# Официален вестник C 303/2021

| | ISSN 1977-0855 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 303 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 6429 юли 2021 г. |

ISSN 1977-0855

Официален вестник

на Европейския съюз

C 303

Издание на български език

Информация и известия

Година 6429 юли 2021 г.

---

| Съдържание | Страница |
| --- | --- |
| | I   Резолюции, препоръки и становища |
| | ПРЕПОРЪКИ |
| | Европейска централна банка |
| 2021/C 303/01 | Препоръка на Европейската централна банка от 23 юли 2021 година за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/62 (ЕЦБ/2021/31) | 1 |

Съдържание

Страница

I   Резолюции, препоръки и становища

ПРЕПОРЪКИ

Европейска централна банка

2021/C 303/01

Препоръка на Европейската централна банка от 23 юли 2021 година за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/62 (ЕЦБ/2021/31)

1

---

| | II   Съобщения |
| --- | --- |
| | СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2021/C 303/02 | Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS) (
  1
  ) | 3 |
| 2021/C 303/03 | Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10268 — SYNNEX/Tech Data) (
  1
  ) | 4 |

II   Съобщения

СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2021/C 303/02

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS) (
  1
  )

1

3

2021/C 303/03

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10268 — SYNNEX/Tech Data) (
  1
  )

1

4

---

| | IV   Информация |
| --- | --- |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2021/C 303/04 | Обменен курс на еврото — 28 юли 2021 година | 5 |
| | ИНФОРМАЦИЯ ЗА ЕВРОПЕЙСКОТО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО |
| | Надзорен орган на ЕАСТ |
| 2021/C 303/05 | Обявление от Норвегия относно Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди — Обявление относно покана за подаване на заявления за лицензи за добив на нефт на норвежкия континентален шелф — предоставяне на лицензи в предварително определени области за 2021 г. | 6 |
| 2021/C 303/06 | Държавна помощ — Решение да не се повдигат възражения | 9 |

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2021/C 303/04

Обменен курс на еврото — 28 юли 2021 година

5

ИНФОРМАЦИЯ ЗА ЕВРОПЕЙСКОТО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО

Надзорен орган на ЕАСТ

2021/C 303/05

Обявление от Норвегия относно Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди — Обявление относно покана за подаване на заявления за лицензи за добив на нефт на норвежкия континентален шелф — предоставяне на лицензи в предварително определени области за 2021 г.

6

2021/C 303/06

Държавна помощ — Решение да не се повдигат възражения

9

---

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ |
| | Съд на ЕАСТ |
| 2021/C 303/07 | Решение на Съда от 25 март 2021 г. по дело E-3/20 — Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)/ Anniken Jenny Lindberg
  (Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Достъп до професията на лекар по дентална медицина — Автоматично признаване) | 10 |
| 2021/C 303/08 | Решение на Съда от 25 март 2021 г. по дело E-4/20 — Tor-Arne Martinez Haugland и др./Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)
  (Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Обща система за признаване — Понятие същата професия) | 11 |
| | ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ОБЩАТА ТЪРГОВСКА ПОЛИТИКА |
| | Европейска комисия |
| 2021/C 303/09 | Известие за започване на преглед с оглед изтичане на срока на действие на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на аспартам с произход от Китайската народна република | 12 |
| 2021/C 303/10 | Известие за изтичането на срока на действие на някои антидъмпингови мерки | 23 |
| | ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПОЛИТИКАТА В ОБЛАСТТА НА КОНКУРЕНЦИЯТА |
| | Европейска комисия |
| 2021/C 303/11 | Държавна Помощ — Италия — Държавна помощ SA.55678 (2019/NN) - Нов заем за Alitalia — Покана за представяне на мнения съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (
  1
  ) | 24 |

V   Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд на ЕАСТ

2021/C 303/07

Решение на Съда от 25 март 2021 г. по дело E-3/20 — Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)/ Anniken Jenny Lindberg
  (Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Достъп до професията на лекар по дентална медицина — Автоматично признаване)

Helse- og omsorgsdepartementet

(Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Достъп до професията на лекар по дентална медицина — Автоматично признаване)

10

2021/C 303/08

Решение на Съда от 25 март 2021 г. по дело E-4/20 — Tor-Arne Martinez Haugland и др./Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)
  (Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Обща система за признаване — Понятие същата професия)

Helse- og omsorgsdepartementet

(Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Обща система за признаване — Понятие същата професия)

11

ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ОБЩАТА ТЪРГОВСКА ПОЛИТИКА

Европейска комисия

2021/C 303/09

Известие за започване на преглед с оглед изтичане на срока на действие на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на аспартам с произход от Китайската народна република

12

2021/C 303/10

Известие за изтичането на срока на действие на някои антидъмпингови мерки

23

ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПОЛИТИКАТА В ОБЛАСТТА НА КОНКУРЕНЦИЯТА

Европейска комисия

2021/C 303/11

Държавна Помощ — Италия — Държавна помощ SA.55678 (2019/NN) - Нов заем за Alitalia — Покана за представяне на мнения съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (
  1
  )

1

24

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Текст от значение за ЕИП. |

---

(1)   Текст от значение за ЕИП.

1

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

I Резолюции, препоръки и становища

ПРЕПОРЪКИ

Европейска централна банка

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/1

---

ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА

от 23 юли 2021 година

за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/62

(ЕЦБ/2021/31)

(2021/C 303/01)

УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА EВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,

като взе предвид Регламент (ЕС) No 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3 от него,

като има предвид, че:

| (1) | На 27 март 2020 г. Европейската централна банка (ЕЦБ) прие Препоръка ЕЦБ/2020/19 на Европейската централна банка (2), с която препоръча поне до 1 октомври 2020 г. кредитните институции да не изплащат дивиденти и да не поемат неотменим ангажимент за изплащане на дивиденти, както и да се въздържат от обратно изкупуване на акции с цел възнаграждение на акционерите. На 27 юли 2020 г. ЕЦБ удължи тази препоръка до 1 януари 2021 г. с приемането на Препоръка ЕЦБ/2020/35 на Европейската централна банка (3). |
| --- | --- |

(1)

На 27 март 2020 г. Европейската централна банка (ЕЦБ) прие Препоръка ЕЦБ/2020/19 на Европейската централна банка (2), с която препоръча поне до 1 октомври 2020 г. кредитните институции да не изплащат дивиденти и да не поемат неотменим ангажимент за изплащане на дивиденти, както и да се въздържат от обратно изкупуване на акции с цел възнаграждение на акционерите. На 27 юли 2020 г. ЕЦБ удължи тази препоръка до 1 януари 2021 г. с приемането на Препоръка ЕЦБ/2020/35 на Европейската централна банка (3).

| (2) | Дори с подобряването на макроикономическите условия и намаляването на икономическата несигурност, дължаща се на пандемията от COVID-19, степента на несигурност се запази висока в края на 2020 г. с продължаващо въздействие върху способността на банките да прогнозират своите средносрочни капиталови нужди. С оглед на тази продължаваща несигурност ЕЦБ прие Препоръка ЕЦБ/2020/62 на Европейската централна банка (4), с която се отменя Препоръка ЕЦБ/2020/35, но се препоръчва изключителна предпазливост, когато кредитните институции вземат решения за дивиденти или изплащат дивиденти или извършват обратно изкупуване на акции с цел възнаграждение на акционерите. |
| --- | --- |

(2)

Дори с подобряването на макроикономическите условия и намаляването на икономическата несигурност, дължаща се на пандемията от COVID-19, степента на несигурност се запази висока в края на 2020 г. с продължаващо въздействие върху способността на банките да прогнозират своите средносрочни капиталови нужди. С оглед на тази продължаваща несигурност ЕЦБ прие Препоръка ЕЦБ/2020/62 на Европейската централна банка (4), с която се отменя Препоръка ЕЦБ/2020/35, но се препоръчва изключителна предпазливост, когато кредитните институции вземат решения за дивиденти или изплащат дивиденти или извършват обратно изкупуване на акции с цел възнаграждение на акционерите.

| (3) | Последните макроикономически прогнози посочват началото на икономическото възстановяване и по-нататъшно намаляване на равнището на икономическа несигурност. Съответно ЕЦБ счита, че причините в основата на Препоръка ЕЦБ/2020/62 вече не са налице. Намалената икономическа несигурност позволява задълбочена надзорна оценка на пруденциалността на плановете на банките да разпределят дивиденти и да извършват обратно изкупуване на акции на индивидуална основа с внимателна прогнозна оценка на капиталовите планове в контекста на нормалния надзорен цикъл, |
| --- | --- |

(3)

Последните макроикономически прогнози посочват началото на икономическото възстановяване и по-нататъшно намаляване на равнището на икономическа несигурност. Съответно ЕЦБ счита, че причините в основата на Препоръка ЕЦБ/2020/62 вече не са налице. Намалената икономическа несигурност позволява задълбочена надзорна оценка на пруденциалността на плановете на банките да разпределят дивиденти и да извършват обратно изкупуване на акции на индивидуална основа с внимателна прогнозна оценка на капиталовите планове в контекста на нормалния надзорен цикъл,

ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

Настоящата препоръка отменя Препоръка ЕЦБ/2020/62, считано от 30 септември 2021 г.

Съставено във Франкфурт на Майн на 23 юли 2021 година.

Председател на ЕЦБ

Christine LAGARDE

---

(1)  ОВ L 287, 29.10.2013 г., стр. 63.

1

(2)  Препоръка ЕЦБ/2020/19 на Европейската централна банка от 27 март 2020 г. относно политиките за разпределяне на дивиденти по време на пандемията COVID-19 и за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/1 (ОВ C 102I, 30.3.2020 г., стр. 1).

2

(3)  Препоръка ЕЦБ/2020/35 на Европейската централна банка от 27 юли 2020 г. относно политиките за разпределяне на дивиденти по време на пандемията от COVID-19 и за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/19 (ОВ C 251, 31.7.2020 г., стр. 1).

3

(4)  Препоръка ЕЦБ/2020/62 на Европейската централна банка от 15 декември 2020 г. относно разпределянето на дивиденти по време на пандемията от COVID-19 и за отмяна на Препоръка ЕЦБ/2020/35 (ОВ C 437, 18.12.2020 г., стр. 1).

4

---

II Съобщения

СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/3

---

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление

(Дело M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS)

(текст от значение за ЕИП)

(2021/C 303/02)

На 23 юли 2021 г. Комисията реши да не се противопоставя на горепосочената концентрация, за която е постъпило уведомление и да я обяви за съвместима с вътрешния пазар. Решението се основава на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1). Пълният текст на решението е достъпен единствено на английски език и ще се публикува, след като бъдат премахнати всички професионални тайни, които могат да се съдържат в него. Той ще бъде достъпен:

| — | в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл, |
| --- | --- |

—

в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл,

| — | в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32021M10313. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до европейското право. |
| --- | --- |

—

в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32021M10313. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до европейското право.

---

(1)  ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1.

---

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/4

---

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление

(Дело M.10268 — SYNNEX/Tech Data)

(текст от значение за ЕИП)

(2021/C 303/03)

На 23 юли 2021 г. Комисията реши да не се противопоставя на горепосочената концентрация, за която е постъпило уведомление и да я обяви за съвместима с вътрешния пазар. Решението се основава на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1). Пълният текст на решението е достъпен единствено на английски език и ще се публикува, след като бъдат премахнати всички професионални тайни, които могат да се съдържат в него. Той ще бъде достъпен:

| — | в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл, |
| --- | --- |

—

в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл,

| — | в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32021M10268. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до европейското право. |
| --- | --- |

—

в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32021M10268. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до европейското право.

---

(1)  ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1.

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/5

---

Обменен курс на еврото (1)

28 юли 2021 година

(2021/C 303/04)

1 евро =

| | Валута | Обменен курс |
| --- | --- | --- |
| USD | щатски долар | 1,1807 |
| JPY | японска йена | 129,97 |
| DKK | датска крона | 7,4373 |
| GBP | лира стерлинг | 0,85095 |
| SEK | шведска крона | 10,1963 |
| CHF | швейцарски франк | 1,0802 |
| ISK | исландска крона | 148,40 |
| NOK | норвежка крона | 10,4828 |
| BGN | български лев | 1,9558 |
| CZK | чешка крона | 25,625 |
| HUF | унгарски форинт | 359,72 |
| PLN | полска злота | 4,5965 |
| RON | румънска лея | 4,9213 |
| TRY | турска лира | 10,0973 |
| AUD | австралийски долар | 1,6081 |
| CAD | канадски долар | 1,4840 |
| HKD | хонконгски долар | 9,1880 |
| NZD | новозеландски долар | 1,7013 |
| SGD | сингапурски долар | 1,6057 |
| KRW | южнокорейски вон | 1 362,99 |
| ZAR | южноафрикански ранд | 17,4792 |
| CNY | китайски юан рен-мин-би | 7,6722 |
| HRK | хърватска куна | 7,5066 |
| IDR | индонезийска рупия | 17 117,84 |
| MYR | малайзийски рингит | 5,0003 |
| PHP | филипинско песо | 59,465 |
| RUB | руска рубла | 86,7666 |
| THB | тайландски бат | 38,780 |
| BRL | бразилски реал | 6,0931 |
| MXN | мексиканско песо | 23,5823 |
| INR | индийска рупия | 87,8330 |

Валута

Обменен курс

USD

щатски долар

1,1807

JPY

японска йена

129,97

DKK

датска крона

7,4373

GBP

лира стерлинг

0,85095

SEK

шведска крона

10,1963

CHF

швейцарски франк

1,0802

ISK

исландска крона

148,40

NOK

норвежка крона

10,4828

BGN

български лев

1,9558

CZK

чешка крона

25,625

HUF

унгарски форинт

359,72

PLN

полска злота

4,5965

RON

румънска лея

4,9213

TRY

турска лира

10,0973

AUD

австралийски долар

1,6081

CAD

канадски долар

1,4840

HKD

хонконгски долар

9,1880

NZD

новозеландски долар

1,7013

SGD

сингапурски долар

1,6057

KRW

южнокорейски вон

1 362,99

ZAR

южноафрикански ранд

17,4792

CNY

китайски юан рен-мин-би

7,6722

HRK

хърватска куна

7,5066

IDR

индонезийска рупия

17 117,84

MYR

малайзийски рингит

5,0003

PHP

филипинско песо

59,465

RUB

руска рубла

86,7666

THB

тайландски бат

38,780

BRL

бразилски реал

6,0931

MXN

мексиканско песо

23,5823

INR

индийска рупия

87,8330

---

(1)  Източник: референтен обменен курс, публикуван от Европейската централна банка.

---

ИНФОРМАЦИЯ ЗА ЕВРОПЕЙСКОТО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО

Надзорен орган на ЕАСТ

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/6

---

Обявление от Норвегия относно Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди

Обявление относно покана за подаване на заявления за лицензи за добив на нефт на норвежкия континентален шелф — предоставяне на лицензи в предварително определени области за 2021 г.

(2021/C 303/05)

С настоящото обявление норвежкото Министерство на петрола и енергетиката обявява покана за подаване на заявления за лицензи за добив на нефт в съответствие с член 3, параграф 2, буква а) от Директива 94/22/EО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 г. относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди (1).

Лицензи за добив ще бъдат предоставяни само на акционерни дружества, регистрирани в Норвегия или в друга държава, която е страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), или на физически лица с местожителство в държава, която е страна по Споразумението за ЕИП.

Дружества, които не притежават лиценз за норвежкия континентален шелф, могат да получат лицензи за добив, ако са преминали успешно предварителния подбор за получаване на лиценз за норвежкия континентален шелф.

Дружества, подаващи индивидуални заявления, и дружества, подаващи заявления като част от група, ще бъдат разглеждани на равно основание от министерството. Независимо дали кандидатите са подали индивидуални заявления, или са част от група, подала общо заявление, те ще бъдат разглеждани като отделни кандидати за лиценз за добив. Въз основа на заявленията, подадени от групи или от индивидуални кандидати, министерството може да състави групи от лицензополучатели, на които да бъде предоставен нов лиценз за добив, включително да отстрани кандидати от заявленията, подадени от групи, и да добави индивидуални кандидати, както и да назначи оператор за тези групи.

Присъждането на участие в лиценз за добив подлежи на сключване от страна на лицензополучателя на споразумение за свързани с нефт дейности, включващо споразумение за съвместни операции и счетоводно споразумение. Ако лицензът за добив е разделен на стратиграфски принцип, от лицензополучателите на двата разделени на стратиграфски принцип лиценза ще се изисква също така да сключат специално Споразумение за съвместни операции, което да урежда отношенията помежду им по този въпрос.

След подписването на посочените споразумения лицензополучателите ще учредят съвместно дружество, в което размерът на тяхното дялово участие винаги ще бъде равен на дяловото им участие в лиценза за добив.

Лицензионните документи основно ще се базират на съответните документи от процедурата за присъждането на лицензи в предварително определени области за 2020 г. Целта е потенциалните кандидати да разполагат с основните елементи на всички промени в рамката, преди заявленията да бъдат подадени.

