# Euroopa Liidu C 303/2021

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 303 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 64. aastakäik29. juuli 2021 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 303

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

64. aastakäik29. juuli 2021

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | I   Resolutsioonid, soovitused ja arvamused |
| | SOOVITUSED |
| | Euroopa Keskpank |
| 2021/C 303/01 | Euroopa Keskpanga soovitus, 23. juuli 2021, millega tunnistatakse kehtetuks soovitus EKP/2020/62, (EKP/2021/31) | 1 |

Sisukord

Lehekülg

I   Resolutsioonid, soovitused ja arvamused

SOOVITUSED

Euroopa Keskpank

2021/C 303/01

Euroopa Keskpanga soovitus, 23. juuli 2021, millega tunnistatakse kehtetuks soovitus EKP/2020/62, (EKP/2021/31)

1

---

| | II   Teatised |
| --- | --- |
| | EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED |
| | Euroopa Komisjon |
| 2021/C 303/02 | Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta (Juhtum M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS) (
  1
  ) | 3 |
| 2021/C 303/03 | Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta (Juhtum M.10268 — SYNNEX/Tech Data) (
  1
  ) | 4 |

II   Teatised

EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED

Euroopa Komisjon

2021/C 303/02

Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta (Juhtum M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS) (
  1
  )

1

3

2021/C 303/03

Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta (Juhtum M.10268 — SYNNEX/Tech Data) (
  1
  )

1

4

---

| | IV   Teave |
| --- | --- |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Komisjon |
| 2021/C 303/04 | Euro vahetuskurss — 28. juuli 2021 | 5 |
| | EUROOPA MAJANDUSPIIRKONDA KÄSITLEV TEAVE |
| | EFTA järelevalveamet |
| 2021/C 303/05 | Norra teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 94/22/EÜ süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta — Kutse Norra mandrilava naftatootmislitsentside taotlemiseks – 2021. aastaks kindlaksmääratud piirkonnad | 6 |
| 2021/C 303/06 | Riigiabi – Otsus mitte esitada vastuväiteid | 9 |

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

2021/C 303/04

Euro vahetuskurss — 28. juuli 2021

5

EUROOPA MAJANDUSPIIRKONDA KÄSITLEV TEAVE

EFTA järelevalveamet

2021/C 303/05

Norra teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 94/22/EÜ süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta — Kutse Norra mandrilava naftatootmislitsentside taotlemiseks – 2021. aastaks kindlaksmääratud piirkonnad

6

2021/C 303/06

Riigiabi – Otsus mitte esitada vastuväiteid

9

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | EFTA kohus |
| 2021/C 303/07 | Kohtuotsus, — 25. märts 2021, kohtuasjas E-3/20 — Norra valitsus, keda esindab tervishoiu ja hoolekandeteenuste ministeerium (Helse- og omsorgsdepartementet) vs. Anniken Jenny Lindberg
  (Isikute vaba liikumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Juurdepääs hambaarsti kutsealale – Kvalifikatsiooni automaatne tunnustamine) | 10 |
| 2021/C 303/08 | Kohtuotsus, — 25. märts 2021, kohtuasjas E-4/20 — Tor-Arne Martinez Haugland jt vs. Norra valitsus, keda esindab tervishoiu ja hoolekandeteenuste ministeerium (Helse- og omsorgsdepartementet)
  (Isikute vaba liikumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Juurdepääs psühholoogi kutsealale – Üldine tunnustamissüsteem – Mõiste sama kutseala) | 11 |
| | ÜHISE KAUBANDUSPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED |
| | Euroopa Komisjon |
| 2021/C 303/09 | Teade Hiina Rahvavabariigist pärit aspartaami impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete aegumise läbivaatamise algatamise kohta | 12 |
| 2021/C 303/10 | Teade teatavate dumpinguvastaste meetmete aegumise kohta | 23 |
| | KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED |
| | Euroopa Komisjon |
| 2021/C 303/11 | Riigiabi – Itaalia — Riigiabi SA.55678 (2019/NN) – Uus laen Alitaliale — Kutse selgituste esitamiseks vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 2 (
  1
  ) | 24 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

EFTA kohus

2021/C 303/07

Kohtuotsus, — 25. märts 2021, kohtuasjas E-3/20 — Norra valitsus, keda esindab tervishoiu ja hoolekandeteenuste ministeerium (Helse- og omsorgsdepartementet) vs. Anniken Jenny Lindberg
  (Isikute vaba liikumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Juurdepääs hambaarsti kutsealale – Kvalifikatsiooni automaatne tunnustamine)

Helse- og omsorgsdepartementet

vs

(Isikute vaba liikumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Juurdepääs hambaarsti kutsealale – Kvalifikatsiooni automaatne tunnustamine)

10

2021/C 303/08

Kohtuotsus, — 25. märts 2021, kohtuasjas E-4/20 — Tor-Arne Martinez Haugland jt vs. Norra valitsus, keda esindab tervishoiu ja hoolekandeteenuste ministeerium (Helse- og omsorgsdepartementet)
  (Isikute vaba liikumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Juurdepääs psühholoogi kutsealale – Üldine tunnustamissüsteem – Mõiste sama kutseala)

vs.

Helse- og omsorgsdepartementet

(Isikute vaba liikumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Juurdepääs psühholoogi kutsealale – Üldine tunnustamissüsteem – Mõiste sama kutseala)

11

ÜHISE KAUBANDUSPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED

Euroopa Komisjon

2021/C 303/09

Teade Hiina Rahvavabariigist pärit aspartaami impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete aegumise läbivaatamise algatamise kohta

12

2021/C 303/10

Teade teatavate dumpinguvastaste meetmete aegumise kohta

23

KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED

Euroopa Komisjon

2021/C 303/11

Riigiabi – Itaalia — Riigiabi SA.55678 (2019/NN) – Uus laen Alitaliale — Kutse selgituste esitamiseks vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 2 (
  1
  )

1

24

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

I Resolutsioonid, soovitused ja arvamused

SOOVITUSED

Euroopa Keskpank

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/1

---

EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,

23. juuli 2021,

millega tunnistatakse kehtetuks soovitus EKP/2020/62

(EKP/2021/31)

(2021/C 303/01)

EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu määrust (EL) nr 1024/2013, 15. oktoober 2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (1), eelkõige selle artikli 4 lõiget 3,

ning arvestades järgmist:

| (1) | 27. märtsil 2020 võttis Euroopa Keskpank (EKP) vastu Euroopa Keskpanga soovituse EKP/2020/19 (2), millega soovitati krediidiasutustel vähemalt kuni 1. oktoobrini 2020 dividende mitte maksta ja mitte võtta tagasivõtmatut dividendide maksmise kohustust ning jätta aktsionäride tasustamiseks mõeldud aktsiate tagasiostud tegemata. 27. juulil 2020 pikendas EKP seda soovitust kuni 1. jaanuarini 2021 ja võttis vastu Euroopa Keskpanga soovituse EKP/2020/35 (3). |
| --- | --- |

(1)

27. märtsil 2020 võttis Euroopa Keskpank (EKP) vastu Euroopa Keskpanga soovituse EKP/2020/19 (2), millega soovitati krediidiasutustel vähemalt kuni 1. oktoobrini 2020 dividende mitte maksta ja mitte võtta tagasivõtmatut dividendide maksmise kohustust ning jätta aktsionäride tasustamiseks mõeldud aktsiate tagasiostud tegemata. 27. juulil 2020 pikendas EKP seda soovitust kuni 1. jaanuarini 2021 ja võttis vastu Euroopa Keskpanga soovituse EKP/2020/35 (3).

| (2) | Kuigi makromajanduslik olukord on paranenud ja COVID-19 pandeemiast tingitud majanduslik määramatus on vähenenud, oli määramatus 2020. aasta lõpus endiselt kõrgel tasemel ning see mõjutab endiselt krediidiasutuste võimet prognoosida oma keskpika perspektiivi kapitalivajadusi. Jätkuva määramatuse tingimustes võttis EKP vastu Euroopa Keskpanga soovituse EKP/2020/62 (4), millega tunnistatakse kehtetuks soovitus EKP/2020/35, kuid soovitatakse krediidiasutustel kohaldada äärmist ettevaatust dividendide maksmise otsustes või aktsionäride tasustamisele suunatud aktsiate tagasiostmise otsustes või selle teostamises. |
| --- | --- |

(2)

Kuigi makromajanduslik olukord on paranenud ja COVID-19 pandeemiast tingitud majanduslik määramatus on vähenenud, oli määramatus 2020. aasta lõpus endiselt kõrgel tasemel ning see mõjutab endiselt krediidiasutuste võimet prognoosida oma keskpika perspektiivi kapitalivajadusi. Jätkuva määramatuse tingimustes võttis EKP vastu Euroopa Keskpanga soovituse EKP/2020/62 (4), millega tunnistatakse kehtetuks soovitus EKP/2020/35, kuid soovitatakse krediidiasutustel kohaldada äärmist ettevaatust dividendide maksmise otsustes või aktsionäride tasustamisele suunatud aktsiate tagasiostmise otsustes või selle teostamises.

| (3) | Viimased makromajanduslikud prognoosid näitavad majanduse elavnemise algust ja majandusliku määramatuse edasist vähenemist. Sellest tulenevalt leiab EKP, et soovituse EKP/2020/62 aluseks olevaid asjaolusid enam ei esine. Majandusliku määramatuse vähenemine võimaldab järelevalveasutustel viia läbi iga individuaalse krediidiasutuse dividendide maksmise ja aktsiate tagasiostmise kava põhjaliku usaldatavushindamise, sealhulgas kapitalikavade hoolika ja tulevikku vaatava hindamise tavapärase järelevalvetsükli raames. |
| --- | --- |

(3)

Viimased makromajanduslikud prognoosid näitavad majanduse elavnemise algust ja majandusliku määramatuse edasist vähenemist. Sellest tulenevalt leiab EKP, et soovituse EKP/2020/62 aluseks olevaid asjaolusid enam ei esine. Majandusliku määramatuse vähenemine võimaldab järelevalveasutustel viia läbi iga individuaalse krediidiasutuse dividendide maksmise ja aktsiate tagasiostmise kava põhjaliku usaldatavushindamise, sealhulgas kapitalikavade hoolika ja tulevikku vaatava hindamise tavapärase järelevalvetsükli raames.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

Käesoleva soovitusega tunnistatakse kehtetuks soovitus EKP/2020/62 alates 30. septembrist 2021.

Frankfurt Maini ääres, 23. juuli 2021

EKP president

Christine LAGARDE

---

(1)  ELT L 287, 29.10.2013, lk 63.

1

(2)  Euroopa Keskpanga soovitus EKP/2020/19, 27. märts 2020, dividendide jaotamise kohta COVID-19 pandeemia ajal ja soovituse EKP/2020/1 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT C 102 I, 30.3.2020, lk 1).

2

(3)  Euroopa Keskpanga soovitus EKP/2020/35, 27. juuli 2020, dividendide jaotamise kohta COVID-19 pandeemia ajal ja soovituse EKP/2020/19 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT C 251, 31.7.2020, lk 1).

3

(4)  Euroopa Keskpanga soovitus EKP/2020/62, 15. detsember 2020, dividendide jaotamise kohta COVID-19 pandeemia ajal ja soovituse EKP/2020/35 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT C 437, 18.12.2020, lk 1).

4

---

II Teatised

EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED

Euroopa Komisjon

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/3

---

Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta

(Juhtum M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2021/C 303/02)

23. juuli 2021 otsustas komisjon loobuda vastuväidete esitamisest eespool nimetatud teatatud koondumise kohta ning kuulutada koondumine siseturuga kokkusobivaks. Otsuse aluseks on nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) artikli 6 lõike 1 punkt b. Otsuse täielik tekst on kättesaadav ainult inglise keeles ning see avaldatakse pärast seda, kui sellest on kustutatud võimalikud ärisaladused. Otsus on kättesaadav:

| — | Euroopa konkurentsialasel veebisaidil (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Veebisaidil pakutakse mitut võimalust otsida konkreetset ühinemisotsust, sealhulgas ettevõtja nime, juhtumi numbri ja kuupäeva järgi ning tegevusalade registri kaudu; |
| --- | --- |

—

Euroopa konkurentsialasel veebisaidil (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Veebisaidil pakutakse mitut võimalust otsida konkreetset ühinemisotsust, sealhulgas ettevõtja nime, juhtumi numbri ja kuupäeva järgi ning tegevusalade registri kaudu;

| — | elektroonilises vormis EUR-Lex’i veebisaidil (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=et) dokumendinumbri 32021M10313 all. EUR-Lex pakub on-line-juurdepääsu Euroopa õigusele. |
| --- | --- |

—

elektroonilises vormis EUR-Lex’i veebisaidil (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=et) dokumendinumbri 32021M10313 all. EUR-Lex pakub on-line-juurdepääsu Euroopa õigusele.

---

(1)  ELT L 24, 29.1.2004, lk 1.

---

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/4

---

Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta

(Juhtum M.10268 — SYNNEX/Tech Data)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2021/C 303/03)

23. juuli 2021 otsustas komisjon loobuda vastuväidete esitamisest eespool nimetatud teatatud koondumise kohta ning kuulutada koondumine siseturuga kokkusobivaks. Otsuse aluseks on nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) artikli 6 lõike 1 punkt b. Otsuse täielik tekst on kättesaadav ainult inglise keeles ning see avaldatakse pärast seda, kui sellest on kustutatud võimalikud ärisaladused. Otsus on kättesaadav:

| — | Euroopa konkurentsialasel veebisaidil (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Veebisaidil pakutakse mitut võimalust otsida konkreetset ühinemisotsust, sealhulgas ettevõtja nime, juhtumi numbri ja kuupäeva järgi ning tegevusalade registri kaudu; |
| --- | --- |

—

Euroopa konkurentsialasel veebisaidil (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Veebisaidil pakutakse mitut võimalust otsida konkreetset ühinemisotsust, sealhulgas ettevõtja nime, juhtumi numbri ja kuupäeva järgi ning tegevusalade registri kaudu;

| — | elektroonilises vormis EUR-Lex’i veebisaidil (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=et) dokumendinumbri 32021M10268 all. EUR-Lex pakub on-line-juurdepääsu Euroopa õigusele. |
| --- | --- |

—

elektroonilises vormis EUR-Lex’i veebisaidil (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=et) dokumendinumbri 32021M10268 all. EUR-Lex pakub on-line-juurdepääsu Euroopa õigusele.

---

(1)  ELT L 24, 29.1.2004, lk 1.

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/5

---

Euro vahetuskurss (1)

28. juuli 2021

(2021/C 303/04)

1 euro =

| | Valuuta | Kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | USA dollar | 1,1807 |
| JPY | Jaapani jeen | 129,97 |
| DKK | Taani kroon | 7,4373 |
| GBP | Inglise nael | 0,85095 |
| SEK | Rootsi kroon | 10,1963 |
| CHF | Šveitsi frank | 1,0802 |
| ISK | Islandi kroon | 148,40 |
| NOK | Norra kroon | 10,4828 |
| BGN | Bulgaaria leev | 1,9558 |
| CZK | Tšehhi kroon | 25,625 |
| HUF | Ungari forint | 359,72 |
| PLN | Poola zlott | 4,5965 |
| RON | Rumeenia leu | 4,9213 |
| TRY | Türgi liir | 10,0973 |
| AUD | Austraalia dollar | 1,6081 |
| CAD | Kanada dollar | 1,4840 |
| HKD | Hongkongi dollar | 9,1880 |
| NZD | Uus-Meremaa dollar | 1,7013 |
| SGD | Singapuri dollar | 1,6057 |
| KRW | Korea vonn | 1 362,99 |
| ZAR | Lõuna-Aafrika rand | 17,4792 |
| CNY | Hiina jüaan | 7,6722 |
| HRK | Horvaatia kuna | 7,5066 |
| IDR | Indoneesia ruupia | 17 117,84 |
| MYR | Malaisia ringit | 5,0003 |
| PHP | Filipiini peeso | 59,465 |
| RUB | Vene rubla | 86,7666 |
| THB | Tai baat | 38,780 |
| BRL | Brasiilia reaal | 6,0931 |
| MXN | Mehhiko peeso | 23,5823 |
| INR | India ruupia | 87,8330 |

Valuuta

Kurss

USD

USA dollar

1,1807

JPY

Jaapani jeen

129,97

DKK

Taani kroon

7,4373

GBP

Inglise nael

0,85095

SEK

Rootsi kroon

10,1963

CHF

Šveitsi frank

1,0802

ISK

Islandi kroon

148,40

NOK

Norra kroon

10,4828

BGN

Bulgaaria leev

1,9558

CZK

Tšehhi kroon

25,625

HUF

Ungari forint

359,72

PLN

Poola zlott

4,5965

RON

Rumeenia leu

4,9213

TRY

Türgi liir

10,0973

AUD

Austraalia dollar

1,6081

CAD

Kanada dollar

1,4840

HKD

Hongkongi dollar

9,1880

NZD

Uus-Meremaa dollar

1,7013

SGD

Singapuri dollar

1,6057

KRW

Korea vonn

1 362,99

ZAR

Lõuna-Aafrika rand

17,4792

CNY

Hiina jüaan

7,6722

HRK

Horvaatia kuna

7,5066

IDR

Indoneesia ruupia

17 117,84

MYR

Malaisia ringit

5,0003

PHP

Filipiini peeso

59,465

RUB

Vene rubla

86,7666

THB

Tai baat

38,780

BRL

Brasiilia reaal

6,0931

MXN

Mehhiko peeso

23,5823

INR

India ruupia

87,8330

---

(1)  Allikas: EKP avaldatud viitekurss.

---

EUROOPA MAJANDUSPIIRKONDA KÄSITLEV TEAVE

EFTA järelevalveamet

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/6

---

Norra teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 94/22/EÜ süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta

Kutse Norra mandrilava naftatootmislitsentside taotlemiseks – 2021. aastaks kindlaksmääratud piirkonnad

(2021/C 303/05)

Norra nafta- ja energeetikaministeerium esitab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiivi 94/22/EÜ (süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta) artikli 3 lõike 2 punkti a kohaselt kutse naftatootmislitsentside taotlemiseks (1).

Tootmislitsents antakse üksnes Norras või mõnes muus Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (EMP leping) osalisriigis registreeritud aktsiaseltsile või füüsilisele isikule, kelle alaline elukoht on EMP lepingu osalisriigis.

Ettevõtjad, kes ei ole litsentsisaajad Norra mandrilava tsoonis, võivad saada tootmislitsentsi, kui nad vastavad Norra mandrilava tsoonis litsentsi saamise tingimustele.

Ministeerium kohtleb võrdsetel tingimustel üksikettevõtjaid ja ettevõtjaid, kes esitavad taotluse rühmana. Tootmislitsentsi taotlejana käsitatakse nii üksiktaotlejaid kui ka taotlejaid, kes kuuluvad ühistaotluse esitanud rühma. Ministeerium võib rühmade või üksiktaotlejate esitatud taotluste alusel koostada litsentsirühmad, kellele antakse uus tootmislitsents, sealhulgas võib ministeerium litsentsirühmast taotlejaid eemaldada ja sinna lisada ning nimetada selliste rühmade operaatorid.

Osalus tootmislitsentsis tingib litsentsisaajate ühinemise naftaoperatsioonide lepinguga, sealhulgas ühistegevuse lepingu ja raamatupidamise lepinguga. Juhul kui tootmislitsents jagatakse stratigraafiliselt, peavad kahe stratigraafiliselt jaotatud litsentsi saajad samuti ühinema asjaomase ühistegevuse lepinguga, mis reguleerib nende suhteid seoses litsentsiga.

Nimetatud lepinguid alla kirjutades moodustavad litsentsisaajad ühisettevõtte, kus nende osaluse suurus on alati samaväärne nende osalusega tootmislitsentsis.

Litsentsi dokumendid põhinevad peamiselt 2020. aasta kindlaksmääratud piirkondade asjaomastel dokumentidel. Eesmärk on, et võimalikele taotlejatele oleksid raamistikku tehtavate muudatuste peamised aspektid kättesaadavad enne taotluse esitamist.

