# Europos Sąjungos C 303/2021

| | ISSN 1977-0960 |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 303 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir pranešimai | 64 metai2021m. liepos 29d. |

ISSN 1977-0960

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 303

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir pranešimai

64 metai2021m. liepos 29d.

---

| Turinys | Puslapis |
| --- | --- |
| | I   Rezoliucijos, rekomendacijos ir nuomonės |
| | REKOMENDACIJOS |
| | Europos Centrinis Bankas |
| 2021/C 303/01 | 2021 m. liepos 23 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija dėl Rekomendacijos ECB/2020/62 panaikinimo, (ECB/2021/31) | 1 |

Turinys

Puslapis

I   Rezoliucijos, rekomendacijos ir nuomonės

REKOMENDACIJOS

Europos Centrinis Bankas

2021/C 303/01

2021 m. liepos 23 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija dėl Rekomendacijos ECB/2020/62 panaikinimo, (ECB/2021/31)

1

---

| | II   Komunikatai |
| --- | --- |
| | EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRIIMTI KOMUNIKATAI |
| | Europos Komisija |
| 2021/C 303/02 | Neprieštaravimas koncentracijai, apie kurią pranešta (Byla M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS) (
  1
  ) | 3 |
| 2021/C 303/03 | Neprieštaravimas koncentracijai, apie kurią pranešta (Byla M.10268 — SYNNEX/Tech Data) (
  1
  ) | 4 |

II   Komunikatai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRIIMTI KOMUNIKATAI

Europos Komisija

2021/C 303/02

Neprieštaravimas koncentracijai, apie kurią pranešta (Byla M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS) (
  1
  )

1

3

2021/C 303/03

Neprieštaravimas koncentracijai, apie kurią pranešta (Byla M.10268 — SYNNEX/Tech Data) (
  1
  )

1

4

---

| | IV   Pranešimai |
| --- | --- |
| | EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI |
| | Europos Komisija |
| 2021/C 303/04 | 2021 m. liepos 28 d. Euro kursas | 5 |
| | PRANEŠIMAI, SUSIJĘ SU EUROPOS EKONOMINE ERDVE |
| | ELPA Priežiūros taryba |
| 2021/C 303/05 | Norvegijos pranešimas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/22/EB dėl leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygų. Kvietimas teikti paraiškas naftos gavybos leidimams Norvegijos kontinentiniame šelfe gauti. 2021 m. leidimų iš anksto nustatytose vietovėse išdavimas | 6 |
| 2021/C 303/06 | Valstybės pagalba. Sprendimas neteikti prieštaravimų | 9 |

IV   Pranešimai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI

Europos Komisija

2021/C 303/04

2021 m. liepos 28 d. Euro kursas

5

PRANEŠIMAI, SUSIJĘ SU EUROPOS EKONOMINE ERDVE

ELPA Priežiūros taryba

2021/C 303/05

Norvegijos pranešimas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/22/EB dėl leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygų. Kvietimas teikti paraiškas naftos gavybos leidimams Norvegijos kontinentiniame šelfe gauti. 2021 m. leidimų iš anksto nustatytose vietovėse išdavimas

6

2021/C 303/06

Valstybės pagalba. Sprendimas neteikti prieštaravimų

9

---

| | V   Nuomonės |
| --- | --- |
| | TEISINĖS PROCEDŪROS |
| | ELPA Teismas |
| 2021/C 303/07 | 2021 m. kovo 25 d. Teismo sprendimas byloje E-3/20. Norvegijos vyriausybė, kuriai atstovauja Sveikatos ir priežiūros paslaugų ministerija (Helse- og omsorgsdepartementet), prieš Anniken Jenny Lindberg
  (Asmenų judėjimo laisvė – Direktyva 2005/36/EB – Profesinių kvalifikacijų pripažinimas – Galimybė verstis gydytojo odontologo profesija – Automatinis pripažinimas) | 10 |
| 2021/C 303/08 | 2021 m. kovo 25 d. Teismo sprendimas byloje E-4/20. Tor-Arne Martinez Haugland ir kiti prieš Norvegijos Vyriausybę, atstovaujamą Sveikatos ir priežiūros paslaugų ministerijos (Helse- og omsorgsdepartementet)
  (Asmenų judėjimo laisvė – Direktyva 2005/36/EB – Profesinių kvalifikacijų pripažinimas – Galimybė verstis psichologo profesija – Bendroji pripažinimo sistema – Termino ta pati profesija samprata) | 11 |
| | PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU BENDROS PREKYBOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU |
| | Europos Komisija |
| 2021/C 303/09 | Pranešimas apie antidempingo priemonių, taikomų importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aspartamui, galiojimo termino peržiūros inicijavimą | 12 |
| 2021/C 303/10 | Pranešimas apie tam tikrų antidempingo priemonių galiojimo pabaigą | 23 |
| | PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU KONKURENCIJOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU |
| | Europos Komisija |
| 2021/C 303/11 | Valstybės Pagalba – Italija. Valstybės pagalba SA.55678 (2019/NN) – Nauja paskola bendrovei Alitalia. Kvietimas teikti pastabas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį (
  1
  ) | 24 |