Критерии за предоставяне на лиценз за добив

За да се насърчи доброто управление на ресурсите и бързото и ефикасно проучване и добив на нефт на норвежкия континентален шелф, включително съставянето на лицензионни групи за постигането на тази цел, при присъждането на дялово участие в лицензи за добив и назначаването на оператор се прилагат следните критерии:

| а) | геоложките познания на кандидата за въпросната географска област и предложеният от лицензополучателите начин за ефикасно проучване за нефт; |
| --- | --- |

а)

геоложките познания на кандидата за въпросната географска област и предложеният от лицензополучателите начин за ефикасно проучване за нефт;

| б) | техническите експертни познания на кандидата и начинът, по който тези познания могат активно да допринесат за икономически ефективното проучване за нефт и когато е приложимо — за добива на нефт във въпросната географска област; |
| --- | --- |

б)

техническите експертни познания на кандидата и начинът, по който тези познания могат активно да допринесат за икономически ефективното проучване за нефт и когато е приложимо — за добива на нефт във въпросната географска област;

| в) | опитът на кандидата на норвежкия континентален шелф или подходящ равностоен опит, придобит в други географски области; |
| --- | --- |

в)

опитът на кандидата на норвежкия континентален шелф или подходящ равностоен опит, придобит в други географски области;

| г) | достатъчната финансова способност на кандидата да извърши проучването за нефт и когато е приложимо — добива на нефт във въпросната географска област; |
| --- | --- |

г)

достатъчната финансова способност на кандидата да извърши проучването за нефт и когато е приложимо — добива на нефт във въпросната географска област;

| д) | ако кандидатът е или вече е бил лицензополучател по лиценз за добив, министерството може да вземе предвид всяка форма на неефективност или липса на отчетност от негова страна в качеството му на лицензополучател; съображения, свързани с националната сигурност, също могат да бъдат взети предвид, ако министерството установи, че тези съображения са от значение; |
| --- | --- |

д)

ако кандидатът е или вече е бил лицензополучател по лиценз за добив, министерството може да вземе предвид всяка форма на неефективност или липса на отчетност от негова страна в качеството му на лицензополучател; съображения, свързани с националната сигурност, също могат да бъдат взети предвид, ако министерството установи, че тези съображения са от значение;

| е) | като основно правило лицензите за добив ще се предоставят главно на съвместно дружество, в което поне един от лицензополучателите е извършил поне един проучвателен сондаж като оператор в норвежкия континентален шелф или има равностоен подходящ оперативен опит извън норвежкия континентален шелф; |
| --- | --- |

е)

като основно правило лицензите за добив ще се предоставят главно на съвместно дружество, в което поне един от лицензополучателите е извършил поне един проучвателен сондаж като оператор в норвежкия континентален шелф или има равностоен подходящ оперативен опит извън норвежкия континентален шелф;

| ж) | като основно правило лицензите за добив ще се предоставят главно на двама или повече лицензополучатели, като най-малко един от тях трябва да има опит съгласно описаното в буква е); |
| --- | --- |

ж)

като основно правило лицензите за добив ще се предоставят главно на двама или повече лицензополучатели, като най-малко един от тях трябва да има опит съгласно описаното в буква е);

| з) | определеният за оператор по лицензи за добив в Баренцово море трябва да е сондирал поне един кладенец на норвежкия континентален шелф като оператор или да има равностоен подходящ оперативен опит извън норвежкия континентален шелф; |
| --- | --- |

з)

определеният за оператор по лицензи за добив в Баренцово море трябва да е сондирал поне един кладенец на норвежкия континентален шелф като оператор или да има равностоен подходящ оперативен опит извън норвежкия континентален шелф;

| и) | за лицензите за добив в дълбоки води както определеният за оператор, така и най-малко още един лицензополучател трябва да са осъществили поне по един сондаж на норвежкия континентален шелф като оператори или да имат равностоен подходящ оперативен опит извън норвежкия континентален шелф. За лиценза за добив един от лицензополучателите трябва да е сондирал в дълбоки води в качеството на оператор; |
| --- | --- |

и)

за лицензите за добив в дълбоки води както определеният за оператор, така и най-малко още един лицензополучател трябва да са осъществили поне по един сондаж на норвежкия континентален шелф като оператори или да имат равностоен подходящ оперативен опит извън норвежкия континентален шелф. За лиценза за добив един от лицензополучателите трябва да е сондирал в дълбоки води в качеството на оператор;

| й) | за лицензите за добив, при които се очаква извършването на проучвателни сондажи при високи температури и/или високо налягане, определеният за оператор и поне още един лицензополучател трябва вече да са осъществили поне по един сондаж на норвежкия континентален шелф в качеството на оператори или да имат равностоен подходящ оперативен опит извън норвежкия континентален шелф. За лиценза за добив един от лицензополучателите трябва да е осъществил сондаж при високо налягане и/или високи температури в качеството на оператор. |
| --- | --- |

й)

за лицензите за добив, при които се очаква извършването на проучвателни сондажи при високи температури и/или високо налягане, определеният за оператор и поне още един лицензополучател трябва вече да са осъществили поне по един сондаж на норвежкия континентален шелф в качеството на оператори или да имат равностоен подходящ оперативен опит извън норвежкия континентален шелф. За лиценза за добив един от лицензополучателите трябва да е осъществил сондаж при високо налягане и/или високи температури в качеството на оператор.

Блокове, за които могат да се подават заявления

Заявления за участие в лицензите за добив могат да се подават за блоковете, които не са лицензирани в предварително определената област, както е показано на картите, публикувани от Норвежката дирекция по петрола. Възможно е също така да се подават заявления за площи в предварително определената област, които са били изоставени след обявлението, в съответствие с актуализираните карти, включени в интерактивните карти Factmaps на Норвежката дирекция по петрола, които са на разположение на нейната уебстраница.

Всеки лиценз за добив може да включва един или повече блокове или част от блок(ове). Кандидатите се приканват да ограничат заявлението до области, за които са проучили залежите.

Пълният текст на обявлението и подробни карти на наличните области са публикувани на уебстраницата на Норвежката дирекция по въглеводородите: www.npd.no/apa2021.

Заявления за лицензи за производство на нефт се подават по електронен път, например чрез L2S (Licence2Share), до:

| Ministry of Petroleum and Energy (Министерство на петрола и енергетиката) |
| --- |
| P.O. Box 8148 |
| Dep. N-0033 |
| OSLO NORWAY |

Ministry of Petroleum and Energy (Министерство на петрола и енергетиката)

P.O. Box 8148

Dep. N-0033

OSLO NORWAY

Копие се подава по електронен път, например чрез L2S, до

| Norwegian Petroleum Directorate (Норвежката дирекция по петрола) |
| --- |
| P.O. Box 600 |
| 4003 STAVANGER |
| NORWAY |

Norwegian Petroleum Directorate (Норвежката дирекция по петрола)

P.O. Box 600

4003 STAVANGER

NORWAY

Краен срок: 12:00 часа на обяд на 8 септември 2021 г.

Възлагането на лицензи за добив на въглеводороди в рамките на процедурата за предоставяне на лицензи в предварително определени области на норвежкия континентален шелф за 2021 г. е планирано да се състои през първото тримесечие на 2022 г.

---

(1)  ОВ L 164, 30.6.1994 г., стр. 3.

---

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/9

---

Държавна помощ — Решение да не се повдигат възражения

(2021/C 303/06)

Надзорният орган на ЕАСТ не повдига възражения по следната мярка за държавна помощ:

| Дата на приемане на решението | 16 април 2021 г. |
| --- | --- |
| Дело No | 86711 |
| Решение No | 031/21/COL |
| Държава от ЕАСТ | Норвегия |
| Регион | Цялата територия на Норвегия |
| Наименование (и/или име на бенефициера) | Обща схема, свързана с COVID-19, за подкрепа за осигуряване на ликвидност за предприятия в общини, засегнати от пандемията |
| Правно основание | Предложение до Парламента No 79 (стр. 37—38 относно глава 553 позиция 68 — Общинската компенсационна схема за предприятията)
  Документи за възлагане до общините (дело 21/1215-2) и (дело 21/1215-31)
  Innst. 233 S (2020—2021 г.) (стр. 25—26) |
| Вид на мярката | Схема |
| Цел | Осигуряване на достъп до ликвидност чрез преки безвъзмездни средства за местни предприятия, изправени пред внезапен недостиг или липса на ликвидност поради въздействието на пандемията от COVID-19 върху икономиката. |
| Вид на помощта | Безвъзмездни средства |
| Бюджет | Оценен на 2 000 милиона NOK |
| Интензитет | 100 % |
| Продължителност | Помощта по схемата ще бъде предоставена не по-късно от 31 декември 2021 г. |
| Икономически сектори | Целият сектор, с изключение на финансовия сектор |
| Име и адрес на предоставящия орган | Ministry of Local Government and Modernisation (Министерство на местното управление и модернизацията) |
| Postboks 8112 Dep |
| 0032 Oslo |
| НОРВЕГИЯ |

Дата на приемане на решението

16 април 2021 г.

Дело No

86711

Решение No

031/21/COL

Държава от ЕАСТ

Норвегия

Регион

Цялата територия на Норвегия

Наименование (и/или име на бенефициера)

Обща схема, свързана с COVID-19, за подкрепа за осигуряване на ликвидност за предприятия в общини, засегнати от пандемията

Правно основание

Предложение до Парламента No 79 (стр. 37—38 относно глава 553 позиция 68 — Общинската компенсационна схема за предприятията)

Документи за възлагане до общините (дело 21/1215-2) и (дело 21/1215-31)

Innst. 233 S (2020—2021 г.) (стр. 25—26)

Вид на мярката

Схема

Цел

Осигуряване на достъп до ликвидност чрез преки безвъзмездни средства за местни предприятия, изправени пред внезапен недостиг или липса на ликвидност поради въздействието на пандемията от COVID-19 върху икономиката.

Вид на помощта

Безвъзмездни средства

Бюджет

Оценен на 2 000 милиона NOK

Интензитет

100 %

Продължителност

Помощта по схемата ще бъде предоставена не по-късно от 31 декември 2021 г.

Икономически сектори

Целият сектор, с изключение на финансовия сектор

Име и адрес на предоставящия орган

Ministry of Local Government and Modernisation (Министерство на местното управление и модернизацията)

Postboks 8112 Dep

0032 Oslo

НОРВЕГИЯ

Автентичният текст на решението, от който са отстранени поверителните данни, се намира на уебсайта на Надзорния орган на ЕАСТ:

http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/decisions/

---

V Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд на ЕАСТ

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/10 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/10

---

РЕШЕНИЕ НА СЪДА

от 25 март 2021 г.

по дело E-3/20

Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)/ Anniken Jenny Lindberg

(Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Достъп до професията на лекар по дентална медицина — Автоматично признаване)

(2021/C 303/07)

По дело E-3/20, Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)/Anniken Jenny Lindberg — МОЛБА до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд от Върховния съд на Норвегия (Norges Høyesterett) относно тълкуването на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, по-специално член 21, адаптиран към Споразумението за Европейското икономическо пространство, Съдът в състав Páll Hreinsson, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Bernd Hammermann, съдии, постанови решение на 25 март 2021 г., чийто диспозитив гласи:

| 1. | За да се ползва от автоматичното признаване, предвидено в член 21, параграф 1 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, заявителят трябва да притежава всички свидетелства, придружаващи удостоверенията за професионални квалификации, изброени в приложение V към директивата, в съответствие с изискванията на държавата членка по произход за упражняване на съответната професия. |
| --- | --- |

1.

За да се ползва от автоматичното признаване, предвидено в член 21, параграф 1 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, заявителят трябва да притежава всички свидетелства, придружаващи удостоверенията за професионални квалификации, изброени в приложение V към директивата, в съответствие с изискванията на държавата членка по произход за упражняване на съответната професия.

| 2. | Членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП трябва да се тълкуват в смисъл, че се изисква от приемащата държава членка да извърши индивидуална оценка на знанията и обучението, удостоверени с професионалните квалификации на заявителя, също така когато заявителят търси достъп до дадена професия, която попада в категорията професии с координирани минимални квалификационни изисквания, но не отговаря на условията, посочени в членове 10 или 21 от Директива 2005/36/ЕО. |
| --- | --- |

2.

Членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП трябва да се тълкуват в смисъл, че се изисква от приемащата държава членка да извърши индивидуална оценка на знанията и обучението, удостоверени с професионалните квалификации на заявителя, също така когато заявителят търси достъп до дадена професия, която попада в категорията професии с координирани минимални квалификационни изисквания, но не отговаря на условията, посочени в членове 10 или 21 от Директива 2005/36/ЕО.

| 3. | В индивидуалната оценка на знанията и уменията на заявителя, извършена от приемащата държава членка, трябва да бъде включено сравнение на всички дипломи, свидетелства и други удостоверения за професионална квалификация и опит на заявителя спрямо изискванията на приемащата държава за упражняване на въпросната професия. Ако знанията и квалификациите на заявителя, удостоверени с дипломата и съответния професионален опит, не са равностойни или само частично съответстват на изискванията на приемащата държава членка, тази държава трябва да уточни какво обучение липсва, за да може заявителят да завърши или допълни обучението си. |
| --- | --- |

3.

В индивидуалната оценка на знанията и уменията на заявителя, извършена от приемащата държава членка, трябва да бъде включено сравнение на всички дипломи, свидетелства и други удостоверения за професионална квалификация и опит на заявителя спрямо изискванията на приемащата държава за упражняване на въпросната професия. Ако знанията и квалификациите на заявителя, удостоверени с дипломата и съответния професионален опит, не са равностойни или само частично съответстват на изискванията на приемащата държава членка, тази държава трябва да уточни какво обучение липсва, за да може заявителят да завърши или допълни обучението си.

| 4. | Фактът, че заявителят няма пълен достъп до професията в държавата членка по произход, не може да бъде определящ за преценката дали на кандидата може да бъде предоставен достъп до същата професия в приемащата държава членка. |
| --- | --- |

4.

Фактът, че заявителят няма пълен достъп до професията в държавата членка по произход, не може да бъде определящ за преценката дали на кандидата може да бъде предоставен достъп до същата професия в приемащата държава членка.

---

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/11

---

РЕШЕНИЕ НА СЪДА

от 25 март 2021 г.

по дело E-4/20

Tor-Arne Martinez Haugland и др./Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet)

(Свободно движение на хора — Директива 2005/36/ЕО — Признаване на професионалните квалификации — Обща система за признаване — Понятие „същата професия“)

(2021/C 303/08)

По дело E-4/20, Tor-Arne Martinez Haugland и др./Норвежко правителство, представлявано от Министерството на здравеопазването и грижите (Helse- og omsorgsdepartementet) — МОЛБА до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд от Апелативния съд на Боргартинг (Borgarting lagmannsrett) относно тълкуването на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, по-специално членове 4 и 13, адаптирана към Споразумението за Европейското икономическо пространство, както и членове 28 и 31 от това Споразумение, Съдът в състав Páll Hreinsson, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Bernd Hammermann, съдии, постанови решение на 25 март 2021 г., чийто диспозитив гласи:

| 1. | Дали дадена професия в приемащата държава членка и професия в държавата членка по произход могат да се считат за „същата професия“ за целите на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, трябва да се преценява за всеки отделен случай. Тази преценка трябва да се основава на сравнение между обхванатите от професията дейности в държавата членка по произход и дейностите по професията, която заявителят желае да упражнява, в приемащата държава членка. Ако дейностите, обхванати от двете професии са сравними, в смисъл, че са еквивалентни по отношение на дейностите, които обхващат, като се вземат предвид всички съответни разлики в обхвата и естеството на тези дейности, те трябва да се считат за „същата професия“ за целите на Директива 2005/36/ЕО.
  Когато се определя дали дадена професия в държавата членка по произход и професия в приемащата държава членка представляват „същата професия“ за целите на Директива 2005/36/ЕО, упражняването на определени дейности за ограничен период от време в контекста на обучение, обвързано с условието за задължение за продължаване на образованието, не може да се счита за упражняване на професия.
  Разликите в степента на независимост и отговорност за пациенти могат да бъдат от значение при определянето на точния обхват или естество на дейностите, когато се преценява дали две професии представляват „същата професия“ за целите на Директива 2005/36/ЕО. |
| --- | --- |

1.

Дали дадена професия в приемащата държава членка и професия в държавата членка по произход могат да се считат за „същата професия“ за целите на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионалните квалификации, трябва да се преценява за всеки отделен случай. Тази преценка трябва да се основава на сравнение между обхванатите от професията дейности в държавата членка по произход и дейностите по професията, която заявителят желае да упражнява, в приемащата държава членка. Ако дейностите, обхванати от двете професии са сравними, в смисъл, че са еквивалентни по отношение на дейностите, които обхващат, като се вземат предвид всички съответни разлики в обхвата и естеството на тези дейности, те трябва да се считат за „същата професия“ за целите на Директива 2005/36/ЕО.

Когато се определя дали дадена професия в държавата членка по произход и професия в приемащата държава членка представляват „същата професия“ за целите на Директива 2005/36/ЕО, упражняването на определени дейности за ограничен период от време в контекста на обучение, обвързано с условието за задължение за продължаване на образованието, не може да се счита за упражняване на професия.

Разликите в степента на независимост и отговорност за пациенти могат да бъдат от значение при определянето на точния обхват или естество на дейностите, когато се преценява дали две професии представляват „същата професия“ за целите на Директива 2005/36/ЕО.

| 2. | Възможността да се изискват компенсационни мерки съгласно член 14 от Директива 2005/36/ЕО не може да има отношение към тълкуването на „същата професия“ за целите на член 13 от тази директива. |
| --- | --- |

2.

Възможността да се изискват компенсационни мерки съгласно член 14 от Директива 2005/36/ЕО не може да има отношение към тълкуването на „същата професия“ за целите на член 13 от тази директива.

| 3. | Изразът „специално насочено към упражняване на определена професия“ в член 3, параграф 1, буква д) от Директива 2005/36/ЕО трябва да се тълкува като отнасящ се за обучението, което е специално предназначено да подготви кандидатите за упражняване на дадена професия. Той не се отнася за квалификациите, които дават достъп до широк спектър от професии, или удостоверяват, наред с другото, само академична компетентност в дадена област. |
| --- | --- |

3.

Изразът „специално насочено към упражняване на определена професия“ в член 3, параграф 1, буква д) от Директива 2005/36/ЕО трябва да се тълкува като отнасящ се за обучението, което е специално предназначено да подготви кандидатите за упражняване на дадена професия. Той не се отнася за квалификациите, които дават достъп до широк спектър от професии, или удостоверяват, наред с другото, само академична компетентност в дадена област.

| 4. | Заявителите, които не отговарят на изискванията за признаване на професионални квалификации съгласно Директива 2005/36/ЕО, могат да се позовават на членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП като основание за упражняване на регламентирана професия в приемащата държава членка.
  При оценката на квалификациите съгласно членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП, приемащата държава членка трябва направи сравнение на всички дипломи, свидетелства и други удостоверения за професионална квалификация и професионален опит на заявителя спрямо изискванията на приемащата държава за упражняване на въпросната професия. Ако знанията и квалификациите на заявителя, удостоверени с дипломата и съответния професионален опит, не са равностойни или само частично съответстват на изискванията, приемащата държава членка трябва да уточни какво обучение липсва, за да може заявителят да завърши или допълни обучението си. |
| --- | --- |

4.

Заявителите, които не отговарят на изискванията за признаване на професионални квалификации съгласно Директива 2005/36/ЕО, могат да се позовават на членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП като основание за упражняване на регламентирана професия в приемащата държава членка.

При оценката на квалификациите съгласно членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИП, приемащата държава членка трябва направи сравнение на всички дипломи, свидетелства и други удостоверения за професионална квалификация и професионален опит на заявителя спрямо изискванията на приемащата държава за упражняване на въпросната професия. Ако знанията и квалификациите на заявителя, удостоверени с дипломата и съответния професионален опит, не са равностойни или само частично съответстват на изискванията, приемащата държава членка трябва да уточни какво обучение липсва, за да може заявителят да завърши или допълни обучението си.

---

ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ОБЩАТА ТЪРГОВСКА ПОЛИТИКА

Европейска комисия

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/12

---

Известие за започване на преглед с оглед изтичане на срока на действие на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на аспартам с произход от Китайската народна република

(2021/C 303/09)

След публикуването на известие за предстоящо изтичане на срока на действащите антидъмпингови мерки по отношение на вноса на аспартам с произход от Китайската народна република (1), в Европейската комисия („Комисията“) постъпи искане за преглед в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (2) („основния регламент“).

1.   Искане за преглед

Искането бе подадено на 26 април 2021 г. от HSWT France S.A.S. (HSWT), („заявителя“) — единственият производител в Съюза, представляващ 100 % от общото производство на аспартам в Съюза.

Досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, съдържа публична версия на искането и анализ на степента на подкрепа за искането от страна на производителите от Съюза. В точка 5.6 от настоящото известие се дава информация за достъпа до досието за заинтересованите страни.

2.   Продукт, предмет на прегледа

Продуктът, предмет на настоящия преглед, е аспартам (1-Метилов естер на N-L-α-аспартил-L-фенилаланина, N-Метилов естер на 3-амино-N-(α-карбометоксифенетил)сукцинамовата киселина), CAS RN 22839-47-0, понастоящем класиран в код по КН ex 2924 29 70 (код по ТАРИК 2924297005) („продукта, предмет на прегледа“). Кодовете по КН и ТАРИК са посочени само за информация.

3.   Съществуващи мерки

Действащите понастоящем мерки са окончателно антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1247 на Комисията (3).

4.   Основания за прегледа

Като основание за искането е изтъкната вероятността изтичането на срока на действие на мерките да доведе до продължаване на дъмпинга и до повторно възникване на вредата от него за промишлеността на Съюза.

4.1.   
  Твърдение за вероятност за продължаване на дъмпинга

Заявителят твърди, че не е целесъобразно да се използват цените и разходите на вътрешния пазар на КНР поради съществуването на значителни нарушения по смисъла на член 2, параграф 6а, буква б) от основния регламент.