Tootmislitsentsi andmise kriteeriumid

Vahendite heaks haldamiseks ning Norra mandrilava tsoonis nafta kiireks ja tõhusaks uurimiseks ja tootmiseks, muu hulgas litsentsiomanike rühmade loomise teel, lähtutakse tootmislitsentsides osaluse andmisel ja operaatori nimetamisel järgmistest kriteeriumidest:

| a) | taotleja geoloogilised teadmised kõnealusest geograafilisest piirkonnast ning tema naftauuringute kava; |
| --- | --- |

a)

taotleja geoloogilised teadmised kõnealusest geograafilisest piirkonnast ning tema naftauuringute kava;

| b) | taotleja asjaomane tehniline pädevus ja see, kas kõnealust pädevust aktiivselt kasutades saab asjaomases geograafilises piirkonnas soodustada nafta kulutõhusat uurimist ja tootmist; |
| --- | --- |

b)

taotleja asjaomane tehniline pädevus ja see, kas kõnealust pädevust aktiivselt kasutades saab asjaomases geograafilises piirkonnas soodustada nafta kulutõhusat uurimist ja tootmist;

| c) | taotleja Norra mandrilava tsoonis saadud kogemus või muudes piirkondades saadud samaväärne asjaomane kogemus; |
| --- | --- |

c)

taotleja Norra mandrilava tsoonis saadud kogemus või muudes piirkondades saadud samaväärne asjaomane kogemus;

| d) | taotleja rahuldav finantssuutlikkus uurida ja vajaduse korral toota naftat kõnealuses geograafilises piirkonnas; |
| --- | --- |

d)

taotleja rahuldav finantssuutlikkus uurida ja vajaduse korral toota naftat kõnealuses geograafilises piirkonnas;

| e) | sellise taotleja puhul, kellel on või on olnud tootmislitsents, võib ministeerium võtta arvesse tõhususe vähesust ja puudusi aruandekohustuse täitmisel. Arvesse võib võtta ka riigi julgeolekuga seotud kaalutlusi, kui ministeerium leiab, et seda on vaja; |
| --- | --- |

e)

sellise taotleja puhul, kellel on või on olnud tootmislitsents, võib ministeerium võtta arvesse tõhususe vähesust ja puudusi aruandekohustuse täitmisel. Arvesse võib võtta ka riigi julgeolekuga seotud kaalutlusi, kui ministeerium leiab, et seda on vaja;

| f) | tootmislitsents antakse reeglina ühisettevõttele, kus vähemalt üks osaline on operaatorina puurinud vähemalt ühe puuraugu Norra mandrilava tsoonis või tal on samaväärne väljaspool Norra mandrilava tsooni saadud kogemus; |
| --- | --- |

f)

tootmislitsents antakse reeglina ühisettevõttele, kus vähemalt üks osaline on operaatorina puurinud vähemalt ühe puuraugu Norra mandrilava tsoonis või tal on samaväärne väljaspool Norra mandrilava tsooni saadud kogemus;

| g) | tootmislitsents antakse reeglina rühmale, mille moodustavad vähemalt kaks litsentsisaajat, kellest vähemalt ühel on punktis f nimetatud kogemus; |
| --- | --- |

g)

tootmislitsents antakse reeglina rühmale, mille moodustavad vähemalt kaks litsentsisaajat, kellest vähemalt ühel on punktis f nimetatud kogemus;

| h) | Barentsi mere tootmislitsentside eest vastutav operaator peab olema operaatorina puurinud vähemalt ühe puuraugu Norra mandrilava tsoonis või tal peab olema samaväärne väljaspool Norra mandrilava tsooni saadud kogemus; |
| --- | --- |

h)

Barentsi mere tootmislitsentside eest vastutav operaator peab olema operaatorina puurinud vähemalt ühe puuraugu Norra mandrilava tsoonis või tal peab olema samaväärne väljaspool Norra mandrilava tsooni saadud kogemus;

| i) | süvamere tootmislitsentside puhul peavad nii vastutav operaator kui ka vähemalt üks teine osaline olema operaatorina puurinud vähemalt ühe puuraugu Norra mandrilava tsoonis või neil peab olema samaväärne väljaspool Norra mandrilava tsooni saadud kogemus. Üks tootmislitsentsi osaline peab olema operaatorina puurinud süvameres; |
| --- | --- |

i)

süvamere tootmislitsentside puhul peavad nii vastutav operaator kui ka vähemalt üks teine osaline olema operaatorina puurinud vähemalt ühe puuraugu Norra mandrilava tsoonis või neil peab olema samaväärne väljaspool Norra mandrilava tsooni saadud kogemus. Üks tootmislitsentsi osaline peab olema operaatorina puurinud süvameres;

| j) | tootmislitsentside puhul, kus puuraukude puurimine uuringute eesmärgil eeldab kõrget rõhku ja/või kõrgeid temperatuure, peavad vastutav operaator ja vähemalt üks teine osaline olema operaatorina puurinud vähemalt ühe puuraugu Norra mandrilava tsoonis või neil peab olema samaväärne väljaspool Norra mandrilava tsooni saadud kogemus. Tootmislitsentsi üks osaline peab olema operaatorina puurinud puuraugu, millega kaasneb kõrge rõhk ja/või kõrged temperatuurid. |
| --- | --- |

j)

tootmislitsentside puhul, kus puuraukude puurimine uuringute eesmärgil eeldab kõrget rõhku ja/või kõrgeid temperatuure, peavad vastutav operaator ja vähemalt üks teine osaline olema operaatorina puurinud vähemalt ühe puuraugu Norra mandrilava tsoonis või neil peab olema samaväärne väljaspool Norra mandrilava tsooni saadud kogemus. Tootmislitsentsi üks osaline peab olema operaatorina puurinud puuraugu, millega kaasneb kõrge rõhk ja/või kõrged temperatuurid.

Väljad, mille kohta saab taotlust esitada

Tootmislitsentsides osalemise taotlusi võib esitada kindlaksmääratud piirkonnas litsentsimata väljade kohta, nagu on näidatud Norra naftadirektoraadi avaldatud kaartidel. Samuti on võimalik esitada taotlusi väljade kohta, millest on kindlaksmääratud piirkonnas loobutud, vastavalt Norra naftadirektoraadi uuendatud kaartidele, mille võib leida Norra naftadirektoraadi veebilehelt.

Iga tootmislitsents võib hõlmata üht või mitut välja või välja osa. Taotlejail palutakse piirduda taotluses aladega, kus nad on kaardistanud nafta võimaliku olemasolu.

Teatise tervikteksti, sealhulgas piirkondade üksikasjalikud kaardid, leiab Norra naftadirektoraadi veebisaidilt www.npd.no/apa2021.

Taotlused naftatootmislitsentside saamiseks esitatakse elektrooniliselt, näiteks L2Si (Licence2Share) kaudu järgmisel aadressil:

| Nafta ja energeetikaministeerium |
| --- |
| P.O. Box 8148 |
| Dep. N-0033 OSLO |
| NORRA |

Nafta ja energeetikaministeerium

P.O. Box 8148

Dep. N-0033 OSLO

NORRA

Koopia esitatakse elektrooniliselt, näiteks L2Si kaudu järgmisel aadressil:

| Norra naftadirektoraat |
| --- |
| P.O. Box 600 |
| 4003 STAVANGER |
| NORRA |

Norra naftadirektoraat

P.O. Box 600

4003 STAVANGER

NORRA

Tähtpäev: 8. september 2021 kell 12 päeval.

Norra mandrilava tsooni naftatootmislitsentsid 2021. aastaks kindlaksmääratud piirkondade jaoks on kavas välja anda 2022. aasta esimeses kvartalis.

---

(1)  EÜT L 164, 30.6.1994, lk 3.

---

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/9

---

Riigiabi – Otsus mitte esitada vastuväiteid

(2021/C 303/06)

EFTA järelevalveamet ei esita vastuväiteid järgmise riigiabi meetme kohta:

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 16. aprill 2021 |
| --- | --- |
| Abi number | 86711 |
| Otsuse number | 031/21/COL |
| EFTA riik | Norra |
| Piirkond | Kogu Norra territoorium |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | COVID-19 raamkava likviidsustoetuse andmiseks pandeemiast mõjutatud kohalikes omavalitsustes tegutsevatele ettevõtjatele |
| Õiguslik alus | Ettepanek parlamendile nr 79 (lk 37–38, peatükk 553, punkt 68: Kohalike omavalitsuste hüvituskava ettevõtjatele)
  Kirjad kohalikele omavalitsustele (viide 21/1215-2) ja (viide 21/1215-31)
  Innst. 233 S (2020–2021) (lk 25–26) |
| Meetme liik | Abikava |
| Eesmärk | Võimaldada otsetoetuste kaudu likviidsust kohalikele ettevõtjatele, kellel on COVID-19 pandeemia majandusliku mõju tõttu ootamatu likviidsuspuudujääk või kes on oma likviidsuse kaotanud. |
| Abi vorm | Toetused |
| Eelarve | Hinnanguliselt 2 000  miljonit Norra krooni |
| Osakaal | 100 % |
| Kestus | Kava alusel antakse abi hiljemalt 31. detsembril 2021 |
| Majandussektorid | Kõik, välja arvatud finantssektor |
| Abi andva ametiasutuse nimi ja aadress | Kohalike omavalitsuste ja moderniseerimise ministeerium |
| Postboks 8112 Dep |
| 0032 Oslo |
| NORRA |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

16. aprill 2021

Abi number

86711

Otsuse number

031/21/COL

EFTA riik

Norra

Piirkond

Kogu Norra territoorium

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

COVID-19 raamkava likviidsustoetuse andmiseks pandeemiast mõjutatud kohalikes omavalitsustes tegutsevatele ettevõtjatele

Õiguslik alus

Ettepanek parlamendile nr 79 (lk 37–38, peatükk 553, punkt 68: Kohalike omavalitsuste hüvituskava ettevõtjatele)

Kirjad kohalikele omavalitsustele (viide 21/1215-2) ja (viide 21/1215-31)

Innst. 233 S (2020–2021) (lk 25–26)

Meetme liik

Abikava

Eesmärk

Võimaldada otsetoetuste kaudu likviidsust kohalikele ettevõtjatele, kellel on COVID-19 pandeemia majandusliku mõju tõttu ootamatu likviidsuspuudujääk või kes on oma likviidsuse kaotanud.

Abi vorm

Toetused

Eelarve

Hinnanguliselt 2 000  miljonit Norra krooni

Osakaal

100 %

Kestus

Kava alusel antakse abi hiljemalt 31. detsembril 2021

Majandussektorid

Kõik, välja arvatud finantssektor

Abi andva ametiasutuse nimi ja aadress

Kohalike omavalitsuste ja moderniseerimise ministeerium

Postboks 8112 Dep

0032 Oslo

NORRA

Otsuse autentse tekstiga, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on võimalik tutvuda EFTA järelevalveameti veebisaidil

http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/decisions/

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

EFTA kohus

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/10 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/10

---

KOHTUOTSUS,

25. märts 2021,

kohtuasjas E-3/20

Norra valitsus, keda esindab tervishoiu ja hoolekandeteenuste ministeerium (Helse- og omsorgsdepartementet) vs. Anniken Jenny Lindberg

(Isikute vaba liikumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Juurdepääs hambaarsti kutsealale – Kvalifikatsiooni automaatne tunnustamine)

(2021/C 303/07)

Kohtuasjas E-3/20, Norra valitsus, keda esindab tervishoiu ja hoolekandeteenuste ministeerium (Helse- og omsorgsdepartementet), vs. Anniken Jenny Lindberg, on Norra Ülemkohus (Norges Høyesterett) esitanud kohtule EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) (kohandatud Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga), eriti selle artikli 21 tõlgendamist. Kohus kooseisus esimees Páll Hreinsson ning kohtunikud Per Christiansen (ettekandja-kohtunik) ja Bernd Hammermann tegi 25. märtsil 2021 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

| 1. | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) artikli 21 lõikes 1 sätestatud automaatseks tunnustamiseks peavad taotlejal olema kõik direktiivi V lisas osutatud kvalifikatsiooni tõendavatele dokumentidele lisatud tunnistused kooskõlas asjaomasele kutsealale päritoluriigis kehtestatud nõuetega. |
| --- | --- |

1.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) artikli 21 lõikes 1 sätestatud automaatseks tunnustamiseks peavad taotlejal olema kõik direktiivi V lisas osutatud kvalifikatsiooni tõendavatele dokumentidele lisatud tunnistused kooskõlas asjaomasele kutsealale päritoluriigis kehtestatud nõuetega.

| 2. | EMP lepingu artikleid 28 ja 31 tuleb tõlgendada nii, et vastuvõttev riik on kohustatud taotleja kutsekvalifikatsiooniga tõendatud teadmisi ja koolitust individuaalselt hindama ka siis, kui taotleja taotleb juurdepääsu kutsealale, mis kuulub kutsealade kategooriasse, mille suhtes kohaldatakse koolituse kooskõlastatud miinimumnõudeid, kuid mis ei vasta direktiivi 2005/36/EÜ artiklites 10 ja 21 sätestatud tingimustele. |
| --- | --- |

2.

EMP lepingu artikleid 28 ja 31 tuleb tõlgendada nii, et vastuvõttev riik on kohustatud taotleja kutsekvalifikatsiooniga tõendatud teadmisi ja koolitust individuaalselt hindama ka siis, kui taotleja taotleb juurdepääsu kutsealale, mis kuulub kutsealade kategooriasse, mille suhtes kohaldatakse koolituse kooskõlastatud miinimumnõudeid, kuid mis ei vasta direktiivi 2005/36/EÜ artiklites 10 ja 21 sätestatud tingimustele.

| 3. | Vastuvõttev riik peab taotleja teadmiste ja pädevuse individuaalsel hindamisel võrdlema kõiki taotleja diplomeid, tunnistusi ning muid kvalifikatsiooni ja töökogemust tõendavaid dokumente nõuetega, mis vastuvõttev riik on asjaomasele kutsealale kehtestanud. Kui taotleja diplomiga tõendatud teadmised ja kvalifikatsioon ning asjakohane töökogemus ei ole nõutavatega samaväärsed või vastavad neile üksnes osaliselt, peab vastuvõttev riik täpsustama, milline koolitus puudub, et taotleja saaks vajaliku koolituse läbida või seda täiendada. |
| --- | --- |

3.

Vastuvõttev riik peab taotleja teadmiste ja pädevuse individuaalsel hindamisel võrdlema kõiki taotleja diplomeid, tunnistusi ning muid kvalifikatsiooni ja töökogemust tõendavaid dokumente nõuetega, mis vastuvõttev riik on asjaomasele kutsealale kehtestanud. Kui taotleja diplomiga tõendatud teadmised ja kvalifikatsioon ning asjakohane töökogemus ei ole nõutavatega samaväärsed või vastavad neile üksnes osaliselt, peab vastuvõttev riik täpsustama, milline koolitus puudub, et taotleja saaks vajaliku koolituse läbida või seda täiendada.

| 4. | Asjaolu, et taotlejal ei ole päritoluriigis täielikku juurdepääsu kutsealale, ei saa olla määrav selle hindamisel, kas talle võib anda juurdepääsu samale kutsealale vastuvõtvas riigis. |
| --- | --- |

4.

Asjaolu, et taotlejal ei ole päritoluriigis täielikku juurdepääsu kutsealale, ei saa olla määrav selle hindamisel, kas talle võib anda juurdepääsu samale kutsealale vastuvõtvas riigis.

---

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/11

---

KOHTUOTSUS,

25. märts 2021,

kohtuasjas E-4/20

Tor-Arne Martinez Haugland jt vs. Norra valitsus, keda esindab tervishoiu ja hoolekandeteenuste ministeerium (Helse- og omsorgsdepartementet)

(Isikute vaba liikumine – Direktiiv 2005/36/EÜ – Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine – Juurdepääs psühholoogi kutsealale – Üldine tunnustamissüsteem – Mõiste „sama kutseala“)

(2021/C 303/08)

Kohtuasjas E-4/20, Tor-Arne Martinez Haugland jt vs. Norra valitsus, keda esindab tervishoiu ja hoolekandeteenuste ministeerium (Helse- og omsorgsdepartementet), on Borgartingi apellatsioonikohus (Borgarting lagmannsrett) esitanud kohtule EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) (kohandatud Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga), eriti selle artiklite 4 ja 13 aga ka Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklite 28 ja 31 tõlgendamist. Kohus kooseisus esimees Páll Hreinsson ning kohtunikud Per Christiansen (ettekandja-kohtunik) ja Bernd Hammermann tegi 25. märtsil 2021 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

| 1. | Seda, kas kutseala võib vastuvõtvas riigis ja päritoluriigis pidada „samaks kutsealaks“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) tähenduses, tuleb hinnata iga juhtumi puhul eraldi. Hinnang peab põhinema sellel, et võrreldakse päritoluriigis kutseala alla kuuluvaid tegevusi ja vastuvõtvas riigis selle kutseala alla kuuluvaid tegevusi, millega taotleja soovib tegeleda. Kui need kaks kutseala on asjakohaseid erinevusi kutsealade alla kuuluvate tegevuste ulatuses ja laadis arvesse võttes võrreldavad selles mõttes, et nende alla kuuluvad tegevused on samaväärsed, tuleb neid kahte kutseala käsitada sama kutsealana direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses.
  Selle kindlakstegemisel, kas kutseala päritoluliikmesriigis ja kutseala vastuvõtvas riigis kujutavad endast sama kutseala direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses, ei saa kutsealal tegutsemisena käsitada seda, kui sellel tegutsetakse piiratud aja jooksul koolituse ja õpingute jätkamise eesmärgil.
  Erinevused sõltumatuse ja patsientide vastutuse tasemes võivad olla olulised tegevuse täpse ulatuse või laadi kindlakstegemisel, kui hinnatakse, kas kaks kutseala on „sama kutseala“ direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses. |
| --- | --- |

1.

Seda, kas kutseala võib vastuvõtvas riigis ja päritoluriigis pidada „samaks kutsealaks“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) tähenduses, tuleb hinnata iga juhtumi puhul eraldi. Hinnang peab põhinema sellel, et võrreldakse päritoluriigis kutseala alla kuuluvaid tegevusi ja vastuvõtvas riigis selle kutseala alla kuuluvaid tegevusi, millega taotleja soovib tegeleda. Kui need kaks kutseala on asjakohaseid erinevusi kutsealade alla kuuluvate tegevuste ulatuses ja laadis arvesse võttes võrreldavad selles mõttes, et nende alla kuuluvad tegevused on samaväärsed, tuleb neid kahte kutseala käsitada sama kutsealana direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses.

Selle kindlakstegemisel, kas kutseala päritoluliikmesriigis ja kutseala vastuvõtvas riigis kujutavad endast sama kutseala direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses, ei saa kutsealal tegutsemisena käsitada seda, kui sellel tegutsetakse piiratud aja jooksul koolituse ja õpingute jätkamise eesmärgil.

Erinevused sõltumatuse ja patsientide vastutuse tasemes võivad olla olulised tegevuse täpse ulatuse või laadi kindlakstegemisel, kui hinnatakse, kas kaks kutseala on „sama kutseala“ direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses.

| 2. | Võimalus nõuda direktiivi 2005/36/EÜ artikli 14 alusel korvamismeetmeid ei saa mõjutada mõiste „sama kutseala“ tõlgendamist kõnealuse direktiivi artikli 13 tähenduses. |
| --- | --- |

2.

Võimalus nõuda direktiivi 2005/36/EÜ artikli 14 alusel korvamismeetmeid ei saa mõjutada mõiste „sama kutseala“ tõlgendamist kõnealuse direktiivi artikli 13 tähenduses.

| 3. | Direktiivi 2005/36/EÜ artikli 3 lõike 1 punktis e tuleb väljendit „antud kutsealal tegutsemisele suunatud koolitus“ mõista nii, et see hõlmab koolitust, mille eesmärk on valmistada taotlejaid ette konkreetsel kutsealal tegutsemiseks. See ei hõlma kvalifikatsioone, mis annavad juurdepääsu paljudele eri kutsealadele, ega tõenda muu hulgas üksnes akadeemilist pädevust konkreetses valdkonnas. |
| --- | --- |

3.

Direktiivi 2005/36/EÜ artikli 3 lõike 1 punktis e tuleb väljendit „antud kutsealal tegutsemisele suunatud koolitus“ mõista nii, et see hõlmab koolitust, mille eesmärk on valmistada taotlejaid ette konkreetsel kutsealal tegutsemiseks. See ei hõlma kvalifikatsioone, mis annavad juurdepääsu paljudele eri kutsealadele, ega tõenda muu hulgas üksnes akadeemilist pädevust konkreetses valdkonnas.

| 4. | Taotlejad, kes ei vasta direktiivi 2005/36/EÜ kohastele kutsekvalifikatsioonide tunnustamise tingimustele, võivad vastuvõtvas riigis reguleeritud kutsealal tegutsemise alusena tugineda EMP lepingu artiklitele 28 ja 31.
  EMP lepingu artiklite 28 ja 31 kohasel kvalifikatsioonide hindamisel peab vastuvõttev riik võrdlema kõiki taotleja diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente ning asjakohast töökogemust nõuetega, mis vastuvõttev riik on asjaomasele kutsealale kehtestatud. Kui taotleja diplomiga tõendatud teadmised ja kvalifikatsioon ning asjakohane töökogemus ei ole nõutavatega samaväärsed või vastavad neile üksnes osaliselt, peab vastuvõttev riik täpsustama, milline koolitus puudub, et taotleja saaks vajaliku koolituse läbida või seda täiendada. |
| --- | --- |

4.

