska kommissionen, INEA, No. ARES(2021)1953853, utfärdad den 30 mars 2021,

| — | återförvisa ärendet till Europeiska kommissionen och INEA och betrakta åtgärden och bidragsavtalet som giltiga och inte uppsagda enligt bidragsavtalet No. INEA/CEF/ITC/A2015/1154788 för projekt ”Slovak Safer Internet Centre IV”, nr 2015-SK-IA-0038, och |
| --- | --- |

—

återförvisa ärendet till Europeiska kommissionen och INEA och betrakta åtgärden och bidragsavtalet som giltiga och inte uppsagda enligt bidragsavtalet No. INEA/CEF/ITC/A2015/1154788 för projekt ”Slovak Safer Internet Centre IV”, nr 2015-SK-IA-0038, och

| — | förpliktiga kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förpliktiga kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Som grund för talan har sökanden för det första gjort gällande att Europeiska kommissionens beslut ”Termination of the Action” Ref. ARES(2021)1953853 ska ogiltigförklaras på grund av åsidosättande av en väsentlig formföreskrift, åsidosättande av fördragen eller av en rättsregel som gäller dess tillämpning eller maktmissbruk, särskilt oriktig rättslig bedömning av faktiska omständigheter och slutsatser (åsidosättande av rätten till god förvaltning, åsidosättande av proportionalitetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen, rättsstatsprincipen, förutsägbarhetsprincipen och felaktig juridisk utvärdering av fakta och slutsatser vid begäran om slutbetalning för projekt 2015-SK-IA-0038 Slovak Safer Internet Centre IV). |
| --- | --- |

1.

Som grund för talan har sökanden för det första gjort gällande att Europeiska kommissionens beslut ”Termination of the Action” Ref. ARES(2021)1953853 ska ogiltigförklaras på grund av åsidosättande av en väsentlig formföreskrift, åsidosättande av fördragen eller av en rättsregel som gäller dess tillämpning eller maktmissbruk, särskilt oriktig rättslig bedömning av faktiska omständigheter och slutsatser (åsidosättande av rätten till god förvaltning, åsidosättande av proportionalitetsprincipen, rättssäkerhetsprincipen, rättsstatsprincipen, förutsägbarhetsprincipen och felaktig juridisk utvärdering av fakta och slutsatser vid begäran om slutbetalning för projekt 2015-SK-IA-0038 Slovak Safer Internet Centre IV).

| 2. | Som grund för talan har sökanden för det andra gjort gällande att begäran om slutgiltig betalning avseende projekt ”Slovak Safer Internet Centre IV” ska återförvisas till kommissionen och INEA för [sic] utvärdering och implementering av kontrollbehörigheten samt uppfyllandet av de avtalsenliga skyldigheterna baserade på bidragsavtal No. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788 och att kommissionen ska åläggas slutlig betalning av de stödberättigande kostnaderna till sökanden, i enlighet med det giltiga och verksamma bidragsavtalet; denna grund vilar på att kommissionen har behörighet att hantera frågor om projektgenomförande och ekonomiska överföringar enligt det giltiga och verksamma avtalet mellan kommissionen och sökanden. |
| --- | --- |

2.

Som grund för talan har sökanden för det andra gjort gällande att begäran om slutgiltig betalning avseende projekt ”Slovak Safer Internet Centre IV” ska återförvisas till kommissionen och INEA för [sic] utvärdering och implementering av kontrollbehörigheten samt uppfyllandet av de avtalsenliga skyldigheterna baserade på bidragsavtal No. INEA/CEF/ICT/A2015/1154788 och att kommissionen ska åläggas slutlig betalning av de stödberättigande kostnaderna till sökanden, i enlighet med det giltiga och verksamma bidragsavtalet; denna grund vilar på att kommissionen har behörighet att hantera frågor om projektgenomförande och ekonomiska överföringar enligt det giltiga och verksamma avtalet mellan kommissionen och sökanden.

| 3. | Som grund för talan har sökanden för det tredje gjort gällande att kommissionen ska förpliktigas att ersätta rättegångskostnaderna. I enlighet med de ovan nämnda argumenten och den godtyckliga karaktären hos kommissionens beslut, begär sökande ersättning för kostnader och utgifter i samband med förförandet vid Europeiska unionens tribunal samt kostnader och utgifter för rättshjälp i samband med denna talan. |
| --- | --- |

3.

Som grund för talan har sökanden för det tredje gjort gällande att kommissionen ska förpliktigas att ersätta rättegångskostnaderna. I enlighet med de ovan nämnda argumenten och den godtyckliga karaktären hos kommissionens beslut, begär sökande ersättning för kostnader och utgifter i samband med förförandet vid Europeiska unionens tribunal samt kostnader och utgifter för rättshjälp i samband med denna talan.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/42 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/42

---

Talan väckt den 24 maj 2021 – TC mot parlamentet

(Mål T-309/21)

(2021/C 320/48)

Rättegångsspråk: litauiska

Parter

Sökande: TC (ombud: advokaten D. Aukštuolytė)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara beslutet från Europaparlamentets generalsekreterare av den 16 mars 2021, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet från Europaparlamentets generalsekreterare av den 16 mars 2021,

| — | återkalla debetnota nr 7010000523 utfärdat av Europaparlamentet av den 31 mars 2021, och |
| --- | --- |

—

återkalla debetnota nr 7010000523 utfärdat av Europaparlamentet av den 31 mars 2021, och

| — | förplikta parlamentet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta parlamentet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: Parlamentet var, utan grund, orimligt och orättvist sen med att anta sitt beslut genom underlåtenhet att iaktta principen om en rimlig tidsfrist av det administrativa förfarandet som fastslås i artikel 4.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Med anledning av detta har sökandens rätt till försvar åsidosatts på grund av det sena återkravsförfarandet mot honom, eftersom längden på dessa förfaranden berövade honom möjligheten att försvara sig på ett effektivt sätt mot anklagelserna och lägga fram bevisning. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Parlamentet var, utan grund, orimligt och orättvist sen med att anta sitt beslut genom underlåtenhet att iaktta principen om en rimlig tidsfrist av det administrativa förfarandet som fastslås i artikel 4.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Med anledning av detta har sökandens rätt till försvar åsidosatts på grund av det sena återkravsförfarandet mot honom, eftersom längden på dessa förfaranden berövade honom möjligheten att försvara sig på ett effektivt sätt mot anklagelserna och lägga fram bevisning.

| 2. | Andra grunden: Beslutet från Europaparlamentets generalsekreterare, vilket ligger till grund för debetnotan, är en rättsakt som berör sökanden och som antagits i strid med principerna om en opartisk och rättvis rättegång, parternas likställdhet i processen och sökandens rätt till försvar.






  — | Parlamentet åsidosatte sin motiveringsskyldighet och sökandens rätt att bli hörd enligt artikel 41.2 a och 41.2 c i stadgan genom att grunda det omtvistade beslutet på tribunalens konstateranden i ett mål som sökanden inte omfattades av och där han inte hade möjlighet att bli hörd. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Beslutet från Europaparlamentets generalsekreterare, vilket ligger till grund för debetnotan, är en rättsakt som berör sökanden och som antagits i strid med principerna om en opartisk och rättvis rättegång, parternas likställdhet i processen och sökandens rätt till försvar.