В подкрепа на твърденията относно наличието на значителни нарушения заявителят се позовава на „Работен документ на службите на Комисията относно значителни нарушения в икономиката на КНР“ от 20 декември 2017 г. („доклада на Комисията“). Заявителят по-конкретно твърди, че производството и продажбата на продукта, предмет на прегледа, са потенциално засегнати от факторите, посочени, inter alia, в част III „Нарушения в определени отрасли“, раздел 16 „Химически отрасъл“ от доклада.

Освен това заявителят се позовава на китайския Национален тринадесети петгодишен план, Тринадесетия петгодишен план за химическата и нефтохимическата промишленост (2016—2020 г.), инициативата „Произведено в Китай 2025“, Плана за развитие на леката промишленост (2006—2020 г.) и заключенията, направени в рамките на няколко проведени от ЕС и САЩ разследвания по отношение на цените в китайския химически отрасъл.

Докладът на Комисията е предоставен в досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, и на уебсайта на ГД „Търговия“ (4).

Предвид наличната информация Комисията счита, че са налице достатъчно доказателства в съответствие с член 5, параграф 9 от основния регламент, които сочат, че с оглед на значителните нарушения, които се отразяват на цените и на разходите, използването на цените и разходите на вътрешния пазар на КНР не е целесъобразно, което обосновава започването на разследване въз основа на член 2, параграф 6а от основния регламент.

Вследствие на това и с оглед на член 2, параграф 6а, буква а) от основния регламент твърдението за продължаване на дъмпинга се основава на сравнение между формираната нормална стойност на базата на производствените разходи и разходите за продажба, отразяващи цени или референтни стойности, при които няма нарушения, в подходяща представителна държава и експортната цена (франко завода) на продукта, предмет на прегледа, с произход от КНР, когато същият се продава за износ за Съюза. Въз основа на това изчислените дъмпингови маржове за КНР са значителни.

4.2.   
  Твърдение за вероятност за продължаване или повторно възникване на вредата

Заявителят твърди, че има вероятност за повторно възникване на вредата. Във връзка с това заявителят е представил достатъчно доказателства за това, че ако се допусне срокът на действие на мерките да изтече, има вероятност сегашното равнище на вноса на продукта, предмет на прегледа, от засегнатата държава в Съюза да нарасне поради наличието на неоползотворен капацитет в Китайската народна република и привлекателността на пазара на Съюза.

На последно място, заявителят твърди, че отстраняването на вредата се дължи най-вече на съществуването на мерките и че всеки последващ значителен внос на дъмпингови цени от засегнатата държава по всяка вероятност ще доведе до повторно възникване на вредата за промишлеността на Съюза, ако се допусне срокът на действие на мерките да изтече.

5.   Процедура

След като установи след консултация с комитета, създаден в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент, че са налице достатъчно доказателства за вероятност за дъмпинг и вреда, даващи основание за започването на преглед с оглед изтичане на срока на действие на мерките, Комисията започва преглед в съответствие с член 11, параграф 2 от основния регламент.

При прегледа с оглед изтичане на срока на действие на мерките ще се установи доколко е вероятно това изтичане да доведе до продължаване или до повторно възникване на дъмпинга на продукта, предмет на прегледа, с произход от засегнатата държава и до продължаване или до повторно възникване на вредата за промишлеността на Съюза.

С Регламент (ЕС) 2018/825 на Европейския парламент и на Съвета (пакета от документи за модернизиране на ИТЗ) (5), който влезе в сила на 8 юни 2018 г., бяха въведени някои промени в графиците и сроковете, които по-рано бяха приложими при антидъмпинговите процедури. Поради това Комисията приканва заинтересованите страни да спазват процедурните стъпки и сроковете, предвидени в настоящото известие, както и в последващите съобщения от страна на Комисията.

Комисията също така насочва вниманието на страните към факта, че във връзка с разпространението на COVID-19 бе публикувано Известие (6) относно последиците от епидемията от COVID-19 за антидъмпинговите и антисубсидийните разследвания, което може да е приложимо по отношение на настоящата процедура.

5.1.   
  Разследван период в рамките на прегледа и разглеждан период

Разследването относно продължаването или повторното възникване на дъмпинга ще обхване периода от 1 юли 2020 г. до 30 юни 2021 г. („разследвания период в рамките на прегледа“). Разглеждането на тенденциите, които са от значение за оценката на вероятността за продължаване или повторно възникване на вредата, ще обхване периода от 1 януари 2018 г. до края на разследвания период в рамките на прегледа („разглеждания период“).

5.2.   
  Коментари във връзка с искането и започването на разследването

Всички заинтересовани страни се приканват да изложат становищата си относно материалите за влагане и кодовете по Хармонизираната система (ХС), посочени в искането (7), в срок от 15 дни от датата на публикуване на настоящото известие в Официален вестник на Европейския съюз (8).

Всички заинтересовани страни, които желаят да представят своите коментари във връзка с искането (в т.ч. въпроси относно вредата и причинно-следствената връзка) или с всякакви аспекти, свързани със започването на разследването (включително степента на подкрепа за искането), трябва да го направят в срок от 37 дни от датата на публикуване на настоящото известие.

Всички искания за изслушване във връзка със започването на разследването трябва да бъдат представени в срок от 15 дни от датата на публикуване на настоящото известие.

5.3.   
  Процедура за установяване на вероятност за продължаване или повторно възникване на дъмпинга

При преглед с оглед изтичане на срока на действие на мерките Комисията разглежда износа за Съюза през разследвания период в рамките на прегледа и — без оглед на износа за Съюза — преценява дали положението на дружествата, произвеждащи и продаващи продукта, предмет на прегледа, в засегнатата държава, е такова, че би било вероятно износът на дъмпингови цени за Съюза да продължи или да бъде възобновен, ако срокът на мерките изтече.

Поради това всички производители (9) на продукта, предмет на прегледа, от засегнатата държава, независимо дали са изнасяли продукта, предмет на прегледа, за Съюза през разследвания период в рамките на прегледа, включително онези от тях, които не са оказали съдействие при разследването, довело до действащите мерки, се приканват да вземат участие в провежданото от Комисията разследване.

5.3.1.   Разследване на производителите в засегнатата държава

Предвид потенциално големия брой участващи в настоящия преглед с оглед изтичане на срока на действие на мерките производители в засегнатата държава и за да може разследването да приключи в нормативно установените срокове, Комисията може да ограничи броя на разследваните производители до приемлив брой чрез подбор на извадка (този процес се нарича още „изготвяне на извадка“). Изготвянето на извадката ще се извърши в съответствие с член 17 от основния регламент.

За да може Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и — ако случаят е такъв — да направи подбор на такава извадка, всички производители или представители, действащи от тяхно име, включително онези от тях, които не са оказали съдействие при разследването, довело до мерките, предмет на настоящия преглед, се приканват да предоставят на Комисията информация за своите дружества в срок от 7 дни от датата на публикуване на настоящото известие. Тази информация трябва да бъде предоставена чрез електронната платформа TRON.tdi на следния адрес: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R742_SAMPLING_FORM_FOR_EXPORTING_PRODUCER. Информация за достъпа до Tron може да бъде намерена в точки 5.6 и 5.9 по-долу.

За да получи информацията, която счита за необходима за подбора на извадката от производители в засегнатата държава, Комисията ще се свърже също така с органите на засегнатата държава, като може да се свърже и с всички известни сдружения на производители в засегнатата държава.

Ако е необходима извадка, производителите ще бъдат подбрани въз основа на най-големия представителен обем на производството, продажбите или износа, за който е разумно да се очаква, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Всички известни производители в засегнатата държава, органите на засегнатата държава и сдруженията на производители в засегнатата държава ще бъдат уведомени от Комисията — чрез органите на засегнатата държава, ако е целесъобразно — за дружествата, избрани да бъдат включени в извадката.

След като Комисията получи необходимата информация за подбор на извадка от производители, тя ще информира съответните страни за своето решение дали те ще бъдат включени в извадката. Включените в извадката производители ще трябва да представят попълнен въпросник в срок от 30 дни от датата на уведомяване за решението за тяхното включване в извадката, освен ако е посочено друго.

Комисията ще добави бележка към досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, по отношение на подбора на извадката. Всякакви коментари във връзка с подбора на извадката трябва да бъдат получени в срок от 3 дни от датата на уведомяване за решението за извадката.

Копие от въпросника за производителите в засегнатата държава е предоставено в досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, и на уебсайта на ГД „Търговия“ https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

Въпросникът ще бъде предоставен и на всяко известно сдружение на производители, както и на органите на тази държава.

Без да се засяга евентуалното прилагане на член 18 от основния регламент, дружествата, които са дали съгласие за евентуално включване в извадката, но не са били избрани да бъдат включени в нея, ще се считат за оказали съдействие („невключени в извадката оказали съдействие производители“).

5.3.2.   Допълнителна процедура по отношение на засегнатата държава, в която са налице значителни нарушения

При спазване на условията на настоящото известие всички заинтересовани страни се приканват да изложат становищата си и да предоставят информация, както и доказателства в нейна подкрепа по отношение на прилагането на член 2, параграф 6а от основния регламент. Освен ако е посочено друго, тази информация и доказателствата в нейна подкрепа трябва да бъдат получени от Комисията в срок от 37 дни от датата на публикуване на настоящото известие.

В съответствие с член 2, параграф 6а, буква д), скоро след започването на процедурата, посредством бележка в досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, Комисията ще информира страните по разследването относно съответните източници, които възнамерява да използва за целите на определянето на нормалната стойност в КНР в съответствие с член 2, параграф 6а от основния регламент. Това включва всички източници, включително избора на подходяща представителна трета държава, когато това е целесъобразно. На страните по разследването се предоставя срок от 10 дни за изразяване на становище от датата, на която бележката е добавена към това досие.

Според информацията, с която Комисията разполага, възможна представителна за КНР трета държава в този случай е Тайланд. За да направи окончателен избор на подходящата представителна трета държава, Комисията ще проучи дали има държави, чието равнище на икономическо развитие е сходно с това в КНР, където се извършват производство и продажби на продукта, предмет на прегледа, и където са налични съответните данни. Когато има повече от една такава държава, ще се предпочетат, ако е целесъобразно, държавите с адекватно равнище на социална закрила и на опазване на околната среда.

По отношение на съответните източници Комисията приканва всички производители в КНР да представят информация относно материалите (суровини и преработени продукти) и енергията, използвани за производството на продукта, предмет на прегледа, в срок от 15 дни от датата на публикуване на настоящото известие. Тази информация трябва да бъде предоставена чрез електронната платформа TRON.tdi на следния адрес: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R742_INFO_ON_INPUTS_FOR_EXPORTING_PRODUCER_FORM. Информация за достъпа до Tron може да бъде намерена в точки 5.6 и 5.9 по-долу.

Освен това всяко предоставяне на фактологична информация за оценяване на разходите и цените в съответствие с член 2, параграф 6а, буква а) от основния регламент трябва да се извърши в срок от 65 дни от датата на публикуване на настоящото известие. Тази фактологична информация следва да бъде получена изключително от обществено достъпни източници.

За да получи информацията, която счита за необходима за своето разследване по отношение на твърденията за значителни нарушения по смисъла на член 2, параграф 6а, буква б) от основния регламент, Комисията ще предостави въпросник и на правителството на КНР.

5.3.3.   Разследване на несвързаните вносители (10) (11)

Несвързаните вносители на продукта, предмет на прегледа, от засегнатата държава за Съюза, включително онези от тях, които не са оказали съдействие при разследването, довело до действащите мерки, се приканват да вземат участие в настоящото разследване.

Предвид потенциално големия брой несвързани вносители, участващи в настоящия преглед с оглед изтичане на срока на действие на мерките, и за да може разследването да приключи в нормативно установените срокове, Комисията може да ограничи броя на разследваните несвързани вносители до приемлив брой чрез подбор на извадка (този процес се нарича още „изготвяне на извадка“). Изготвянето на извадката ще се извърши в съответствие с член 17 от основния регламент.

За да може Комисията да реши дали е необходимо изготвяне на извадка и — ако случаят е такъв — да направи подбор на такава извадка, всички несвързани вносители или представители, действащи от тяхно име, включително онези от тях, които не са оказали съдействие при разследването, довело до мерките, предмет на настоящия преглед, се приканват да заявят своя интерес пред Комисията. Тези страни трябва да направят това в срок от 7 дни от датата на публикуване на настоящото известие, като предоставят на Комисията информацията за своите дружества, изисквана в приложението към настоящото известие.

За да получи информацията, която счита за необходима за подбора на извадката от несвързани вносители, Комисията може да се свърже също така и с всички известни сдружения на вносители.

Ако е необходима извадка, вносителите може да бъдат подбрани въз основа на най-големия представителен обем на продажбите в Съюза на продукта, предмет на прегледа, от засегнатата държава, за който е разумно да се очаква, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Всички известни несвързани вносители и сдружения на вносители ще бъдат уведомени от Комисията за дружествата, избрани да бъдат включени в извадката.

Комисията ще добави също така бележка към досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, по отношение на подбора на извадката. Всякакви коментари във връзка с подбора на извадката трябва да бъдат получени в срок от 3 дни от датата на уведомяване за решението за извадката.

За да получи информацията, която счита за необходима за своето разследване, Комисията ще предостави въпросници на включените в извадката несвързани вносители. Тези страни трябва да представят попълнения въпросник в срок от 30 дни от датата на уведомяване за подбора на извадката, освен ако е посочено друго.

Копие от въпросника за несвързаните вносители е предоставено в досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, и на уебсайта на ГД „Търговия“ https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

5.4.   
  Процедура за установяване на вероятност за продължаване или повторно възникване на вредата

За да се установи дали съществува вероятност за продължаване или повторно възникване на вредата за промишлеността на Съюза, производителите от Съюза на продукта, предмет на прегледа, се приканват да вземат участие в провежданото от Комисията разследване.

5.4.1.   Разследване на производителите от Съюза

За да получи информацията, която счита за необходима за своето разследване по отношение на производителите от Съюза, Комисията ще предостави въпросник на единствения производител от Съюза — HSWT France S.A.S.

Горепосоченият производител от Съюза трябва да представи попълнения въпросник в срок от 37 дни от датата на публикуване на настоящото известие, освен ако е посочено друго.

Производителите от Съюза и представителните сдружения, които не са посочени по-горе, се приканват да се свържат незабавно с Комисията, за предпочитане по електронна поща, но не по-късно от 7 дни след публикуване на настоящото известие, за да заявят своя интерес и да поискат въпросник.

Копие от въпросника за производителите от Съюза е предоставено в досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, и на уебсайта на ГД „Търговия“ https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

5.5.   
  Процедура за оценка на интереса на Съюза

В случай че бъде потвърдена вероятността за продължаване или повторно възникване на дъмпинга и за продължаване или повторно възникване на вредата, в съответствие с член 21 от основния регламент Комисията ще реши дали запазването на антидъмпинговите мерки няма да е в противоречие с интереса на Съюза.

Производителите от Съюза, вносителите и техните представителни сдружения, ползвателите и техните представителни сдружения, синдикалните организации и представителните организации на потребителите се приканват да предоставят на Комисията информация относно интереса на Съюза.

Информацията относно оценката на интереса на Съюза трябва да бъде предоставена в срок от 37 дни от датата на публикуване на настоящото известие, освен ако е посочено друго. Тази информация може да бъде предоставена под формата на свободен текст или чрез попълване на подготвен от Комисията въпросник.

Копие от въпросниците, включително въпросника за ползвателите на продукта, предмет на прегледа, е предоставено в досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, и на уебсайта на ГД „Търговия“ https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533. При всички случаи представената в съответствие с член 21 от основния регламент информация ще бъде взета предвид само ако към момента на подаването е подкрепена с конкретни доказателства за нейната достоверност.

5.6.   
  Заинтересовани страни

За да могат да участват в разследването, заинтересованите страни, като например производители в засегнатата държава, производители от Съюза, вносители и техните представителни сдружения, ползватели и техните представителни сдружения, синдикални организации и представителни организации на потребителите, първо трябва да докажат, че съществува обективна връзка между дейността им и продукта, предмет на прегледа.

Производителите в засегнатата държава, производителите от Съюза, вносителите и представителните сдружения, които са предоставили информация в съответствие с процедурите, описани в точки 5.2, 5.3 и 5.4, ще бъдат считани за заинтересовани страни, ако съществува обективна връзка между дейността им и продукта, предмет на прегледа.

Други страни ще могат да участват в разследването като заинтересовани страни само след като заявят своя интерес и при условие че съществува обективна връзка между дейността им и продукта, предмет на прегледа. Признаването на дадена страна за заинтересована страна не засяга прилагането на член 18 от основния регламент.

Достъпът до досието, което е на разположение на заинтересованите страни за справка, е осигурен чрез електронната платформа Tron.tdi на следния адрес: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI. Моля, следвайте инструкциите на тази страница, за да получите достъп (12).

5.7.   
  Други писмени изявления

При спазване на условията на настоящото известие всички заинтересовани страни се приканват да изложат становищата си и да предоставят информация, както и доказателства в нейна подкрепа. Освен ако е посочено друго, тази информация и доказателствата в нейна подкрепа трябва да бъдат получени от Комисията в срок от 37 дни от датата на публикуване на настоящото известие.

5.8.   
  Възможност за изслушване от службите на Комисията, на които е възложено разследването

Всички заинтересовани страни могат да поискат да бъдат изслушани от службите на Комисията, на които е възложено разследването. Всяко искане за изслушване трябва да бъде отправено в писмена форма и да бъде надлежно обосновано, както и да съдържа обобщение на това, което заинтересованата страна желае да обсъди по време на изслушването. Изслушването ще бъде ограничено до въпросите, които заинтересованите страни са изложили предварително в писмен вид.

По принцип изслушванията няма да бъдат използвани за предоставяне на фактологична информация, която все още не е в досието. Независимо от това, в интерес на доброто администриране и за да се даде възможност на службите на Комисията да отбележат напредък в разследването, от заинтересованите страни може да бъде поискано да предоставят нова фактологична информация след изслушване.

5.9.   
  Указания за представяне на писмени изявления и за изпращане на попълнени въпросници и кореспонденция

Информацията, предоставена на Комисията за целите на разследванията за търговска защита, не трябва да бъде обект на авторски права. Преди да предоставят на Комисията информация и/или данни, които са обект на авторски права на трета страна, заинтересованите страни трябва да поискат специално разрешение от носителя на авторското право, с което изрично се позволява на Комисията: а) да използва информацията и данните за целите на настоящата процедура за търговска защита и б) да предостави информацията и/или данните на заинтересованите страни по настоящото разследване по начин, който им позволява да упражнят правото си на защита.

Всички писмени изявления, включително информацията, която се изисква в настоящото известие, попълнените въпросници и кореспонденцията, предоставени от заинтересованите страни на поверителна основа, се обозначават със „Sensitive“ (13). Страните, които предоставят информация в хода на настоящото разследване, се приканват да обосноват искането си за разглеждане на поверителна основа.

В съответствие с член 19, параграф 2 от основния регламент от заинтересованите страни, предоставящи обозначена със „Sensitive“ информация, се изисква да представят неповерителни резюмета, обозначени с „For inspection by interested parties“. Тези резюмета трябва да бъдат достатъчно подробни, за да позволят разбиране в приемлива степен на същността на предоставената на поверителна основа информация. Ако предоставилата поверителна информация страна не посочи основателна причина за искането за поверително разглеждане или не представи неповерително резюме с необходимия формат и качество, Комисията може да не вземе предвид тази информация, освен ако точността ѝ може да бъде убедително доказана с помощта на подходящи източници.