Taotlejad, kes ei vasta direktiivi 2005/36/EÜ kohastele kutsekvalifikatsioonide tunnustamise tingimustele, võivad vastuvõtvas riigis reguleeritud kutsealal tegutsemise alusena tugineda EMP lepingu artiklitele 28 ja 31.

EMP lepingu artiklite 28 ja 31 kohasel kvalifikatsioonide hindamisel peab vastuvõttev riik võrdlema kõiki taotleja diplomeid, tunnistusi ja muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente ning asjakohast töökogemust nõuetega, mis vastuvõttev riik on asjaomasele kutsealale kehtestatud. Kui taotleja diplomiga tõendatud teadmised ja kvalifikatsioon ning asjakohane töökogemus ei ole nõutavatega samaväärsed või vastavad neile üksnes osaliselt, peab vastuvõttev riik täpsustama, milline koolitus puudub, et taotleja saaks vajaliku koolituse läbida või seda täiendada.

---

ÜHISE KAUBANDUSPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED

Euroopa Komisjon

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/12

---

Teade Hiina Rahvavabariigist pärit aspartaami impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete aegumise läbivaatamise algatamise kohta

(2021/C 303/09)

Pärast seda, kui avaldati teade Hiina Rahvavabariigist pärit aspartaami impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete kehtivuse eelseisva aegumise kohta (1), esitati Euroopa Komisjonile (edaspidi „komisjon“) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määruse (EL) 1036/2016 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed) (2) (edaspidi „alusmäärus“) artikli 11 lõike 2 kohane läbivaatamistaotlus.

1.   Läbivaatamistaotlus

Läbivaatamistaotluse esitas 26. aprillil 2021 HSWT France S.A.S. („HSWT“), (edaspidi „taotluse esitaja“’), kes on ainus aspartaami tootja liidus ja kelle toodang moodustab seega 100 % kogu liidu aspartaamitoodangust.

Taotluse avalik versioon ja analüüs selle kohta, kuivõrd liidu tootjad toetavad seda taotlust, on saadaval huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikus. Teate punkt 5.6 sisaldab teavet selle kohta, kuidas huvitatud isikud toimikule juurde pääsevad.

2.   Vaatlusalune toode

Vaatlusalune toode on aspartaam (N-L-α-aspartüül-L-fenüülalaniin-1-metüülester, 3-amino-N-(α-karbometoksüfenetüül)-merevaikhappe-N-metüülester), CASi nr 22839-47-0, mis kuulub praegu CN-koodi ex 2924 29 70 (TARICi kood 2924297005) alla (edaspidi „vaatlusalune toode“). CN- ja TARICi koodid on esitatud ainult teadmiseks.

3.   Kehtivad meetmed

Praegu kohaldatavad meetmed seisnevad komisjoni rakendusmäärusega (EL) 2016/1247 (3) kehtestatud lõplikus dumpinguvastases tollimaksus.

4.   Läbivaatamise põhjused

Taotlus põhineb väitel, et meetmete aegumine tingiks tõenäoliselt dumpingu jätkumise ja liidu tootmisharule tekitatava kahju kordumise.

4.1.   
  Väide dumpingu jätkumise tõenäosuse kohta

Taotluse esitaja väitis, et Hiina RV puhul ei ole kohane kasutada omamaised hindu ja kulusid, kuna esinevad olulised moonutused alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b tähenduses.

Väidetavate oluliste moonutuste tõendamisel tugines taotluse esitaja komisjoni talituste 20. detsembri 2017. aasta töödokumendile „Aruanne Hiina RV majanduses esinevate oluliste turumoonutuste kohta“ (edaspidi „komisjoni aruanne“). Eelkõige väitis taotluse esitaja, et vaatlusaluse toote tootmist ja müüki võivad mõjutada tegurid, mida on muu hulgas nimetatud kõnealuse aruande III osa (Moonutused valitud sektorites) 16. jaos (Keemiasektor).

Lisaks viitas taotluse esitaja Hiina riiklikule 13. viisaastakuplaanile, keemia- ja naftakeemiatööstuse 13. viisaastakuplaanile (2016–2020), algatusele „Made in China 2025“, kergetööstuse arengukavale (2006–2020) ning mitme ELi ja USA uurimise järeldustele Hiina keemiasektori hindade kohta.

Komisjoni aruanne on kättesaadav huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikus ja kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil (4).

Kättesaadava teabe alusel leiab komisjon, et alusmääruse artikli 5 lõike 9 kohaselt on piisavalt tõendeid, mis näivad osutavat sellele, et hindu ja kulusid mõjutavate oluliste moonutuste tõttu ei ole kohane kasutada Hiina RV omamaiseid hindu ja kulusid, ning seega on alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohase uurimise algatamine põhjendatud.

Võttes arvesse alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti a, põhineb dumpingu jätkumise väide Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote arvestusliku normaalväärtuse (võrdlusaluseks sobiva riigi moonutamata hindu või võrdlusaluseid kajastavad tootmis- ja müügikulud) ja liitu müüdava eksporttoote ekspordihinna (tehasehindade tasandil) võrdlemisel. Selle põhjal on Hiina RV puhul arvutatud dumpingumarginaal märkimisväärne.

4.2.   
  Väide kahju jätkumise või kordumise tõenäosuse kohta

Taotluse esitaja väidab, et kahju kordumine on tõenäoline. Sellega seoses esitas ta piisavalt tõendeid selle kohta, et kui meetmetel lastakse aeguda, siis asjaomasest riigist pärit vaatlusaluse toote liitu suunatud impordi praegune tase tõenäoliselt suureneks, kuna osa Hiina Rahvavabariigi tootmisvõimsust on kasutamata ja liidu turg atraktiivne.

Kokkuvõtvalt väidab taotluse esitaja, et kahju kõrvaldamine on tulenenud peamiselt meetmete olemasolust ning et kui meetmetel lastaks aeguda, põhjustaks asjaomasest riigist pärit olulises koguses dumpinguhindadega impordi kordumine tõenäoliselt liidu tööstusele tekitatava kahju kordumise.

5.   Menetlus

Pärast konsulteerimist alusmääruse artikli 15 lõike 1 kohaselt asutatud nõuandekomiteega jõudis komisjon seisukohale, et on piisavalt tõendeid dumpingu ja kahju tõenäosuse kohta, mis õigustab meetmete aegumise läbivaatamise algatamist, ning algatab kooskõlas alusmääruse artikli 11 lõikega 2 sellekohase läbivaatamise.

Aegumise läbivaatamise käigus tehakse kindlaks, kas meetmete aegumine põhjustaks tõenäoliselt dumpingu jätkumise või kordumise asjaomasest riigist pärit vaatlusaluse toote puhul ja liidu tootmisharule tekitatava kahju jätkumise või kordumise.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juunil 2018 jõustunud määrusega (EL) 2018/825 (nn kaubanduse kaitsevahendi ajakohastamise pakett) (5) tehti olulisi muudatusi dumpinguvastase menetluse suhtes varem kohaldatud ajakavadesse ja tähtaegadesse. Seepärast kutsub komisjon huvitatud isikuid kinni pidama käesolevas teates ja ka komisjoni edasistes teadetes esitatud protseduurietappidest ja tähtaegadest.

Komisjon juhib osaliste tähelepanu ka asjaolule, et COVID-19 puhangu järel on avaldatud teade (6) COVID-19 puhangu mõju kohta dumpingu- ja subsiidiumivastastele uurimistele, mida võidakse kohaldada kõnealuse uurimise suhtes.

5.1.   
  Läbivaatamisega seotud uurimisperiood ja vaatlusalune periood

Dumpingu jätkumise või kordumise uurimine hõlmab ajavahemikku alates 1. juulist 2020 kuni 30. juunini 2021 (edaspidi „läbivaatamisega seotud uurimisperiood“). Kahju jätkumise või kordumise tõenäosuse hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmab ajavahemikku alates 1. jaanuarist 2018 kuni läbivaatamisega seotud uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood“).

5.2.   
  Märkused taotluse ja uurimise algatamise kohta

Kõigil huvitatud isikutel palutakse esitada oma seisukoht taotluses esitatud sisendite ja harmoneeritud süsteemi koodide kohta (7) 15 päeva jooksul alates käesoleva teate avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas (8).

Kõik huvitatud isikud, kes soovivad esitada märkusi taotluse kohta (sh kahju ja põhjusliku seosega seonduvalt) või mis tahes muu uurimise algatamisega seonduva aspekti, sh selle kohta, mil määral nad taotlust toetavad, peavad seda tegema 37 päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist.

Uurimise algatamisega seonduvad ärakuulamistaotlused tuleb esitada 15 päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist.

5.3.   
  Dumpingu jätkumise või kordumise tõenäosuse kindlakstegemise menetlus

Aegumise läbivaatamise käigus uurib komisjon läbivaatamisega seotud uurimisperioodil liitu suunatud eksporti ning, ekspordist olenemata, uurib seda, kas vaatlusalust toodet asjaomases riigis tootvate ja müüvate äriühingute olukord on selline, et dumpinguhindadega ekspordi jätkumine või kordumine oleks meetmete aegumise korral tõenäoline.

Komisjoni uurimises on kutsutud osalema kõik vaatlusalust toodet asjaomases riigis tootvad tootjad (9), sealhulgas need, kes ei teinud koostööd praegu kehtivate meetmete kehtestamisega lõppenud uurimises, olenemata sellest, kas nad eksportisid vaatlusalust toodet liitu läbivaatamisega seotud uurimisperioodil või mitte.

5.3.1.   Asjaomase riigi tootjate uurimine

Kuna käesolevasse aegumise läbivaatamisse kaasatud asjaomase riigi tootjate arv võib kujuneda suureks, kuid uurimine tuleks lõpetada ettenähtud tähtaja jooksul, võib komisjon vähendada eksportijate arvu mõistliku arvuni, moodustades valimi (seda menetlust nimetakse ka väljavõtteliseks uuringuks). Valim moodustatakse alusmääruse artikli 17 kohaselt.

Selleks et komisjon saaks otsustada, kas valikuuring on vajalik, ning vajaduse korral moodustada valimi, palutakse kõigil tootjatel või nende esindajatel, sealhulgas nendel, kes ei teinud koostööd uurimises, mille tulemusena käesoleva läbivaatamise aluseks olevad meetmed kehtestati, esitada komisjonile teave oma äriühingute kohta seitsme päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist. Teave tuleb esitada TRON.tdi kaudu järgmisel aadressil:

https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R742_SAMPLING_FORM_FOR_EXPORTING_PRODUCER. Teave platvormile Tron juurdepääsu kohta on esitatud punktides 5.6 ja 5.9.

Selleks et saada asjaomase riigi tootjate valimi moodustamiseks vajalikku teavet, võtab komisjon ühendust ka asjaomase riigi ametiasutustega ja võib võtta ühendust asjaomase riigi tootjate teadaolevate ühendustega. Kui valimi moodustamine osutub vajalikuks, valitakse tootjad välja suurima tüüpilise tootmis-, müügi- või ekspordimahu põhjal, mida on võimalik olemasoleva aja jooksul mõistlikult uurida. Vajaduse korral annab komisjon kõigile asjaomase riigi teadaolevatele tootjatele, ametiasutustele ja tootjate ühendustele asjaomase riigi ametiasutuste kaudu teada, millised äriühingud on valimisse kaasatud.

Pärast seda, kui komisjon on kätte saanud tootjatest valimi moodustamiseks vajaliku teabe, teatab ta asjaomastele isikutele, kas ta on otsustanud nad valimisse kaasata. Kui ei ole täpsustatud teisiti, peavad valimisse kaasatud tootjad esitama täidetud küsimustiku 30 päeva jooksul alates nende valimisse kaasamise otsusest teatamise kuupäevast.

Komisjon lisab huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikusse märke valimi moodustamise kohta. Kõik märkused valimi moodustamise kohta tuleb esitada kolme päeva jooksul pärast valimi moodustamise otsusest teatamist.

Asjaomase riigi tootjatele mõeldud küsimustiku koopia on saadaval huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikus ja kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

Küsimustik tehakse kättesaadavaks ka kõikidele asjaomase riigi teadaolevatele eksportivate tootjate ühendustele ja ametiasutustele.

Ilma et see mõjutaks alusmääruse artikli 18 võimalikku kohaldamist, käsitatakse neid äriühinguid, kes on nõustunud oma võimaliku valimisse kaasamisega, kuid keda sinna ei kaasata, koostööd tegevana (edaspidi „valimisse kaasamata koostööd tegevad tootjad“).

5.3.2.   Täiendav menetlus seoses asjaomase riigiga, kus esineb olulisi moonutusi

Vastavalt käesolevale teatele palutakse kõigil huvitatud isikutel teha teatavaks oma seisukohad, esitada teave ja kinnitavad tõendid alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamise kohta. Kõnealune teave ja seda kinnitavad tõendid peavad komisjonile laekuma 37 päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist, kui ei ole täpsustatud teisiti.

Vastavalt alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktile e teavitab komisjon varsti pärast uurimise algatamist huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikule lisatud märke abil kõiki uurimisega seotud isikuid asjakohastest allikatest, mida ta kavatseb kasutada alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohase normaalväärtuse kindlakstegemiseks Hiina RV puhul. See hõlmab kõiki allikaid, sh vajaduse korral võrdlusaluseks valitud sobivat kolmandat riiki Uurimisosalistele antakse märkuste esitamiseks aega kümme päeva alates kuupäevast, mil kõnealune teade toimikule lisatakse.

Komisjonile kättesaadava teabe kohaselt on Hiina RV puhul võimalik võrdlusaluseks sobiv kolmas riik Tai. Selleks et määrata lõplikult kindlaks võrdlusaluseks sobiv kolmas riik, uurib komisjon, kas on Hiina RVga sarnase majandusarenguga riike, kus toodetakse ja müüakse vaatlusalust toodet ning kus asjakohased andmed on hõlpsasti kättesaadavad. Kui niisuguseid riike on rohkem kui üks, eelistatakse asjakohasel juhul võrreldava sotsiaal- ja keskkonnakaitse tasemega riike.

Asjakohaste allikate osas kutsub komisjon kõiki Hiina RV tootjaid üles esitama 15 päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist teavet vaatlusaluse toote tootmiseks kasutatavate materjalide (töötlemata ja töödeldud) ja energia kohta. Teave tuleb esitada TRON.tdi kaudu järgmisel aadressil: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R742_INFO_ON_INPUTS_FOR_EXPORTING_PRODUCER_FORM. Teave platvormile Tron juurdepääsu kohta on esitatud punktides 5.6 ja 5.9.

Lisaks tuleb kõik faktid, mis on vajalikud kulude ja hindade määramiseks vastavalt alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktile a, esitada 65 päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist. Need faktid peavad pärinema üksnes avalikest allikatest.

Selleks et saada uurimiseks vajalikku teavet alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b kohaste väidetavate oluliste moonutuste kohta, teeb komisjon küsimustiku kättesaadavaks ka Hiina RV valitsusele.

5.3.3.   Sõltumatute importijate uurimine (10) (11)

Uurimises on kutsutud osalema vaatlusaluse toote asjaomasest riigist liitu importimisega tegelevaid sõltumatuid importijaid, sealhulgas neid, kes ei teinud koostööd praegu kehtivate meetmete kehtestamisega lõppenud uurimises.

Kuna käesolevasse läbivaatamisse kaasatud sõltumatute importijate arv võib kujuneda suureks, kuid uurimine tuleks lõpetada ettenähtud tähtaja jooksul, võib komisjon vähendada uuritavate eksportijate arvu mõistliku arvuni, moodustades valimi (seda menetlust nimetakse ka väljavõtteliseks uuringuks). Valim moodustatakse alusmääruse artikli 17 kohaselt.

Selleks et komisjon saaks otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ning vajaduse korral valimi moodustada, palutakse kõigil sõltumatutel importijatel või nende nimel tegutsevatel esindajatel, sealhulgas nendel, kes ei teinud koostööd käesoleva läbivaatamise aluseks olevate meetmete kehtestamisega lõppenud uurimises, endast komisjonile teada anda. Kõnealused isikud peavad endast teada andma seitsme päeva jooksul alates käesoleva teate avaldamisest ja esitama komisjonile oma äriühingu(te) kohta käesoleva teate lisas nõutud teabe.

Selleks et komisjon saaks teavet, mida ta peab sõltumatute importijate valimi moodustamisel vajalikuks, võib ta lisaks võtta ühendust teadaolevate importijate ühendustega.

Kui valimi moodustamine osutub vajalikuks, võidakse importijad valida asjaomasest riigist pärit vaatlusaluse toote suurima tüüpilise müügimahu järgi ELis, mida on ettenähtud aja jooksul võimalik uurida. Komisjon annab kõigile teadaolevatele sõltumatutele importijatele ja importijate ühendustele teada, millised äriühingud valimisse kaasatakse.

Komisjon lisab huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikusse ka märke valimi moodustamise kohta. Kõik märkused valimi moodustamise kohta tuleb esitada kolme päeva jooksul pärast valimi moodustamise otsusest teatamist.

Uurimise seisukohast vajaliku teabe saamiseks saadab komisjon valimisse kaasatud sõltumatutele importijatele küsimustikud. Kõnealused isikud peavad esitama täidetud küsimustiku 30 päeva jooksul alates valimi moodustamisest teatamisest, kui ei ole sätestatud teisiti.

Sõltumatutele importijatele mõeldud küsimustiku koopia on saadaval huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikus ja kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533 .

5.4.   
  Kahju jätkumise või kordumise tõenäosuse kindlakstegemise menetlus

Selleks et teha kindlaks, kas liidu tootmisharule põhjustatava kahju jätkumine või kordumine on tõenäoline, kutsub komisjon liidu vaatlusaluse toote tootjaid osalema komisjoni tehtavas uurimises.

5.4.1.   Liidu tootjate uurimine

Selleks et saada liidu tootjate kohta teavet, mida ta peab uurimise jaoks vajalikuks, teeb komisjon küsimustiku kättesaadavaks ettevõtjale HSWT France S.A.S., kes on ainus liidu tootja.

Kui ei ole sätestatud teisiti, tuleb nimetatud liidu tootjal täidetud küsimustik tagastada 37 päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist.

Liidu tootjatel ja tootjaid esindavatel ühendustel, keda eespool ei nimetatud, palutakse endast teatamiseks ja küsimustiku saamiseks võtta komisjoniga eelistatavalt e-posti teel ühendust viivitamata, kuid mitte hiljem kui seitsme päeva jooksul alates käesoleva teate avaldamisest.

Liidu tootjatele mõeldud küsimustiku koopia on saadaval huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikus ja kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

5.5.   
  Liidu huvide hindamise menetlus

Kui dumpingu jätkumise või kordumise ja kahju jätkumise või kordumise tõenäosus leiab kinnitust, otsustab komisjon vastavalt alusmääruse artiklile 21, kas dumpinguvastaste meetmete säilitamine oleks vastuolus liidu huvidega.

Liidu tootjatel, importijatel ja neid esindavatel ühendustel, kasutajatel ja neid esindavatel ühendustel, ametiühingutel ja tarbijaid esindavatel ühendustel palutakse esitada komisjonile teavet liidu huvide kohta.

Kui ei ole sätestatud teisiti, tuleb teave liidu huvide hindamise kohta esitada 37 päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist. Selle teabe võib esitada vabas vormis või vastates komisjoni koostatud küsimustikule.

Küsimustike koopiad, sh vaatlusaluse toote kasutajatele mõeldud küsimustiku koopia on saadaval huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimikus ja kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533. Igal juhul võetakse alusmääruse artikli 21 kohaselt esitatud teavet arvesse üksnes juhul, kui see on esitatud koos ajakohaste faktiliste andmetega, mis võimaldavad seda teavet kontrollida.