V   Nuomonės

TEISINĖS PROCEDŪROS

ELPA Teismas

2021/C 303/07

2021 m. kovo 25 d. Teismo sprendimas byloje E-3/20. Norvegijos vyriausybė, kuriai atstovauja Sveikatos ir priežiūros paslaugų ministerija (Helse- og omsorgsdepartementet), prieš Anniken Jenny Lindberg
  (Asmenų judėjimo laisvė – Direktyva 2005/36/EB – Profesinių kvalifikacijų pripažinimas – Galimybė verstis gydytojo odontologo profesija – Automatinis pripažinimas)

Helse- og omsorgsdepartementet

(Asmenų judėjimo laisvė – Direktyva 2005/36/EB – Profesinių kvalifikacijų pripažinimas – Galimybė verstis gydytojo odontologo profesija – Automatinis pripažinimas)

10

2021/C 303/08

2021 m. kovo 25 d. Teismo sprendimas byloje E-4/20. Tor-Arne Martinez Haugland ir kiti prieš Norvegijos Vyriausybę, atstovaujamą Sveikatos ir priežiūros paslaugų ministerijos (Helse- og omsorgsdepartementet)
  (Asmenų judėjimo laisvė – Direktyva 2005/36/EB – Profesinių kvalifikacijų pripažinimas – Galimybė verstis psichologo profesija – Bendroji pripažinimo sistema – Termino ta pati profesija samprata)

Helse- og omsorgsdepartementet

(Asmenų judėjimo laisvė – Direktyva 2005/36/EB – Profesinių kvalifikacijų pripažinimas – Galimybė verstis psichologo profesija – Bendroji pripažinimo sistema – Termino ta pati profesija samprata)

11

PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU BENDROS PREKYBOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU

Europos Komisija

2021/C 303/09

Pranešimas apie antidempingo priemonių, taikomų importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aspartamui, galiojimo termino peržiūros inicijavimą

12

2021/C 303/10

Pranešimas apie tam tikrų antidempingo priemonių galiojimo pabaigą

23

PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU KONKURENCIJOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU

Europos Komisija

2021/C 303/11

Valstybės Pagalba – Italija. Valstybės pagalba SA.55678 (2019/NN) – Nauja paskola bendrovei Alitalia. Kvietimas teikti pastabas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį (
  1
  )

1

24

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE. |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE.

1

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

I Rezoliucijos, rekomendacijos ir nuomonės

REKOMENDACIJOS

Europos Centrinis Bankas

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/1

---

EUROPOS CENTRINIO BANKO REKOMENDACIJA

2021 m. liepos 23 d.

dėl Rekomendacijos ECB/2020/62 panaikinimo

(ECB/2021/31)

(2021/C 303/01)

EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (1), ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį,

kadangi:

| (1) | 2020 m. kovo 27 d. Europos Centrinis Bankas (ECB) priėmė Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/19 (2), kuria rekomendavo, kad bent iki 2020 m. spalio 1 d. kredito įstaigos neišmokėtų dividendų, neprisiimtų neatšaukiamo įsipareigojimo išmokėti dividendus ir susilaikytų nuo akcijų atpirkimo, kuriuo atlyginama akcininkams. 2020 m. liepos 27 d., priėmęs Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/35, ECB pratęsė šią rekomendaciją iki 2021 m. sausio 1 d. (3); |
| --- | --- |

(1)