Заинтересованите страни се приканват да правят всички изявления и да подават всички искания, включително сканирани пълномощни и удостоверения, чрез електронната платформа TRON.tdi (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI). Чрез използване на електронната платформа TRON.tdi или на електронна поща заинтересованите страни изразяват съгласието си с правилата, приложими за подаване в електронен формат, съдържащи се в документа „КОРЕСПОНДЕНЦИЯ С ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ ПО СЛУЧАИ ЗА ТЪРГОВСКА ЗАЩИТА“, публикуван на уебсайта на Генерална дирекция „Търговия“: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2014/june/tradoc_152563.pdf. Заинтересованите страни трябва да посочат своето име, адрес, телефонен номер и валиден адрес на електронна поща и следва да гарантират, че предоставеният адрес на електронна поща е функциониращ официален служебен адрес, който се проверява ежедневно. След като данните за контакт бъдат предоставени, Комисията ще осъществява комуникацията със заинтересованите страни само чрез електронната платформа TRON.tdi или по електронна поща, освен ако те изрично поискат да получават всички документи от Комисията посредством друго средство за комуникация или освен ако естеството на документа, който трябва да бъде изпратен, изисква използването на препоръчана поща. За повече информация относно правилата за кореспонденция с Комисията, включително принципите, които се прилагат по отношение на изявленията, подадени чрез електронната платформа TRON.tdi и по електронна поща, заинтересованите страни следва да направят справка с указанията за комуникация със заинтересованите страни, посочени по-горе.

Адрес на Комисията за кореспонденция:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Trade |
| Directorate G |
| Office: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Trade

Directorate G

Office: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi

Електронна поща:

За въпроси във връзка с дъмпинга:

TRADE-APM-DUMPING@ec.europa.eu

За въпроси във връзка с вредата:

TRADE-APM-INJURY@ec.europa.eu

6.   График на разследването

В съответствие с член 11, параграф 5 от основния регламент обикновено разследването трябва да приключи в срок от 12 месеца и при всички случаи не по-късно от 15 месеца от датата на публикуване на настоящото известие.

7.   Предоставяне на информация

По правило заинтересованите страни могат да представят информация единствено в сроковете, уточнени в точка 5 от настоящото известие.

С цел да приключи разследването в рамките на задължителните срокове, Комисията няма да приема изявления от заинтересованите страни след срока за представяне на коментари във връзка с окончателното разгласяване или, ако е приложимо, след срока за представяне на коментари във връзка с допълнителното окончателно разгласяване.

8.   Възможност за представяне на коментари във връзка с изявления на други страни

С цел да се гарантира правото на защита, заинтересованите страни следва да имат възможност да представят коментари във връзка с информацията, предоставена от други заинтересовани страни. При това заинтересованите страни могат да разглеждат само въпроси, повдигнати в изявленията на другите заинтересовани страни, и не могат да повдигат нови въпроси.

Коментарите във връзка с информацията, предоставена от други заинтересовани страни в отговор на разгласяването на окончателните констатации, следва да бъдат представени в срок от 5 дни от срока за представяне на коментари във връзка с окончателните констатации, освен ако е посочено друго. Ако е извършено допълнително окончателно разгласяване, коментарите на други заинтересовани страни в отговор на това допълнително разгласяване следва да бъдат представени в срок от 1 ден от срока за представяне на коментари във връзка с това допълнително разгласяване, освен ако е посочено друго.

Изложените срокове не засягат правото на Комисията да изисква допълнителна информация от заинтересованите страни в надлежно обосновани случаи.

9.   Удължаване на определените в настоящото известие срокове

Удължавания на предвидените в настоящото известие срокове може да бъдат предоставяни при представяне от заинтересованите страни на искане, което показва наличието на основателна причина.

Искане за каквото и да било удължаване на предвидените в настоящото известие срокове следва да бъде отправено само при изключителни обстоятелства и ще бъде уважено само ако е надлежно обосновано. При всички случаи евентуално удължаване на срока за отговор на въпросниците обикновено се ограничава до 3 дни и по правило не надвишава 7 дни. По отношение на сроковете за предоставяне на друга информация, определена в известието за започване, удължаванията на срока ще бъдат ограничени до 3 дни, освен ако е доказано наличието на изключителни обстоятелства.

10.   Неоказване на съдействие

В случай че заинтересована страна откаже достъп до необходимата информация, не я предостави в срок или значително възпрепятства разследването, констатациите, независимо дали са положителни, или отрицателни, може да бъдат направени въз основа на наличните факти в съответствие с член 18 от основния регламент.

Ако се установи, че заинтересована страна е предоставила невярна или подвеждаща информация, тази информация може да не бъде взета предвид и може да се използват наличните факти.

Ако заинтересована страна не оказва съдействие или оказва само частично съдействие и поради това констатациите се основават на наличните факти в съответствие с член 18 от основния регламент, резултатът от разследването може да бъде по-малко благоприятен за тази страна, отколкото ако тя е оказала съдействие.

Ако отговорът не бъде изпратен по електронен път, това не се счита за неоказване на съдействие, при условие че заинтересованата страна покаже, че представянето на отговор по изисквания начин би довело до прекомерни допълнителни затруднения или разходи. Заинтересованата страна следва незабавно да се свърже с Комисията.

11.   Служител по изслушванията

Заинтересованите страни могат да поискат намесата на служителя по изслушванията при търговските процедури. Служителят по изслушванията разглежда искания за достъп до досието, спорове относно поверителността на документите, искания за удължаване на сроковете и всякакви други искания относно правото на защита на заинтересованите страни и на трети страни, които могат да възникнат по време на процедурата.

Служителят по изслушванията може да организира изслушвания и да действа като медиатор между заинтересованата(ите) страна(и) и службите на Комисията, за да гарантира, че заинтересованите страни упражняват изцяло правото си на защита. Искането за изслушване от служителя по изслушванията следва да бъде отправено в писмена форма и да бъде надлежно обосновано. Служителят по изслушванията ще разгледа основанията за исканията. Тези изслушвания следва да се провеждат само ако въпросите не са своевременно уредени със службите на Комисията.

Всяко искане трябва да се представи навреме и експедитивно, за да не се възпрепятства правилното протичане на процедурите. За тази цел заинтересованите страни следва да поискат намесата на служителя по изслушванията във възможно най-кратък срок след настъпването на събитието, което оправдава тази намеса. При подаване на искания за изслушване извън определените срокове служителят по изслушванията ще разгледа също така причините за закъснението, естеството на повдигнатите въпроси, както и въздействието на тези въпроси върху правото на защита, като надлежно вземе предвид интересите за добро администриране и за своевременно приключване на разследването.

За допълнителна информация и данни за контакт заинтересованите страни могат да посетят уебстраниците на служителя по изслушванията на уебсайта на Генерална дирекция „Търговия“: http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/.

12.   Възможност за отправяне на искане за преглед съгласно член 11, параграф 3 от основния регламент

Тъй като настоящият преглед с оглед изтичане на срока на действие на мерките е започнат в съответствие с разпоредбите на член 11, параграф 2 от основния регламент, констатациите от него няма да доведат до изменение на съществуващите мерки, а до тяхната отмяна или запазване в съответствие с член 11, параграф 6 от основния регламент.

Ако някоя от заинтересованите страни счита, че е обосновано извършването на преглед на мерките с оглед на евентуалното тяхно изменение, тя може да отправи искане за преглед в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент.

Страните, желаещи да отправят искане за такъв преглед, който ще се проведе независимо от посочения в настоящото известие преглед с оглед изтичане на срока на действие на мерките, могат да се свържат с Комисията на горепосочения адрес.

13.   Обработка на личните данни

С всички лични данни, събрани по време на настоящото разследване, ще се борави в съответствие с Регламент (ЕС) 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета (14).

Съобщение за защита на личните данни, с което се информират всички физически лица за обработването на личните данни в рамките на предприеманите от Комисията дейности за търговска защита, е на разположение на уебсайта на ГД „Търговия“: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/.

---

(1)  ОВ C 366, 30.10.2020 г., стр. 24.

(2)  ОВ L 176, 30.6.2016 г., стр. 21.

(3)  Регламент за изпълнение (ЕС) No 2016/2014 на Комисията от 28 юли 2016 г. за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на аспартам с произход от Китайската народна република (ОВ L 204, 29.7.2016 г., стр. 92). С Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/262 на Комисията (ОВ L 50, 26.2.2016 г., стр. 4) бяха наложени временни мита.

(4)  Цитираните в доклада за съответната държава документи може също да бъдат получени след подаване на надлежно обосновано искане.

(5)  Регламент (ЕС) 2018/825 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 г. за изменение на Регламент (ЕС) 2016/1036 за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз, и на Регламент (ЕС) 2016/1037 относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 143, 7.6.2018 г., стр. 1).

(6)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/BG/TXT/?uri=CELEX%3A52020XC0316%2802%29. Процедури, свързани с прилагането на общата търговска политика във връзка с последиците от епидемията от COVID-19 за антидъмпинговите и антисубсидийните разследвания (ОВ C 86, 16.3.2020 г., стр. 6).

(7)  Информация за кодовете по Хармонизираната система се съдържа също в резюмето на искането за преглед, което е на разположение на уебсайта на ГД „Търговия“ (http://trade.ec.europa.eu/tdi/?).

(8)  Освен ако е посочено друго, всички позовавания на публикацията на настоящото известие се тълкуват като позовавания на публикацията на настоящото известие в Официален вестник на Европейския съюз.

(9)  Производител е всяко дружество в засегнатата държава, което произвежда продукта, предмет на прегледа, в това число всяко едно от свързаните с него дружества, които участват в производството, в продажбите на вътрешния пазар или в износа на продукта, предмет на прегледа.

(10)  В извадката може да бъдат включени само вносители, които не са свързани с производители в засегнатата държава. Вносителите, свързани с производители, трябва да попълнят данните за тези производители износители в приложение I към въпросника. В съответствие с член 127 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 на Комисията от 24 ноември 2015 г. за определяне на подробни правила за прилагането на някои разпоредби на Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза се счита, че две лица са свързани, ако: a) едното лице е служител или управител в предприятието на другото лице; б) са юридически признати търговски партньори; в) са работодател и служител; г) трета страна пряко или косвено притежава, контролира или държи 5 % или повече от свободно прехвърляемите дялове или акции с право на глас във всяко от предприятията; д) едното лице пряко или косвено контролира другото; е) двете лица са пряко или косвено контролирани от трето лице; ж) двете лица заедно контролират пряко или косвено трето лице; или з) са членове на едно и също семейство (OВ L 343, 29.12.2015 г., стр. 558). Лицата се смятат за членове на едно и също семейство само ако се намират в едно от следните отношения: i) съпруг и съпруга, ii) родител и дете, iii) брат и сестра (пълнокръвни или еднокръвни/едноутробни), iv) дядо/баба и внуци, v) чичо (вуйчо, свако)/леля (стринка) и племенници, vi) тъст, тъща, свекър, свекърва и зет или снаха, vii) зет (шурей) и снаха (зълва, балдъза и пр.). В съответствие с член 5, точка 4 от Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза „лице“ означава физическо лице, юридическо лице и всяко сдружение на лица, което не е юридическо лице, но е с призната правоспособност да извършва правни действия съгласно правото на Съюза или националното право (ОВ L 269, 10.10.2013 г., стр. 1).

(11)  Данните, предоставени от несвързани вносители, може да бъдат използвани и за други аспекти на настоящото разследване, различни от установяването на дъмпинга.

(12)  В случай на технически проблеми, моля, свържете се със Службата за техническа поддръжка на ГД „Търговия“, като пишете на електронна поща trade-service-desk@ec.europa.eu или позвъните на Тел. +32 22979797.

(13)  Документ, който е обозначен със „Sensitive“, се счита за поверителен в съответствие с член 19 от основния регламент и член 6 от Споразумението на СТО за прилагането на член VI от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (Антидъмпингово споразумение). Той е също така защитен документ в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 145, 31.5.2001 г., стр. 43).

(14)  Регламент (ЕС) 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2018 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Регламент (ЕО) No 45/2001 и Решение No 1247/2002/ЕО (ОВ L 295, 21.11.2018 г., стр. 39).

---

ПРИЛОЖЕНИЕ

| ☐ | Версия, обозначена със „Sensitive“ |
| --- | --- |
| ☐ | Версия, обозначена с „For inspection by interested parties“ |
| (поставете отметка в съответната клетка) |

☐

Версия, обозначена със „Sensitive“

☐

Версия, обозначена с „For inspection by interested parties“

(поставете отметка в съответната клетка)

ПРЕГЛЕД С ОГЛЕД ИЗТИЧАНЕ НА СРОКА НА ДЕЙСТВИЕ НА АНТИДЪМПИНГОВИТЕ МЕРКИ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ ВНОСА НА АСПАРТАМ С ПРОИЗХОД ОТ КИТАЙСКАТА НАРОДНА РЕПУБЛИКА

ИНФОРМАЦИЯ ЗА ЦЕЛИТЕ НА ПОДБОРА НА ИЗВАДКАТА ОТ НЕСВЪРЗАНИ ВНОСИТЕЛИ

Настоящият формуляр е изготвен, за да се улеснят несвързаните вносители при предоставяне на информацията, поискана в точка 5.3.3 от известието за започване, във връзка с подбора на извадката.

Както версията, обозначена със „Sensitive“, така и версията, обозначена с „For inspection by interested parties“, трябва да бъдат изпратени обратно на Комисията при условията и по реда, посочени в известието за започване.

1.   ИДЕНТИФИКАЦИЯ И ДАННИ ЗА КОНТАКТ

Посочете следните данни за Вашето дружество:

| Наименование на дружеството | |
| --- | --- |
| Адрес | |
| Лице за контакт | |
| Електронна поща | |
| Телефон | |
| Факс | |

Наименование на дружеството

Адрес

Лице за контакт

Електронна поща

Телефон

Факс

2.   ОБОРОТ И ОБЕМ НА ПРОДАЖБИТЕ

Посочете общия оборот на Вашето дружество в евро (EUR), както и оборота и теглото на вноса в Съюза и препродажбата на пазара на Съюза след внос от КНР през разследвания период в рамките на прегледа на аспартам, в съответствие с определението в известието за започване, а така също съответното тегло. Посочете използваната единица за тегло.

| | Тонове | Стойност в евро (EUR) |
| --- | --- | --- |
| Общ оборот на Вашето дружество в евро (EUR) | | |
| Внос на продукта, предмет на прегледа, с произход от КНР, в Съюза | | |
| Препродажба на продукта, предмет на прегледа, на пазара на Съюза след внос от КНР | | |

Тонове

Стойност в евро (EUR)

Общ оборот на Вашето дружество в евро (EUR)

Внос на продукта, предмет на прегледа, с произход от КНР, в Съюза

Препродажба на продукта, предмет на прегледа, на пазара на Съюза след внос от КНР

3.   ДЕЙНОСТИ НА ВАШЕТО ДРУЖЕСТВО И НА СВЪРЗАНИТЕ ДРУЖЕСТВА (1)

Опишете какви точно дейности развиват Вашето дружество и всички свързани дружества (моля, избройте тези дружества и посочете каква е връзката им с Вашето дружество), участващи в производството и/или продажбите (експортни и/или на вътрешния пазар) на продукта, предмет на прегледа. Тези дейности може да включват, без това изброяване да е изчерпателно, закупуването на продукта, предмет на прегледа, или производството му по договорености за подизпълнение, преработването на продукта, предмет на прегледа, или търговията с него.

| Наименование на дружеството и местоположение | Дейности | Връзка |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |
| | | |

Наименование на дружеството и местоположение

Дейности

Връзка

4.   ДРУГА ИНФОРМАЦИЯ

Моля, посочете всякаква друга имаща отношение информация, която според Вас би била от полза за Комисията при подбора на извадката.

5.   УДОСТОВЕРЯВАНЕ

С предоставянето на посочената по-горе информация Вашето дружество дава съгласие за евентуалното си включване в извадката. Ако Вашето дружество бъде избрано да бъде включено в извадката, това означава, че ще трябва да попълни въпросник и да приеме извършването на проверка в помещенията му за установяване на достоверността на неговите отговори. Ако Вашето дружество посочи, че не е съгласно с евентуално включване в извадката, това ще се счита за неоказване на съдействие при разследването. Констатациите на Комисията по отношение на неоказалите съдействие вносители се основават на наличните факти и резултатът за такива дружества може да се окаже по-малко благоприятен, отколкото ако са оказали съдействие.

Подпис на упълномощения служител:

Име и длъжност на упълномощения служител:

Дата:

---

(1)  В съответствие с член 127 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 на Комисията от 24 ноември 2015 г. за определяне на подробни правила за прилагането на някои разпоредби на Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза се счита, че две лица са свързани, ако: a) едното лице е служител или управител в предприятието на другото лице; б) са юридически признати търговски партньори; в) са работодател и служител; г) трета страна пряко или косвено притежава, контролира или държи 5 % или повече от свободно прехвърляемите дялове или акции с право на глас във всяко от предприятията; д) едното лице пряко или косвено контролира другото; е) двете лица са пряко или косвено контролирани от трето лице; ж) двете лица заедно контролират пряко или косвено трето лице; или з) са членове на едно и също семейство (OВ L 343, 29.12.2015 г., стр. 558). Лицата се смятат за членове на едно и също семейство само ако се намират в едно от следните отношения: i) съпруг и съпруга, ii) родител и дете, iii) брат и сестра (пълнокръвни или еднокръвни/едноутробни), iv) дядо/баба и внуци, v) чичо (вуйчо, свако)/леля (стринка) и племенници, vi) тъст, тъща, свекър, свекърва и зет или снаха, vii) зет (шурей) и снаха (зълва, балдъза и пр.). В съответствие с член 5, точка 4 от Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза „лице“ означава физическо лице, юридическо лице и всяко сдружение на лица, което не е юридическо лице, но е с призната правоспособност да извършва правни действия съгласно правото на Съюза или националното право (ОВ L 269, 10.10.2013 г., стр. 1).

---

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/23 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/23

---

Известие за изтичането на срока на действие на някои антидъмпингови мерки

(2021/C 303/10)

Тъй като след публикуването на известие за предстоящото изтичане на срока на действие (1) не бе подадено надлежно обосновано искане за преглед, Комисията уведомява, че срокът на действие на посочената по-долу антидъмпингова мярка ще изтече.

Настоящото известие се публикува в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (2).

| Продукт | Държава(и) на произход или износ | Мерки | Позоваване | Дата на изтичане на срока на действие (3) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Пръти от стомана с висока степен на устойчивост на умора на материала, използвани за арматура на бетон | Китайска народна република | Антидъмпингово мито | Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1246 на Комисията от 28 юли 2016 г. за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на пръти от стомана с висока степен на устойчивост на умора на материала, използвани за арматура на бетон, с произход от Китайската народна република
  (ОВ L 204, 29.7.2016 г., стр. 70) | 30.7.2021 г. |

Продукт

Държава(и) на произход или износ

Мерки

Позоваване

Дата на изтичане на срока на действие (3)

Пръти от стомана с висока степен на устойчивост на умора на материала, използвани за арматура на бетон

Китайска народна република

Антидъмпингово мито

Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1246 на Комисията от 28 юли 2016 г. за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на пръти от стомана с висока степен на устойчивост на умора на материала, използвани за арматура на бетон, с произход от Китайската народна република

(ОВ L 204, 29.7.2016 г., стр. 70)

30.7.2021 г.