5.6.   
  Huvitatud isikud

Selleks et uurimises osaleda, peavad huvitatud isikud, näiteks asjaomase riigi tootjad, liidu tootjad, importijad ja neid esindavad ühendused, kasutajad ja neid esindavad ühendused, ametiühingud ja tarbijaid esindavad ühendused kõigepealt tõendama, et nende tegevuse ja vaatlusaluse toote vahel on objektiivne seos.

Asjaomase riigi tootjad, liidu tootjad, importijad ja neid esindavad ühendused, kes teevad teabe kättesaadavaks punktides 5.2, 5.3 ja 5.4 kirjeldatud viisil, käsitatakse samuti huvitatud isikutena, kui nende tegevuse ja vaatlusaluse toote vahel on objektiivne seos.

Muud isikud võivad osaleda uurimises huvitatud isikuna üksnes alates sellest hetkest, kui nad endast teada annavad ning kui nende tegevuse ja vaatlusaluse toote vahel on objektiivne seos. Huvitatud isikuna käsitamine ei piira alusmääruse artikli 18 kohaldamist.

Huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud toimik on kättesaadav veebisaidil Tron.tdi järgmisel aadressil: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI. Juurdepääsu saamiseks järgige sellel lehel esitatud juhiseid (12).

5.7.   
  Muud kirjalikud esildised

Vastavalt käesolevale teatele palutakse kõigil huvitatud isikutel teha teatavaks oma seisukohad, esitada teave ja seda kinnitavad tõendid. Kõnealune teave ja seda kinnitavad tõendid peavad komisjonile laekuma 37 päeva jooksul pärast käesoleva teate avaldamist, kui ei ole täpsustatud teisiti.

5.8.   
  Ärakuulamisvõimalus komisjoni uurimistalitustes

Huvitatud isikud võivad taotleda uurimist korraldavatelt komisjoni talitustelt ärakuulamist. Kõik ärakuulamistaotlused tuleb esitada kirjalikult ja taotlust tuleb põhjendada, samuti tuleb esitada kokkuvõte sellest, mida huvitatud isikud soovivad ärakuulamisel arutada. Ärakuulamine piirdub küsimustega, mille huvitatud isikud on eelnevalt kirjalikult esitanud.

Põhimõtteliselt ei kasutata ärakuulamist selliste faktide esitamiseks, mida veel toimikus ei ole. Menetluse hea haldamise huvides ja selleks, et komisjoni talitused saaksid uurimisega edasi minna, võib huvitatud isikutelt paluda esitada pärast ärakuulamist uusi fakte.

5.9.   
  Kirjalike esildiste, täidetud küsimustike ja kirjade saatmise juhised

Komisjonile kaubanduskaitset käsitlevateks uurimisteks esitatava teabe suhtes ei kohaldata autoriõigust. Enne kolmanda isiku autoriõigustega kaitstud teabe ja/või andmete esitamist komisjonile peavad huvitatud isikud saama autoriõiguse omajalt konkreetse loa, mis sõnaselgelt võimaldab komisjonil a) kasutada kõnealust teavet ja andmeid käesolevas kaubanduse kaitsemeetmeid käsitlevas menetluses ja b) esitada huvitatud isikutele teavet ja/või andmeid käesolevas uurimises kasutamiseks sellises vormis, mis võimaldab neil oma kaitseõigust kasutada.

Kirjalikud esildised, sealhulgas käesolevas teates nõutud teave, täidetud küsimustikud ja kirjavahetus, mida huvitatud isikud paluvad käsitleda konfidentsiaalsena, peavad olema märgistatud sõnaga „Sensitive’ (13)“. Uurimise käigus teavet esitavatel huvitatud isikutel palutakse põhjendada oma teabe konfidentsiaalsena käsitlemise taotlust.

Huvitatud isikud, kes esitavad teavet märkega „Sensitive“, peavad vastavalt alusmääruse artikli 19 lõikele 2 esitama ka teabe mittekonfidentsiaalse kokkuvõtte, millele lisatakse märge „For inspection by interested parties“ (tutvumiseks huvitatud isikutele). Need kokkuvõtted peavad olema piisavalt üksikasjalikud, et konfidentsiaalselt esitatud teabe sisust oleks võimalik vajalikul määral aru saada. Kui konfidentsiaalset teavet edastav isik ei esita konfidentsiaalsena käsitamise taotlusele sobilikku põhjendust ega nõutava vormi ja kvaliteediga mittekonfidentsiaalset kokkuvõtet, võib komisjon sellise konfidentsiaalse teabe jätta arvesse võtmata, kui asjakohastest allikatest ei ole teabe õigsust võimalik nõuetekohaselt kontrollida.

Huvitatud isikutel palutakse esitada kõik esildised ja taotlused, sealhulgas skaneeritud volikirjad ja sertifikaadid TRON.tdi (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI) kaudu. TRON.tdi-d või e-posti kasutades nõustuvad huvitatud isikud elektroonselt esitatavate materjalide suhtes kehtivate eeskirjadega, mis on esitatud dokumendis „KIRJAVAHETUS EUROOPA KOMISJONIGA KAUBANDUSE KAITSEMEETMETEGA SEOTUD UURIMISTES“ ja avaldatud kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf. Huvitatud isikutel tuleb esitada oma nimi, aadress ja telefon ning toimiv ametlik e-posti aadress, mida vaadatakse iga päev. Kui kontaktandmed on esitatud, suhtleb komisjon huvitatud isikutega ainult TRON.tdi või e-posti teel, välja arvatud juhul, kui nad avaldavad selgelt soovi saada kõik dokumendid komisjonilt muude sidevahendite kaudu või kui dokumendi laadi tõttu tuleb see saata tähitud kirjaga. Huvitatud isikud leiavad täiendavad eeskirjad ja lisateabe komisjoniga suhtlemise, sealhulgas TRON.tdi ja e-posti teel saadetavate esildiste suhtes kehtivate põhimõtete kohta eespool osutatud juhendist, milles käsitletakse huvitatud isikutega suhtlemist.

Komisjoni postiaadress:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Trade |
| Directorate G |
| Kabinet: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Trade

Directorate G

Kabinet: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi

E-post:

dumpinguküsimustes:

TRADE-APM-DUMPING@ec.europa.eu

kahjuga seotud küsimustes:

TRADE-APM-INJURY@ec.europa.eu

6.   Uurimise ajakava

Vastavalt alusmääruse artikli 11 lõikele 5 viiakse uurimine tavaliselt lõpule 12 kuu jooksul ja igal juhul hiljemalt 15 kuu jooksul pärast käesoleva teate avaldamist.

7.   Teabe esitamine

Üldjuhul võivad huvitatud isikud esitada teavet üksnes käesoleva teate punktis 5 määratletud tähtaegade jooksul.

Selleks et viia uurimine lõpule kohustuslike tähtaegade jooksul, ei aktsepteeri komisjon teavet, mille huvitatud isikud esitavad pärast tähtaega, mis on ette nähtud märkuste esitamiseks lõpliku avalikustamise kohta, või kui see on asjakohane, siis märkuste esitamiseks täiendava lõpliku avalikustamise kohta.

8.   Võimalus esitada märkusi teiste isikute esildiste kohta

Huvitatud isikutele kaitseõiguse tagamiseks tuleks neile anda võimalus esitada märkusi teiste huvitatud isikute esitatud teabe kohta. Huvitatud isikud võivad käsitleda üksnes neid küsimusi, mis sisalduvad teiste huvitatud isikute esildistes, mitte aga tõstatada uusi probleeme.

Märkused teabe kohta, mille teised huvitatud isikud on esitanud seoses lõplike järelduste avalikustamisega, tuleks esitada viie päeva jooksul alates lõplike järelduste kohta märkuste tegemiseks määratud kuupäevast (kui ei ole sätestatud teisiti). Kui tegemist on täiendava lõpliku avalikustamisega, peab teine huvitatud isik esitama oma märkused selle täiendava avalikustamise kohta ühe päeva jooksul alates täiendava avalikustamisega seotud märkuste tegemiseks määratud tähtpäevast, kui ei ole täpsustatud teisiti.

Need tähtajad ei piira komisjoni õigust küsida huvitatud isikutelt lisateavet nõuetekohaselt põhjendatud juhul.

9.   Käesolevas teates määratletud tähtaegade pikendamine

Huvitatud isiku nõuetekohaselt põhjendatud taotluse korral on võimalik käesolevas teates määratletud tähtaegu pikendada.

Käesolevas teates esitatud tähtaegade pikendamist tuleks taotleda üksnes erandlike asjaolude korral ja seda võimaldatakse ainult nõuetekohaselt põhjendatud juhul. Igal juhul pikendatakse küsimustikule vastamise tähtaega tavaliselt kolm päeva, ning üldjuhul mitte rohkem kui seitse päeva. Käesolevas algatamisteates osutatud muu teabe esitamise tähtaegu ei pikendata rohkem kui kolm päeva, välja arvatud erandlike asjaolude korral.

10.   Koostööst keeldumine

Kui huvitatud isik ei võimalda juurdepääsu vajalikule teabele või ei esita vajalikku teavet ettenähtud tähtaja jooksul või takistab märkimisväärselt uurimist, võib vastavalt alusmääruse artiklile 18 nii positiivsed kui ka negatiivsed järeldused teha kättesaadavate faktide põhjal.

Kui selgub, et huvitatud isik on esitanud väära või eksitavat teavet, võib sellise teave jätta arvesse võtmata ning toetuda kättesaadavatele faktidele.

Kui huvitatud isik ei tee koostööd või teeb seda üksnes osaliselt ning kui seetõttu põhinevad järeldused kättesaadavatel faktidel vastavalt alusmääruse artiklile 18, võib tulemus olla asjaomasele isikule ebasoodsam, kui see oleks olnud tema koostöö korral.

Elektroonilises vormis koostöö puudumist ei loeta koostöösoovimatuseks, kui huvitatud isik selgitab, et nõutav koostöövorm tooks kaasa ebaratsionaalse lisakoormuse või põhjendamatud lisakulud. Huvitatud isik peab komisjoniga viivitamata ühendust võtma.

11.   Ärakuulamise eest vastutav ametnik

Huvitatud isikud võivad taotleda kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumist. Ärakuulamise eest vastutav ametnik tegeleb toimikule juurdepääsu taotlustega, vaidlustega dokumentide konfidentsiaalsuse üle, tähtaegade pikendamise taotlustega ja kõigi muude menetluse käigus esitatavate taotlustega, mis käsitlevad huvitatud isikute või kolmandate isikute kaitseõigust.

Ärakuulamise eest vastutav ametnik võib korraldada ärakuulamisi ning tegutseda huvitatud isiku(te) ja komisjoni talituste vahendajana, tagamaks et huvitatud isikud saaksid oma kaitseõigust täielikult kasutada. Taotlus saada ärakuulamise eest vastutava ametniku juures ära kuulatud tuleb esitada kirjalikult ning taotlust tuleb põhjendada. Ärakuulamise eest vastutav ametnik uurib taotluse põhjendusi. Põhimõtteliselt peab ärakuulamise korraldama üksnes juhul, kui komisjoni talitustega ei ole küsimusi nõuetekohaselt lahendatud.

Taotlus tuleb esitada aegsasti ja viivitamata, et mitte takistada menetluse nõuetekohast kulgu. Selleks peavad huvitatud isikud taotlema ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumist võimalikult kiiresti pärast sellist sekkumist õigustava juhtumi esinemist. Kui selline ärakuulamistaotlus on esitatud pärast kõnealuseid tähtaegu, uurib ärakuulamise eest vastutav ametnik ka tähtajast hiljem esitatud taotluste põhjendusi, tõstatatud küsimuste laadi ja nende mõju kaitseõigusele, võttes nõuetekohaselt arvesse uurimise head haldamist ja õigeaegset lõpuleviimist.

Lisateave ja kontaktandmed on huvitatud isikutele kättesaadavad kaubanduse peadirektoraadis ärakuulamise eest vastutava ametniku veebisaidil: http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/.

12.   Võimalus taotleda alusmääruse artikli 11 lõike 3 kohast läbivaatamist

Kuna aegumise läbivaatamine algatatakse alusmääruse artikli 11 lõike 2 kohaselt, ei saa selle tulemusena kohaldatavaid meetmeid muuta, vaid neid saab alusmääruse artikli 11 lõike 6 kohaselt kas kehtetuks tunnistada või säilitada.

Kui huvitatud isik leiab, et meetmete läbivaatamine nende muutmiseks on põhjendatud, võib ta taotleda läbivaatamist vastavalt alusmääruse artikli 11 lõikele 3.

Isikud, kes soovivad taotleda sellist läbivaatamist, mis toimuks käesolevas teates nimetatud aegumise läbivaatamisest sõltumatult, võivad võtta komisjoniga ühendust eespool märgitud aadressil.

13.   Isikuandmete töötlemine

Kõiki uurimise käigus kogutud isikuandmeid töödeldakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2018/1725 (14).

Isikuandmete kaitset käsitlev teade, milles teavitatakse kõiki isikuid komisjoni kaubanduse kaitsemeetmete raames toimuvast isikuandmete töötlemisest, on kättesaadav kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil: http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/.

---

(1)  ELT C 366, 30.10.2020, lk 24.

(2)  ELT L 176, 30.6.2016, lk 21.

(3)  Komisjoni 28. juuli 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1247, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit aspartaami impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT L 204, 29.7.2016, lk 92). Ajutine tollimaks kehtestati komisjoni rakendusmäärusega (EL) 2016/262 (ELT L 50, 26.2.2016, lk 4).

(4)  Riigiaruandes viidatud dokumendid on kättesaadavad põhjendatud taotluse alusel.

(5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/825, millega muudetakse määrust (EL) 2016/1036 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed, ning määrust (EL) 2016/1037 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (ELT L 143, 7.6.2018, lk 1).

(6)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?uri=CELEX%3A52020XC0316%2802%29.Ühise kaubanduspoliitika rakendamise kord vastavalt teatele COVID-19 puhangu poolt dumpingu- ja subsiidiumivastastele uurimistele avalduva mõju kohta (ELT C 86, 16.3.2020, lk 6).

(7)  Teave harmoneeritud süsteemi koodide kohta on ka läbivaatamistaotluse kommenteeritud kokkuvõttes, mis on kättesaadav kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil (http://trade.ec.europa.eu/tdi/?).

(8)  Kõik käesoleva teate avaldamisele osutavad viited viitavad teate avaldamisele Euroopa Liidu Teatajas, kui ei ole sätestatud teisiti.

(9)  Tootja on asjaomases riigis asuv tootja, kes toodab vaatlusalust toodet, kaasa arvatud kõik temaga seotud äriühingud, kes osalevad vaatlusaluse toote tootmises, omamaises müügis või ekspordis.

(10)  Valimisse võivad kuuluda ainult importijad, kes ei ole asjaomase riigi tootjatega seotud. Tootjatega seotud importijad peavad täitma küsimustiku I lisa asjaomaste eksportivate tootjate kohta. Komisjoni 24. novembri 2015. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/2447 (millega nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjad) artikli 127 kohaselt käsitatakse kaht isikut teineteisega seotuna, kui: a) nad on teineteise äriettevõtte ametiisikud või juhatuse liikmed; b) nad on juriidiliselt tunnustatud äripartnerid; c) nende vahel on töösuhe; d) kolmas isik omab või kontrollib või valdab otseselt või kaudselt 5 % või rohkem mõlema poole kõigist emiteeritud hääleõiguslikest osadest või aktsiatest; e) üks nendest kontrollib otseselt või kaudselt teist; f) kolmas isik kontrollib otseselt või kaudselt mõlemaid; g) nad koos kontrollivad otse või kaudselt kolmandat isikut või h) nad on ühe ja sama perekonna liikmed (ELT L 343, 29.12.2015, lk 558). Isikuid käsitatakse ühe ja sama perekonna liikmetena ainult juhul, kui nad on sugulussuhetelt: i) abikaasad, ii) vanem ja laps, iii) vend ja õde (sealhulgas poolvend ja -õde), iv) vanavanem ja lapselaps, v) onu või tädi ja õe- või vennalaps, vi) ämm või äi ja väimees või minia, vii) abikaasa vend või õde ja õe või venna abikaasa. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) artikli 5 lõikele 4 tähendab „isik“ füüsilist isikut, juriidilist isikut ja mis tahes isikuteühendust, kes ei ole juriidiline isik, kuid kes saab liidu või siseriikliku õiguse kohaselt teha õigustoiminguid (ELT L 269, 10.10.2013, lk 1).

(11)  Sõltumatute importijate esitatud andmeid võib käesolevas uurimises kasutada ka muudes küsimustes kui vaid dumpingu kindlakstegemiseks.

(12)  Tehniliste probleemide korral võtke ühendust kaubandustalitusega e-posti aadressil trade-service-desk@ec.europa.eu või telefoninumbril +32 22979797.

(13)  Märkega „Sensitive“ tähistatakse dokument, mida alusmääruse artikli 19 ja WTO GATT 1994 VI artikli rakendamise lepingu (dumpinguvastane leping) artikli 6 kohaselt käsitatakse konfidentsiaalsena. Seda dokumenti kaitstakse ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1049/2001 (EÜT L 145, 31.5.2001, lk 43) artikli 4 kohaselt.

(14)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1725, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes ning isikuandmete vaba liikumist, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 45/2001 ja otsus nr 1247/2002/EÜ (ELT L295, 21.11.2018, lk 39).

---

LISA

| ☐ | „Konfidentsiaalne“ versioon |
| --- | --- |
| ☐ | „Huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud versioon“ |
| (märkida vastavasse kasti rist) |

☐

„Konfidentsiaalne“ versioon

☐

„Huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud versioon“

(märkida vastavasse kasti rist)

HIINA RAHVAVABARIIGIST PÄRIT ASPARTAAMI IMPORDI SUHTES KOHALDATAVATE DUMPINGUVASTASTE MEETMETE AEGUMISE LÄBIVAATAMINE

SÕLTUMATUTE IMPORTIJATE VALIMI MOODUSTAMISEKS VAJALIK TEAVE

Käesolev vorm on koostatud selleks, et aidata sõltumatutel importijatel esitada algatamisteate punkti 5.3.3 kohaselt nõutava valimi moodustamiseks vajalik teave.

Nii konfidentsiaalne versioon („Sensitive“) kui ka huvitatud isikutele tutvumiseks ettenähtud versioon („For inspection by interested parties“) tuleb algatamisteates ettenähtud korras komisjonile tagasi saata.

1.   NIMI JA KONTAKTANDMED

Esitage oma äriühingu kohta järgmised andmed:

| Äriühingu nimi | |
| --- | --- |
| Aadress | |
| Kontaktisik | |
| E-posti aadress | |
| Telefon | |
| Faks | |

Äriühingu nimi

Aadress

Kontaktisik

E-posti aadress

Telefon

Faks

2.   KÄIVE JA MÜÜGIMAHT

Märkige oma äriühingu kogukäive eurodes ning algatamisteates määratletud teatava aspartaami käive ja kaal liitu suunatud impordi puhul ning pärast Hiina RVst importimist liidu turule edasimüügi puhul läbivaatamisega seotud uurimisperioodi jooksul. Märkige kasutatud kaaluühik.

| | Tonnides | Väärtus eurodes (EUR) |
| --- | --- | --- |
| Teie äriühingu kogukäive eurodes (EUR) | | |
| Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote import liitu | | |
| Vaatlusaluse toote edasimüük liidu turul pärast Hiina RVst importimist | | |

Tonnides

Väärtus eurodes (EUR)

Teie äriühingu kogukäive eurodes (EUR)

Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote import liitu

Vaatlusaluse toote edasimüük liidu turul pärast Hiina RVst importimist

3.   TEIE ÄRIÜHINGU JA SEOTUD ÄRIÜHINGUTE TEGEVUS (1)

Esitage täpne kirjeldus oma äriühingu ja kõikide vaatlusaluse toote tootmises ja/või müügis (eksport ja/või omamaine müük) osalevate seotud äriühingute tegevuse kohta (loetlege need äriühingud ja märkige nende suhe teie äriühinguga). Kõnealune tegevus võib olla uurimisaluse toote ostmine või toote valmistamine alltöövõtukokkulepete alusel, uurimisaluse toote töötlemine või sellega kauplemine (loetelu ei ole täielik).

| Äriühingu nimi ja asukoht | Tegevused | Suhe |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |
| | | |

Äriühingu nimi ja asukoht

Tegevused

Suhe

4.   MUU TEAVE

Esitage muu teave, mis teie arvates võib komisjoni valimi moodustamisel aidata.