—

Parlamentet åsidosatte sin motiveringsskyldighet och sökandens rätt att bli hörd enligt artikel 41.2 a och 41.2 c i stadgan genom att grunda det omtvistade beslutet på tribunalens konstateranden i ett mål som sökanden inte omfattades av och där han inte hade möjlighet att bli hörd.

| — | Parlamentet upplyste varken sökanden om den bevisning som det indirekt baserade det omtvistade beslutet på, eller försåg sökanden med annan nödvändig information så att sökanden på ett meningsfullt sätt skulle kunna tillvarata sin rätt att bli hörd (att lämna synpunkter),i strid mot artikel 41.2 a och 41.2 b i stadgan. |
| --- | --- |

—

Parlamentet upplyste varken sökanden om den bevisning som det indirekt baserade det omtvistade beslutet på, eller försåg sökanden med annan nödvändig information så att sökanden på ett meningsfullt sätt skulle kunna tillvarata sin rätt att bli hörd (att lämna synpunkter),i strid mot artikel 41.2 a och 41.2 b i stadgan.

| 3. | Tredje grunden: Parlamentet gjorde en oriktig bedömning genom att det underlät att bedöma den bevisning som sökanden förebringat, vilken bekräftade att de omständigheter som assistenten hänvisade till i tribunalen, och som parlamentet lade som grund och som återkravsförfarandet är baserat på, är felaktig (bekräftelse av att utredningen initierats utan grund) och åsidosätter motiveringsskyldigheten enligt artikel 41.2 c i stadgan. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Parlamentet gjorde en oriktig bedömning genom att det underlät att bedöma den bevisning som sökanden förebringat, vilken bekräftade att de omständigheter som assistenten hänvisade till i tribunalen, och som parlamentet lade som grund och som återkravsförfarandet är baserat på, är felaktig (bekräftelse av att utredningen initierats utan grund) och åsidosätter motiveringsskyldigheten enligt artikel 41.2 c i stadgan.

| 4. | Fjärde grunden: Parlamentet åsidosatte proportionalitetsprincipen och motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 FEUF och artikel 41.2 c i stadgan, avseende att beloppet som ska betalas tillbaka blev fastställt till 78 838,21 euro. Det belopp som krävs på återbetalning har inte blivit till fullo motiverat och av den anledningen förutsätts det i det omtvistade beslutet att parlamentsassistenten aldrig arbetade för sökanden. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Parlamentet åsidosatte proportionalitetsprincipen och motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 FEUF och artikel 41.2 c i stadgan, avseende att beloppet som ska betalas tillbaka blev fastställt till 78 838,21 euro. Det belopp som krävs på återbetalning har inte blivit till fullo motiverat och av den anledningen förutsätts det i det omtvistade beslutet att parlamentsassistenten aldrig arbetade för sökanden.

| 5. | Femte grunden: Upplysningar från parlamentet, som är offentligt tillgängliga, bekräftar att parlamentsassistenten utförde sina åtaganden fram till den 15 december 2015, vilket indikerar på att det var orimligt att initiera återkravsförfarandet av medlen, med följden att beslutet ska ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Upplysningar från parlamentet, som är offentligt tillgängliga, bekräftar att parlamentsassistenten utförde sina åtaganden fram till den 15 december 2015, vilket indikerar på att det var orimligt att initiera återkravsförfarandet av medlen, med följden att beslutet ska ogiltigförklaras.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/43 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/43

---

Talan väckt den 9 juni 2021 – Airoldi Metalli mot kommissionen

(Mål T-328/21)

(2021/C 320/49)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Airoldi Metalli SpA (Molteno, Italien) (ombud: advokaterna M. Campa, M. Pirovano, D. Rovetta, G. Pandey, P. Gjørtler och V. Villante)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/546 av den 29 mars 2021 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som införts på import av aluminiumprofiler med ursprung i Folkrepubliken Kina (1), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/546 av den 29 mars 2021 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som införts på import av aluminiumprofiler med ursprung i Folkrepubliken Kina (1),

| — | förplikta kommissionen att bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som har uppkommit för sökanden. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som har uppkommit för sökanden.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden sex grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av principen om parternas likställdhet i processen och principen om god förvaltning, en uppenbart oriktig bedömning och åsidosättande av sökandens rätt till försvar och rätt att lämna ut information. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av principen om parternas likställdhet i processen och principen om god förvaltning, en uppenbart oriktig bedömning och åsidosättande av sökandens rätt till försvar och rätt att lämna ut information.

| 2. | Andra grunden: Kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning när den bedömde skadan och orsaken i förhållande till den metod, de uppgifter och det förfarande som tillämpats, och åsidosättande av artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (nedan kallad grundförordningen) (2). |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning när den bedömde skadan och orsaken i förhållande till den metod, de uppgifter och det förfarande som tillämpats, och åsidosättande av artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (nedan kallad grundförordningen) (2).

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av artiklarna 1.2 och 5.2 i grundförordningen, eftersom den aktuella produkten har definierats felaktigt. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av artiklarna 1.2 och 5.2 i grundförordningen, eftersom den aktuella produkten har definierats felaktigt.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 1.2 och artikel 3 i grundförordningen, samt en uppenbart oriktig bedömning vad gäller omfattningen av den aktuella produkten och bedömningen av import från det berörda landet i samband med skadebedömningen och fastställandet av orsaken (CN kod 7610 90 90). |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 1.2 och artikel 3 i grundförordningen, samt en uppenbart oriktig bedömning vad gäller omfattningen av den aktuella produkten och bedömningen av import från det berörda landet i samband med skadebedömningen och fastställandet av orsaken (CN kod 7610 90 90).

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av artikel 2.6a a i grundförordningen, eftersom kommissionen valde fel ”lämpligt representativt” land. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av artikel 2.6a a i grundförordningen, eftersom kommissionen valde fel ”lämpligt representativt” land.

| 6. | Sjätte grunden: Åsidosättande av artikel 2.6a i grundförordningen vad gäller den rättsliga statusen på den rapport varigenom kommissionen fastställer förekomsten av betydande marknadssnedvridningar i ett visst land eller inom ett visst område i det landet. Sökanden vidhåller att förordning nr 1/1958 om vilka språk som skall användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen (3) och sökandens grundläggande rättigheter har åsidosatts, eftersom bolaget inte kunde få nämnda rapport på italienska. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Åsidosättande av artikel 2.6a i grundförordningen vad gäller den rättsliga statusen på den rapport varigenom kommissionen fastställer förekomsten av betydande marknadssnedvridningar i ett visst land eller inom ett visst område i det landet. Sökanden vidhåller att förordning nr 1/1958 om vilka språk som skall användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen (3) och sökandens grundläggande rättigheter har åsidosatts, eftersom bolaget inte kunde få nämnda rapport på italienska.

---

(1)  EUT L 109, 2021, s. 1.

(2)  EUT L 176, 2016, s. 21.