---

(1)  ОВ C 366, 30.10.2020 г., стр. 12

(2)  ОВ L 176, 30.6.2016 г., стр. 21.

(3)  Срокът на действие на мярката ще изтече в полунощ (00:00 ч.) на датата, посочена в тази колона.

---

ПРОЦЕДУРИ, СВЪРЗАНИ С ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПОЛИТИКАТА В ОБЛАСТТА НА КОНКУРЕНЦИЯТА

Европейска комисия

| 29.7.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 303/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 303/24

---

ДЪРЖАВНА ПОМОЩ — ИТАЛИЯ

Държавна помощ SA.55678 (2019/NN) - Нов заем за Alitalia

Покана за представяне на мнения съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз

(Текст от значение за ЕИП)

(2021/C 303/11)

С писмо от 28 февруари 2020 г., възпроизведено на езика, чийто текст е автентичен, на страниците след това резюме, Комисията уведоми Италия за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, относно посочената по-горе мярка.

Заинтересованите страни могат да представят мненията си относно мярката, по отношение на която Комисията открива процедурата, в срок от един месец от датата на публикуване на настоящото резюме и на приложеното към него писмо на следния адрес:

| European Commission, |
| --- |
| Directorate-General Competition |
| State Aid Greffe |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| Факс +32 22961242 |
| Stateaidgreffe@ec.europa.eu |

European Commission,

Directorate-General Competition

State Aid Greffe

1049 Bruxelles/Brussel

Факс +32 22961242

Stateaidgreffe@ec.europa.eu

Тези мнения ще бъдат предадени на Италия. Запазването в тайна на самоличността на заинтересованата страна, представяща мненията, може да бъде поискано писмено, като се посочат причините за искането.

ТЕКСТ НА РЕЗЮМЕТО

Процедура

През ноември 2019 г. са подадени две жалби до Комисията във връзка с нов държавен заем в размер на 400 милиона евро (наричан по-нататък „заемът в размер на 400 милиона евро“), отпуснат от Италия на Alitalia S.A.I. S.p.A. в режим на извънредно управление (наричано по-нататък „Alitalia SAI“) и Alitalia Cityliner S.p.A. в режим на извънредно управление („Cityliner“) (наричани по-нататък заедно „Alitalia“).

Жалбоподателите твърдят, че заемът представлява неправомерна и несъвместима държавна помощ, тъй като е предоставен и изплатен без да е отправено уведомление и, предвид икономическото положение на Alitalia и историята на групата, никой кредитор в условията на пазарна икономика не би бил склонен да предостави такъв заем.

Преди това през май 2017 г. Италия предостави на Alitalia заем в размер на 600 милиона евро. През същия месец три авиокомпании са подали официални жалби, че заемът представлява помощ. Този заем, предоставен от държавата, е трябвало да бъде изплатен до 5 ноември 2017 г., към който момент активите на Alitalia е трябвало да бъдат продадени. Тъй като процедурата по продажба е била неуспешна, през октомври 2017 г. Италия е предоставила на Alitalia допълнителен заем в размер на 300 милиона евро. През януари 2018 г. Италия изпрати уведомление за тези два заема в размер на 900 милиона евро (наричани по-нататък „заемите в размер на 900 милиона евро“) като помощ за оздравяване съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране (1). През април 2018 г. Комисията откри официална процедура по разследване, като прие, че на предварителна основа заемите в размер на 900 милиона евро представляват помощ и че съществуват сериозни съмнения, че тя може да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар. Това разследване все още продължава.

Описание на помощта, по отношение на която Комисията открива процедурата

На 26 октомври 2019 г. Италия прие Декрет-закон No 124, предвиждащ отпускането на заем в размер на 400 милиона евро през 2019 г. в полза на Alitalia и на другите дружества от същата група, които също са в режим на извънредно управление (а именно Cityliner).

На 2 декември 2019 г. Декрет-закон No 137 Спешни мерки за гарантиране на непрекъснатостта на услугата, извършвана от Alitalia — Società Aerea Italiana S.p.A. и Alitalia Cityliner S.p.A. при извънредно управление (2) отмени и замени член 54 от Декрет-закон No 124/2019 и потвърди отпускането на заема в размер на 400 милиона евро от 2019 г., предвиден в член 54 от Декрет-закон No 124/2019. На 30 януари 2020 г. Закон No 2 Преобразуване в закон, с изменения, на Декрет-закон от 2 декември 2019 г., No 137 за определяне на спешни мерки за гарантиране на непрекъснатостта на услугата, извършвана от Alitalia — Società Aerea Italiana S.p.A. и Alitalia Cityliner S.p.A. при извънредно управление (наричан по-нататък „Закон 2/2020“) (3), изменя и преобразува Декрет-закон 137/2019 в закон.

На 16 декември 2019 г. Комисията изпрати на Италия писмо, с което изпраща на италианските органи втората жалба и, поради липса на отговор от италианските органи на искането за информация, изпратено на 12 ноември 2019 г., иска незабавен отговор на въпросното искане за информация, ако има възражения. Италия отговори на 6 януари 2020 г.

Италия не е изпратила уведомление за заема в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

Оценка на мярката

На предварителна основа Комисията счита, че мярката може да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

По-специално, въз основа на информацията, с която разполага, Комисията е на мнение, че заемът в размер на 400 милиона евро може да е предоставил икономическо предимство на Alitalia съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС. Комисията има съмнения, че критерият за оператор в условията на пазарна икономика е приложим в този случай или че във всеки случай Италия е действала като оператор в условията на пазарна икономика, ръководена от съображения за рентабилност, като е предоставила на Alitalia заема в размер на 400 милиона евро, наред с другото:

| — | неотдавнашната финансова история на Alitalia, и по-специално невъзстановяването на някой от заемите в размер на 900 милиона евро, отпуснати през 2017 г., и неплащането на лихви върху тази сума; |
| --- | --- |

—

неотдавнашната финансова история на Alitalia, и по-специално невъзстановяването на някой от заемите в размер на 900 милиона евро, отпуснати през 2017 г., и неплащането на лихви върху тази сума;

| — | отрицателния паричен поток на Alitalia; |
| --- | --- |

—

отрицателния паричен поток на Alitalia;

| — | липсата на доказателства за кредитоспособността на Alitalia на пазара; |
| --- | --- |

—

липсата на доказателства за кредитоспособността на Alitalia на пазара;

| — | липсата на каквото и да било съпоставително проучване за оценка на интереса на държавата от увеличаването на нейната експозиция към Alitalia, за да се обезпечи продажбата на нейните активи в сравнение със сценария, при който Alitalia се ликвидира, което вероятно би се случило, ако заемът в размер на 400 милиона евро не е бил отпуснат. |
| --- | --- |

—

липсата на каквото и да било съпоставително проучване за оценка на интереса на държавата от увеличаването на нейната експозиция към Alitalia, за да се обезпечи продажбата на нейните активи в сравнение със сценария, при който Alitalia се ликвидира, което вероятно би се случило, ако заемът в размер на 400 милиона евро не е бил отпуснат.

Италия не е предоставила никаква информация, която да позволи на Комисията да оцени съвместимостта на заема в размер на 400 милиона евро с вътрешния пазар.

Тъй като Комисията счита, че Alitalia е предприятие в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране, Комисията би могла да оцени съвместимостта на заема в размер на 400 милиона евро с вътрешния пазар само като помощ за оздравяване и преструктуриране по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Тези насоки съдържат правилата и условията за оценяване на съвместимостта на помощ за оздравяване и преструктуриране за предприятия в затруднено положение в съответствие с член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Комисията стигна до предварителното заключение, че съществуват съмнения относно съвместимостта на мерките с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, наред с другото, поради следните причини.

Италия не е представила никакви доказателства, които да показват, че заемът в размер на 400 милиона евро е бил отпуснат, за да се допринесе за постигането на ясно определена цел от общ интерес за предотвратяване на социални трудности или за преодоляване на неефективността на пазара чрез възстановяване на дългосрочната жизнеспособност на предприятието.

Установяването на целта от общ интерес е предпоставка за анализа на редица други критерии за съвместимост, посочени в раздел 3 от Насоките за оздравяване и преструктуриране. Следователно на този етап от процедурата не може да се докаже, че държавната намеса за постигането на такава цел е била необходима, че помощта е била подходяща, че стимулиращият ефект е бил постигнат, че помощта е била ограничена до минимум и че няма неоправдани отрицателни ефекти върху конкуренцията и търговията между държавите членки.

Освен това, когато са изминали по-малко от 10 години от предоставянето на помощта за оздравяване, помощта за преструктуриране или временната подкрепа за преструктуриране на получателя в миналото, Комисията няма да разреши допълнителна помощ (принцип за еднократност на помощта). Като се има предвид, че Alitalia може да се е възползвала от помощ за оздравяване под формата на заеми в размер на 900 милиона евро, предоставени през 2017 г., както е обяснено в решението за откриване на процедурата от 2018 г., Комисията има сериозни съмнения, че принципът за еднократност на помощта е спазен.

Поради причините, изложени по-горе, Комисията има съмнения по отношение на съвместимостта на мярката, за която е уведомена, с вътрешния пазар и съответно взе решение да открие официална процедура по разследване на заема в размер на 400 милиона евро.

Съгласно член 16 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (4) на Съвета всяка неправомерна помощ може да подлежи на възстановяване от страна на получателя.

ТЕКСТ НА ПИСМОТО

Con la presente la Commissione desidera informare l’Italia che, dopo avere esaminato le informazioni a sua disposizione relative al prestito in oggetto, ha deciso di avviare il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea („TFUE“).

1.   PROCEDIMENTO

| (1) | Nel maggio 2017 Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. in amministrazione straordinaria („Alitalia SAI“) e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria („Cityliner“, una controllata regionale interamente detenuta da Alitalia) sono state poste in amministrazione straordinaria ai sensi della normativa nazionale in materia di insolvenza con decreti del ministero dello Sviluppo economico italiano, rispettivamente del 2 e del 12 maggio 2017, e dichiarate insolventi con sentenze rese dal Tribunale di Civitavecchia l’11 e il 26 maggio 2017. Ai fini della presente decisione, Alitalia SAI e Cityliner sono congiuntamente citate come „Alitalia“. |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Il 26 ottobre 2019 l’Italia ha adottato il decreto-legge n. 124 „Disposizioni urgenti in materia fiscale e per esigenze indifferibili“ („decreto-legge 124/2019“) (5) il cui articolo 54 dispone la concessione, nel corso del 2019, di un prestito di 400 milioni di EUR a favore di Alitalia (il „prestito del 2019“). |
| --- | --- |

(2)

| (3) | Il 7 novembre 2019 un’impresa che desidera rimanere anonima ha presentato alla Commissione una denuncia (la „prima denuncia“) con la quale asseriva che, con il prestito del 2019, l’Italia aveva concesso un aiuto di Stato illegale e incompatibile ad Alitalia. |
| --- | --- |

(3)

| (4) | Poiché il prestito del 2019 non era stato notificato, il 7 novembre 2019 la Commissione ha iscritto la denuncia nel registro degli aiuti di Stato non notificati. |
| --- | --- |

(4)

| (5) | Il 12 novembre 2019 la Commissione ha inviato alle autorità italiane una richiesta di informazioni relativa al presunto aiuto di Stato a favore di Alitalia con allegata la prima denuncia affinché potessero formulare le loro osservazioni al riguardo. |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Il 27 novembre 2019 una seconda impresa che desidera rimanere anonima ha presentato alla Commissione una denuncia (la „seconda denuncia“) di contenuto analogo alla prima, ovvero nella quale si asseriva che il prestito del 2019 costituiva un aiuto di Stato illegale e incompatibile. |
| --- | --- |

(6)

| (7) | Il 2 dicembre 2019, il decreto-legge n. 137 „Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ ("decreto-legge 137/2019) (6) ha abrogato l’articolo 54 del decreto-legge 124/2019 e l’ha sostituito con una nuova disposizione che conferma la concessione del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(7)

| (8) | Il 16 dicembre 2019 la Commissione ha inviato alle autorità italiane una lettera con la quale trasmetteva loro la seconda denuncia affinché potessero presentare eventuali osservazioni al riguardo e sollecitava una risposta immediata alla richiesta di informazioni del 12 novembre 2019. |
| --- | --- |

(8)

| (9) | Il 6 gennaio 2020 l’Italia ha replicato alla lettera della Commissione del 16 dicembre 2019. Nella risposta l’Italia ha fornito una sintesi dei principali sviluppi finanziari riguardanti Alitalia negli ultimi mesi del 2019 e ha affrontato alcuni punti sollevati nelle denunce in merito ai prestiti del 2019. |
| --- | --- |

(9)

| (10) | Il 30 gennaio 2020 la legge n. 2, „Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (la „legge 2/2020“) (7), ha modificato e convertito il decreto-legge 137/2019. |
| --- | --- |

(10)

2.   IL BENEFICIARIO DEL PRESTITO DEL 2019

| (11) | Il beneficiario del prestito del 2019 è Alitalia come definita al punto (1), ossia Alitalia SAI e Cityliner. |
| --- | --- |

(11)

| (12) | Alitalia SAI è una società operante nel settore del trasporto aereo, con sede a Fiumicino (Roma). È detenuta al 49 % da Etihad Investment Holding Company LLC e al 51 % da MIDCO S.p.A. („Midco“), la quale, a sua volta, è di proprietà al 100 % di Compagnia Aerea Italiana S.p.A. („CAI“). |
| --- | --- |

(12)

| (13) | Quando è stata posta in amministrazione straordinaria, Alitalia SAI deteneva la totalità del capitale azionario di Alitalia Cityliner e di Challey Ltd („Challey“). |
| --- | --- |

(13)

| (14) | Cityliner è una compagnia aerea regionale interamente di proprietà di Alitalia SAI (8), che opera in qualità di fornitore di capacità di trasporto (capacity provider) per Alitalia SAI (9) coprendo una parte della rete a corto raggio. |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Challey è una sub-holding con sede in Irlanda che controlla diverse altre sub-holding, anch’esse con sede in Irlanda (congiuntamente: le „controllate irlandesi“), le quali possiedono l’intera flotta di aeromobili registrati in Irlanda utilizzata sia da Alitalia SAI che da Cityliner nonché partecipazioni di minoranza in altre società partecipate. Cityliner è un’impresa „captive“ il cui reddito e rendimento finanziario dipendono direttamente dalla società madre, Alitalia SAI, la quale è il partner commerciale quasi esclusivo di Cityliner. Challey e le controllate irlandesi non sono in amministrazione straordinaria. Il grafico 1 illustra la struttura dell’azionariato di Alitalia e la tabella 1 mostra l’azionariato di Compagnia Aerea Italiana S.p.A. („CAI“ (10), che detiene il 51 % di Alitalia SAI tramite Midco) al 16 ottobre 2017.




  Tabella 1


  Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 Per quanto noto alla Commissione, la struttura dell’azionariato rimane invariata.







  Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 | Azionisti |
| --- | --- | --- |
| Unicredit S.p.A | 36,59 |
| Intesa Sanpaolo | 27,48 |
| Banca Popolare di Sondrio Società Cooperativa per Azioni | 9,11 |
| Atlantia S.p.A | 6,52 |
| Banca Monte dei Paschi di Siena S.p.A | 6,11 |
| MPS Leasing & Factoring S.p.A | 3,97 |
| IMMSI S.p.A | 2,18 |
| Poste Italiane S.p.A | 2,02 |
| PIRELLI & C.S.P.A. | 1,4 |
| Altri azionisti con meno dell’1% | 4,62 |
| Totale | 100 |

(15)

Image 1

Tabella 1

Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 Per quanto noto alla Commissione, la struttura dell’azionariato rimane invariata.

Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019

Azionisti

Unicredit S.p.A

36,59

Intesa Sanpaolo

27,48

Banca Popolare di Sondrio Società Cooperativa per Azioni

9,11

Atlantia S.p.A

6,52

Banca Monte dei Paschi di Siena S.p.A

6,11

MPS Leasing & Factoring S.p.A

3,97

IMMSI S.p.A

2,18

Poste Italiane S.p.A

2,02

PIRELLI & C.S.P.A.

1,4

Altri azionisti con meno dell’1%

4,62

Totale

100

| (16) | Dall’acquisizione da parte di CAI S.p.A. nel 2008, il gruppo Alitalia ha costantemente registrato perdite. Ciò si riflette nella situazione finanziaria di Alitalia SAI e Cityliner che costituiscono la maggior parte delle attività finanziarie del gruppo. All’inizio del 2017 il gruppo Alitalia ha cercato di rimettersi in carreggiata con un ambizioso piano di riduzione dei costi di oltre [...] di EUR (il „piano di risanamento“), gestito principalmente dal suo azionista esistente Etihad, che avrebbe dovuto spianare la strada a un finanziamento supplementare (2 miliardi di EUR, di cui 900 milioni di EUR di fondi nuovi). Il piano di risanamento doveva essere attuato mediante una procedura prefallimentare (11) per la quale (12) era necessario ottenere l’accordo del personale (13). L’accordo è stato tuttavia respinto in esito a un referendum aziendale tenutosi il 24 aprile 2017, poiché le misure proposte per ridurre i costi del lavoro prevedevano, tra l’altro, un taglio salariale medio del [...] %. Dato che non è stato possibile attuare il piano di risanamento e gli azionisti non hanno apportato finanziamenti supplementari, Alitalia ha dichiarato fallimento a norma della legge fallimentare italiana. |
| --- | --- |

(16)

| (17) | Di conseguenza, nel maggio 2017 (cfr. il punto (1)) Alitalia SAI è stata posta in amministrazione straordinaria (14) e dichiarata insolvente con sentenza del Tribunale di Civitavecchia. |
| --- | --- |

(17)

| (18) | Alitalia SAI ha controllato la gestione di Cityliner e ne ha coordinato le attività fino all’ammissione alla procedura di amministrazione straordinaria. In seguito all’insolvenza di Alitalia SAI, anche Cityliner è stata dichiarata insolvente (15) e, ai sensi delle disposizioni che consentivano l’estensione dell’amministrazione straordinaria alle società del gruppo Alitalia (16), è stata ammessa all’amministrazione straordinaria. |
| --- | --- |

(18)

3.   IL PRESTITO DEL 2019

| (19) | Il prestito del 2019 è stato disposto dall’articolo 54 del decreto-legge 124/2019 (cfr. il punto (2)). Si tratta di un prestito di 400 milioni di EUR concesso a favore di Alitalia. |
| --- | --- |

(19)

| (20) | Ai sensi dell’articolo 54 del decreto-legge 124/2019, il prestito del 2019 è prioritario rispetto a ogni altro debito contratto da Alitalia in amministrazione straordinaria e rispetto a tutti i debiti contratti prima che Alitalia fosse posta in amministrazione straordinaria. Il prestito del 2019 è concesso con applicazione di interessi al tasso Euribor a sei mesi, maggiorato di 1 000 punti base, ed è da restituirsi entro sei mesi dall’erogazione. |
| --- | --- |