5.   TÕENDAMINE

Eespool kirjeldatud teabe esitamisega nõustub teie äriühing enda võimaliku kaasamisega valimisse. Kui teie äriühing kaasatakse valimisse, tähendab see, et te peate vastama küsimustikule ning olema nõus, et teie äriühingu ruume külastatakse vastuste kontrollimiseks. Kui teie äriühing märgib, et ei ole võimaliku valimisse kaasamisega nõus, käsitatakse seda uurimise raames koostööst keeldumisena. Komisjon teeb järeldused koostööst keelduvate importijate kohta kättesaadavate faktide põhjal ning tulemus võib olla asjaomasele äriühingule ebasoodsam, kui see olnuks tema koostöö korral.

Volitatud ametiisiku allkiri:

Volitatud ametiisiku nimi ja ametikoht:

Kuupäev:

---

(1)  Komisjoni 24. novembri 2015. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/2447 (millega nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjad) artikli 127 kohaselt käsitatakse kaht isikut teineteisega seotuna, kui: a) nad on teineteise äriettevõtte ametiisikud või juhatuse liikmed; b) nad on juriidiliselt tunnustatud äripartnerid; c) nende vahel on töösuhe; d) kolmas isik omab või kontrollib või valdab otseselt või kaudselt 5 % või rohkem mõlema poole kõigist emiteeritud hääleõiguslikest osadest või aktsiatest; e) üks nendest kontrollib otseselt või kaudselt teist; f) kolmas isik kontrollib otseselt või kaudselt mõlemaid; g) nad koos kontrollivad otse või kaudselt kolmandat isikut või h) nad on ühe ja sama perekonna liikmed (ELT L 343, 29.12.2015, lk 558). Isikuid käsitatakse ühe ja sama perekonna liikmetena ainult juhul, kui nad on sugulussuhetelt: i) abikaasad, ii) vanem ja laps, iii) vend ja õde (sealhulgas poolvend ja -õde), iv) vanavanem ja lapselaps, v) onu või tädi ja õe- või vennalaps, vi) ämm või äi ja väimees või minia, vii) abikaasa vend või õde ja õe või venna abikaasa. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) artikli 5 lõikele 4 tähendab „isik“ füüsilist isikut, juriidilist isikut ja mis tahes isikuteühendust, kes ei ole juriidiline isik, kuid kes saab liidu või siseriikliku õiguse kohaselt teha õigustoiminguid (ELT L 269, 10.10.2013, lk 1).

---

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/23 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/23

---

Teade teatavate dumpinguvastaste meetmete aegumise kohta

(2021/C 303/10)

Pärast meetmete eelseisva aegumise teate (1) avaldamist ei ole esitatud ühtegi nõuetekohaselt põhjendatud läbivaatamistaotlust ning seepärast teatab komisjon, et allpool nimetatud dumpinguvastane meede kaotab kehtivuse.

Käesolev teade avaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määruse (EL) nr 2016/1036 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed) (2) artikli 11 lõike 2 kohaselt.

| Toode | Päritolu- või eksportijariik või -riigid | Meetmed | Viide | Kehtivusaja lõpp (3) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kõrge väsimustugevusega terasest betooni sarrusvardad | Hiina Rahvavabariik | Dumpinguvastane tollimaks | Komisjoni 28. juuli 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1246 lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise kohta Hiina Rahvavabariigist pärit kõrge väsimustugevusega terasest betooni sarrusvarraste impordi suhtes
  (ELT L 204, 29.7.2016, lk 70) | 30.7.2021 |

Toode

Päritolu- või eksportijariik või -riigid

Meetmed

Viide

Kehtivusaja lõpp (3)

Kõrge väsimustugevusega terasest betooni sarrusvardad

Hiina Rahvavabariik

Dumpinguvastane tollimaks

Komisjoni 28. juuli 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1246 lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise kohta Hiina Rahvavabariigist pärit kõrge väsimustugevusega terasest betooni sarrusvarraste impordi suhtes

(ELT L 204, 29.7.2016, lk 70)

30.7.2021

---

(1)  ELT C 366, 30.10.2020, lk 12.

(2)  ELT L 176, 30.6.2016, lk 21.

(3)  Meede aegub selles veerus nimetatud kuupäeval keskööl (kl 00.00).

---

KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED

Euroopa Komisjon

| 29.7.2021 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 303/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2021

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 303/24

---

RIIGIABI – ITAALIA

Riigiabi SA.55678 (2019/NN) – Uus laen Alitaliale

Kutse selgituste esitamiseks vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikele 2

(EMPs kohaldatav tekst)

(2021/C 303/11)

Käesoleva kokkuvõtte järel autentses keeles esitatud 28. veebruari 2020. aasta kirjas teavitas komisjon Itaaliat oma otsusest algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ettenähtud menetlus seoses eespool nimetatud meetmega.

Huvitatud isikud võivad esitada oma märkused meetme kohta, mille suhtes komisjon algatab menetluse, ühe kuu jooksul alates käesoleva kokkuvõtte ja sellele järgneva kirja avaldamisest järgmisel aadressil:

| European Commission, |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| State Aid Greffe |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| Faks +32 22961242 |
| Stateaidgreffe@ec.europa.eu |

European Commission,

Directorate-General for Competition

State Aid Greffe

1049 Bruxelles/Brussel

Faks +32 22961242

Stateaidgreffe@ec.europa.eu

Märkused edastatakse Itaaliale. Märkusi esitavad huvitatud isikud võivad kirjalikult taotleda neid käsitlevate andmete konfidentsiaalsust, esitades taotluse põhjused.

KOKKUVÕTE

Menetlus

2019. aasta novembris esitati komisjonile kaks kaebust seoses 400 miljoni euro suuruse uue riigilaenuga (edaspidi „400 miljoni euro suurune laen“), mille Itaalia andis ettevõtjale Alitalia S.A.I. S.p.A., mille suhtes kohaldatakse erakorralist haldusmenetlust (edaspidi „Alitalia SAI“), ja Alitalia Cityliner S.p.A., mille suhtes kohaldatakse erakorralist haldusmenetlust (edaspidi „Cityliner“), (edaspidi koos „Alitalia“).

Kaebuse esitajad väitsid, et laen on ebaseaduslik ning moodustab siseturuga kokkusobimatu riigiabi, kuna see anti ja maksti välja ilma sellest teatamata, ning võttes arvesse Alitalia majanduslikku olukorda ja ajalugu ei oleks ükski turumajanduse tingimustes tegutsev võlausaldaja sellist laenu andnud.

Varem on Itaalia andnud Alitaliale 2017. aasta mais 600 miljoni euro suuruse laenu. Samal kuul esitasid kolm lennuettevõtjat ametliku kaebuse, et asjaomane laen on riigiabi. Riigi antud laen tuli tagasi maksta 5. novembriks 2017, mil pidi toimuma Alitalia varade müük. Kuna müügimenetlus ebaõnnestus, andis Itaalia Alitaliale 2017. aasta oktoobris veel 300 miljoni euro suuruse laenu. 2018. aasta jaanuaris teatas Itaalia nendest kahest laenust, mis kokku ulatuvad 900 miljoni euroni (edaspidi „900 miljonit eurot“), kui päästmise ja ümberkorraldamise suuniste alusel (1) antud päästmisabist. 2018. aasta aprillis algatas komisjon ametliku uurimismenetluse, otsustades esialgu, et 900 miljonit eurot kujutab endast abi, ning möönis suuri kahtlusi selle suhtes, kas seda võib pidada siseturuga kokkusobivaks. Uurimine on käimas.

Komisjoni menetluse algatamise põhjuseks oleva abi kirjeldus

26. oktoobril 2019 võttis Itaalia vastu dekreetseaduse nr 124, millega nähti ette 2019. aastal 400 miljoni euro suuruse laenu andmine Alitaliale ja teistele samasse kontserni kuuluvatele äriühingutele, mille suhtes kohaldatakse erakorralist haldusmenetlust (nimelt Citylinerile).

2. detsembril 2019 tunnistati dekreetseadusega nr 137 „Kiireloomulised meetmed, millega tagada ettevõtete Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. ja Alitalia Cityliner S.p.A. (mille suhtes kohaldatakse erakorralist haldusmenetlust) teenuste jätkumine“ (2) dekreetseaduse nr 124/2019 artikkel 54 kehtetuks, asendtati see ning kinnitati 2019. aasta 400 miljoni euro suuruse laenu andmist, mis oli ette nähtud dekreetseaduse nr 124/2019 artiklis 54. 30. jaanuari 2020. aasta seadusega nr 2 „2. detsembri 2019. aasta dekreetseadus nr 137, millega kehtestatakse kiireloomulised meetmed, et tagada ettevõtete Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. ja Alitalia Cityliner S.p.A. (mille suhtes kohaldatakse erakorralist haldusmenetlust) teenuste jätkumine, ja selle paranduste muutmine seaduseks“ (edaspidi „seadus 2/2020“) (3) parandati dekreetseadust 137/2019 ja muudeti see seaduseks.

16. detsembril 2019 saatis komisjon Itaaliale kirja, milles edastas Itaalia ametiasutustele teise kaebuse ja palus Itaalia ametiasutustel, kes ei olnud vastanud 12. novembril 2019 saadetud teabenõudele, vastata juhul, kui neil peaks olema märkusi, 12. novembril 2019 saadetud teabenõudele viivitamata. Itaalia vastas 6. jaanuaril 2020.

Itaalia ei ole teatanud laenust Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt.

Meetme hindamine

Komisjoni esialgse järelduse kohaselt võib kõnealune meede kujutada endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

Komisjon leiab oma käsutuses oleva teabe põhjal, et 400 miljoni euro suurune laen võis anda Alitaliale Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses majandusliku eelise. Komisjonil on kahtlusi, kas turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja kriteerium on käesoleval juhul kohaldatav, ning eelkõige ei ole veenev see, et Itaalia tegutses Alitaliale 400 miljoni euro suuruse laenu andmisel turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtjana, kes juhindub kasumlikkuse kaalutlustest. Sealjuures võttis komisjon arvesse järgmisi asjaolusid:

| — | Alitalia viimase aja finantsolukord ei ole olnud hea ning ta on jätnud 2017. aastal antud 900 miljonit eurot tagasi maksmata ja sellelt summalt intressid tasumata; |
| --- | --- |

—

Alitalia viimase aja finantsolukord ei ole olnud hea ning ta on jätnud 2017. aastal antud 900 miljonit eurot tagasi maksmata ja sellelt summalt intressid tasumata;

| — | Alitalia rahavoog on negatiivne; |
| --- | --- |

—

Alitalia rahavoog on negatiivne;

| — | puuduvad tõendid Alitalia krediidivõimelisuse kohta turul; |
| --- | --- |

—

puuduvad tõendid Alitalia krediidivõimelisuse kohta turul;

| — | puudub võrdlusuuring, milles oleks võrreldud riigi huvi suurendada osalust Alitalias, et tagada selle varade müük, riigi huviga Alitalia likvideerimise puhul, mis oleks tõenäoliselt toimunud, kui 400 miljoni euro suurust laenu ei oleks antud. |
| --- | --- |

—

puudub võrdlusuuring, milles oleks võrreldud riigi huvi suurendada osalust Alitalias, et tagada selle varade müük, riigi huviga Alitalia likvideerimise puhul, mis oleks tõenäoliselt toimunud, kui 400 miljoni euro suurust laenu ei oleks antud.

Itaalia ei ole esitanud teavet, mis võimaldaks komisjonil hinnata 400 miljoni euro suuruse laenu kokkusobivust siseturuga.

Kuna komisjon on seisukohal, et Alitalia on päästmise ja ümberkorraldamise suuniste tähenduses raskustes olev ettevõtja, võis komisjon hinnata vaid 400 miljoni euro suuruse laenu kokkusobivust päästmis- ja ümberkorraldamisabina päästmise ja ümberkorraldamise suuniste tähenduses. Nimetatud suunistes on sätestatud reeglid ja tingimused, mille alusel hinnata raskustes olevatele äriühingutele ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c kohaselt antud päästmis- ja ümberkorraldamissabi kokkusobivust siseturuga. Komisjon on jõudnud esialgsele järeldusele, et on kahtlusi meetmete kokkusobivuses siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses, muu hulgas järgmistel põhjustel.

Itaalia ei ole esitanud ühtegi tõendit selle kohta, et 400 miljoni euro suurune laen anti selleks, et taastada ettevõtja pikaajaline elujõulisus, taotledes täpselt määratletud ühishuvieesmärki hoida ära sotsiaalprobleeme või lahendada turutõrkeid.

Ühist huvi pakkuva eesmärgi olemasolu on mitme muu päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punktis 3 sätestatud kokkusobivuse kriteeriumi analüüsimise eeltingimus. Seega ei ole menetluse praeguses etapis võimalik tõendada, et riigi sekkumine oli sellise eesmärgi saavutamiseks vajalik, et abi oli asjakohane, et saavutati ergutav mõju, et abi piirdus miinimumiga ning et puudub põhjendamatu negatiivne mõju konkurentsile ja liikmesriikidevahelisele kaubandusele.

Lisaks ei luba komisjon olukorras, kus päästmisabi, ümberkorraldusabi või ajutise ümberkorraldustoetuse andmisest abisaajale on möödunud vähem kui 10 aastat, uuesti abi anda (abi ühekordsuse põhimõte). Võttes arvesse, et Alitalia võis saada 2017. aastal laenu vormis päästmisabi summas 900 miljonit eurot, nagu on selgitatud 2018. aasta uurimismenetluse algatamise otsuses, on komisjonil suuri kahtlusi, kas abi ühekordsuse põhimõttest on kinni peetud.

Eespool kirjeldatud põhjustel on komisjonil tekkinud kahtlus, kas kõnealune meede on siseturuga kokkusobiv, ning seega on komisjon otsustanud algatada 400 miljoni euro suuruse laenu asjus ametliku uurimismenetluse.

Vastavalt nõukogu määruse (EL) 2015/1589 (4) artiklile 16 võib ebaseaduslikult antud abi selle saajalt tagasi nõuda.

KIRJA TEKST

Con la presente la Commissione desidera informare l’Italia che, dopo avere esaminato le informazioni a sua disposizione relative al prestito in oggetto, ha deciso di avviare il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea („TFUE“).

1.   PROCEDIMENTO

| (1) | Nel maggio 2017 Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. in amministrazione straordinaria („Alitalia SAI“) e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria („Cityliner“, una controllata regionale interamente detenuta da Alitalia) sono state poste in amministrazione straordinaria ai sensi della normativa nazionale in materia di insolvenza con decreti del ministero dello Sviluppo economico italiano, rispettivamente del 2 e del 12 maggio 2017, e dichiarate insolventi con sentenze rese dal Tribunale di Civitavecchia l’11 e il 26 maggio 2017. Ai fini della presente decisione, Alitalia SAI e Cityliner sono congiuntamente citate come „Alitalia“. |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Il 26 ottobre 2019 l’Italia ha adottato il decreto-legge n. 124 „Disposizioni urgenti in materia fiscale e per esigenze indifferibili“ („decreto-legge 124/2019“) (5) il cui articolo 54 dispone la concessione, nel corso del 2019, di un prestito di 400 milioni di EUR a favore di Alitalia (il „prestito del 2019“). |
| --- | --- |

(2)

| (3) | Il 7 novembre 2019 un’impresa che desidera rimanere anonima ha presentato alla Commissione una denuncia (la „prima denuncia“) con la quale asseriva che, con il prestito del 2019, l’Italia aveva concesso un aiuto di Stato illegale e incompatibile ad Alitalia. |
| --- | --- |

(3)

| (4) | Poiché il prestito del 2019 non era stato notificato, il 7 novembre 2019 la Commissione ha iscritto la denuncia nel registro degli aiuti di Stato non notificati. |
| --- | --- |

(4)

| (5) | Il 12 novembre 2019 la Commissione ha inviato alle autorità italiane una richiesta di informazioni relativa al presunto aiuto di Stato a favore di Alitalia con allegata la prima denuncia affinché potessero formulare le loro osservazioni al riguardo. |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Il 27 novembre 2019 una seconda impresa che desidera rimanere anonima ha presentato alla Commissione una denuncia (la „seconda denuncia“) di contenuto analogo alla prima, ovvero nella quale si asseriva che il prestito del 2019 costituiva un aiuto di Stato illegale e incompatibile. |
| --- | --- |

(6)

| (7) | Il 2 dicembre 2019, il decreto-legge n. 137 „Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ ("decreto-legge 137/2019) (6) ha abrogato l’articolo 54 del decreto-legge 124/2019 e l’ha sostituito con una nuova disposizione che conferma la concessione del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(7)

| (8) | Il 16 dicembre 2019 la Commissione ha inviato alle autorità italiane una lettera con la quale trasmetteva loro la seconda denuncia affinché potessero presentare eventuali osservazioni al riguardo e sollecitava una risposta immediata alla richiesta di informazioni del 12 novembre 2019. |
| --- | --- |

(8)

| (9) | Il 6 gennaio 2020 l’Italia ha replicato alla lettera della Commissione del 16 dicembre 2019. Nella risposta l’Italia ha fornito una sintesi dei principali sviluppi finanziari riguardanti Alitalia negli ultimi mesi del 2019 e ha affrontato alcuni punti sollevati nelle denunce in merito ai prestiti del 2019. |
| --- | --- |

(9)

| (10) | Il 30 gennaio 2020 la legge n. 2, „Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (la „legge 2/2020“) (7), ha modificato e convertito il decreto-legge 137/2019. |
| --- | --- |

(10)

2.   IL BENEFICIARIO DEL PRESTITO DEL 2019

| (11) | Il beneficiario del prestito del 2019 è Alitalia come definita al punto (1), ossia Alitalia SAI e Cityliner. |
| --- | --- |

(11)

| (12) | Alitalia SAI è una società operante nel settore del trasporto aereo, con sede a Fiumicino (Roma). È detenuta al 49 % da Etihad Investment Holding Company LLC e al 51 % da MIDCO S.p.A. („Midco“), la quale, a sua volta, è di proprietà al 100 % di Compagnia Aerea Italiana S.p.A. („CAI“). |
| --- | --- |

(12)

| (13) | Quando è stata posta in amministrazione straordinaria, Alitalia SAI deteneva la totalità del capitale azionario di Alitalia Cityliner e di Challey Ltd („Challey“). |
| --- | --- |

(13)

| (14) | Cityliner è una compagnia aerea regionale interamente di proprietà di Alitalia SAI (8), che opera in qualità di fornitore di capacità di trasporto (capacity provider) per Alitalia SAI (9) coprendo una parte della rete a corto raggio. |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Challey è una sub-holding con sede in Irlanda che controlla diverse altre sub-holding, anch’esse con sede in Irlanda (congiuntamente: le „controllate irlandesi“), le quali possiedono l’intera flotta di aeromobili registrati in Irlanda utilizzata sia da Alitalia SAI che da Cityliner nonché partecipazioni di minoranza in altre società partecipate. Cityliner è un’impresa „captive“ il cui reddito e rendimento finanziario dipendono direttamente dalla società madre, Alitalia SAI, la quale è il partner commerciale quasi esclusivo di Cityliner. Challey e le controllate irlandesi non sono in amministrazione straordinaria. Il grafico 1 illustra la struttura dell’azionariato di Alitalia e la tabella 1 mostra l’azionariato di Compagnia Aerea Italiana S.p.A. („CAI“ (10), che detiene il 51 % di Alitalia SAI tramite Midco) al 16 ottobre 2017.




  Tabella 1


  Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 Per quanto noto alla Commissione, la struttura dell’azionariato rimane invariata.







  Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 | Azionisti |
| --- | --- | --- |
| Unicredit S.p.A | 36,59 |
| Intesa Sanpaolo | 27,48 |
| Banca Popolare di Sondrio Società Cooperativa per Azioni | 9,11 |
| Atlantia S.p.A | 6,52 |
| Banca Monte dei Paschi di Siena S.p.A | 6,11 |
| MPS Leasing & Factoring S.p.A | 3,97 |
| IMMSI S.p.A | 2,18 |
| Poste Italiane S.p.A | 2,02 |
| PIRELLI & C.S.P.A. | 1,4 |
| Altri azionisti con meno dell’1% | 4,62 |
| Totale | 100 |

(15)

Image 1

Tabella 1

Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 Per quanto noto alla Commissione, la struttura dell’azionariato rimane invariata.

Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019

Azionisti

Unicredit S.p.A

36,59

Intesa Sanpaolo

27,48

Banca Popolare di Sondrio Società Cooperativa per Azioni

9,11

Atlantia S.p.A

6,52

Banca Monte dei Paschi di Siena S.p.A

6,11

MPS Leasing & Factoring S.p.A

3,97

IMMSI S.p.A

2,18

Poste Italiane S.p.A

2,02

PIRELLI & C.S.P.A.

1,4

Altri azionisti con meno dell’1%

4,62

Totale

100

| (16) | Dall’acquisizione da parte di CAI S.p.A. nel 2008, il gruppo Alitalia ha costantemente registrato perdite. Ciò si riflette nella situazione finanziaria di Alitalia SAI e Cityliner che costituiscono la maggior parte delle attività finanziarie del gruppo. All’inizio del 2017 il gruppo Alitalia ha cercato di rimettersi in carreggiata con un ambizioso piano di riduzione dei costi di oltre [...] di EUR (il „piano di risanamento“), gestito principalmente dal suo azionista esistente Etihad, che avrebbe dovuto spianare la strada a un finanziamento supplementare (2 miliardi di EUR, di cui 900 milioni di EUR di fondi nuovi). Il piano di risanamento doveva essere attuato mediante una procedura prefallimentare (11) per la quale (12) era necessario ottenere l’accordo del personale (13). L’accordo è stato tuttavia respinto in esito a un referendum aziendale tenutosi il 24 aprile 2017, poiché le misure proposte per ridurre i costi del lavoro prevedevano, tra l’altro, un taglio salariale medio del [...] %. Dato che non è stato possibile attuare il piano di risanamento e gli azionisti non hanno apportato finanziamenti supplementari, Alitalia ha dichiarato fallimento a norma della legge fallimentare italiana. |
| --- | --- |

(16)

| (17) | Di conseguenza, nel maggio 2017 (cfr. il punto (1)) Alitalia SAI è stata posta in amministrazione straordinaria (14) e dichiarata insolvente con sentenza del Tribunale di Civitavecchia. |
| --- | --- |

(17)

| (18) | Alitalia SAI ha controllato la gestione di Cityliner e ne ha coordinato le attività fino all’ammissione alla procedura di amministrazione straordinaria. In seguito all’insolvenza di Alitalia SAI, anche Cityliner è stata dichiarata insolvente (15) e, ai sensi delle disposizioni che consentivano l’estensione dell’amministrazione straordinaria alle società del gruppo Alitalia (16), è stata ammessa all’amministrazione straordinaria. |
| --- | --- |

(18)

3.   IL PRESTITO DEL 2019

| (19) | Il prestito del 2019 è stato disposto dall’articolo 54 del decreto-legge 124/2019 (cfr. il punto (2)). Si tratta di un prestito di 400 milioni di EUR concesso a favore di Alitalia. |
| --- | --- |

(19)

| (20) | Ai sensi dell’articolo 54 del decreto-legge 124/2019, il prestito del 2019 è prioritario rispetto a ogni altro debito contratto da Alitalia in amministrazione straordinaria e rispetto a tutti i debiti contratti prima che Alitalia fosse posta in amministrazione straordinaria. Il prestito del 2019 è concesso con applicazione di interessi al tasso Euribor a sei mesi, maggiorato di 1 000 punti base, ed è da restituirsi entro sei mesi dall’erogazione. |
| --- | --- |

(20)

| (21) | Il 2 dicembre 2019 l’Italia ha adottato il decreto-legge 137/2019 (cfr. il punto (7)) che abroga e sostituisce l’articolo 54 del decreto-legge 124/2019. Il decreto-legge 137/2019 ha in sostanza ripreso le disposizioni su cui si fonda il prestito del 2019, specificando ad integrazione che lo scopo del prestito era di consentire di pervenire al trasferimento dei complessi aziendali facenti capo ad Alitalia. Il decreto-legge 137/2019 disponeva altresì che il programma di cessione fosse integrato da un piano di riorganizzazione volto a ristrutturare e razionalizzare le attività aziendali di Alitalia; tale piano doveva essere elaborato dal commissario straordinario ed era soggetto all’approvazione del ministero dello Sviluppo economico ai sensi dell’articolo 60 del decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270, „Nuova disciplina dell’amministrazione straordinaria delle grandi imprese in stato di insolvenza, a norma dell’articolo 1 della legge 30 luglio 1998, n. 274“ (17). Il termine per espletare la procedura necessaria per pervenire al trasferimento dei complessi aziendali di Alitalia, a seguito dell’esecuzione del piano di riorganizzazione, è stato fissato al 31 maggio 2020. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | Con decreto del ministero dello Sviluppo economico di concerto con il ministero dell’Economia e delle finanze, del 21 dicembre 2019, è stata disposta l’erogazione integrale ad Alitalia del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(22)

| (23) | La legge 30 gennaio 2020, n. 2, ha convertito il decreto-legge 137/2019. La legge 2/2020 apporta le seguenti modificazioni al decreto-legge 137/2019: i) precisa che il prestito e gli interessi devono essere rimborsati entro sei mesi dall’erogazione; ii) dispone che il programma elaborato dall’organo commissariale tenga conto dei livelli occupazionali e dell’unità operativa dei complessi aziendali. |
| --- | --- |

(23)

4.   INFORMAZIONI GENERALI

| (24) | Prima dell’erogazione del prestito del 2019, nel maggio 2017 l’Italia aveva concesso ad Alitalia un prestito di 600 milioni di EUR (18) che nell’ottobre 2017 era stato integrato da un prestito aggiuntivo di 300 milioni di EUR (i "prestiti del 2017). La restituzione dei prestiti del 2017 era prevista rispettivamente entro il 5 novembre 2017 e il 31 dicembre 2018. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | Al fine di elaborare il programma di cui all’articolo 54 del decreto legislativo 270/1999, i commissari straordinari hanno pubblicato nel maggio 2017 un invito per la raccolta di manifestazioni di interesse per l’acquisizione o la ristrutturazione dei complessi aziendali di Alitalia (19). Nell’agosto 2017 i commissari straordinari hanno inoltre lanciato una procedura di cessione, in un primo momento cercando di cedere le attività Alitalia attraverso una procedura di manifestazione di interesse. Il termine per il completamento della procedura di manifestazione di interesse al fine di consentire la cessione dei complessi aziendali facenti capo ad Alitalia è stato rinviato più volte e la procedura è stata infine convertita in una procedura negoziata. Le date di scadenza per il rimborso dei prestiti del 2017 sono state sincronizzate (20) e prorogate diverse volte. Da ultimo il decreto-legge 30 aprile 2019, n. 34 (21) ha disposto, tra l’altro, la proroga del rimborso dei prestiti del 2017 fino a quando i compendi aziendali di Alitalia non sarebbero stati ceduti dall’amministrazione straordinaria e ha sospeso l’ulteriore cumulo di interessi sui prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(25)

| (26) | A ogni proroga delle date di scadenza del rimborso dei prestiti del 2017 è corrisposto il rinvio del relativo termine per l’espletamento della procedura della cessione dei complessi aziendali di Alitalia. Il termine per presentare un’offerta vincolante è stato rinviato a più riprese, da ultimo al 21 novembre 2019. Poiché entro tale termine non sono presentate offerte vincolanti, la summenzionata procedura di cessione è stata considerata fallita (22). |
| --- | --- |

(26)

| (27) | Il 2 dicembre 2019, con il decreto-legge 137/2019, è stato disposto di adottare una nuova procedura di cessione da associare a un piano di riorganizzazione e di espletare entro il 31 maggio 2020 le procedure necessarie per la cessione dei complessi aziendali di Alitalia a seguito dell’attuazione di detto piano. |
| --- | --- |

(27)

5.   SINTESI DELLA DECISIONE DI AVVIO DEL PROCEDIMENTO DEL 2018 RELATIVA AI PRESTITI DEL 2017

| (28) | Nel 2017 e nel 2018 la Commissione ha ricevuto una serie di denunce nelle quali si asseriva che i prestiti del 2017 e le rispettive proroghe costituivano aiuti di Stato illegali e incompatibili. |
| --- | --- |

(28)

| (29) | Il 23 gennaio 2018 l’Italia ha notificato i prestiti del 2017 come aiuti per il salvataggio ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese non finanziarie in difficoltà (gli „orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione“) (23). |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Con lettera del 23 aprile 2018, la Commissione ha informato l’Italia della propria decisione di avviare il procedimento a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del TFUE, in relazione ai prestiti del 2017 (la „decisione di avvio del procedimento del 2018“) (24). |
| --- | --- |

(30)

| (31) | La Commissione ha concluso in via provvisoria che: i) i prestiti del 2017 possono aver costituire aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE; ii) sussistevano seri dubbi circa la compatibilità con il mercato interno dei prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(31)

| (32) | In particolare, a parere della Commissione era possibile che i prestiti del 2017 avessero conferito un vantaggio economico ad Alitalia ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. A parere della Commissione, le autorità italiane non avevano suffragato con elementi di prova l’affermazione secondo cui, nel concedere i prestiti del 2017, l’Italia avrebbe agito come un operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | La Commissione ha ritenuto che Alitalia fosse un’impresa in difficoltà ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione ed è giunta in via provvisoria alla conclusione che sussistevano seri dubbi circa la compatibilità dei prestiti del 2017 con il mercato interno. |
| --- | --- |

(33)

6.   LA POSIZIONE DELLE DENUNCIANTI IN MERITO AL PRESTITO DEL 2019

| (34) | Nelle loro osservazioni relative al prestito del 2019, le denuncianti sostengono che tale prestito costituisce un aiuto di Stato illegale e incompatibile. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | Le denuncianti affermano che il prestito del 2019 costituisce un aiuto di Stato poiché il governo italiano non ha agito come un investitore operante in un’economia di mercato. Dato che, nonostante i prestiti del 2017, la situazione economica di Alitalia non è migliorata, e alla luce della storia di Alitalia, secondo le denuncianti i dubbi già espressi dalla Commissione nella decisione di avvio del 2018 sui prestiti del 2017 si applicherebbero a maggior ragione al prestito del 2019 (25). A loro avviso, nessun investitore operante in un’economia di mercato attento ai problemi di redditività sarebbe stato infatti disposto ad aumentare la propria esposizione creditizia fornendo tali nuovi finanziamenti senza garanzia alcuna in merito alla rimunerazione del capitale investito. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | Le denuncianti ritengono che il prestito statale concesso dal governo italiano ad Alitalia abbia senza alcun dubbio conferito un vantaggio ad Alitalia, abbia inciso in modo rilevante sugli scambi tra Stati membri e falsato la concorrenza, dato che Alitalia è in concorrenza con altre compagnie aeree dell’UE. A loro parere, il prestito del 2019 avrebbe di fatto consentito alla società di rimanere operativa nonostante il protrarsi della difficile situazione finanziaria e di mantenere e persino aumentare la propria quota di mercato grazie all’incremento delle capacità e all’apertura di determinate rotte, mettendola così in grado di continuare ad applicare una politica tariffaria più aggressiva di quella che avrebbe potuto praticare senza il prestito del 2019 e causando gravi danni alle società concorrenti che operavano sulle medesime rotte senza sovvenzioni pubbliche. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | In particolare, le denuncianti sottolineano che, nonostante i cospicui contributi pubblici ricevuti, Alitalia non è stata in grado di effettuare alcuna ristrutturazione, non riuscendo a diventare redditizia né a ridurre i costi o i debiti. |
| --- | --- |

(37)

| (38) | Le denuncianti sostengono che il prestito del 2019 è incompatibile con il mercato interno. Diversi criteri di compatibilità definiti negli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione non sono stati rispettati. |
| --- | --- |

(38)

7.   LA POSIZIONE DELLE AUTORITÀ ITALIANE IN MERITO AL PRESTITO DEL 2019

| (39) | Il 6 gennaio 2020 l’Italia ha risposto a una serie di punti sollevati nelle denunce, asserendo al contempo che il prestito del 2019 rappresenta un sostegno finanziario a favore di Alitalia. In primo luogo, l’Italia ha affermato che lo strumento giuridico oggetto delle denunce, vale a dire il decreto-legge 124/2019, non era stato convertito in legge ed era pertanto privo di efficacia ab initio. Secondo l’Italia lo strumento giuridico alla base del prestito del 2019 è il decreto-legge 137/2019, il cui oggetto è diverso da quello del decreto-legge 124/2019, in quanto il nuovo finanziamento ivi previsto era subordinato al ripristino della redditività a lungo termine attraverso la cessione della società ristrutturata. Le denunce sarebbero pertanto prive di oggetto. |
| --- | --- |

(39)

| (40) | A parere dell’Italia il prestito del 2019 non costituiva un aiuto illegale, bensì una tranche supplementare dell’aiuto notificato nel gennaio 2018 (cfr. il punto (29)), rappresentando quindi un’estensione dei prestiti del 2017. Secondo l’Italia, tale prestito non era pertanto soggetto all’obbligo di sospensione dell’aiuto ai sensi dell’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE. Di conseguenza, l’Italia ha espresso il parere che il prestito del 2019 debba essere esaminato nell’ambito dell’indagine aperta con la decisione di avvio del procedimento del 2018. |
| --- | --- |

(40)

8.   VALUTAZIONE

8.1.   Osservazioni preliminari

| (41) | La Commissione è dell’avviso che anche se le denunce fossero ritenute senza oggetto, tale conclusione non avrebbe alcun effetto materiale sulla presente indagine. A norma dell’articolo 12 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio, del 13 luglio 2015, recante modalità di applicazione dell’articolo 108 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (26) (il „regolamento di procedura“), la Commissione può, di propria iniziativa, esaminare informazioni su presunti aiuti illegali provenienti da qualsiasi fonte. |
| --- | --- |

(41)

| (42) | Inoltre, l’Italia ha sostenuto che il prestito del 2019 è in realtà una tranche aggiuntiva dei prestiti del 2017 e che pertanto la Commissione dovrebbe esaminare il prestito del 2019 nell’ambito dell’indagine aperta con decisione di avvio del 2018. |
| --- | --- |

(42)

| (43) | Per corroborare tale argomentazione, l’Italia ha richiamato il punto 81 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato (27), il quale dispone che „più interventi consecutivi dello Stato possono essere considerati un solo intervento ai fini dell’applicazione dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Ciò può verificarsi, in particolare, nel caso in cui interventi consecutivi siano connessi tra loro — segnatamente per la loro cronologia, il loro scopo e la situazione dell’impresa al momento in cui si verificano — in modo tanto stretto da renderne impossibile la dissociazione“. Secondo l’Italia, è impossibile dissociare il prestito del 2019 dai prestiti del 2017 dato che le argomentazioni esposte nel decreto-legge 137/2019 per la concessione del prestito del 2019 corrispondono alle motivazioni addotte per la concessione dei prestiti del 2017 nei corrispondenti atti legislativi che dispongono i prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(43)

| (44) | La Commissione osserva che il punto 81 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato stabilisce anche: „
  [p]er contro, se l’intervento successivo è stato il risultato di eventi imprevisti all’epoca del primo intervento, le due misure dovrebbero in linea di principio essere valutate separatamente
  .“ (corsivo e sottolineatura aggiunti). |
| --- | --- |

(44)

| (45) | La Commissione conclude in via provvisoria che il prestito del 2019 sia separabile dai prestiti del 2017 per i motivi indicati di seguito. |
| --- | --- |

(45)

| (46) | In primo luogo, il decreto-legge 148/2017, con il quale l’Italia ha concesso il prestito aggiuntivo di 300 milioni di EUR, afferma esplicitamente che si tratta di un aumento del finanziamento statale di 600 milioni di EUR già erogato nel maggio 2017 fino a raggiungere l’importo di 900 milioni di EUR (28). Per contro, il decreto-legge 124/2019, il decreto-legge 137/2019 o la legge 2/2020 non fanno alcun riferimento ad un eventuale collegamento con i prestiti concessi nel 2017. |
| --- | --- |

(46)

| (47) | In secondo luogo, per quanto riguarda la cronologia, la Commissione osserva che, mentre i prestiti del 2017 sono stati concessi a distanza di sei mesi l’uno dall’altro, il prestito del 2019 è stato concesso due anni dopo il prestito precedente. Il prestito del 2019 è dissociabile dai prestiti del 2017, in quanto si è reso necessario solo molto tempo dopo i prestiti del 2017 e si riferisce al finanziamento di costi che non potevano ragionevolmente essere previsti nel momento in cui Alitalia era stata inizialmente ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria (29). |
| --- | --- |

(47)

| (48) | In terzo luogo, i termini dei prestiti del 2017 e del prestito del 2019 sono sostanzialmente diversi. Da un lato, la data di scadenza per la restituzione dei prestiti del 2017 è stata rinviata sine die fino a dopo la vendita delle attività di Alitalia. Per contro, la data di scadenza per la restituzione del prestito del 2019 è attualmente fissata a sei mesi dalla sua erogazione. Dall’altro, dal maggio 2019, nessun ulteriore interesse sta maturando sui prestiti del 2017, mentre l’interesse è previsto sul prestito del 2019. |
| --- | --- |

(48)

| (49) | La Commissione conclude pertanto in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 è dissociabile dai prestiti del 2017 e che occorra avviare un distinto procedimento di indagine formale in merito al prestito del 2019. |
| --- | --- |

(49)

8.2.   Presenza di aiuti di Stato

| (50) | In virtù dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato, „sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza“. |
| --- | --- |

(50)

| (51) | Ne consegue che affinché una misura possa costituire un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1 del TFUE, devono essere soddisfatti i criteri cumulativi elencati di seguito: i) deve essere concessa dallo Stato o mediante risorse statali ed essere imputabile allo Stato; ii) deve conferire un vantaggio ad un’impresa; iii) deve essere selettiva, ossia favorire talune imprese o la produzione di determinati beni; iv) deve falsare o minacciare di falsare la concorrenza ed essere atta a incidere sugli scambi tra Stati membri (30). |
| --- | --- |

(51)

8.2.1.   Nozione di impresa

| (52) | Alitalia SAI è un’impresa privata con sede in Italia che opera e fornisce servizi nel settore del trasporto aereo. È un’impresa ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE (31). Anche Cityliner è una società privata che opera nel settore del trasporto aereo e fornisce servizi di trasporto di passeggeri a livello regionale; anch’essa è un’impresa ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. |
| --- | --- |

(52)

8.2.2.   Imputabilità e risorse statali

| (53) | Per configurarsi come aiuto di Stato, una misura deve essere imputabile allo Stato ed essere finanziata mediante risorse statali. |
| --- | --- |

(53)

| (54) | Poiché il prestito del 2019 è concesso mediante atti legislativi (cfr. la sezione 3), la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito sia imputabile allo Stato italiano. Inoltre, poiché esso è finanziato dal bilancio dello Stato, la Commissione conclude in via provvisoria che sia stato concesso mediante risorse statali. |
| --- | --- |

(54)

8.2.3.   Selettività

| (55) | Per essere considerata un aiuto di Stato una misura deve essere specifica o selettiva, nel senso di avvantaggiare soltanto certe imprese o la produzione di certi beni. |
| --- | --- |

(55)

| (56) | Il prestito del 2019 è stato concesso in modo specifico ad Alitalia. Pertanto, esso è stato concesso, su base esclusivamente ad hoc, a due specifiche imprese appartenenti al medesimo gruppo e non era disponibile per altre imprese attive nel settore del trasporto aereo italiano che si trovano in una situazione di diritto e di fatto analoga, o in altri settori. Nessuna società comparabile era ammessa a beneficiare di misure simili a quelle concesse e, pertanto, nessuna di tali società ha ricevuto un vantaggio analogo. |
| --- | --- |

(56)

| (57) | Inoltre, come stabilito dalla Corte, in caso di concessione di un aiuto individuale, l’individuazione del vantaggio economico (cfr. la sezione 8.2.4) consente, in linea di principio, di presumerne la selettività (32). |
| --- | --- |

(57)

| (58) | Conseguentemente la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito del 2019 ha natura selettiva. |
| --- | --- |

(58)

8.2.4.   Vantaggio

| (59) | Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, per vantaggio s’intende un beneficio economico che un’impresa non avrebbe potuto ottenere in condizioni normali di mercato, ossia in assenza di un intervento dello Stato (33). |
| --- | --- |

(59)

| (60) | Secondo la giurisprudenza dell’Unione europea, le operazioni economiche realizzate da un ente pubblico non conferiscono un vantaggio e pertanto non costituiscono aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, se hanno luogo in normali condizioni di mercato (34). Al fine di determinare se un’operazione è stata eseguita in tali condizioni, la Commissione applica il principio dell’operatore in un’economia di mercato, che è stato sviluppato in relazione a diverse operazioni economiche. La Commissione esaminerà dapprima se il criterio dell’operatore in un’economia di mercato è applicabile e, in caso affermativo, lo applicherà al prestito statale del 2019. |
| --- | --- |