(3)  EGT 17, 1958, s. 385; svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 14.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/44 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/44

---

Talan väckt den 12 juni 2021 – EWC Academy mot kommissionen

(Mål T-330/21)

(2021/C 320/50)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: EWC Academy GmbH (Hamburg, Tyskland) (ombud: advokaten H. Däubler-Gmelin)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara och upphäva det avslagsbeslut som fattats av Europeiska unionens kommission, generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering (EMPL), EMPL.B.2/AP/ab, ref. Ares (2021) av den 14 april 2021, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara och upphäva det avslagsbeslut som fattats av Europeiska unionens kommission, generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering (EMPL), EMPL.B.2/AP/ab, ref. Ares (2021) av den 14 april 2021,

| — | förplikta kommissionen att fatta ett rättsenligt beslut om beviljande, |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att fatta ett rättsenligt beslut om beviljande,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden följande grunder.

| 1. | I det angripna avslagsbeslutet från kommissionen av den 14 april 2021 har kommissionen inte beaktat innebörden av artikel 197.2 c i EU:s budgetförordning (1) i samband med anbudsinfordran VP/2020/008 och tillämpat dessa bestämmelser på europeiska företagsråd på ett rättsstridigt sätt. Kravet på att de sökande europeiska företagsråden som bevis på stabilitet och finansiell kapacitet ska tillhandahålla en egen budget, årlig balansräkning och bankkonto innebär redan från början att den stora majoriteten av de europeiska företagsråden utesluts från finansiering, eftersom de inte har ställning som juridisk person enligt de nationella bestämmelser som genomför direktiv 2009/38/EG (2). Detta strider mot principen om likabehandling och icke-diskriminering och står samtidigt diametralt i strid med syftet med stödprogrammet. |
| --- | --- |

1.

I det angripna avslagsbeslutet från kommissionen av den 14 april 2021 har kommissionen inte beaktat innebörden av artikel 197.2 c i EU:s budgetförordning (1) i samband med anbudsinfordran VP/2020/008 och tillämpat dessa bestämmelser på europeiska företagsråd på ett rättsstridigt sätt. Kravet på att de sökande europeiska företagsråden som bevis på stabilitet och finansiell kapacitet ska tillhandahålla en egen budget, årlig balansräkning och bankkonto innebär redan från början att den stora majoriteten av de europeiska företagsråden utesluts från finansiering, eftersom de inte har ställning som juridisk person enligt de nationella bestämmelser som genomför direktiv 2009/38/EG (2). Detta strider mot principen om likabehandling och icke-diskriminering och står samtidigt diametralt i strid med syftet med stödprogrammet.

| 2. | Eftersom inskränkningen av den grupp av bidragssökande som har rätt att lämna in ansökningar inte nämndes i anbudsinfordran och eftersom anbudsinfordran till och med uttryckligen utan begränsning riktades till bland annat brittiska europeiska företagsråd, skulle begränsningen dessutom strida mot den grundläggande unionsprincipen om öppenhet. |
| --- | --- |

2.

Eftersom inskränkningen av den grupp av bidragssökande som har rätt att lämna in ansökningar inte nämndes i anbudsinfordran och eftersom anbudsinfordran till och med uttryckligen utan begränsning riktades till bland annat brittiska europeiska företagsråd, skulle begränsningen dessutom strida mot den grundläggande unionsprincipen om öppenhet.

| 3. | Den tolkning som görs avslagsbeslutet och dess tillämpning på europeiska företagsråd leder dessutom till ett otillåtet gynnande av företag som – i egenskap av arbetsmarknadsparter – i princip i anbudsinfordran VP/2020/008 uppmanades att lägga fram lämpliga projekt för finansiering. |
| --- | --- |

3.

Den tolkning som görs avslagsbeslutet och dess tillämpning på europeiska företagsråd leder dessutom till ett otillåtet gynnande av företag som – i egenskap av arbetsmarknadsparter – i princip i anbudsinfordran VP/2020/008 uppmanades att lägga fram lämpliga projekt för finansiering.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 2018, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/38/EG av den 6 maj 2009 om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (Omarbetning) (EUT L 122, 2009, s. 28).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/45 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/45

---

Överklagande ingett den 14 juni 2021 – mBank mot EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)

(Mål T-331/21)

(2021/C 320/51)

Överklagandet är avfattat på Engelska

Parter

Klagande: mBank SA (Warsawa, Polen) (ombud: advokaterna E. Skrzydło-Tefelska och K. Gajek)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: European Merchant Bank UAB (Vilnius, Litauen)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-ordmärket EMBANK European Merchant Bank – EU-varumärke nr 18 048 966

Förfarande vid EUIPO: Upphävandeförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 30 mars 2021 i ärende R 1845/2020-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001

| — | Åsidosättande av artikel 95.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 och av artikel 27.4 i kommissionens delegerade förordning (E_U_) 2018/625 |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 95.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 och av artikel 27.4 i kommissionens delegerade förordning (E_U_) 2018/625

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/46 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/46

---

Talan väckt den 12 juni 2021 – Mendes de Almeida mot rådet

(Mål T-334/21)

(2021/C 320/52)

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Ana Carla Mendes de Almeida (Sobreda, Portugal) (ombud: advokaterna R. Leandro Vasconcelos och M. Marques de Carvalho)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut av den 8 mars 2021 angående det klagomål och kompletterande klagomål som sökanden gett in med stöd av artikel 90.2 i Tjänsteföreskrifter för tjänstemän i Europeiska unionen beträffande Europeiska unionens råds genomförandebeslut (EU) 2020/117 av den 27 juli 2020 om utnämning av de europeiska åklagarna vid Europeiska åklagarmyndigheten, i den del det innebär att José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, som var en av de tre kandidater som ursprungligen nominerats av Portugal, utnämns till europeisk åklagare vid Europeiska åklagarmyndigheten, som tillfälligt anställd, med inplacering i lönegrad AD 13, för en period på tre år som inte kan förnyas, från och med den 29 juli 2020 (EUT L 244, 2020, s. 18), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut av den 8 mars 2021 angående det klagomål och kompletterande klagomål som sökanden gett in med stöd av artikel 90.2 i Tjänsteföreskrifter för tjänstemän i Europeiska unionen beträffande Europeiska unionens råds genomförandebeslut (EU) 2020/117 av den 27 juli 2020 om utnämning av de europeiska åklagarna vid Europeiska åklagarmyndigheten, i den del det innebär att José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, som var en av de tre kandidater som ursprungligen nominerats av Portugal, utnämns till europeisk åklagare vid Europeiska åklagarmyndigheten, som tillfälligt anställd, med inplacering i lönegrad AD 13, för en period på tre år som inte kan förnyas, från och med den 29 juli 2020 (EUT L 244, 2020, s. 18),

| — | ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (EU) 2020/117 av den 27 juli 2020 om utnämning av de europeiska åklagarna vid Europeiska åklagarmyndigheten, i den del det innebär att José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, som var en av de tre kandidater som ursprungligen nominerats av Portugal, utnämns till europeisk åklagare vid Europeiska åklagarmyndigheten, som tillfälligt anställd, med inplacering i lönegrad AD 13, för en period på tre år som inte kan förnyas, från och med den 29 juli 2020, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandebeslut (EU) 2020/117 av den 27 juli 2020 om utnämning av de europeiska åklagarna vid Europeiska åklagarmyndigheten, i den del det innebär att José Eduardo Moreira Alves d’Oliveira Guerra, som var en av de tre kandidater som ursprungligen nominerats av Portugal, utnämns till europeisk åklagare vid Europeiska åklagarmyndigheten, som tillfälligt anställd, med inplacering i lönegrad AD 13, för en period på tre år som inte kan förnyas, från och med den 29 juli 2020, och

| — | förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden sex grunder.