(20)

| (21) | Il 2 dicembre 2019 l’Italia ha adottato il decreto-legge 137/2019 (cfr. il punto (7)) che abroga e sostituisce l’articolo 54 del decreto-legge 124/2019. Il decreto-legge 137/2019 ha in sostanza ripreso le disposizioni su cui si fonda il prestito del 2019, specificando ad integrazione che lo scopo del prestito era di consentire di pervenire al trasferimento dei complessi aziendali facenti capo ad Alitalia. Il decreto-legge 137/2019 disponeva altresì che il programma di cessione fosse integrato da un piano di riorganizzazione volto a ristrutturare e razionalizzare le attività aziendali di Alitalia; tale piano doveva essere elaborato dal commissario straordinario ed era soggetto all’approvazione del ministero dello Sviluppo economico ai sensi dell’articolo 60 del decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270, „Nuova disciplina dell’amministrazione straordinaria delle grandi imprese in stato di insolvenza, a norma dell’articolo 1 della legge 30 luglio 1998, n. 274“ (17). Il termine per espletare la procedura necessaria per pervenire al trasferimento dei complessi aziendali di Alitalia, a seguito dell’esecuzione del piano di riorganizzazione, è stato fissato al 31 maggio 2020. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | Con decreto del ministero dello Sviluppo economico di concerto con il ministero dell’Economia e delle finanze, del 21 dicembre 2019, è stata disposta l’erogazione integrale ad Alitalia del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(22)

| (23) | La legge 30 gennaio 2020, n. 2, ha convertito il decreto-legge 137/2019. La legge 2/2020 apporta le seguenti modificazioni al decreto-legge 137/2019: i) precisa che il prestito e gli interessi devono essere rimborsati entro sei mesi dall’erogazione; ii) dispone che il programma elaborato dall’organo commissariale tenga conto dei livelli occupazionali e dell’unità operativa dei complessi aziendali. |
| --- | --- |

(23)

4.   INFORMAZIONI GENERALI

| (24) | Prima dell’erogazione del prestito del 2019, nel maggio 2017 l’Italia aveva concesso ad Alitalia un prestito di 600 milioni di EUR (18) che nell’ottobre 2017 era stato integrato da un prestito aggiuntivo di 300 milioni di EUR (i "prestiti del 2017). La restituzione dei prestiti del 2017 era prevista rispettivamente entro il 5 novembre 2017 e il 31 dicembre 2018. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | Al fine di elaborare il programma di cui all’articolo 54 del decreto legislativo 270/1999, i commissari straordinari hanno pubblicato nel maggio 2017 un invito per la raccolta di manifestazioni di interesse per l’acquisizione o la ristrutturazione dei complessi aziendali di Alitalia (19). Nell’agosto 2017 i commissari straordinari hanno inoltre lanciato una procedura di cessione, in un primo momento cercando di cedere le attività Alitalia attraverso una procedura di manifestazione di interesse. Il termine per il completamento della procedura di manifestazione di interesse al fine di consentire la cessione dei complessi aziendali facenti capo ad Alitalia è stato rinviato più volte e la procedura è stata infine convertita in una procedura negoziata. Le date di scadenza per il rimborso dei prestiti del 2017 sono state sincronizzate (20) e prorogate diverse volte. Da ultimo il decreto-legge 30 aprile 2019, n. 34 (21) ha disposto, tra l’altro, la proroga del rimborso dei prestiti del 2017 fino a quando i compendi aziendali di Alitalia non sarebbero stati ceduti dall’amministrazione straordinaria e ha sospeso l’ulteriore cumulo di interessi sui prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(25)

| (26) | A ogni proroga delle date di scadenza del rimborso dei prestiti del 2017 è corrisposto il rinvio del relativo termine per l’espletamento della procedura della cessione dei complessi aziendali di Alitalia. Il termine per presentare un’offerta vincolante è stato rinviato a più riprese, da ultimo al 21 novembre 2019. Poiché entro tale termine non sono presentate offerte vincolanti, la summenzionata procedura di cessione è stata considerata fallita (22). |
| --- | --- |

(26)

| (27) | Il 2 dicembre 2019, con il decreto-legge 137/2019, è stato disposto di adottare una nuova procedura di cessione da associare a un piano di riorganizzazione e di espletare entro il 31 maggio 2020 le procedure necessarie per la cessione dei complessi aziendali di Alitalia a seguito dell’attuazione di detto piano. |
| --- | --- |

(27)

5.   SINTESI DELLA DECISIONE DI AVVIO DEL PROCEDIMENTO DEL 2018 RELATIVA AI PRESTITI DEL 2017

| (28) | Nel 2017 e nel 2018 la Commissione ha ricevuto una serie di denunce nelle quali si asseriva che i prestiti del 2017 e le rispettive proroghe costituivano aiuti di Stato illegali e incompatibili. |
| --- | --- |

(28)

| (29) | Il 23 gennaio 2018 l’Italia ha notificato i prestiti del 2017 come aiuti per il salvataggio ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese non finanziarie in difficoltà (gli „orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione“) (23). |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Con lettera del 23 aprile 2018, la Commissione ha informato l’Italia della propria decisione di avviare il procedimento a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del TFUE, in relazione ai prestiti del 2017 (la „decisione di avvio del procedimento del 2018“) (24). |
| --- | --- |

(30)

| (31) | La Commissione ha concluso in via provvisoria che: i) i prestiti del 2017 possono aver costituire aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE; ii) sussistevano seri dubbi circa la compatibilità con il mercato interno dei prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(31)

| (32) | In particolare, a parere della Commissione era possibile che i prestiti del 2017 avessero conferito un vantaggio economico ad Alitalia ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. A parere della Commissione, le autorità italiane non avevano suffragato con elementi di prova l’affermazione secondo cui, nel concedere i prestiti del 2017, l’Italia avrebbe agito come un operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | La Commissione ha ritenuto che Alitalia fosse un’impresa in difficoltà ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione ed è giunta in via provvisoria alla conclusione che sussistevano seri dubbi circa la compatibilità dei prestiti del 2017 con il mercato interno. |
| --- | --- |

(33)

6.   LA POSIZIONE DELLE DENUNCIANTI IN MERITO AL PRESTITO DEL 2019

| (34) | Nelle loro osservazioni relative al prestito del 2019, le denuncianti sostengono che tale prestito costituisce un aiuto di Stato illegale e incompatibile. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | Le denuncianti affermano che il prestito del 2019 costituisce un aiuto di Stato poiché il governo italiano non ha agito come un investitore operante in un’economia di mercato. Dato che, nonostante i prestiti del 2017, la situazione economica di Alitalia non è migliorata, e alla luce della storia di Alitalia, secondo le denuncianti i dubbi già espressi dalla Commissione nella decisione di avvio del 2018 sui prestiti del 2017 si applicherebbero a maggior ragione al prestito del 2019 (25). A loro avviso, nessun investitore operante in un’economia di mercato attento ai problemi di redditività sarebbe stato infatti disposto ad aumentare la propria esposizione creditizia fornendo tali nuovi finanziamenti senza garanzia alcuna in merito alla rimunerazione del capitale investito. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | Le denuncianti ritengono che il prestito statale concesso dal governo italiano ad Alitalia abbia senza alcun dubbio conferito un vantaggio ad Alitalia, abbia inciso in modo rilevante sugli scambi tra Stati membri e falsato la concorrenza, dato che Alitalia è in concorrenza con altre compagnie aeree dell’UE. A loro parere, il prestito del 2019 avrebbe di fatto consentito alla società di rimanere operativa nonostante il protrarsi della difficile situazione finanziaria e di mantenere e persino aumentare la propria quota di mercato grazie all’incremento delle capacità e all’apertura di determinate rotte, mettendola così in grado di continuare ad applicare una politica tariffaria più aggressiva di quella che avrebbe potuto praticare senza il prestito del 2019 e causando gravi danni alle società concorrenti che operavano sulle medesime rotte senza sovvenzioni pubbliche. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | In particolare, le denuncianti sottolineano che, nonostante i cospicui contributi pubblici ricevuti, Alitalia non è stata in grado di effettuare alcuna ristrutturazione, non riuscendo a diventare redditizia né a ridurre i costi o i debiti. |
| --- | --- |

(37)

| (38) | Le denuncianti sostengono che il prestito del 2019 è incompatibile con il mercato interno. Diversi criteri di compatibilità definiti negli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione non sono stati rispettati. |
| --- | --- |

(38)

7.   LA POSIZIONE DELLE AUTORITÀ ITALIANE IN MERITO AL PRESTITO DEL 2019

| (39) | Il 6 gennaio 2020 l’Italia ha risposto a una serie di punti sollevati nelle denunce, asserendo al contempo che il prestito del 2019 rappresenta un sostegno finanziario a favore di Alitalia. In primo luogo, l’Italia ha affermato che lo strumento giuridico oggetto delle denunce, vale a dire il decreto-legge 124/2019, non era stato convertito in legge ed era pertanto privo di efficacia ab initio. Secondo l’Italia lo strumento giuridico alla base del prestito del 2019 è il decreto-legge 137/2019, il cui oggetto è diverso da quello del decreto-legge 124/2019, in quanto il nuovo finanziamento ivi previsto era subordinato al ripristino della redditività a lungo termine attraverso la cessione della società ristrutturata. Le denunce sarebbero pertanto prive di oggetto. |
| --- | --- |

(39)

| (40) | A parere dell’Italia il prestito del 2019 non costituiva un aiuto illegale, bensì una tranche supplementare dell’aiuto notificato nel gennaio 2018 (cfr. il punto (29)), rappresentando quindi un’estensione dei prestiti del 2017. Secondo l’Italia, tale prestito non era pertanto soggetto all’obbligo di sospensione dell’aiuto ai sensi dell’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE. Di conseguenza, l’Italia ha espresso il parere che il prestito del 2019 debba essere esaminato nell’ambito dell’indagine aperta con la decisione di avvio del procedimento del 2018. |
| --- | --- |

(40)

8.   VALUTAZIONE

8.1.   Osservazioni preliminari

| (41) | La Commissione è dell’avviso che anche se le denunce fossero ritenute senza oggetto, tale conclusione non avrebbe alcun effetto materiale sulla presente indagine. A norma dell’articolo 12 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio, del 13 luglio 2015, recante modalità di applicazione dell’articolo 108 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (26) (il „regolamento di procedura“), la Commissione può, di propria iniziativa, esaminare informazioni su presunti aiuti illegali provenienti da qualsiasi fonte. |
| --- | --- |

(41)

| (42) | Inoltre, l’Italia ha sostenuto che il prestito del 2019 è in realtà una tranche aggiuntiva dei prestiti del 2017 e che pertanto la Commissione dovrebbe esaminare il prestito del 2019 nell’ambito dell’indagine aperta con decisione di avvio del 2018. |
| --- | --- |

(42)

| (43) | Per corroborare tale argomentazione, l’Italia ha richiamato il punto 81 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato (27), il quale dispone che „più interventi consecutivi dello Stato possono essere considerati un solo intervento ai fini dell’applicazione dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Ciò può verificarsi, in particolare, nel caso in cui interventi consecutivi siano connessi tra loro — segnatamente per la loro cronologia, il loro scopo e la situazione dell’impresa al momento in cui si verificano — in modo tanto stretto da renderne impossibile la dissociazione“. Secondo l’Italia, è impossibile dissociare il prestito del 2019 dai prestiti del 2017 dato che le argomentazioni esposte nel decreto-legge 137/2019 per la concessione del prestito del 2019 corrispondono alle motivazioni addotte per la concessione dei prestiti del 2017 nei corrispondenti atti legislativi che dispongono i prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(43)

| (44) | La Commissione osserva che il punto 81 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato stabilisce anche: „
  [p]er contro, se l’intervento successivo è stato il risultato di eventi imprevisti all’epoca del primo intervento, le due misure dovrebbero in linea di principio essere valutate separatamente
  .“ (corsivo e sottolineatura aggiunti). |
| --- | --- |

(44)

| (45) | La Commissione conclude in via provvisoria che il prestito del 2019 sia separabile dai prestiti del 2017 per i motivi indicati di seguito. |
| --- | --- |

(45)

| (46) | In primo luogo, il decreto-legge 148/2017, con il quale l’Italia ha concesso il prestito aggiuntivo di 300 milioni di EUR, afferma esplicitamente che si tratta di un aumento del finanziamento statale di 600 milioni di EUR già erogato nel maggio 2017 fino a raggiungere l’importo di 900 milioni di EUR (28). Per contro, il decreto-legge 124/2019, il decreto-legge 137/2019 o la legge 2/2020 non fanno alcun riferimento ad un eventuale collegamento con i prestiti concessi nel 2017. |
| --- | --- |

(46)

| (47) | In secondo luogo, per quanto riguarda la cronologia, la Commissione osserva che, mentre i prestiti del 2017 sono stati concessi a distanza di sei mesi l’uno dall’altro, il prestito del 2019 è stato concesso due anni dopo il prestito precedente. Il prestito del 2019 è dissociabile dai prestiti del 2017, in quanto si è reso necessario solo molto tempo dopo i prestiti del 2017 e si riferisce al finanziamento di costi che non potevano ragionevolmente essere previsti nel momento in cui Alitalia era stata inizialmente ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria (29). |
| --- | --- |

(47)

| (48) | In terzo luogo, i termini dei prestiti del 2017 e del prestito del 2019 sono sostanzialmente diversi. Da un lato, la data di scadenza per la restituzione dei prestiti del 2017 è stata rinviata sine die fino a dopo la vendita delle attività di Alitalia. Per contro, la data di scadenza per la restituzione del prestito del 2019 è attualmente fissata a sei mesi dalla sua erogazione. Dall’altro, dal maggio 2019, nessun ulteriore interesse sta maturando sui prestiti del 2017, mentre l’interesse è previsto sul prestito del 2019. |
| --- | --- |

(48)

| (49) | La Commissione conclude pertanto in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 è dissociabile dai prestiti del 2017 e che occorra avviare un distinto procedimento di indagine formale in merito al prestito del 2019. |
| --- | --- |

(49)

8.2.   Presenza di aiuti di Stato

| (50) | In virtù dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato, „sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza“. |
| --- | --- |

(50)

| (51) | Ne consegue che affinché una misura possa costituire un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1 del TFUE, devono essere soddisfatti i criteri cumulativi elencati di seguito: i) deve essere concessa dallo Stato o mediante risorse statali ed essere imputabile allo Stato; ii) deve conferire un vantaggio ad un’impresa; iii) deve essere selettiva, ossia favorire talune imprese o la produzione di determinati beni; iv) deve falsare o minacciare di falsare la concorrenza ed essere atta a incidere sugli scambi tra Stati membri (30). |
| --- | --- |

(51)

8.2.1.   Nozione di impresa

| (52) | Alitalia SAI è un’impresa privata con sede in Italia che opera e fornisce servizi nel settore del trasporto aereo. È un’impresa ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE (31). Anche Cityliner è una società privata che opera nel settore del trasporto aereo e fornisce servizi di trasporto di passeggeri a livello regionale; anch’essa è un’impresa ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. |
| --- | --- |

(52)

8.2.2.   Imputabilità e risorse statali

| (53) | Per configurarsi come aiuto di Stato, una misura deve essere imputabile allo Stato ed essere finanziata mediante risorse statali. |
| --- | --- |

(53)

| (54) | Poiché il prestito del 2019 è concesso mediante atti legislativi (cfr. la sezione 3), la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito sia imputabile allo Stato italiano. Inoltre, poiché esso è finanziato dal bilancio dello Stato, la Commissione conclude in via provvisoria che sia stato concesso mediante risorse statali. |
| --- | --- |

(54)

8.2.3.   Selettività

| (55) | Per essere considerata un aiuto di Stato una misura deve essere specifica o selettiva, nel senso di avvantaggiare soltanto certe imprese o la produzione di certi beni. |
| --- | --- |

(55)

| (56) | Il prestito del 2019 è stato concesso in modo specifico ad Alitalia. Pertanto, esso è stato concesso, su base esclusivamente ad hoc, a due specifiche imprese appartenenti al medesimo gruppo e non era disponibile per altre imprese attive nel settore del trasporto aereo italiano che si trovano in una situazione di diritto e di fatto analoga, o in altri settori. Nessuna società comparabile era ammessa a beneficiare di misure simili a quelle concesse e, pertanto, nessuna di tali società ha ricevuto un vantaggio analogo. |
| --- | --- |

(56)

| (57) | Inoltre, come stabilito dalla Corte, in caso di concessione di un aiuto individuale, l’individuazione del vantaggio economico (cfr. la sezione 8.2.4) consente, in linea di principio, di presumerne la selettività (32). |
| --- | --- |

(57)

| (58) | Conseguentemente la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito del 2019 ha natura selettiva. |
| --- | --- |

(58)

8.2.4.   Vantaggio

| (59) | Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, per vantaggio s’intende un beneficio economico che un’impresa non avrebbe potuto ottenere in condizioni normali di mercato, ossia in assenza di un intervento dello Stato (33). |
| --- | --- |

(59)

| (60) | Secondo la giurisprudenza dell’Unione europea, le operazioni economiche realizzate da un ente pubblico non conferiscono un vantaggio e pertanto non costituiscono aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, se hanno luogo in normali condizioni di mercato (34). Al fine di determinare se un’operazione è stata eseguita in tali condizioni, la Commissione applica il principio dell’operatore in un’economia di mercato, che è stato sviluppato in relazione a diverse operazioni economiche. La Commissione esaminerà dapprima se il criterio dell’operatore in un’economia di mercato è applicabile e, in caso affermativo, lo applicherà al prestito statale del 2019. |
| --- | --- |

(60)

8.2.4.1.   Applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato

| (61) | La Commissione esaminerà l’applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato sotto due aspetti, per valutare i) se lo Stato ha agito in qualità di autorità pubblica anziché come operatore economico al momento della concessione dei prestiti e ii) se l’Italia ha presentato elementi di prova ex ante sufficienti per dimostrare di aver agito come un operatore economico. |
| --- | --- |

(61)

| (62) | In primo luogo, la Commissione ricorda che la Corte di giustizia ha stabilito che l’applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato dipende, in definitiva, dal fatto che lo Stato membro interessato concede, nella sua qualità di azionista e non nella sua qualità di potere pubblico, un vantaggio economico a un’impresa a esso appartenente (35). Gli interventi dello Stato diretti ad onorare gli obblighi che ad esso incombono come autorità pubblica non si possono paragonare a quelli di un operatore in un’economia di mercato (36). |
| --- | --- |

(62)

| (63) | I comunicati stampa rilasciati dopo la concessione del prestito indicherebbero che l’Italia sembrava basarsi su considerazioni che un operatore di mercato non avrebbe tenuto in considerazione. |
| --- | --- |

(63)

| (64) | Il 28 novembre 2019, il ministro dello Sviluppo economico ha dichiarato che Alitalia „non fallirà, mi sento di poterlo garantire“ (37). |
| --- | --- |

(64)

| (65) | Il 17 dicembre 2019 lo stesso ministro ha dichiarato alla stampa che „ci sono criticità [con riguardo ad Alitalia] da affrontare in modo serio“, partendo dal fatto che „non prendo in considerazione l’idea di mettere aerei a terra“ (38). |
| --- | --- |

(65)

| (66) | In secondo luogo, quando uno Stato membro invoca il criterio dell’operatore in un’economia di mercato nel procedimento amministrativo, spetta allo Stato membro stesso „provare inequivocabilmente e sulla base di elementi oggettivi, verificabili e contemporanei, che la misura attuata rientrava nella sua qualità di azionista e che è fondata sulle valutazioni economiche preliminari richieste“ (39). Tali elementi devono fare chiaramente apparire che lo Stato membro interessato ha preso, preliminarmente o simultaneamente alla concessione del beneficio economico, la decisione di procedere, con la misura effettivamente posta in essere, ad un investimento nell’impresa pubblica controllata. |
| --- | --- |