(60)

8.2.4.1.   Applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato

| (61) | La Commissione esaminerà l’applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato sotto due aspetti, per valutare i) se lo Stato ha agito in qualità di autorità pubblica anziché come operatore economico al momento della concessione dei prestiti e ii) se l’Italia ha presentato elementi di prova ex ante sufficienti per dimostrare di aver agito come un operatore economico. |
| --- | --- |

(61)

| (62) | In primo luogo, la Commissione ricorda che la Corte di giustizia ha stabilito che l’applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato dipende, in definitiva, dal fatto che lo Stato membro interessato concede, nella sua qualità di azionista e non nella sua qualità di potere pubblico, un vantaggio economico a un’impresa a esso appartenente (35). Gli interventi dello Stato diretti ad onorare gli obblighi che ad esso incombono come autorità pubblica non si possono paragonare a quelli di un operatore in un’economia di mercato (36). |
| --- | --- |

(62)

| (63) | I comunicati stampa rilasciati dopo la concessione del prestito indicherebbero che l’Italia sembrava basarsi su considerazioni che un operatore di mercato non avrebbe tenuto in considerazione. |
| --- | --- |

(63)

| (64) | Il 28 novembre 2019, il ministro dello Sviluppo economico ha dichiarato che Alitalia „non fallirà, mi sento di poterlo garantire“ (37). |
| --- | --- |

(64)

| (65) | Il 17 dicembre 2019 lo stesso ministro ha dichiarato alla stampa che „ci sono criticità [con riguardo ad Alitalia] da affrontare in modo serio“, partendo dal fatto che „non prendo in considerazione l’idea di mettere aerei a terra“ (38). |
| --- | --- |

(65)

| (66) | In secondo luogo, quando uno Stato membro invoca il criterio dell’operatore in un’economia di mercato nel procedimento amministrativo, spetta allo Stato membro stesso „provare inequivocabilmente e sulla base di elementi oggettivi, verificabili e contemporanei, che la misura attuata rientrava nella sua qualità di azionista e che è fondata sulle valutazioni economiche preliminari richieste“ (39). Tali elementi devono fare chiaramente apparire che lo Stato membro interessato ha preso, preliminarmente o simultaneamente alla concessione del beneficio economico, la decisione di procedere, con la misura effettivamente posta in essere, ad un investimento nell’impresa pubblica controllata. |
| --- | --- |

(66)

| (67) | Inoltre, „ai fini della valutazione della questione di sapere se la stessa misura sarebbe stata adottata, in normali condizioni di mercato, da un investitore privato operante in una situazione la più analoga possibile a quella dello Stato, devono essere presi in considerazione unicamente i benefici e gli obblighi connessi alla posizione di quest’ultimo nella sua qualità di azionista, ad esclusione di quelli connessi alla sua qualità di potere pubblico“ (40). |
| --- | --- |

(67)

| (68) | Nonostante le richieste della Commissione l’Italia non ha presentato alcun documento che dimostri che lo Stato, prima di concedere il prestito del 2019, ha effettuato una valutazione della potenziale redditività dell’investimento e della probabilità della restituzione di tale prestito. |
| --- | --- |

(68)

| (69) | Per questi motivi, la Commissione conclude, in via provvisoria, che il criterio dell’operatore in un’economia di mercato non potesse essere applicabile allo Stato per quanto riguarda il prestito del 2019 in quanto: i) concedendo il prestito del 2019 ad Alitalia, l’Italia sembra aver agito in veste di autorità pubblica, e ii) in ogni caso, l’Italia non ha assolto l’onere di dimostrare di aver effettuato una valutazione ex ante della redditività di tale prestito. |
| --- | --- |

(69)

8.2.4.2   Applicazione del criterio dell’operatore in un’economia di mercato

| (70) | Per completezza, anche se nella sezione 8.2.4.1 la Commissione ha concluso in via provvisoria che il criterio dell’operatore in un’economia di mercato non è applicabile, la Commissione ha esaminato, in subordine, se detto criterio sarebbe stato soddisfatto. |
| --- | --- |

(70)

| (71) | L’elemento dirimente è piuttosto stabilire se, nel concedere il prestito, gli enti pubblici abbiano o non abbiano agito come avrebbe agito un operatore in un’economia di mercato in una situazione analoga. Inoltre, il comportamento economico può essere diverso a seconda che esista o no un’esposizione nei confronti dell’impresa. Tuttavia, se l’ente pubblico non avesse agito come un operatore in un’economia di mercato, l’impresa beneficiaria avrebbe ricevuto un vantaggio economico che non avrebbe ottenuto in condizioni di mercato normali (41) e che l’ha posta in una posizione più favorevole rispetto ai suoi concorrenti (42). |
| --- | --- |

(71)

| (72) | Sulla base delle informazioni di cui dispone, concernenti la situazione finanziaria di Alitalia e le circostanze in cui il prestito del 2019 è stato concesso nell’ottobre 2019, la Commissione dubita che le condizioni alle quali è stato concesso il prestito del 2019 soddisfino il criterio dell’operatore in un’economia di mercato e che l’Italia, nel concedere detto prestito ad Alitalia, abbia agito come un creditore prudente, guidato da considerazioni di redditività. |
| --- | --- |

(72)

| (73) | In primo luogo, la Commissione in via provvisoria ritiene improbabile che un creditore privato sarebbe stato disposto a concedere ad Alitalia ulteriori finanziamenti vista la situazione di Alitalia nell’ottobre 2019 e i recenti avvenimenti che la riguardano. Come descritto nella sezione 2, Alitalia era stata dichiarata insolvente nel maggio 2017 e ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria. Aveva ricevuto i prestiti del 2017, che sono stati oggetto di numerose proroghe. |
| --- | --- |

(73)

| (74) | In base alle informazioni pubblicamente disponibili, Alitalia ha continuato a registrare flussi di cassa negativi da quando è stata posta in amministrazione straordinaria, che hanno generato una perdita di 224 milioni di EUR nel 2018 (43). |
| --- | --- |

(74)

| (75) | In secondo luogo, non è stata fornita alcuna prova dell’affidabilità creditizia di Alitalia sul mercato. Non è stato dimostrato che nel 2019 alcuna banca o altra istituzione finanziaria avrebbe aperto una linea di credito simile a quella concessa ad Alitalia. Le autorità italiane non hanno neppure presentato elementi a riprova del fatto che concedendo il prestito del 2019 lo Stato italiano, come creditore privato, aveva agito in modo finanziariamente prudente, a fronte dello scenario controfattuale, ossia la probabile liquidazione di Alitalia. |
| --- | --- |

(75)

| (76) | In terzo luogo, nella decisione di avvio del 2018 (cfr. il punto (30)), la Commissione ha osservato che le offerte relative al patrimonio di Alitalia sembravano insufficienti a coprire la restituzione dei prestiti del 2017 in aggiunta alla disponibilità di cassa prevista alla scadenza iniziale. A maggior ragione, pertanto, sembra meno probabile che il valore del patrimonio di Alitalia sarebbe stato sufficiente a coprire la restituzione del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(76)

| (77) | In quarto luogo, nonostante la richiesta scritta dei servizi della Commissione, le autorità italiane non hanno fornito alcuna prova che dimostri che al momento della concessione del prestito del 2019 il valore del patrimonio di Alitalia sarebbe stato sufficiente a garantirne la restituzione. |
| --- | --- |

(77)

| (78) | La Commissione ritiene improbabile che un operatore privato avrebbe concesso i prestiti iniziali del 2017 visto che Alitalia avrebbe dovuto essere ceduta entro il novembre 2017; a maggior ragione, è ancora più improbabile che tale creditore avrebbe concesso un prestito aggiuntivo nel 2019 dopo il fallimento completo della procedura di cessione registrato fino a quel momento. Il continuo rinvio del completamento della procedura di cessione, le ripetute proroghe delle date di scadenza dei prestiti del 2017 senza il versamento di alcun interesse e la sospensione della restituzione, avrebbero probabilmente segnalato a un creditore privato che le prospettive di cessione di Alitalia erano addirittura peggiori di quanto inizialmente previsto. |
| --- | --- |

(78)

| (79) | In quinto luogo, appare improbabile che un creditore privato sarebbe stato disposto ad aumentare la propria esposizione, a meno che non avesse avuto validi motivi per ritenere che, in considerazione della sua precedente esposizione, le sue perdite economiche sarebbero state ancora maggiori in mancanza del prestito concesso nel 2019. Nella fase attuale non vi è nulla che comprovi una tale situazione. |
| --- | --- |

(79)

| (80) | La Commissione ritiene che al momento di decidere se concedere il prestito del 2019, un operatore in un’economia di mercato avrebbe quindi valutato il suo interesse finanziario ad aumentare di 400 milioni di EUR l’esposizione verso Alitalia, tenendo debitamente conto della precedente esposizione di 900 milioni di EUR più interessi relativa alla precedente concessione dei prestiti del 2017. Tale operatore avrebbe pertanto valutato lo scenario controfattuale rispetto alla concessione del prestito del 2019 attraverso il confronto con la liquidazione che avrebbe probabilmente fatto seguito alla mancata concessione dell’importo di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(80)

| (81) | In caso di liquidazione, un creditore operante in un’economia di mercato avrebbe potuto aspettarsi di recuperare, presumendo l’assenza di altri importanti debiti contratti da Alitalia nell’ambito dell’amministrazione straordinaria, il valore di liquidazione delle attività di Alitalia (al netto delle spese procedurali) e il saldo di cassa disponibile. Tali proventi netti avrebbero consentito di coprire una parte dell’importo del capitale dei prestiti del 2017 per 900 milioni di EUR più gli interessi contrattuali maturati e dovuti per il semestre iniziale (circa 150 milioni di EUR (44)). |
| --- | --- |

(81)

| (82) | Per contro, per concedere il prestito aggiuntivo di 400 milioni di EUR, un creditore operante in un’economia di mercato avrebbe considerato il fatto che le uniche prospettive di rimborso dei prestiti potevano derivare dalla cessione delle attività di Alitalia, cessione che avrebbe richiesto tempi più lunghi e avrebbe generato ulteriori deflussi di cassa operativi negativi nonché interessi finanziari sui prestiti del 2017 e sul prestito del 2019. |
| --- | --- |

(82)

| (83) | Un operatore in un’economia di mercato avrebbe avuto interesse ad aumentare l’esposizione verso Alitalia solo se i proventi della cessione attesi, insieme alla liquidità disponibile al momento della cessione (stimata pari al saldo di cassa a ottobre 2019 più il flusso di cassa operativo negativo nel periodo operativo aggiuntivo di Alitalia), fossero stati almeno superiori alla liquidazione più i costi finanziari aggiuntivi nel periodo in questione. |
| --- | --- |

(83)

| (84) | Alla domanda della Commissione di fornire elementi di prova a sostegno della conformità al principio dell’operatore in un’economia di mercato del prestito del 2019, l’Italia non è riuscita a dimostrare di aver valutato detta conformità. La Commissione ritiene che nessun operatore in un’economia di mercato avrebbe effettuato l’operazione in assenza di uno studio controfattuale dettagliato volto a confrontare l’interesse ad accrescere l’esposizione verso Alitalia per realizzarne la cessione con la liquidazione che avrebbe probabilmente fatto seguito alla mancata concessione dell’importo di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(84)

| (85) | Conseguentemente, la Commissione conclude, in via preliminare, che il prestito del 2019 non è conforme al principio dell’operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(85)

8.2.4.2.1.   Esposizione precedente dello Stato in qualità di azionista di Alitalia

| (86) | Come indicato al punto (24), nel 2017 l’Italia ha concesso ad Alitalia un importo di 900 milioni di EUR dopo che l’impresa era stata ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria. Pertanto, lo Stato era già esposto nei confronti di Alitalia per un importo di 900 milioni di EUR (senza contare i 150 milioni di EUR di interessi maturati) nel momento in cui ha deciso di concedere il prestito di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(86)

| (87) | Nella presente sottosezione, la Commissione valuta in via preliminare se sia pertinente considerare altre esposizioni precedenti, diverse dai prestiti del 2017, per valutare se il prestito del 2019 sia conforme al criterio dell’operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(87)

| (88) | Lo Stato italiano era detentore di una precedente esposizione nei confronti di Alitalia in qualità di azionista indiretto: infatti, lo Stato italiano detiene il 65 % di Poste Italiane assieme alla Cassa Depositi e Prestiti (35 %), anch’essa di proprietà statale, e Poste Italiane stessa possedeva il 2 % di CAI, che a sua volta controllava il 51 % di Alitalia SAI. Di conseguenza, lo Stato italiano era azionista indiretto di Alitalia, di cui deteneva una quota pari all’1 % circa. |
| --- | --- |

(88)

| (89) | La Commissione ritiene in via provvisoria che questa esposizione indiretta e relativamente di minoranza nei confronti di Alitalia non potesse giustificare l’intervento dell’Italia volto ad aumentare la sua esposizione verso Alitalia mediante il prestito concesso nel 2019: infatti, Alitalia era stata sottoposta ad amministrazione straordinaria e qualsiasi creditore in un’economia di mercato avrebbe ritenuto irrilevante mantenere una partecipazione così modesta al momento di decidere se concedere tale prestito a rischio. |
| --- | --- |

(89)

| (90) | I rischi associati alla restituzione del prestito del 2019 sono molto elevati, dal punto di vista di un azionista, se si tiene conto della mancanza di una prospettiva di risanamento: la riuscita di una ristrutturazione di Alitalia era infatti molto incerta dopo la bocciatura del piano di risanamento da parte dei dipendenti (cfr. il punto (16)). Inoltre, gli azionisti sarebbero stati gli ultimi ad essere rimborsati in base all’ordinanza di ripartizione dei potenziali proventi di una (eventuale) procedura di cessione delle attività di Alitalia nell’ambito dell’amministrazione straordinaria. Tenuto conto dell’importo dei debiti finanziari pre-insolvenza, era quindi improbabile che gli azionisti di Alitalia recuperassero alcunché in caso di cessione delle attività della compagnia aerea. |
| --- | --- |

(90)

| (91) | Questo ragionamento è ulteriormente confermato dal fatto che nessun altro azionista di Alitalia, come le banche Intesa o Unicredit o gli operatori industriali Atlantia, Etihad o Air France-KLM, abbia concesso un prestito ad Alitalia dopo l’entrata di quest’ultima in amministrazione straordinaria. |
| --- | --- |

(91)

| (92) | Inoltre, la Commissione osserva che lo Stato italiano non ha addotto il motivo della posizione quale creditore di mercato pre-insolvenza di Alitalia a sostegno della conformità al principio dell’operatore in un’economia di mercato nei confronti del prestito concesso nel 2019 ad Alitalia. |
| --- | --- |

(92)

| (93) | In conclusione, la Commissione conclude in via preliminare che un operatore in un’economia di mercato che si fosse trovato nella situazione dello Stato italiano non avrebbe tenuto conto della propria potenziale esposizione indiretta come azionista indiretto di minoranza di Alitalia al momento di decidere se concedere il prestito nel 2019 alla compagnia aerea, ma avrebbe tenuto conto soltanto della sua esposizione di 900 milioni di EUR derivante dai prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(93)

8.2.4.3   Conclusioni provvisorie in merito all’esistenza di un vantaggio

| (94) | Innanzitutto la Commissione conclude in via provvisoria che il principio dell’operatore in un’economia di mercato non sembra applicabile al prestito concesso nel 2019. In secondo luogo, anche supponendo che tale criterio fosse applicabile, la Commissione dubita che tale criterio sia soddisfatto per quanto riguarda il prestito del 2019. |
| --- | --- |

(94)

| (95) | Di conseguenza, la Commissione conclude, in via provvisoria, che il prestito concesso nel 2019 ha conferito un vantaggio economico ad Alitalia ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. L’Italia è invitata a fornire tutti i documenti e le prove pertinenti a sostegno delle sue dichiarazioni secondo le quali avrebbe agito come un operatore in un’economia di mercato quando ha concesso il prestito del 2019. |
| --- | --- |

(95)

8.2.5.   Potenziale distorsione della concorrenza e conseguenze sugli scambi tra Stati membri

| (96) | Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, una misura costituisce aiuto di Stato quando falsa o minaccia di falsare la concorrenza o incide sugli scambi tra Stati membri. |
| --- | --- |

(96)

| (97) | Si ritiene che una misura concessa da uno Stato falsi o minacci di falsare la concorrenza qualora sia atta a migliorare la posizione del destinatario nei confronti di altre imprese concorrenti (45). È dunque sufficiente che l’aiuto consenta al beneficiario di mantenere una posizione concorrenziale più forte di quella in cui si troverebbe se l’aiuto non fosse stato concesso. |
| --- | --- |

(97)

| (98) | Secondo la relazione trimestrale del commissario straordinario di Alitalia, pubblicata nel settembre 2018 (46), il mercato italiano del trasporto aereo di passeggeri, in cui Alitalia è principalmente attiva, è altamente competitivo ed è caratterizzato, tra l’altro, da un’alta penetrazione dei vettori low cost sul mercato domestico (la più elevata in Europa) e intraeuropeo. |
| --- | --- |

(98)

| (99) | La Commissione conclude pertanto, in via provvisoria, che il prestito concesso nel 2019 sia tale da incidere sugli scambi tra Stati membri poiché riguarda Alitalia, segnatamente Alitalia SAI e Cityliner, la cui attività di trasporto, per sua natura, concerne numerosi Stati membri. Inoltre, il prestito del 2019 è anche atto a falsare o minacciare di falsare la concorrenza nel mercato unico, poiché riguarda solo due imprese che si trovano in concorrenza con altre compagnie aeree nella rete europea. |
| --- | --- |

(99)

8.2.6.   Conclusione in merito all’esistenza di aiuti di Stato

| (100) | In considerazione di quanto precede, la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito concesso a favore di Alitalia nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. |
| --- | --- |

(100)

9.   LEGITTIMITÀ DELL’AIUTO

| (101) | La Commissione osserva che il prestito del 2019 è stato concesso ad Alitalia senza alcuna notifica alla Commissione, in violazione dell’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE e dell’obbligo di astenersi dal dare esecuzione all’aiuto. |
| --- | --- |

(101)

| (102) | Pertanto, la Commissione conclude in via preliminare che il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato illegale. |
| --- | --- |

(102)

10.   COMPATIBILITÀ DELL’AIUTO

| (103) | Nella misura in cui il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, la Commissione deve valutare se l’aiuto possa essere dichiarato compatibile con il mercato interno. |
| --- | --- |

(103)

| (104) | Secondo la giurisprudenza costante della Corte, lo Stato membro che chiede di poter concedere aiuti in deroga alle norme del trattato è soggetto all’obbligo di collaborazione nei confronti della Commissione. |
| --- | --- |

(104)

| (105) | In forza di tale obbligo, è tenuto in particolare a fornire tutti gli elementi atti a consentire a detta istituzione di accertare che ricorrano le condizioni della deroga richiesta (47). Invitata a presentare osservazioni sulla compatibilità del prestito del 2019, l’Italia ha dichiarato soltanto che la compatibilità del prestito del 2019 dovrebbe essere valutata nell’ambito dell’indagine aperta con la decisione di avvio del 2018, senza fornire ulteriori informazioni che consentano alla Commissione di valutare la compatibilità del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(105)

| (106) | La Commissione ritiene che Alitalia soddisfi i criteri per essere considerata un’impresa in difficoltà ai sensi del punto 20, lettera c), degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, in quanto Alitalia SAI e Cityliner erano già state dichiarate insolventi quando il prestito del 2019 è stato concesso (cfr. il punto (1)). Di conseguenza, la Commissione ha potuto effettuare una valutazione della compatibilità del prestito del 2019 soltanto come aiuto per il salvataggio e la ristrutturazione ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione poiché, in quanto impresa in difficoltà, Alitalia non può beneficiare di alcun altro tipo di aiuto di Stato (cfr. Il punto 23 dei citati orientamenti). Detti orientamenti stabiliscono le norme e le condizioni da considerare ai fini della valutazione della compatibilità di aiuti per il salvataggio e la ristrutturazione a favore di imprese in difficoltà ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), del TFUE. |
| --- | --- |

(106)

| (107) | Due tipi di aiuti definiti negli orientamenti sono pertinenti nella fattispecie, vale a dire gli aiuti per il salvataggio e gli aiuti per la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(107)

| (108) | Ai sensi del punto 26 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per il salvataggio sono, per loro stessa natura, una forma di assistenza temporanea e reversibile. La loro finalità principale è consentire di mantenere in attività un’impresa in difficoltà per il tempo necessario a elaborare un piano di ristrutturazione o di liquidazione. |
| --- | --- |