| 1. | Första grunden: Rådet har gjort en uppenbart felaktig bedömning när den ansåg att den inte agerar i egenskap av ”tillsättningsmyndighet” i den mening som avses i artikel 1.1 och 1.2 i tjänsteföreskrifterna, jämförda med artikel 6 i Anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska unionen då den utnämner europeiska åklagare i enlighet med artikel 96.1 i förordning 2017/1939. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Rådet har gjort en uppenbart felaktig bedömning när den ansåg att den inte agerar i egenskap av ”tillsättningsmyndighet” i den mening som avses i artikel 1.1 och 1.2 i tjänsteföreskrifterna, jämförda med artikel 6 i Anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska unionen då den utnämner europeiska åklagare i enlighet med artikel 96.1 i förordning 2017/1939.

| 2. | Andra grunden: Rådet har åsidosatt bestämmelser som är tillämpliga på utnämnande av europeiska åklagare och som garanterar principen om Europeiska åklagarmyndighetens oberoende. Sökanden åberopar att den portugisiska regeringens invändning – i den skrivelse som skickats till Europeiska unionens råd den 29 november 2019 – mot den i artikel 14.3 i förordning (EU) 2017/1939 nämnda urvalskommitténs rangordning av de av denna regering presenterade kandidaterna enligt vilken en annan kandidat än den som regeringen föredrog förordades, och rådets bifall till invändningen är oförenlig med strukturen i förfarandet för utnämning av europeiska åklagare. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Rådet har åsidosatt bestämmelser som är tillämpliga på utnämnande av europeiska åklagare och som garanterar principen om Europeiska åklagarmyndighetens oberoende. Sökanden åberopar att den portugisiska regeringens invändning – i den skrivelse som skickats till Europeiska unionens råd den 29 november 2019 – mot den i artikel 14.3 i förordning (EU) 2017/1939 nämnda urvalskommitténs rangordning av de av denna regering presenterade kandidaterna enligt vilken en annan kandidat än den som regeringen föredrog förordades, och rådets bifall till invändningen är oförenlig med strukturen i förfarandet för utnämning av europeiska åklagare.

| 3. | Tredje grunden: Rådet har gjort en uppenbart felaktig bedömning av förutsättningarna för beslutet. Sökanden gör särskilt gällande att skrivelsen av den 29 november 2019, från den portugisiska regeringen till rådet, innehöll två allvarliga fel, vilka nämnda regering för övrigt har medgett. Felen bestod i att den portugisiska regeringen på sex ställen omnämnt den kandidat som denna regering föredrog som ”biträdande riksåklagaren José Guerra” och att det påstods att denne åklagare hade deltagit i utredningen och åtalet i en viktig rättegång rörande brott mot Europeiska unionens ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Rådet har gjort en uppenbart felaktig bedömning av förutsättningarna för beslutet. Sökanden gör särskilt gällande att skrivelsen av den 29 november 2019, från den portugisiska regeringen till rådet, innehöll två allvarliga fel, vilka nämnda regering för övrigt har medgett. Felen bestod i att den portugisiska regeringen på sex ställen omnämnt den kandidat som denna regering föredrog som ”biträdande riksåklagaren José Guerra” och att det påstods att denne åklagare hade deltagit i utredningen och åtalet i en viktig rättegång rörande brott mot Europeiska unionens ekonomiska intressen.

| 4. | Fjärde grunden: Rådet har gjort sig skyldigt till maktmissbruk. Sökanden gör gällande att syftet med att ge Europeiska unionens råd befogenheter inom ramen för förfarandet för att välja ut och utnämna europeiska åklagare var att säkerställa myndighetens oberoende och att utnämna de nationella kandidater, vilkas oberoende inte kan ifrågasättas, som var mest kompetenta för tjänsten som Europeisk åklagare. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Rådet har gjort sig skyldigt till maktmissbruk. Sökanden gör gällande att syftet med att ge Europeiska unionens råd befogenheter inom ramen för förfarandet för att välja ut och utnämna europeiska åklagare var att säkerställa myndighetens oberoende och att utnämna de nationella kandidater, vilkas oberoende inte kan ifrågasättas, som var mest kompetenta för tjänsten som Europeisk åklagare.

| 5. | Femte grunden: Rådet har åsidosatt rätten till en god förvaltning. Sökanden gör gällande att mot bakgrund av att rådet avvek från urvalskommitténs förslag, och således även från den rangordning som grundades på resultatet från denna kommittés bedömning, måste det anses att en allmän motivering i form av endast en hänvisning till en ”annan bedömning av kandidaternas meriter, vilken gjorts av rådets behöriga förberedande enheter” utgör en total avsaknad av motivering, då den inte gör det möjligt för sökanden att få kännedom om skälen till att rådet avvek från förslaget. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Rådet har åsidosatt rätten till en god förvaltning. Sökanden gör gällande att mot bakgrund av att rådet avvek från urvalskommitténs förslag, och således även från den rangordning som grundades på resultatet från denna kommittés bedömning, måste det anses att en allmän motivering i form av endast en hänvisning till en ”annan bedömning av kandidaternas meriter, vilken gjorts av rådets behöriga förberedande enheter” utgör en total avsaknad av motivering, då den inte gör det möjligt för sökanden att få kännedom om skälen till att rådet avvek från förslaget.

| 6. | Sjätte grunden: Rådet har åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering. Sökande gör gällande att rådet, genom att göra en ”annan bedömning av kandidaternas meriter, vilken gjorts av rådets behöriga förberedande enheter”, har åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering, såvitt gäller sökanden. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Rådet har åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering. Sökande gör gällande att rådet, genom att göra en ”annan bedömning av kandidaternas meriter, vilken gjorts av rådets behöriga förberedande enheter”, har åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering, såvitt gäller sökanden.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/47 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/47

---

Överklagande ingett den 15 juni 2021 – Mendus mot EUIPO (CENSOR.NET)

(Mål T-336/21)

(2021/C 320/53)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Iaroslav Mendus (Kiev, Ukraina) (ombud: advokaten P. Kurcman)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Omtvistat varumärke: Internationell registrering som EU-varumärke av ordmärket CENSOR.NET – Registreringsansökan nr 17 975 929

Överklagat beslut: Beslut meddelat av första överklagandenämnden vid EUIPO den 16 april 2021 i ärende R 1225/2020-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska:

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet avseende de klasser för vilka registrering har nekats, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet avseende de klasser för vilka registrering har nekats,

| — | ogiltigförklara beslutet från den operativa avdelningen av den 17 april 2020 i ansökningsförfarande nr 17 975 929 avseende de klasser för vilka registrering har nekats, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet från den operativa avdelningen av den 17 april 2020 i ansökningsförfarande nr 17 975 929 avseende de klasser för vilka registrering har nekats,

| — | återförvisa ärendet till EUIPO så att den kan ändra sitt beslut i sak och registrera EU-varumärke nr 17 975 929 för samtliga klasser som avses med ansökan, och |
| --- | --- |