(66)

| (67) | Inoltre, „ai fini della valutazione della questione di sapere se la stessa misura sarebbe stata adottata, in normali condizioni di mercato, da un investitore privato operante in una situazione la più analoga possibile a quella dello Stato, devono essere presi in considerazione unicamente i benefici e gli obblighi connessi alla posizione di quest’ultimo nella sua qualità di azionista, ad esclusione di quelli connessi alla sua qualità di potere pubblico“ (40). |
| --- | --- |

(67)

| (68) | Nonostante le richieste della Commissione l’Italia non ha presentato alcun documento che dimostri che lo Stato, prima di concedere il prestito del 2019, ha effettuato una valutazione della potenziale redditività dell’investimento e della probabilità della restituzione di tale prestito. |
| --- | --- |

(68)

| (69) | Per questi motivi, la Commissione conclude, in via provvisoria, che il criterio dell’operatore in un’economia di mercato non potesse essere applicabile allo Stato per quanto riguarda il prestito del 2019 in quanto: i) concedendo il prestito del 2019 ad Alitalia, l’Italia sembra aver agito in veste di autorità pubblica, e ii) in ogni caso, l’Italia non ha assolto l’onere di dimostrare di aver effettuato una valutazione ex ante della redditività di tale prestito. |
| --- | --- |

(69)

8.2.4.2   Applicazione del criterio dell’operatore in un’economia di mercato

| (70) | Per completezza, anche se nella sezione 8.2.4.1 la Commissione ha concluso in via provvisoria che il criterio dell’operatore in un’economia di mercato non è applicabile, la Commissione ha esaminato, in subordine, se detto criterio sarebbe stato soddisfatto. |
| --- | --- |

(70)

| (71) | L’elemento dirimente è piuttosto stabilire se, nel concedere il prestito, gli enti pubblici abbiano o non abbiano agito come avrebbe agito un operatore in un’economia di mercato in una situazione analoga. Inoltre, il comportamento economico può essere diverso a seconda che esista o no un’esposizione nei confronti dell’impresa. Tuttavia, se l’ente pubblico non avesse agito come un operatore in un’economia di mercato, l’impresa beneficiaria avrebbe ricevuto un vantaggio economico che non avrebbe ottenuto in condizioni di mercato normali (41) e che l’ha posta in una posizione più favorevole rispetto ai suoi concorrenti (42). |
| --- | --- |

(71)

| (72) | Sulla base delle informazioni di cui dispone, concernenti la situazione finanziaria di Alitalia e le circostanze in cui il prestito del 2019 è stato concesso nell’ottobre 2019, la Commissione dubita che le condizioni alle quali è stato concesso il prestito del 2019 soddisfino il criterio dell’operatore in un’economia di mercato e che l’Italia, nel concedere detto prestito ad Alitalia, abbia agito come un creditore prudente, guidato da considerazioni di redditività. |
| --- | --- |

(72)

| (73) | In primo luogo, la Commissione in via provvisoria ritiene improbabile che un creditore privato sarebbe stato disposto a concedere ad Alitalia ulteriori finanziamenti vista la situazione di Alitalia nell’ottobre 2019 e i recenti avvenimenti che la riguardano. Come descritto nella sezione 2, Alitalia era stata dichiarata insolvente nel maggio 2017 e ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria. Aveva ricevuto i prestiti del 2017, che sono stati oggetto di numerose proroghe. |
| --- | --- |

(73)

| (74) | In base alle informazioni pubblicamente disponibili, Alitalia ha continuato a registrare flussi di cassa negativi da quando è stata posta in amministrazione straordinaria, che hanno generato una perdita di 224 milioni di EUR nel 2018 (43). |
| --- | --- |

(74)

| (75) | In secondo luogo, non è stata fornita alcuna prova dell’affidabilità creditizia di Alitalia sul mercato. Non è stato dimostrato che nel 2019 alcuna banca o altra istituzione finanziaria avrebbe aperto una linea di credito simile a quella concessa ad Alitalia. Le autorità italiane non hanno neppure presentato elementi a riprova del fatto che concedendo il prestito del 2019 lo Stato italiano, come creditore privato, aveva agito in modo finanziariamente prudente, a fronte dello scenario controfattuale, ossia la probabile liquidazione di Alitalia. |
| --- | --- |

(75)

| (76) | In terzo luogo, nella decisione di avvio del 2018 (cfr. il punto (30)), la Commissione ha osservato che le offerte relative al patrimonio di Alitalia sembravano insufficienti a coprire la restituzione dei prestiti del 2017 in aggiunta alla disponibilità di cassa prevista alla scadenza iniziale. A maggior ragione, pertanto, sembra meno probabile che il valore del patrimonio di Alitalia sarebbe stato sufficiente a coprire la restituzione del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(76)

| (77) | In quarto luogo, nonostante la richiesta scritta dei servizi della Commissione, le autorità italiane non hanno fornito alcuna prova che dimostri che al momento della concessione del prestito del 2019 il valore del patrimonio di Alitalia sarebbe stato sufficiente a garantirne la restituzione. |
| --- | --- |

(77)

| (78) | La Commissione ritiene improbabile che un operatore privato avrebbe concesso i prestiti iniziali del 2017 visto che Alitalia avrebbe dovuto essere ceduta entro il novembre 2017; a maggior ragione, è ancora più improbabile che tale creditore avrebbe concesso un prestito aggiuntivo nel 2019 dopo il fallimento completo della procedura di cessione registrato fino a quel momento. Il continuo rinvio del completamento della procedura di cessione, le ripetute proroghe delle date di scadenza dei prestiti del 2017 senza il versamento di alcun interesse e la sospensione della restituzione, avrebbero probabilmente segnalato a un creditore privato che le prospettive di cessione di Alitalia erano addirittura peggiori di quanto inizialmente previsto. |
| --- | --- |

(78)

| (79) | In quinto luogo, appare improbabile che un creditore privato sarebbe stato disposto ad aumentare la propria esposizione, a meno che non avesse avuto validi motivi per ritenere che, in considerazione della sua precedente esposizione, le sue perdite economiche sarebbero state ancora maggiori in mancanza del prestito concesso nel 2019. Nella fase attuale non vi è nulla che comprovi una tale situazione. |
| --- | --- |

(79)

| (80) | La Commissione ritiene che al momento di decidere se concedere il prestito del 2019, un operatore in un’economia di mercato avrebbe quindi valutato il suo interesse finanziario ad aumentare di 400 milioni di EUR l’esposizione verso Alitalia, tenendo debitamente conto della precedente esposizione di 900 milioni di EUR più interessi relativa alla precedente concessione dei prestiti del 2017. Tale operatore avrebbe pertanto valutato lo scenario controfattuale rispetto alla concessione del prestito del 2019 attraverso il confronto con la liquidazione che avrebbe probabilmente fatto seguito alla mancata concessione dell’importo di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(80)

| (81) | In caso di liquidazione, un creditore operante in un’economia di mercato avrebbe potuto aspettarsi di recuperare, presumendo l’assenza di altri importanti debiti contratti da Alitalia nell’ambito dell’amministrazione straordinaria, il valore di liquidazione delle attività di Alitalia (al netto delle spese procedurali) e il saldo di cassa disponibile. Tali proventi netti avrebbero consentito di coprire una parte dell’importo del capitale dei prestiti del 2017 per 900 milioni di EUR più gli interessi contrattuali maturati e dovuti per il semestre iniziale (circa 150 milioni di EUR (44)). |
| --- | --- |

(81)

| (82) | Per contro, per concedere il prestito aggiuntivo di 400 milioni di EUR, un creditore operante in un’economia di mercato avrebbe considerato il fatto che le uniche prospettive di rimborso dei prestiti potevano derivare dalla cessione delle attività di Alitalia, cessione che avrebbe richiesto tempi più lunghi e avrebbe generato ulteriori deflussi di cassa operativi negativi nonché interessi finanziari sui prestiti del 2017 e sul prestito del 2019. |
| --- | --- |

(82)

| (83) | Un operatore in un’economia di mercato avrebbe avuto interesse ad aumentare l’esposizione verso Alitalia solo se i proventi della cessione attesi, insieme alla liquidità disponibile al momento della cessione (stimata pari al saldo di cassa a ottobre 2019 più il flusso di cassa operativo negativo nel periodo operativo aggiuntivo di Alitalia), fossero stati almeno superiori alla liquidazione più i costi finanziari aggiuntivi nel periodo in questione. |
| --- | --- |

(83)

| (84) | Alla domanda della Commissione di fornire elementi di prova a sostegno della conformità al principio dell’operatore in un’economia di mercato del prestito del 2019, l’Italia non è riuscita a dimostrare di aver valutato detta conformità. La Commissione ritiene che nessun operatore in un’economia di mercato avrebbe effettuato l’operazione in assenza di uno studio controfattuale dettagliato volto a confrontare l’interesse ad accrescere l’esposizione verso Alitalia per realizzarne la cessione con la liquidazione che avrebbe probabilmente fatto seguito alla mancata concessione dell’importo di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(84)

| (85) | Conseguentemente, la Commissione conclude, in via preliminare, che il prestito del 2019 non è conforme al principio dell’operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(85)

8.2.4.2.1.   Esposizione precedente dello Stato in qualità di azionista di Alitalia

| (86) | Come indicato al punto (24), nel 2017 l’Italia ha concesso ad Alitalia un importo di 900 milioni di EUR dopo che l’impresa era stata ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria. Pertanto, lo Stato era già esposto nei confronti di Alitalia per un importo di 900 milioni di EUR (senza contare i 150 milioni di EUR di interessi maturati) nel momento in cui ha deciso di concedere il prestito di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(86)

| (87) | Nella presente sottosezione, la Commissione valuta in via preliminare se sia pertinente considerare altre esposizioni precedenti, diverse dai prestiti del 2017, per valutare se il prestito del 2019 sia conforme al criterio dell’operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(87)

| (88) | Lo Stato italiano era detentore di una precedente esposizione nei confronti di Alitalia in qualità di azionista indiretto: infatti, lo Stato italiano detiene il 65 % di Poste Italiane assieme alla Cassa Depositi e Prestiti (35 %), anch’essa di proprietà statale, e Poste Italiane stessa possedeva il 2 % di CAI, che a sua volta controllava il 51 % di Alitalia SAI. Di conseguenza, lo Stato italiano era azionista indiretto di Alitalia, di cui deteneva una quota pari all’1 % circa. |
| --- | --- |

(88)

| (89) | La Commissione ritiene in via provvisoria che questa esposizione indiretta e relativamente di minoranza nei confronti di Alitalia non potesse giustificare l’intervento dell’Italia volto ad aumentare la sua esposizione verso Alitalia mediante il prestito concesso nel 2019: infatti, Alitalia era stata sottoposta ad amministrazione straordinaria e qualsiasi creditore in un’economia di mercato avrebbe ritenuto irrilevante mantenere una partecipazione così modesta al momento di decidere se concedere tale prestito a rischio. |
| --- | --- |

(89)

| (90) | I rischi associati alla restituzione del prestito del 2019 sono molto elevati, dal punto di vista di un azionista, se si tiene conto della mancanza di una prospettiva di risanamento: la riuscita di una ristrutturazione di Alitalia era infatti molto incerta dopo la bocciatura del piano di risanamento da parte dei dipendenti (cfr. il punto (16)). Inoltre, gli azionisti sarebbero stati gli ultimi ad essere rimborsati in base all’ordinanza di ripartizione dei potenziali proventi di una (eventuale) procedura di cessione delle attività di Alitalia nell’ambito dell’amministrazione straordinaria. Tenuto conto dell’importo dei debiti finanziari pre-insolvenza, era quindi improbabile che gli azionisti di Alitalia recuperassero alcunché in caso di cessione delle attività della compagnia aerea. |
| --- | --- |

(90)

| (91) | Questo ragionamento è ulteriormente confermato dal fatto che nessun altro azionista di Alitalia, come le banche Intesa o Unicredit o gli operatori industriali Atlantia, Etihad o Air France-KLM, abbia concesso un prestito ad Alitalia dopo l’entrata di quest’ultima in amministrazione straordinaria. |
| --- | --- |

(91)

| (92) | Inoltre, la Commissione osserva che lo Stato italiano non ha addotto il motivo della posizione quale creditore di mercato pre-insolvenza di Alitalia a sostegno della conformità al principio dell’operatore in un’economia di mercato nei confronti del prestito concesso nel 2019 ad Alitalia. |
| --- | --- |

(92)

| (93) | In conclusione, la Commissione conclude in via preliminare che un operatore in un’economia di mercato che si fosse trovato nella situazione dello Stato italiano non avrebbe tenuto conto della propria potenziale esposizione indiretta come azionista indiretto di minoranza di Alitalia al momento di decidere se concedere il prestito nel 2019 alla compagnia aerea, ma avrebbe tenuto conto soltanto della sua esposizione di 900 milioni di EUR derivante dai prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(93)

8.2.4.3   Conclusioni provvisorie in merito all’esistenza di un vantaggio

| (94) | Innanzitutto la Commissione conclude in via provvisoria che il principio dell’operatore in un’economia di mercato non sembra applicabile al prestito concesso nel 2019. In secondo luogo, anche supponendo che tale criterio fosse applicabile, la Commissione dubita che tale criterio sia soddisfatto per quanto riguarda il prestito del 2019. |
| --- | --- |

(94)

| (95) | Di conseguenza, la Commissione conclude, in via provvisoria, che il prestito concesso nel 2019 ha conferito un vantaggio economico ad Alitalia ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. L’Italia è invitata a fornire tutti i documenti e le prove pertinenti a sostegno delle sue dichiarazioni secondo le quali avrebbe agito come un operatore in un’economia di mercato quando ha concesso il prestito del 2019. |
| --- | --- |

(95)

8.2.5.   Potenziale distorsione della concorrenza e conseguenze sugli scambi tra Stati membri

| (96) | Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, una misura costituisce aiuto di Stato quando falsa o minaccia di falsare la concorrenza o incide sugli scambi tra Stati membri. |
| --- | --- |

(96)

| (97) | Si ritiene che una misura concessa da uno Stato falsi o minacci di falsare la concorrenza qualora sia atta a migliorare la posizione del destinatario nei confronti di altre imprese concorrenti (45). È dunque sufficiente che l’aiuto consenta al beneficiario di mantenere una posizione concorrenziale più forte di quella in cui si troverebbe se l’aiuto non fosse stato concesso. |
| --- | --- |

(97)

| (98) | Secondo la relazione trimestrale del commissario straordinario di Alitalia, pubblicata nel settembre 2018 (46), il mercato italiano del trasporto aereo di passeggeri, in cui Alitalia è principalmente attiva, è altamente competitivo ed è caratterizzato, tra l’altro, da un’alta penetrazione dei vettori low cost sul mercato domestico (la più elevata in Europa) e intraeuropeo. |
| --- | --- |

(98)

| (99) | La Commissione conclude pertanto, in via provvisoria, che il prestito concesso nel 2019 sia tale da incidere sugli scambi tra Stati membri poiché riguarda Alitalia, segnatamente Alitalia SAI e Cityliner, la cui attività di trasporto, per sua natura, concerne numerosi Stati membri. Inoltre, il prestito del 2019 è anche atto a falsare o minacciare di falsare la concorrenza nel mercato unico, poiché riguarda solo due imprese che si trovano in concorrenza con altre compagnie aeree nella rete europea. |
| --- | --- |

(99)

8.2.6.   Conclusione in merito all’esistenza di aiuti di Stato

| (100) | In considerazione di quanto precede, la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito concesso a favore di Alitalia nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. |
| --- | --- |

(100)

9.   LEGITTIMITÀ DELL’AIUTO

| (101) | La Commissione osserva che il prestito del 2019 è stato concesso ad Alitalia senza alcuna notifica alla Commissione, in violazione dell’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE e dell’obbligo di astenersi dal dare esecuzione all’aiuto. |
| --- | --- |

(101)

| (102) | Pertanto, la Commissione conclude in via preliminare che il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato illegale. |
| --- | --- |

(102)

10.   COMPATIBILITÀ DELL’AIUTO

| (103) | Nella misura in cui il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, la Commissione deve valutare se l’aiuto possa essere dichiarato compatibile con il mercato interno. |
| --- | --- |

(103)

| (104) | Secondo la giurisprudenza costante della Corte, lo Stato membro che chiede di poter concedere aiuti in deroga alle norme del trattato è soggetto all’obbligo di collaborazione nei confronti della Commissione. |
| --- | --- |

(104)

| (105) | In forza di tale obbligo, è tenuto in particolare a fornire tutti gli elementi atti a consentire a detta istituzione di accertare che ricorrano le condizioni della deroga richiesta (47). Invitata a presentare osservazioni sulla compatibilità del prestito del 2019, l’Italia ha dichiarato soltanto che la compatibilità del prestito del 2019 dovrebbe essere valutata nell’ambito dell’indagine aperta con la decisione di avvio del 2018, senza fornire ulteriori informazioni che consentano alla Commissione di valutare la compatibilità del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(105)

| (106) | La Commissione ritiene che Alitalia soddisfi i criteri per essere considerata un’impresa in difficoltà ai sensi del punto 20, lettera c), degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, in quanto Alitalia SAI e Cityliner erano già state dichiarate insolventi quando il prestito del 2019 è stato concesso (cfr. il punto (1)). Di conseguenza, la Commissione ha potuto effettuare una valutazione della compatibilità del prestito del 2019 soltanto come aiuto per il salvataggio e la ristrutturazione ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione poiché, in quanto impresa in difficoltà, Alitalia non può beneficiare di alcun altro tipo di aiuto di Stato (cfr. Il punto 23 dei citati orientamenti). Detti orientamenti stabiliscono le norme e le condizioni da considerare ai fini della valutazione della compatibilità di aiuti per il salvataggio e la ristrutturazione a favore di imprese in difficoltà ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), del TFUE. |
| --- | --- |

(106)

| (107) | Due tipi di aiuti definiti negli orientamenti sono pertinenti nella fattispecie, vale a dire gli aiuti per il salvataggio e gli aiuti per la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(107)

| (108) | Ai sensi del punto 26 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per il salvataggio sono, per loro stessa natura, una forma di assistenza temporanea e reversibile. La loro finalità principale è consentire di mantenere in attività un’impresa in difficoltà per il tempo necessario a elaborare un piano di ristrutturazione o di liquidazione. |
| --- | --- |

(108)

| (109) | Ai sensi del punto 27 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per la ristrutturazione spesso comportano un’assistenza più permanente e devono ripristinare la redditività a lungo termine del beneficiario in base a un piano di ristrutturazione realistico, coerente e di ampia portata, consentendo, al contempo, un sufficiente contributo proprio e una condivisione degli oneri e limitando le potenziali distorsioni della concorrenza. |
| --- | --- |

(109)

| (110) | L’Italia non ha fornito alcun elemento che dimostri che il prestito concesso nel 2019 soddisfa i criteri degli aiuti per il salvataggio o per la ristrutturazione previsti dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(110)

| (111) | Per essere considerati compatibili con gli orientamenti sugli aiuti Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per il salvataggio o per la ristrutturazione devono soddisfare una serie di criteri cumulativi previsti al punto 3 degli orientamenti, e segnatamente: a) contributo al raggiungimento di un obiettivo ben definito di interesse comune; b) necessità dell’intervento statale; c) adeguatezza della misura di aiuto; d) effetto di incentivazione; e) proporzionalità dell’aiuto (aiuto limitato al minimo); f) prevenzione di effetti negativi indebiti sulla concorrenza e sugli scambi tra gli Stati membri; g) trasparenza dell’aiuto. |
| --- | --- |