(108)

| (109) | Ai sensi del punto 27 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per la ristrutturazione spesso comportano un’assistenza più permanente e devono ripristinare la redditività a lungo termine del beneficiario in base a un piano di ristrutturazione realistico, coerente e di ampia portata, consentendo, al contempo, un sufficiente contributo proprio e una condivisione degli oneri e limitando le potenziali distorsioni della concorrenza. |
| --- | --- |

(109)

| (110) | L’Italia non ha fornito alcun elemento che dimostri che il prestito concesso nel 2019 soddisfa i criteri degli aiuti per il salvataggio o per la ristrutturazione previsti dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(110)

| (111) | Per essere considerati compatibili con gli orientamenti sugli aiuti Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per il salvataggio o per la ristrutturazione devono soddisfare una serie di criteri cumulativi previsti al punto 3 degli orientamenti, e segnatamente: a) contributo al raggiungimento di un obiettivo ben definito di interesse comune; b) necessità dell’intervento statale; c) adeguatezza della misura di aiuto; d) effetto di incentivazione; e) proporzionalità dell’aiuto (aiuto limitato al minimo); f) prevenzione di effetti negativi indebiti sulla concorrenza e sugli scambi tra gli Stati membri; g) trasparenza dell’aiuto. |
| --- | --- |

(111)

| (112) | A norma del punto 39 di detti orientamenti: „Qualora uno dei criteri di cui sopra non sia soddisfatto, l’aiuto non sarà considerato compatibile con il mercato interno.“ |
| --- | --- |

(112)

| (113) | A tale riguardo, con riferimento agli aiuti finalizzati sia al salvataggio sia alla ristrutturazione, spetta allo Stato membro in questione fornire gli elementi necessari per stabilire se l’aiuto possa essere considerato compatibile. In particolare, lo Stato membro deve individuare e definire un obiettivo di interesse comune in linea con le condizioni stabilite negli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione, dato che la valutazione del rispetto degli altri criteri dipende da tale obiettivo. La Commissione non può, di propria iniziativa, definire tale obiettivo in sostituzione di quello dello Stato membro qualora esso non vi provveda. Per quanto riguarda l’obiettivo di interesse comune, la Commissione osserva che l’Italia non ha fornito alcun elemento di prova che dimostri che il prestito del 2019 è stato concesso, come stabilito al punto 43 dei citati orientamenti „in quanto è volto a prevenire problemi di ordine sociale o a risolvere fallimenti del mercato ..., ripristinando la redditività a lungo termine dell’impresa ...“. |
| --- | --- |

(113)

| (114) | Accertare che l’aiuto persegua un obiettivo di comune interesse è una condizione preliminare essenziale per l’analisi di diversi altri criteri. Alla luce di quanto precede, a questo stadio della procedura, non si può dimostrare i) che l’intervento dello Stato era necessario per perseguire un obiettivo di comune interesse, ii) che l’aiuto era adeguato, iii) che l’effetto di incentivazione è stato soddisfatto, iv) che l’aiuto era limitato al minimo e che non vi sono stati effetti negativi indebiti sulla concorrenza e sugli scambi tra Stati membri. |
| --- | --- |

(114)

| (115) | Atteso che, come stabilito al punto 39 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, qualora uno dei criteri di cui sopra non sia soddisfatto, l’aiuto non può essere considerato compatibile con il mercato interno, la Commissione, a questo stadio della procedura, conclude pertanto in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 non poteva essere considerato un aiuto per il salvataggio o un aiuto per la ristrutturazione compatibile con il mercato interno a norma degli orientamenti. |
| --- | --- |

(115)

| (116) | Nonostante tale conclusione provvisoria, nei punti che seguono la Commissione valuta per completezza anche se il prestito concesso nel 2019 soddisfi altre condizioni stabilite dai citati orientamenti. |
| --- | --- |

(116)

| (117) | In primo luogo, conformemente ai punti 70 e 71 degli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti possono essere concessi alle imprese in difficoltà per una sola operazione di ristrutturazione. Pertanto, qualora siano trascorsi meno di 10 anni dall’erogazione precedente di un aiuto per il salvataggio o per la ristrutturazione o di una misura temporanea di sostegno alla ristrutturazione oppure dalla fine del periodo di ristrutturazione o dalla cessazione dell’attuazione del piano di ristrutturazione - a seconda di cosa sia avvenuto per ultimo - la Commissione non autorizzerà altri aiuti (principio dell’aiuto „una tantum“). |
| --- | --- |

(117)

| (118) | Poiché è possibile che Alitalia abbia beneficiato di un aiuto per il salvataggio nel 2017 (48) grazie ai prestiti concessi nel 2017, a questo stadio della procedura la Commissione nutre anche dubbi sul fatto che il principio dell’aiuto „una tantum“ sia stato rispettato; se tale dubbio fosse confermato, il prestito concesso nel 2019 non potrebbe essere considerato un aiuto per il salvataggio o per la ristrutturazione compatibile con il mercato interno. |
| --- | --- |

(118)

| (119) | In secondo luogo, per quanto riguarda la proporzionalità del prestito del 2019 come aiuto al salvataggio, la Commissione non dispone di alcun elemento di prova circa la proporzionalità dell’aiuto in quanto l’Italia non ha fornito dati sul fabbisogno di tesoreria di Alitalia e in tali circostanze la Commissione non è in grado di stabilire se il prestito del 2019 fosse il minimo necessario per mantenere Alitalia in attività per sei mesi. |
| --- | --- |

(119)

| (120) | In terzo luogo, per quanto riguarda gli aiuti per la ristrutturazione, le autorità italiane non hanno presentato alla Commissione né un piano di ristrutturazione finalizzato a ripristinare la redditività a lungo termine né un piano di liquidazione per la cessione delle attività di Alitalia e la successiva liquidazione della società entro un lasso di tempo ragionevole, come richiesto dal punto 55, lettera d), punti ii) e iii), degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(120)

| (121) | In quarto luogo, per quanto riguarda la proporzionalità del prestito del 2019 quale aiuto per la ristrutturazione, come stabilito al punto 61 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, l’importo e l’intensità dell’aiuto per la ristrutturazione devono essere limitati al minimo strettamente necessario per consentire la ristrutturazione, in funzione delle risorse finanziarie esistenti del beneficiario, dei suoi azionisti o del gruppo di cui fa parte. In particolare deve essere garantito un livello sufficiente di contributo proprio ai costi della ristrutturazione e la ripartizione degli oneri. L’Italia non ha fornito alcun elemento a comprova del fatto che un investitore o un gruppo di investitori avrebbe fornito di nuovo un simile contributo proprio che avrebbe dovuto corrispondere all’importo dell’aiuto (almeno all’importo del capitale dei prestiti) come richiesto dalla sezione 3.5.2.1 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(121)

| (122) | In quinto e ultimo luogo, ai sensi del punto 76 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, per limitare il più possibile gli effetti negativi sulle condizioni degli scambi, in modo che prevalgano gli effetti positivi, nel concedere aiuti per la ristrutturazione devono essere adottate misure volte a limitare distorsioni della concorrenza (le „misure di compensazione“). Le autorità italiane non hanno presentato alcuna misura di compensazione per evitare tali indebite distorsioni della concorrenza, quali una riduzione della capacità disponibile dei posti-km o la riduzione degli slot, come previsto dalla sezione 3.6.2 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(122)

| (123) | Per i motivi di cui sopra, in questa fase dell’indagine, la Commissione è giunta alla conclusione provvisoria che il prestito concesso nel 2019 non soddisfa le condizioni stabilite dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(123)

10.1.   Conclusione in merito alla compatibilità dell’aiuto di Stato

| (124) | Di conseguenza, in questa fase dell’indagine, la Commissione conclude in via provvisoria che vi sono seri dubbi circa la compatibilità del prestito concesso nel 2019 con il mercato interno e invita le autorità italiane e tutte le parti interessate a presentare osservazioni. |
| --- | --- |

(124)

11.   CONCLUSIONI

| (125) | Per i motivi di cui sopra, in questa fase dell’indagine, la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, che è stato concesso in violazione dell’obbligo di astenersi dal dare esecuzione all’aiuto di cui dell’articolo 108, paragrafo 2, del TFUE, e che ci sono seri dubbi sulla sua compatibilità con il mercato interno.
  La Commissione richiama l’attenzione dell’Italia sul fatto che l’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE ha effetto sospensivo, ricordando alle autorità italiane che l’articolo 16 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio stabilisce che ogni aiuto illegale può formare oggetto di recupero presso il beneficiario.
  La Commissione comunica all’Italia che intende informare i terzi interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi significativa della stessa nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. La Commissione informerà inoltre le parti interessate degli Stati EFTA firmatari dell’accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, e informerà infine l’Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Le parti interessate saranno invitate a presentare osservazioni entro un mese dalla data della suddetta pubblicazione. |
| --- | --- |

(125)

La Commissione richiama l’attenzione dell’Italia sul fatto che l’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE ha effetto sospensivo, ricordando alle autorità italiane che l’articolo 16 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio stabilisce che ogni aiuto illegale può formare oggetto di recupero presso il beneficiario.

La Commissione comunica all’Italia che intende informare i terzi interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi significativa della stessa nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. La Commissione informerà inoltre le parti interessate degli Stati EFTA firmatari dell’accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, e informerà infine l’Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Le parti interessate saranno invitate a presentare osservazioni entro un mese dalla data della suddetta pubblicazione.

---

(1)  Komisjoni teatis – Suunised raskustes olevate mittefinantsettevõtjate päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (ELT C 249, 31.7.2014, lk 1).

(2)  Decreto Legge 2 Dicembre 2019, n. 137 „Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“, GU no 282, 2. detsember 2019.

(3)  30. jaanuari 2020. aasta seadus nr 2 „Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (GU Serie Generale no. 25, 31. jaanuar 2020).

(4)  Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 108 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (EÜT L 248, 24.9.2015, lk 9).

(5)  Decreto-legge 26 ottobre 2019, n. 124, „Disposizioni urgenti in materia fiscale e per esigenze indifferibili“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 252 del 26 ottobre 2019).

(6)  Decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, „Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 282 del 2 dicembre 2019).

(7)  Legge 30 gennaio 2020, n. 2, „Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 25 del 31 gennaio 2020).

(8)  Cfr. il decreto del ministro dello Sviluppo economico del 12 maggio 2017, con il quale Cityliner è ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria, accessibile al pubblico sul sito Internet dell’amministrazione straordinaria: www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/estensione_procedura.pdf.

(9)  Cfr. il punto 85 a pagina 55 e segg. della „Relazione sulle cause di insolvenza di Alitalia e Cityliner“ del 26 gennaio 2018 redatta dai commissari straordinari e pubblicata sul sito Internet della procedura di amministrazione straordinaria di Alitalia: http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/relazione_cause_insolvenza.pdf.

(10)  Tra gli azionisti principali di CAI con una partecipazione pari o inferiore all’1 % figurano Factorit S.p.A. (1 %), Macca Srl (0,96 %) e la quota residua di Air France-KLM (0,73 % rispetto al 25 % nel 2009).

(11)  Articolo 67 del Regio Decreto 16 marzo 1942, n. 267 — Disciplina del fallimento, del concordato preventivo, dell’amministrazione controllata e della liquidazione coatta amministrativa (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 81 del 6 aprile 1942) (la „legge fallimentare italiana“).

(12)  Un „piano attestato di risanamento“ a norma dell’articolo 67, comma 3, lettera d), della legge fallimentare italiana è una procedura per le imprese che si trovano in difficoltà finanziarie temporanee, ovvero difficoltà finanziarie che possono essere superate data la loro specifica natura reversibile e la disponibilità di risorse adeguate. Secondo tale procedura, gli sforzi di risanamento sono gestiti dall’impresa e non dal giudice.

(13)  Secondo la relazione dei commissari straordinari dell’11 luglio 2018, al 31 dicembre 2017, il gruppo Alitalia registrava 11 755 contratti di lavoro corrispondenti a 10 871 dipendenti a tempo pieno occupati presso Alitalia S.p.A. e Cityliner. Il 31 dicembre 2016 vi erano 10 781 equivalenti a tempo pieno alle dipendenze del gruppo Alitalia.

(14)  Alitalia e Cityliner sono state poste in amministrazione straordinaria ai sensi del decreto-legge 23 dicembre 2003, n. 347, "Misure urgenti per la ristrutturazione industriale di grandi imprese in stato di insolvenza (Gazzetta Ufficiale - Serie generale n. 298 del 24 dicembre 2003) in combinato disposto con il decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270. „Nuova disciplina dell’amministrazione straordinaria delle grandi imprese in stato di insolvenza, a norma dell’articolo 1 della legge 30 luglio 1998, n. 274“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 185 del 9 agosto 1999). Il decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270 disciplina la procedura di amministrazione straordinaria, ovvero una procedura di insolvenza per le grandi imprese finalizzata al salvataggio e alla conservazione del loro valore attraverso la prosecuzione delle attività fino alla ristrutturazione o alla cessione degli attivi. Le imprese sono ammesse all’amministrazione straordinaria solo qualora si ritenga possibile che ritrovino una situazione di redditività economica.

(15)  Cfr. la pagina 57 e segg. della „Relazione sulle cause di insolvenza di Alitalia e Cityliner“, del 26 gennaio 2018, redatta dai commissari straordinari; cfr. anche la sentenza del 26 maggio 2019 che dichiara l’insolvenza di Cityliner. Tali documenti sono consultabili pubblicamente: http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/sentenza_cityliner.pdf; http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/relazione_cause_insolvenza.pdf

(16)  Come previsto all’articolo 81 del decreto-legge 270/1999. Cfr. il punto 1.

(17)  Cfr. la nota 1.

(18)  Il prestito iniziale del 2017 a favore di Alitalia era stato disposto dal decreto-legge 2 maggio 2017, n. 55 („Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia S.p.A.“) (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 100 del 2 maggio 2017). Sebbene il decreto-legge 55/2017 sia scaduto e sia divenuto nullo perché non convertito in legge entro il termine previsto, i suoi effetti sono stati mantenuti dalla legge 21 giugno 2017, n. 96.

(19)  Conformemente agli orientamenti previsti dal decreto legislativo 270/1999, articolo 27, comma 2, lettere a), b) e b bis).

(20)  Tramite il decreto-legge 27 aprile 2018, n. 38.

(21)  Decreto-legge 30 aprile 2019, n. 34, „Misure urgenti di crescita economica e per la risoluzione di specifiche situazioni di crisi“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 100 del 30 aprile 2019). Il decreto-legge 34/2019 è stato convertito dalla legge 28 giugno 2019, n. 58 (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 151 del 29 giugno 2019 - Suppl. Ordinario n. 26).

(22)  Nelle osservazioni presentate il 6 gennaio 2020, al punto 2, lettera b), le autorità italiane hanno dichiarato che non era loro pervenuta alcuna offerta finale entro il termine stabilito dalla legge. La notizia è stata diffusa anche dalla stampa: si veda ad esempio „Il Corriere della sera“ del 21 novembre 2019: „Alitalia, il salvataggio salta ancora: ottavo rinvio per la cordata“; „la Repubblica“ del 20 novembre 2019: „Si ferma la cordata Fs-Atlantia. Alitalia verso l’ottavo rinvio“; „la Repubblica“ del 26 novembre 2019: „Alitalia, la resa del governo. Patuanelli: la soluzione di mercato non c’è“.

(23)  Comunicazione della Commissione — Orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese non finanziarie in difficoltà (GU C 249 del 31.7.2014, pag. 1).

(24)  Aiuti di Stato — Italia — Aiuto di Stato SA.48171 (2018/C) (ex 2018/NN, ex 2017/FC) — Presunto aiuto di Stato a favore di Alitalia — Invito a presentare osservazioni a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (C/2018/2357) (GU C 256, del 20.7.2018, pag. 4).

(25)  La denuncia contiene copia di un’intervista al vicepresidente della Banca europea per gli investimenti, pubblicata da Radiocor Economia il 26 settembre 2019, in cui si affermava che Alitalia non aveva ancora le caratteristiche necessarie per essere finanziabile dalle banche.

(26)  GU L 248 del 24.9.2015, pag. 9.

(27)  Comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (C/2016/2946) (GU C 262 del 19.7.2016, pag. 1).

(28)  L’articolo 12, comma 2, del decreto-legge 148/2017 dispone che „... l’ammontare del finanziamento ... è incrementato di 300 milioni di euro, da erogarsi nell’anno 2018“.

(29)  Cfr., in proposito, la decisione della Commissione del 19 dicembre 2012 nel caso SA.35378 Financing of Berlin Brandenburg Airport, Germania (GU C 36 dell’8.2.2013, pag. 10), punti da 14 a 33.

(30)  Sentenza del 2 settembre 2010, Commissione/Deutsche Post, C-399/08 P, EU:C:2010:481, punto 39 e giurisprudenza ivi citata.

(31)  Sulla definizione di impresa si richiama la sezione 2 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato, in particolare il punto 7: "Secondo la costante giurisprudenza della Corte di giustizia, la nozione di impresa abbraccia qualsiasi ente che esercita un’attività economica ....

(32)  Cfr. sentenza del 4 giugno 2015, Commissione/MOL, C-15/14 P, EU:C:2015:362, punto 60.

(33)  Sentenza dell’11 luglio 1996, SFEI e Altri, C-39/94, EU:C:1996:285, punto 60; Sentenza del 29 aprile 1999, Spagna/Commissione, C-342/96, EU:C:1999:210, punto 41.

(34)  Sentenza dell’11 luglio 1996, SFEI e Altri, C-39/94, EU:C:1996:285, punti 60 e 61.

(35)  Sentenza del 5 giugno 2012, Commissione/RDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punti 79-82 e 87.

(36)  Sentenza del 15 dicembre 2009, EDF/Commissione, T-156/04, EU:T:2009:505, punto 228.

(37)  https://www.ilmessaggero.it/economia/news/alitalia_patuanelli_ non_fallira_nazionalizzazione_non_negativa-4892078.html

(38)  http://www.rainews.it/dl/rainews/articoli/Alitalia-Leogrande-domani-entrero-in-azienda-non-faro-disastri-45f19058-ff0f-42d2-9532-5446204b197d.html?refresh_ce

(39)  Sentenza del 16 gennaio 2018, EDF / Commissione, T-747/15, EU:T:2018:6, punto 142, e sentenza del 19 dicembre 2019, Arriva Italia Srl e a., C-385/18, EU:C:2019:1121, punto 48.

(40)  Sentenza del 19 dicembre 2019Arriva Italia Srl e a., C-385/18, EU:C:2019:1121, punto 47, e sentenza del 5 giugno 2012, Commissione / EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punto 79 e giurisprudenza ivi citata.

(41)  Sentenza del 6 marzo 2003, Westdeutsche Landesbank Girozentrale e Land Nordrhein-Westfalen/Commissione, (West-LB) T-228/99 e T-233/99, EU:T:2003:57, punto 208.

(42)  Cfr., in tal senso, la sentenza del 5 giugno 2012, Commissione/EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punto 90 e la sentenza del 15 marzo 1994, Banco Exterior de España, C-387/92, EU:C:1994:100, punto 14; sentenza del 19 maggio 1999, Italia/Commissione, C-6/97, EU:C:1999:251, punto 16.

(43)  http://www.amministrazionestraordinariaalitaliasai.com/pdf/alitalia/audizione27032019.pdf

(44)  Calcolo preliminare basato su: i) tasso di interesse Euribor a 6 mesi più 1 000 punti base; e, ii) date di concessione e di esborso dei prestiti.

(45)  Sentenza del 17 settembre 1980, Philip Morris Holland BV/Commissione, 730/79, ECLI:EU:C:1980:209, punto 11.

(46)  http://www.amministrazionestraordinariaalitaliasai.com/pdf/alitalia/doc-3-relazione-az-trim--1-luglio--30-settembre-2018-omissis.pdf

(47)  Sentenza del 28 aprile 1993, Repubblica italiana/Commissione, C-364/90, ECLI:EU:C:1993:157, punto 20.

(48)  L’Italia ha notificato i prestiti del 2017 come aiuto per il salvataggio dopo la sua concessione , tuttavia i prestiti del 2017 non sono stati restituiti dopo sei mesi né convertiti in aiuto per la ristrutturazione mediante l’invio di un piano di risanamento realizzabile come previsto dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione.

---