—

återförvisa ärendet till EUIPO så att den kan ändra sitt beslut i sak och registrera EU-varumärke nr 17 975 929 för samtliga klasser som avses med ansökan, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna för förfarandet vid den operativa avdelningen, överklagandenämnden och tribunalen. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna för förfarandet vid den operativa avdelningen, överklagandenämnden och tribunalen.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/48 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/48

---

Överklagande ingett den 18 juni 2021 – F I S I mot EUIPO – Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (ECODOWN)

(Mål T-338/21)

(2021/C 320/54)

Överklagandet är avfattat på italienska

Parter

Klagande: F I S I Fibre sintetiche SpA (Oggiono, Italien) (ombud: advokaterna G. Cartella och B. Cartella)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Verband der Deutschen Daunen- und Federnindustrie (Magonza, Germania)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Klaganden vid tribunalen

Omtvistat varumärke: EU-ordmärket ECODOWN – EU-varumärke nr 2 756 740

Förfarande vid EUIPO: Upphävandeförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av första överklagandenämnden vid EUIPO den 13 april 2021 i ärende R 216/2020-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet,

| — | och till följd därav i sak slå fast att registreringen av EU-varumärket nr 2 756 740 är giltig, samt |
| --- | --- |

—

och till följd därav i sak slå fast att registreringen av EU-varumärket nr 2 756 740 är giltig, samt

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 g i Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 g i Europaparlamentets och rådets förordning 2017/1001.

| — | Felaktig bedömning av den bevisning som klaganden åberopat beträffande att kännetecknet förvärvat särskiljningsförmåga genom bruk. |
| --- | --- |

—

Felaktig bedömning av den bevisning som klaganden åberopat beträffande att kännetecknet förvärvat särskiljningsförmåga genom bruk.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/49 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/49

---

Överklagande ingett den 21 juni 2021 – Rauff-Nisthar mot kommissionen

(Mål T-341/21)

(2021/C 320/55)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Nadya Rauff-Nisthar (Pfinztal, Tyskland) (ombud: advokaten N. de Montigny)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska:

| — | ogiltigförklara urvalsskommitténs vid Europeiska rekryteringsbyrån (EPSO) beslut av den 9 mars 2020 och beslutet om överprövning av den 19 augusti 2020, att inte föra upp klagandens namn i förteckningen över godkända sökande, med avseende på uttagningsprovet EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Handläggare inom vetenskaplig forskning, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara urvalsskommitténs vid Europeiska rekryteringsbyrån (EPSO) beslut av den 9 mars 2020 och beslutet om överprövning av den 19 augusti 2020, att inte föra upp klagandens namn i förteckningen över godkända sökande, med avseende på uttagningsprovet EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Handläggare inom vetenskaplig forskning,

| — | i den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara beslutet att avslå klagandens klagomål av den 15 mars 2021, |
| --- | --- |

—

i den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara beslutet att avslå klagandens klagomål av den 15 mars 2021,

| — | begära ett framläggande av proven och resultaten, för varje prov, av uttagningsproven, med avseende på sökanden samt reslutaten av efterföljande etapp i syfte att möjlliggöra en materiell bedömning av resultaten kopplade til varje oegentlighet och betydelsen av konsekvenserna av den stress som oegentligheterna framkallat jämlikt artikel 91 i tribunalens rättegångsregler, och |
| --- | --- |

—

begära ett framläggande av proven och resultaten, för varje prov, av uttagningsproven, med avseende på sökanden samt reslutaten av efterföljande etapp i syfte att möjlliggöra en materiell bedömning av resultaten kopplade til varje oegentlighet och betydelsen av konsekvenserna av den stress som oegentligheterna framkallat jämlikt artikel 91 i tribunalens rättegångsregler, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en enda grund, nämligen bristande likabehandling till följd av oegentligheter som ägt rum under, och som har påverkat resultatet av, uttagningsprovet. Denna grund är uppdelad i fyra delgrunder.

| 1. | Första delgrunden: Förekomst av tekniska fel i organiseringen av uttagningsprovet EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Handläggare inom vetenskaplig forskning, fel som administrationen vidgått och som medfört ökad stress hos sökanden under proven. |
| --- | --- |

1.

Första delgrunden: Förekomst av tekniska fel i organiseringen av uttagningsprovet EPSO/AD/371/19 (AD7) – 6 – Handläggare inom vetenskaplig forskning, fel som administrationen vidgått och som medfört ökad stress hos sökanden under proven.

| 2. | Andra delgrunden: Bristande omsorg hos administrationen samt avsaknad av reaktion från densamma i syfte att avhjälpa ovannämnda tekniska fel. |
| --- | --- |

2.

Andra delgrunden: Bristande omsorg hos administrationen samt avsaknad av reaktion från densamma i syfte att avhjälpa ovannämnda tekniska fel.

| 3. | Tredje delgrunden: Bristande hänsyn till fel vid bedömning av sökandens resultat och avsaknad av förfaranden för att garantera jämlik behandling mellan kandidaterna. |
| --- | --- |

3.

Tredje delgrunden: Bristande hänsyn till fel vid bedömning av sökandens resultat och avsaknad av förfaranden för att garantera jämlik behandling mellan kandidaterna.

| 4. | Fjärde delgrunden: Uppenbart oriktig bedömning av av sökandens resultat. |
| --- | --- |

4.

Fjärde delgrunden: Uppenbart oriktig bedömning av av sökandens resultat.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/50 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/50

---

Talan väckt den 21 juni 2021 – Hypo Vorarlberg Bank mot SRB

(Mål T-347/21)

(2021/C 320/56)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Hypo Vorarlberg Bank (Bregenz, Österrike) (ombud: advokaterna, G. Eisenberger och A. Brenneis)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden (SRB)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 14 april 2021 om beräkning av förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden för år 2021 (SRB/ES/2021/22), samt dess bilagor, i vart fall i den del detta beslut och dess bilagor avser sökandens bidrag, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 14 april 2021 om beräkning av förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden för år 2021 (SRB/ES/2021/22), samt dess bilagor, i vart fall i den del detta beslut och dess bilagor avser sökandens bidrag,

| — | vilandeförklara målet enligt artikel 69 c eller d i tribunalen rättegångsregler till dess att det föreligger en lagakraftägande dom i de sedan en längre tid pågående (förenade) målen C-584/20 P (1) och C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) och C-664/20 P (4), eftersom dessa mål om överklagande i allt väsentligt avser samma rättsfrågor, och |
| --- | --- |

—

vilandeförklara målet enligt artikel 69 c eller d i tribunalen rättegångsregler till dess att det föreligger en lagakraftägande dom i de sedan en längre tid pågående (förenade) målen C-584/20 P (1) och C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) och C-664/20 P (4), eftersom dessa mål om överklagande i allt väsentligt avser samma rättsfrågor, och

| — | förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter genom att det angripna beslutet inte fullständigt har delgetts