(111)

| (112) | A norma del punto 39 di detti orientamenti: „Qualora uno dei criteri di cui sopra non sia soddisfatto, l’aiuto non sarà considerato compatibile con il mercato interno.“ |
| --- | --- |

(112)

| (113) | A tale riguardo, con riferimento agli aiuti finalizzati sia al salvataggio sia alla ristrutturazione, spetta allo Stato membro in questione fornire gli elementi necessari per stabilire se l’aiuto possa essere considerato compatibile. In particolare, lo Stato membro deve individuare e definire un obiettivo di interesse comune in linea con le condizioni stabilite negli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione, dato che la valutazione del rispetto degli altri criteri dipende da tale obiettivo. La Commissione non può, di propria iniziativa, definire tale obiettivo in sostituzione di quello dello Stato membro qualora esso non vi provveda. Per quanto riguarda l’obiettivo di interesse comune, la Commissione osserva che l’Italia non ha fornito alcun elemento di prova che dimostri che il prestito del 2019 è stato concesso, come stabilito al punto 43 dei citati orientamenti „in quanto è volto a prevenire problemi di ordine sociale o a risolvere fallimenti del mercato ..., ripristinando la redditività a lungo termine dell’impresa ...“. |
| --- | --- |

(113)

| (114) | Accertare che l’aiuto persegua un obiettivo di comune interesse è una condizione preliminare essenziale per l’analisi di diversi altri criteri. Alla luce di quanto precede, a questo stadio della procedura, non si può dimostrare i) che l’intervento dello Stato era necessario per perseguire un obiettivo di comune interesse, ii) che l’aiuto era adeguato, iii) che l’effetto di incentivazione è stato soddisfatto, iv) che l’aiuto era limitato al minimo e che non vi sono stati effetti negativi indebiti sulla concorrenza e sugli scambi tra Stati membri. |
| --- | --- |

(114)

| (115) | Atteso che, come stabilito al punto 39 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, qualora uno dei criteri di cui sopra non sia soddisfatto, l’aiuto non può essere considerato compatibile con il mercato interno, la Commissione, a questo stadio della procedura, conclude pertanto in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 non poteva essere considerato un aiuto per il salvataggio o un aiuto per la ristrutturazione compatibile con il mercato interno a norma degli orientamenti. |
| --- | --- |

(115)

| (116) | Nonostante tale conclusione provvisoria, nei punti che seguono la Commissione valuta per completezza anche se il prestito concesso nel 2019 soddisfi altre condizioni stabilite dai citati orientamenti. |
| --- | --- |

(116)

| (117) | In primo luogo, conformemente ai punti 70 e 71 degli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti possono essere concessi alle imprese in difficoltà per una sola operazione di ristrutturazione. Pertanto, qualora siano trascorsi meno di 10 anni dall’erogazione precedente di un aiuto per il salvataggio o per la ristrutturazione o di una misura temporanea di sostegno alla ristrutturazione oppure dalla fine del periodo di ristrutturazione o dalla cessazione dell’attuazione del piano di ristrutturazione - a seconda di cosa sia avvenuto per ultimo - la Commissione non autorizzerà altri aiuti (principio dell’aiuto „una tantum“). |
| --- | --- |

(117)

| (118) | Poiché è possibile che Alitalia abbia beneficiato di un aiuto per il salvataggio nel 2017 (48) grazie ai prestiti concessi nel 2017, a questo stadio della procedura la Commissione nutre anche dubbi sul fatto che il principio dell’aiuto „una tantum“ sia stato rispettato; se tale dubbio fosse confermato, il prestito concesso nel 2019 non potrebbe essere considerato un aiuto per il salvataggio o per la ristrutturazione compatibile con il mercato interno. |
| --- | --- |

(118)

| (119) | In secondo luogo, per quanto riguarda la proporzionalità del prestito del 2019 come aiuto al salvataggio, la Commissione non dispone di alcun elemento di prova circa la proporzionalità dell’aiuto in quanto l’Italia non ha fornito dati sul fabbisogno di tesoreria di Alitalia e in tali circostanze la Commissione non è in grado di stabilire se il prestito del 2019 fosse il minimo necessario per mantenere Alitalia in attività per sei mesi. |
| --- | --- |

(119)

| (120) | In terzo luogo, per quanto riguarda gli aiuti per la ristrutturazione, le autorità italiane non hanno presentato alla Commissione né un piano di ristrutturazione finalizzato a ripristinare la redditività a lungo termine né un piano di liquidazione per la cessione delle attività di Alitalia e la successiva liquidazione della società entro un lasso di tempo ragionevole, come richiesto dal punto 55, lettera d), punti ii) e iii), degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(120)

| (121) | In quarto luogo, per quanto riguarda la proporzionalità del prestito del 2019 quale aiuto per la ristrutturazione, come stabilito al punto 61 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, l’importo e l’intensità dell’aiuto per la ristrutturazione devono essere limitati al minimo strettamente necessario per consentire la ristrutturazione, in funzione delle risorse finanziarie esistenti del beneficiario, dei suoi azionisti o del gruppo di cui fa parte. In particolare deve essere garantito un livello sufficiente di contributo proprio ai costi della ristrutturazione e la ripartizione degli oneri. L’Italia non ha fornito alcun elemento a comprova del fatto che un investitore o un gruppo di investitori avrebbe fornito di nuovo un simile contributo proprio che avrebbe dovuto corrispondere all’importo dell’aiuto (almeno all’importo del capitale dei prestiti) come richiesto dalla sezione 3.5.2.1 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(121)

| (122) | In quinto e ultimo luogo, ai sensi del punto 76 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, per limitare il più possibile gli effetti negativi sulle condizioni degli scambi, in modo che prevalgano gli effetti positivi, nel concedere aiuti per la ristrutturazione devono essere adottate misure volte a limitare distorsioni della concorrenza (le „misure di compensazione“). Le autorità italiane non hanno presentato alcuna misura di compensazione per evitare tali indebite distorsioni della concorrenza, quali una riduzione della capacità disponibile dei posti-km o la riduzione degli slot, come previsto dalla sezione 3.6.2 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(122)

| (123) | Per i motivi di cui sopra, in questa fase dell’indagine, la Commissione è giunta alla conclusione provvisoria che il prestito concesso nel 2019 non soddisfa le condizioni stabilite dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(123)

10.1.   Conclusione in merito alla compatibilità dell’aiuto di Stato

| (124) | Di conseguenza, in questa fase dell’indagine, la Commissione conclude in via provvisoria che vi sono seri dubbi circa la compatibilità del prestito concesso nel 2019 con il mercato interno e invita le autorità italiane e tutte le parti interessate a presentare osservazioni. |
| --- | --- |

(124)

11.   CONCLUSIONI

| (125) | Per i motivi di cui sopra, in questa fase dell’indagine, la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, che è stato concesso in violazione dell’obbligo di astenersi dal dare esecuzione all’aiuto di cui dell’articolo 108, paragrafo 2, del TFUE, e che ci sono seri dubbi sulla sua compatibilità con il mercato interno.
  La Commissione richiama l’attenzione dell’Italia sul fatto che l’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE ha effetto sospensivo, ricordando alle autorità italiane che l’articolo 16 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio stabilisce che ogni aiuto illegale può formare oggetto di recupero presso il beneficiario.
  La Commissione comunica all’Italia che intende informare i terzi interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi significativa della stessa nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. La Commissione informerà inoltre le parti interessate degli Stati EFTA firmatari dell’accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, e informerà infine l’Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Le parti interessate saranno invitate a presentare osservazioni entro un mese dalla data della suddetta pubblicazione. |
| --- | --- |

(125)

La Commissione richiama l’attenzione dell’Italia sul fatto che l’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE ha effetto sospensivo, ricordando alle autorità italiane che l’articolo 16 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio stabilisce che ogni aiuto illegale può formare oggetto di recupero presso il beneficiario.

La Commissione comunica all’Italia che intende informare i terzi interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi significativa della stessa nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. La Commissione informerà inoltre le parti interessate degli Stati EFTA firmatari dell’accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, e informerà infine l’Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Le parti interessate saranno invitate a presentare osservazioni entro un mese dalla data della suddetta pubblicazione.

---

(1)  Съобщение на Комисията — Насоки за държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на нефинансови предприятия в затруднено положение (ОВ C 249, 31.7.2014 г., стр. 1).

(2)  Decreto Legge 2 Dicembre 2019, n. 137 „Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“, Държавен вестник от 2 декември 2019 г., брой 282.

(3)  Legge 30 Gennaio 2020, n. 2 „Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (Държавен вестник на Италия, обща серия, брой 25, 31 януари 2020 г.).

(4)  Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 г. относно прилагането на членове 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към определени категории хоризонтална държавна помощ (ОВ L 248, 24.9.2015 г., стр. 9).

(5)  Decreto-legge 26 ottobre 2019, n. 124, „Disposizioni urgenti in materia fiscale e per esigenze indifferibili“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 252 del 26 ottobre 2019).

(6)  Decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, „Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 282 del 2 dicembre 2019).

(7)  Legge 30 gennaio 2020, n. 2, „Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 25 del 31 gennaio 2020).

(8)  Cfr. il decreto del ministro dello Sviluppo economico del 12 maggio 2017, con il quale Cityliner è ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria, accessibile al pubblico sul sito Internet dell’amministrazione straordinaria: www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/estensione_procedura.pdf.

(9)  Cfr. il punto 85 a pagina 55 e segg. della „Relazione sulle cause di insolvenza di Alitalia e Cityliner“ del 26 gennaio 2018 redatta dai commissari straordinari e pubblicata sul sito Internet della procedura di amministrazione straordinaria di Alitalia: http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/relazione_cause_insolvenza.pdf.

(10)  Tra gli azionisti principali di CAI con una partecipazione pari o inferiore all’1 % figurano Factorit S.p.A. (1 %), Macca Srl (0,96 %) e la quota residua di Air France-KLM (0,73 % rispetto al 25 % nel 2009).

(11)  Articolo 67 del Regio Decreto 16 marzo 1942, n. 267 — Disciplina del fallimento, del concordato preventivo, dell’amministrazione controllata e della liquidazione coatta amministrativa (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 81 del 6 aprile 1942) (la „legge fallimentare italiana“).

(12)  Un „piano attestato di risanamento“ a norma dell’articolo 67, comma 3, lettera d), della legge fallimentare italiana è una procedura per le imprese che si trovano in difficoltà finanziarie temporanee, ovvero difficoltà finanziarie che possono essere superate data la loro specifica natura reversibile e la disponibilità di risorse adeguate. Secondo tale procedura, gli sforzi di risanamento sono gestiti dall’impresa e non dal giudice.

(13)  Secondo la relazione dei commissari straordinari dell’11 luglio 2018, al 31 dicembre 2017, il gruppo Alitalia registrava 11 755 contratti di lavoro corrispondenti a 10 871 dipendenti a tempo pieno occupati presso Alitalia S.p.A. e Cityliner. Il 31 dicembre 2016 vi erano 10 781 equivalenti a tempo pieno alle dipendenze del gruppo Alitalia.

(14)  Alitalia e Cityliner sono state poste in amministrazione straordinaria ai sensi del decreto-legge 23 dicembre 2003, n. 347, "Misure urgenti per la ristrutturazione industriale di grandi imprese in stato di insolvenza (Gazzetta Ufficiale - Serie generale n. 298 del 24 dicembre 2003) in combinato disposto con il decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270. „Nuova disciplina dell’amministrazione straordinaria delle grandi imprese in stato di insolvenza, a norma dell’articolo 1 della legge 30 luglio 1998, n. 274“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 185 del 9 agosto 1999). Il decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270 disciplina la procedura di amministrazione straordinaria, ovvero una procedura di insolvenza per le grandi imprese finalizzata al salvataggio e alla conservazione del loro valore attraverso la prosecuzione delle attività fino alla ristrutturazione o alla cessione degli attivi. Le imprese sono ammesse all’amministrazione straordinaria solo qualora si ritenga possibile che ritrovino una situazione di redditività economica.

(15)  Cfr. la pagina 57 e segg. della „Relazione sulle cause di insolvenza di Alitalia e Cityliner“, del 26 gennaio 2018, redatta dai commissari straordinari; cfr. anche la sentenza del 26 maggio 2019 che dichiara l’insolvenza di Cityliner. Tali documenti sono consultabili pubblicamente: http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/sentenza_cityliner.pdf; http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/relazione_cause_insolvenza.pdf

(16)  Come previsto all’articolo 81 del decreto-legge 270/1999. Cfr. il punto 1.

(17)  Cfr. la nota 1.

(18)  Il prestito iniziale del 2017 a favore di Alitalia era stato disposto dal decreto-legge 2 maggio 2017, n. 55 („Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia S.p.A.“) (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 100 del 2 maggio 2017). Sebbene il decreto-legge 55/2017 sia scaduto e sia divenuto nullo perché non convertito in legge entro il termine previsto, i suoi effetti sono stati mantenuti dalla legge 21 giugno 2017, n. 96.

(19)  Conformemente agli orientamenti previsti dal decreto legislativo 270/1999, articolo 27, comma 2, lettere a), b) e b bis).

(20)  Tramite il decreto-legge 27 aprile 2018, n. 38.

(21)  Decreto-legge 30 aprile 2019, n. 34, „Misure urgenti di crescita economica e per la risoluzione di specifiche situazioni di crisi“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 100 del 30 aprile 2019). Il decreto-legge 34/2019 è stato convertito dalla legge 28 giugno 2019, n. 58 (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 151 del 29 giugno 2019 - Suppl. Ordinario n. 26).

(22)  Nelle osservazioni presentate il 6 gennaio 2020, al punto 2, lettera b), le autorità italiane hanno dichiarato che non era loro pervenuta alcuna offerta finale entro il termine stabilito dalla legge. La notizia è stata diffusa anche dalla stampa: si veda ad esempio „Il Corriere della sera“ del 21 novembre 2019: „Alitalia, il salvataggio salta ancora: ottavo rinvio per la cordata“; „la Repubblica“ del 20 novembre 2019: „Si ferma la cordata Fs-Atlantia. Alitalia verso l’ottavo rinvio“; „la Repubblica“ del 26 novembre 2019: „Alitalia, la resa del governo. Patuanelli: la soluzione di mercato non c’è“.

(23)  Comunicazione della Commissione — Orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese non finanziarie in difficoltà (GU C 249 del 31.7.2014, pag. 1).

(24)  Aiuti di Stato — Italia — Aiuto di Stato SA.48171 (2018/C) (ex 2018/NN, ex 2017/FC) — Presunto aiuto di Stato a favore di Alitalia — Invito a presentare osservazioni a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (C/2018/2357) (GU C 256, del 20.7.2018, pag. 4).

(25)  La denuncia contiene copia di un’intervista al vicepresidente della Banca europea per gli investimenti, pubblicata da Radiocor Economia il 26 settembre 2019, in cui si affermava che Alitalia non aveva ancora le caratteristiche necessarie per essere finanziabile dalle banche.

(26)  GU L 248 del 24.9.2015, pag. 9.

(27)  Comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (C/2016/2946) (GU C 262 del 19.7.2016, pag. 1).

(28)  L’articolo 12, comma 2, del decreto-legge 148/2017 dispone che „... l’ammontare del finanziamento ... è incrementato di 300 milioni di euro, da erogarsi nell’anno 2018“.

(29)  Cfr., in proposito, la decisione della Commissione del 19 dicembre 2012 nel caso SA.35378 Financing of Berlin Brandenburg Airport, Germania (GU C 36 dell’8.2.2013, pag. 10), punti da 14 a 33.

(30)  Sentenza del 2 settembre 2010, Commissione/Deutsche Post, C-399/08 P, EU:C:2010:481, punto 39 e giurisprudenza ivi citata.

(31)  Sulla definizione di impresa si richiama la sezione 2 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato, in particolare il punto 7: "Secondo la costante giurisprudenza della Corte di giustizia, la nozione di impresa abbraccia qualsiasi ente che esercita un’attività economica ....

(32)  Cfr. sentenza del 4 giugno 2015, Commissione/MOL, C-15/14 P, EU:C:2015:362, punto 60.

(33)  Sentenza dell’11 luglio 1996, SFEI e Altri, C-39/94, EU:C:1996:285, punto 60; Sentenza del 29 aprile 1999, Spagna/Commissione, C-342/96, EU:C:1999:210, punto 41.

(34)  Sentenza dell’11 luglio 1996, SFEI e Altri, C-39/94, EU:C:1996:285, punti 60 e 61.

(35)  Sentenza del 5 giugno 2012, Commissione/RDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punti 79-82 e 87.

(36)  Sentenza del 15 dicembre 2009, EDF/Commissione, T-156/04, EU:T:2009:505, punto 228.

(37)  https://www.ilmessaggero.it/economia/news/alitalia_patuanelli_ non_fallira_nazionalizzazione_non_negativa-4892078.html

(38)  http://www.rainews.it/dl/rainews/articoli/Alitalia-Leogrande-domani-entrero-in-azienda-non-faro-disastri-45f19058-ff0f-42d2-9532-5446204b197d.html?refresh_ce

(39)  Sentenza del 16 gennaio 2018, EDF / Commissione, T-747/15, EU:T:2018:6, punto 142, e sentenza del 19 dicembre 2019, Arriva Italia Srl e a., C-385/18, EU:C:2019:1121, punto 48.

(40)  Sentenza del 19 dicembre 2019Arriva Italia Srl e a., C-385/18, EU:C:2019:1121, punto 47, e sentenza del 5 giugno 2012, Commissione / EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punto 79 e giurisprudenza ivi citata.

(41)  Sentenza del 6 marzo 2003, Westdeutsche Landesbank Girozentrale e Land Nordrhein-Westfalen/Commissione, (West-LB) T-228/99 e T-233/99, EU:T:2003:57, punto 208.

(42)  Cfr., in tal senso, la sentenza del 5 giugno 2012, Commissione/EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punto 90 e la sentenza del 15 marzo 1994, Banco Exterior de España, C-387/92, EU:C:1994:100, punto 14; sentenza del 19 maggio 1999, Italia/Commissione, C-6/97, EU:C:1999:251, punto 16.

(43)  http://www.amministrazionestraordinariaalitaliasai.com/pdf/alitalia/audizione27032019.pdf

(44)  Calcolo preliminare basato su: i) tasso di interesse Euribor a 6 mesi più 1 000 punti base; e, ii) date di concessione e di esborso dei prestiti.

(45)  Sentenza del 17 settembre 1980, Philip Morris Holland BV/Commissione, 730/79, ECLI:EU:C:1980:209, punto 11.

(46)  http://www.amministrazionestraordinariaalitaliasai.com/pdf/alitalia/doc-3-relazione-az-trim--1-luglio--30-settembre-2018-omissis.pdf

(47)  Sentenza del 28 aprile 1993, Repubblica italiana/Commissione, C-364/90, ECLI:EU:C:1993:157, punto 20.

(48)  L’Italia ha notificato i prestiti del 2017 come aiuto per il salvataggio dopo la sua concessione , tuttavia i prestiti del 2017 non sono stati restituiti dopo sei mesi né convertiti in aiuto per la ristrutturazione mediante l’invio di un piano di risanamento realizzabile come previsto dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione.

---