  — | Det angripna beslutet strider mot artikel 1.2 FEU, artiklarna 15, 296 och 298 FEUF samt artiklarna 42 och 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), eftersom det inte fullständigt har delgetts sökanden. Kännedom om den information som inte lämnades är nödvändig, såsom utgörande en väsentlig beståndsdel i beslutet, för att kunna förstå och kontrollera bidragsberäkningarna. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter genom att det angripna beslutet inte fullständigt har delgetts

—

Det angripna beslutet strider mot artikel 1.2 FEU, artiklarna 15, 296 och 298 FEUF samt artiklarna 42 och 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), eftersom det inte fullständigt har delgetts sökanden. Kännedom om den information som inte lämnades är nödvändig, såsom utgörande en väsentlig beståndsdel i beslutet, för att kunna förstå och kontrollera bidragsberäkningarna.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter genom att det angripna beslutet har en bristande motivering






  — | Det angripna beslutet strider mot motiveringsskyldigheten enligt artikel 296.2 FEUF samt artikel 41.1 och 42.2 c i stadgan, eftersom endast vissa utvalda delresultat av beräkningarna lämnades ut. Vad beträffar det utrymme för skönsmässig bedömning som svaranden har, förklarades inte vilka bedömningar svaranden gjorde och på vilka grunder. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter genom att det angripna beslutet har en bristande motivering

—

Det angripna beslutet strider mot motiveringsskyldigheten enligt artikel 296.2 FEUF samt artikel 41.1 och 42.2 c i stadgan, eftersom endast vissa utvalda delresultat av beräkningarna lämnades ut. Vad beträffar det utrymme för skönsmässig bedömning som svaranden har, förklarades inte vilka bedömningar svaranden gjorde och på vilka grunder.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter genom att det inte vidtogs något hörande och bortsågs från rätten att yttra sig






  — | I strid med artikel 41.1 och 42.2 a i stadgan fick sökanden varken yttra sig före antagandet av det angripna beslutet eller före utfärdandet av den underrättelse om bidrag som beslutet grundades på. En effektiv möjlighet till ställningstagande gavs inte heller genom det nyligen införda samrådsförfarandet. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter genom att det inte vidtogs något hörande och bortsågs från rätten att yttra sig

—

I strid med artikel 41.1 och 42.2 a i stadgan fick sökanden varken yttra sig före antagandet av det angripna beslutet eller före utfärdandet av den underrättelse om bidrag som beslutet grundades på. En effektiv möjlighet till ställningstagande gavs inte heller genom det nyligen införda samrådsförfarandet.

| 4. | Fjärde grunden: Den delegerade förordningen (EU) 2015/63 (5) är inte lagenlig såsom rättslig grund för det angripna beslutet och de metoder för riskjustering som fastställs i den delegerade förordningen (EU) 2015/63 är rättsstridiga






  — | I samband med den fjärde grunden gör sökanden gällande att artiklarna 4–7 och artikel 9 i, och bilaga I till, den delegerade förordningen (EU) 2015/63 – som det angripna beslutet grundades på – ger upphov till ett icke-transparent system för fastställande av bidrag som strider mot artiklarna 16, 17, 41 och 47 i stadgan och i vilket förenligheten med artiklarna 20 och 21 i stadgan och iakttagandet av principerna om proportionerlighet och rättssäkerhet inte säkerställs. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Den delegerade förordningen (EU) 2015/63 (5) är inte lagenlig såsom rättslig grund för det angripna beslutet och de metoder för riskjustering som fastställs i den delegerade förordningen (EU) 2015/63 är rättsstridiga

—

I samband med den fjärde grunden gör sökanden gällande att artiklarna 4–7 och artikel 9 i, och bilaga I till, den delegerade förordningen (EU) 2015/63 – som det angripna beslutet grundades på – ger upphov till ett icke-transparent system för fastställande av bidrag som strider mot artiklarna 16, 17, 41 och 47 i stadgan och i vilket förenligheten med artiklarna 20 och 21 i stadgan och iakttagandet av principerna om proportionerlighet och rättssäkerhet inte säkerställs.

| 5. | Direktiv 2014/59/EU (6) och förordning (EU) nr 806/2014 (7) är inte lagenliga såsom rättslig grund för den delegerade förordningen (EU) 2015/63 och därmed för det angripna beslutet






  — | Genom sin femte grund hävdar sökanden alternativt att de bestämmelser i direktiv 2014/59/EU och i förordning (EU) nr 806/2014 som innebär att det bidragssystem som genomförs genom den delegerade förordningen (EU) 2015/63 är bindande är rättsstridiga och inte kan tolkas i överensstämmelse med primärrätten, och därför strider mot principen att rättsakter ska innehålla en motivering, rättssäkerhetsprincipen, fördragen (särskilt artikel 1.2 FEU, artiklarna 15, 296 och 298 FEUF) och stadgan (särskilt artiklarna 16, 17, 41, 42 och 47 i stadgan). |
| --- | --- | --- |

5.

Direktiv 2014/59/EU (6) och förordning (EU) nr 806/2014 (7) är inte lagenliga såsom rättslig grund för den delegerade förordningen (EU) 2015/63 och därmed för det angripna beslutet

—

Genom sin femte grund hävdar sökanden alternativt att de bestämmelser i direktiv 2014/59/EU och i förordning (EU) nr 806/2014 som innebär att det bidragssystem som genomförs genom den delegerade förordningen (EU) 2015/63 är bindande är rättsstridiga och inte kan tolkas i överensstämmelse med primärrätten, och därför strider mot principen att rättsakter ska innehålla en motivering, rättssäkerhetsprincipen, fördragen (särskilt artikel 1.2 FEU, artiklarna 15, 296 och 298 FEUF) och stadgan (särskilt artiklarna 16, 17, 41, 42 och 47 i stadgan).

---

(1)  EUT 2020, C 423, s. 32.

(2)  EUT 2020, C 443, s. 17.

(3)  EUT 2021, C 44, s. 33.

(4)  EUT 2021, C 44, s. 35.

(5)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/63 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU avseende förhandsbidrag till finansieringsarrangemang för resolution (EUT L 11, 2015, s. 44).

(6)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 2014, s. 190).

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/51 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/51

---

Talan väckt den 22 juni 2021 – Volkskreditbank mot SRB

(Mål T-348/21)

(2021/C 320/57)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Volkskreditbank AG (Linz, Österrike) (ombud: advokaterna G. Eisenberger och A. Brenneis)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden (SRB)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 14 april 2021 om beräkning av förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden för år 2021 (SRB/ES/2021/22), samt dess bilagor, i vart fall i den del detta beslut och dess bilagor avser sökandens bidrag, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 14 april 2021 om beräkning av förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden för år 2021 (SRB/ES/2021/22), samt dess bilagor, i vart fall i den del detta beslut och dess bilagor avser sökandens bidrag,

| — | vilandeförklara målet enligt artikel 69 c eller d i tribunalen rättegångsregler till dess att det föreligger en lagakraftägande dom i de sedan en längre tid pågående målen (förenade) C-584/20 P (1) och C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) och C-664/20 P (4), eftersom dessa mål om överklagande i allt väsentligt avser samma rättsfrågor, och |
| --- | --- |

—

vilandeförklara målet enligt artikel 69 c eller d i tribunalen rättegångsregler till dess att det föreligger en lagakraftägande dom i de sedan en längre tid pågående målen (förenade) C-584/20 P (1) och C-621/20 P (2), C-663/20 P (3) och C-664/20 P (4), eftersom dessa mål om överklagande i allt väsentligt avser samma rättsfrågor, och

| — | förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder som är identiska med de grunder som görs gällande i mål T-347/21, Hypo Vorarlberg Bank/SRB.

---

(1)  EUT 2020, C 423, s. 32.

(2)  EUT 2020, C 443, s. 17.

(3)  EUT 2021, C 44, s. 33.

(4)  EUT 2021, C 44, s. 35.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/52 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/52

---

Överklagande ingett den 25 juni 2021 – KTM Fahrrad mot EUIPO – KTM (R2R)

(Mål T-353/21)

(2021/C 320/58)

Överklagandet är avfattat på: tyska

Parter

Klagande: KTM Fahrrad GmbH (Mattighofen, Österrike) (ombud: advokaten, V. Hoene)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: KTM AG (Mattighofen, Österrike)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Klaganden

Omtvistat varumärke: EU-varumärket ”R2R” – EU-varumärke nr 17 886 364

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 20 april 2021 i ärende R 261/2020-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska:

| — | ogiltigförklara annuleringsenhetens annuleringsbeslut nr 22964C av den 4 december 2019, ogiltigförklara femte överklagandenämndens vid EUIPO beslut av den 20 april 2021 varigenom det förstnämnda beslutet fastställdes (inbegripet beslutet om rättegångskostnader), samt avslå KTM AG:s begäran om annulering, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara annuleringsenhetens annuleringsbeslut nr 22964C av den 4 december 2019, ogiltigförklara femte överklagandenämndens vid EUIPO beslut av den 20 april 2021 varigenom det förstnämnda beslutet fastställdes (inbegripet beslutet om rättegångskostnader), samt avslå KTM AG:s begäran om annulering,

| — | i andra hand, ogiltigförklara annuleringsenhetens annuleringsbeslut nr 22964C av den 4 december 2019, ogiltigförklara femte överklagandenämndens vid EUIPO beslut av den 20 april 2021 varigenom det förstnämnda beslutet fastställdes (inbegripet beslutet om rättegångskostnader), samt avslå KTM AG:s begäran om annulering, med avseende på fordon och fordonsdelar – i den mån dessa ingår i klass 12 – det vill säga landfordon och landfordonsdelar, |
| --- | --- |

—

i andra hand, ogiltigförklara annuleringsenhetens annuleringsbeslut nr 22964C av den 4 december 2019, ogiltigförklara femte överklagandenämndens vid EUIPO beslut av den 20 april 2021 varigenom det förstnämnda beslutet fastställdes (inbegripet beslutet om rättegångskostnader), samt avslå KTM AG:s begäran om annulering, med avseende på fordon och fordonsdelar – i den mån dessa ingår i klass 12 – det vill säga landfordon och landfordonsdelar,

| — | i tredje hand, ogiltigförklara annuleringsenhetens annuleringsbeslut nr 22964C av den 4 december 2019, ogiltigförklara femte överklagandenämndens vid EUIPO beslut av den 20 april 2021 varigenom det förstnämnda beslutet fastställdes (inbegripet beslutet om rättegångskostnader), samt avslå KTM AG:s begäran om annulering, med avseende på fordon och fordonsdelar – i den mån dessa ingår i klass 12 – det vill säga tvåhjulsfordon och tvåhjulsfordonsdelar. |
| --- | --- |

—

i tredje hand, ogiltigförklara annuleringsenhetens annuleringsbeslut nr 22964C av den 4 december 2019, ogiltigförklara femte överklagandenämndens vid EUIPO beslut av den 20 april 2021 varigenom det förstnämnda beslutet fastställdes (inbegripet beslutet om rättegångskostnader), samt avslå KTM AG:s begäran om annulering, med avseende på fordon och fordonsdelar – i den mån dessa ingår i klass 12 – det vill säga tvåhjulsfordon och tvåhjulsfordonsdelar.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, och |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, och

| — | åsidosättande av artikel 95 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

åsidosättande av artikel 95 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/53 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/53

---

Talan väckt den 25 juni 2021 – Portigon mot SRB

(Mål T-360/21)

(2021/C 320/59)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Portigon AG (Düsseldorf, Tyskland) (ombud: advokaterna D. Bliesener, V. Jungkind och F. Geber)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden SRB

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara svarandens beslut av den 14 april 2021 om beräkning av förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden för år 2021 (SRB/ES/2021/22), i den del beslutet avser sökanden, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara svarandens beslut av den 14 april 2021 om beräkning av förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden för år 2021 (SRB/ES/2021/22), i den del beslutet avser sökanden,

| — | vilandeförklara målet enligt artikel 69 c och d i tribunalen rättegångsregler till dess att målen T-413/18, (1) T-481/19, (2) T-339/20 (3) och T-424/20 (4) och C-664/20 P (5) har prövats genom lagakraftägande avgörande eller avslutats på annat sätt, och |
| --- | --- |

—

vilandeförklara målet enligt artikel 69 c och d i tribunalen rättegångsregler till dess att målen T-413/18, (1) T-481/19, (2) T-339/20 (3) och T-424/20 (4) och C-664/20 P (5) har prövats genom lagakraftägande avgörande eller avslutats på annat sätt, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden följande grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014, (6) rådets genomförandeförordning (EU) 2015/81 (7) och FEUF genom att sökanden åläggs att bidra till fonden






  — | Svaranden har felaktigt ålagt sökanden bidragsplikt, eftersom det i Europaparlamentets och rådets förordning nr 806/2014 och direktiv 2014/59/EU (8) inte föreskrivs någon bidragsplikt för de institut som är föremål för resolution. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014, (6) rådets genomförandeförordning (EU) 2015/81 (7) och FEUF genom att sökanden åläggs att bidra till fonden

—

Svaranden har felaktigt ålagt sökanden bidragsplikt, eftersom det i Europaparlamentets och rådets förordning nr 806/2014 och direktiv 2014/59/EU (8) inte föreskrivs någon bidragsplikt för de institut som är föremål för resolution.

| — | Lagstiftaren kunde inte grunda bidragsplikten på artikel 114 FEUF, eftersom det inte finns någon koppling till den inre marknaden. De harmoniserade reglerna om bidrag inom unionen underlättar inte utövandet av de grundläggande friheterna och undanröjer inte heller påtagliga konkurrenssnedvridningar såvitt avser institut som träder ut ur marknaden. |
| --- | --- |

—

Lagstiftaren kunde inte grunda bidragsplikten på artikel 114 FEUF, eftersom det inte finns någon koppling till den inre marknaden. De harmoniserade reglerna om bidrag inom unionen underlättar inte utövandet av de grundläggande friheterna och undanröjer inte heller påtagliga konkurrenssnedvridningar såvitt avser institut som träder ut ur marknaden.

| — | Svaranden har felaktigt ålagt sökanden bidragsplikt, eftersom institutet inte är riskutsatt, det är uteslutet att det avvecklas enligt förordning nr 806/2014 och det inte har någon betydelse för stabiliteten i det finansiella systemet. |
| --- | --- |

—

Svaranden har felaktigt ålagt sökanden bidragsplikt, eftersom institutet inte är riskutsatt, det är uteslutet att det avvecklas enligt förordning nr 806/2014 och det inte har någon betydelse för stabiliteten i det finansiella systemet.

| — | Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/63 (9) strider mot artikel 114 FEUF och artikel 103.7 i direktiv 2014/59/EU såsom utgörande väsentliga regler om bidragsberäkning (artikel 290.1 andra meningen FEUF). |
| --- | --- |

—

Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/63 (9) strider mot artikel 114 FEUF och artikel 103.7 i direktiv 2014/59/EU såsom utgörande väsentliga regler om bidragsberäkning (artikel 290.1 andra meningen FEUF).

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av artikel 41. 2 c och artikel 47 Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), eftersom beräkningsförfarandet inte medger en fullständig motivering av bidragsberäkningen. Den delegerade förordningen (EU) 2015/63 är delvis utan verkan. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av artikel 41. 2 c och artikel 47 Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), eftersom beräkningsförfarandet inte medger en fullständig motivering av bidragsberäkningen. Den delegerade förordningen (EU) 2015/63 är delvis utan verkan.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av artiklarna 16 och 20 i stadgan, eftersom det angripna beslutet, i den särskilda situation som sökanden befinner sig i, utgör ett åsidosättande av den allmänna likhetsprincipen och den grundläggande näringsfriheten. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av artiklarna 16 och 20 i stadgan, eftersom det angripna beslutet, i den särskilda situation som sökanden befinner sig i, utgör ett åsidosättande av den allmänna likhetsprincipen och den grundläggande näringsfriheten.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter och möjligen av artikel 5.1 i genomförandeförordning (EU) 2015/81, eftersom det är osäkert huruvida SRB-beslutet kan valideras. Vidare har svaranden inte tillräckligt redogjort för de faktiska omständigheterna, inte låtit sökanden yttra sig innan SRB-beslutet antogs och inte tillräckligt motiverat sitt beslut. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter och möjligen av artikel 5.1 i genomförandeförordning (EU) 2015/81, eftersom det är osäkert huruvida SRB-beslutet kan valideras. Vidare har svaranden inte tillräckligt redogjort för de faktiska omständigheterna, inte låtit sökanden yttra sig innan SRB-beslutet antogs och inte tillräckligt motiverat sitt beslut.

| 5. | Femte (alternativa) grunden: Åsidosättande av artikel 69.1 i förordning nr 806/2014 genom en överdriven målnivå, eftersom svaranden endast kunde ha fastställt målnivån till högst 55 000 000 000 euro. |
| --- | --- |

5.

Femte (alternativa) grunden: Åsidosättande av artikel 69.1 i förordning nr 806/2014 genom en överdriven målnivå, eftersom svaranden endast kunde ha fastställt målnivån till högst 55 000 000 000 euro.

| 6. | Sjätte (alternativa) grunden: Åsidosättande av artikel 70.2 i förordning nr 806/2014, jämförd med artikel 103.7 i direktiv 2014/59/EU, eftersom svaranden, vid beräkningen av bidragsbeloppet, skulle ha undantagit skulder utan risk från de relevanta skulderna. |
| --- | --- |

6.

Sjätte (alternativa) grunden: Åsidosättande av artikel 70.2 i förordning nr 806/2014, jämförd med artikel 103.7 i direktiv 2014/59/EU, eftersom svaranden, vid beräkningen av bidragsbeloppet, skulle ha undantagit skulder utan risk från de relevanta skulderna.

| 7. | Sjunde (alternativa) grunden: Åsidosättande av artikel 70.6 i förordning nr 806/2014, jämförd med artikel 5.3 och 5.4 i den delegerade förordningen 2015/63, eftersom svaranden felaktigt beräknade sökandens bidrag på grundval av derivatkontraktens bruttovärde. |
| --- | --- |

7.

Sjunde (alternativa) grunden: Åsidosättande av artikel 70.6 i förordning nr 806/2014, jämförd med artikel 5.3 och 5.4 i den delegerade förordningen 2015/63, eftersom svaranden felaktigt beräknade sökandens bidrag på grundval av derivatkontraktens bruttovärde.

| 8. | Åttonde (alternativa) grunden: Åsidosättande av artikel 70.6 i förordning nr 806/2014, jämförd med artikel 6.8 a i den delegerade förordningen 2015/63, eftersom svaranden felaktigt betraktade sökanden som ett institut som satts under omstrukturering. |
| --- | --- |

8.

Åttonde (alternativa) grunden: Åsidosättande av artikel 70.6 i förordning nr 806/2014, jämförd med artikel 6.8 a i den delegerade förordningen 2015/63, eftersom svaranden felaktigt betraktade sökanden som ett institut som satts under omstrukturering.

---

(1)  EUT C 294, 2018, s. 41.

(2)  EUT C 305, 2019, s. 60.

(3)  EUT C 240, 2020, s. 34.

(4)  EUT C 279, 2020, s. 70.

(5)  EUT C 44, 2021, s. 35.

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

(7)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2015/81 av den 19 december 2014 om fastställande av enhetliga villkor för tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 vad gäller förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden (EUT L 15, 2015, s. 1).

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 2014, s. 190).

(9)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/63 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU avseende förhandsbidrag till finansieringsarrangemang för resolution (EUT L 11, 2015, s. 44).

---

| 9.8.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 320/54 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 320/54

---

Överklagande ingett den 25 juni 2021 – Essity Hygiene and Health mot EUIPO (Representarad i ett löv)

(Mål T-364/21)

(2021/C 320/60)

Rättegångsspråk: svenska

Parter

Klagande: Essity Hygiene and Health AB (Göteborg, Sverige) (ombud: advokaten U. Wennermark)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering av EU-figurmärket representerad i ett löv – Registreringsansökan nr 16 709 305

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO: s första överklagandenämnd den 31 mars 2021 i ärende R 2196/2017-1

Yrkanden

Klaganden yrkar i första hand att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet i den utsträckning ansökan avslås; |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet i den utsträckning ansökan avslås;

| — | ändra det överklagande beslutet genom att bifalla överklagandet av granskarens beslut för av ansökan i klass 16 omfattade varor, och |
| --- | --- |

—

ändra det överklagande beslutet genom att bifalla överklagandet av granskarens beslut för av ansökan i klass 16 omfattade varor, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta klagandens kostnader i förfarandet, vid såväl tribunalen som vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta klagandens kostnader i förfarandet, vid såväl tribunalen som vid EUIPO.

Klaganden yrkar i andra hand att tribunalen ska

| — | förplikta EUIPO att betala klagandens kostnader vid tribunalen |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att betala klagandens kostnader vid tribunalen

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001;

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001;

| — | Åsidosättande av artikel 165.5 i förordning (EU) 2017/1001 samt artikel 36.1 (g) och 36.2 i Kommissionens delegerade förordning (EU) 2018/625. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 165.5 i förordning (EU) 2017/1001 samt artikel 36.1 (g) och 36.2 i Kommissionens delegerade förordning (EU) 2018/625.

---