2020 m. kovo 27 d. Europos Centrinis Bankas (ECB) priėmė Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/19 (2), kuria rekomendavo, kad bent iki 2020 m. spalio 1 d. kredito įstaigos neišmokėtų dividendų, neprisiimtų neatšaukiamo įsipareigojimo išmokėti dividendus ir susilaikytų nuo akcijų atpirkimo, kuriuo atlyginama akcininkams. 2020 m. liepos 27 d., priėmęs Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/35, ECB pratęsė šią rekomendaciją iki 2021 m. sausio 1 d. (3);

| (2) | nors makroekonominės sąlygos pagerėjo ir dėl COVID-19 pandemijos atsiradęs ekonominis netikrumas sumažėjo, 2020 m. pabaigoje šio netikrumo lygis tebebuvo aukštas ir tebedarė poveikį bankų gebėjimui prognozuoti savo vidutinio laikotarpio kapitalo poreikius. Atsižvelgdamas į šį tebesitęsiantį netikrumą, ECB priėmė Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/62 (4), kuria panaikino Rekomendaciją ECB/2020/35, tačiau rekomendavo, kad priimdamos sprendimus dėl dividendų, juos išmokėdamos ar vykdydamos akcijų atpirkimą, kuriuo atlyginama akcininkams, kredito įstaigos veiktų ypatingai apdairiai; |
| --- | --- |

(2)

nors makroekonominės sąlygos pagerėjo ir dėl COVID-19 pandemijos atsiradęs ekonominis netikrumas sumažėjo, 2020 m. pabaigoje šio netikrumo lygis tebebuvo aukštas ir tebedarė poveikį bankų gebėjimui prognozuoti savo vidutinio laikotarpio kapitalo poreikius. Atsižvelgdamas į šį tebesitęsiantį netikrumą, ECB priėmė Europos Centrinio Banko rekomendaciją ECB/2020/62 (4), kuria panaikino Rekomendaciją ECB/2020/35, tačiau rekomendavo, kad priimdamos sprendimus dėl dividendų, juos išmokėdamos ar vykdydamos akcijų atpirkimą, kuriuo atlyginama akcininkams, kredito įstaigos veiktų ypatingai apdairiai;

| (3) | iš naujausių makroekonominių prognozių matyti, kad ekonomika pradeda atsigauti, o ekonominio netikrumo lygis toliau mažėja. Todėl ECB mano, kad nebeliko priežasčių, dėl kurių buvo priimta Rekomendacija ECB/2020/62. Ekonominiam netikrumui sumažėjus, galima nuodugniai individualiu lygmeniu iš priežiūros pozicijų įvertinti, ar bankų planai paskirstyti dividendus ir vykdyti akcijų atpirkimą yra apdairūs, ir kruopščiai įvertinti perspektyvinius kapitalo planus įprasto priežiūros ciklo metu, |
| --- | --- |

(3)

iš naujausių makroekonominių prognozių matyti, kad ekonomika pradeda atsigauti, o ekonominio netikrumo lygis toliau mažėja. Todėl ECB mano, kad nebeliko priežasčių, dėl kurių buvo priimta Rekomendacija ECB/2020/62. Ekonominiam netikrumui sumažėjus, galima nuodugniai individualiu lygmeniu iš priežiūros pozicijų įvertinti, ar bankų planai paskirstyti dividendus ir vykdyti akcijų atpirkimą yra apdairūs, ir kruopščiai įvertinti perspektyvinius kapitalo planus įprasto priežiūros ciklo metu,

PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:

Šia rekomendacija nuo 2021 m. rugsėjo 30 d. panaikinama Rekomendacija ECB/2020/62.

Priimta Frankfurte prie Maino 2021 m. liepos 23 d.

ECB Pirmininkė

Christine LAGARDE

---

(1)  OL L 287, 2013 10 29, p. 63.

1

(2)  2020 m. kovo 27 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2020/19 dėl dividendų paskirstymo COVID-19 pandemijos metu ir dėl Rekomendacijos ECB/2020/1 panaikinimo (OL C 102I, 2020 3 30, p. 1).

2

(3)  2020 m. liepos 27 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2020/35 dėl dividendų paskirstymo COVID-19 pandemijos metu ir dėl Rekomendacijos ECB/2020/19 panaikinimo (OL C 251, 2020 7 31, p. 1).

3

(4)  2020 m. gruodžio 15 d. Europos Centrinio Banko rekomendacija ECB/2020/62 dėl dividendų paskirstymo COVID-19 pandemijos metu ir dėl Rekomendacijos ECB/2020/35 panaikinimo (OL C 437, 2020 12 18, p. 1).

4

---

II Komunikatai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRIIMTI KOMUNIKATAI

Europos Komisija

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/3

---

Neprieštaravimas koncentracijai, apie kurią pranešta

(Byla M.10313 — CVC/CDPQ/WAVS)

(Tekstas svarbus EEE)

(2021/C 303/02)

2021 m. liepos 23 d. Komisija nusprendė neprieštarauti pirmiau nurodytai koncentracijai, apie kurią pranešta, ir pripažinti ją suderinama su vidaus rinka. Šis sprendimas priimtas remiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) 6 straipsnio 1 dalies b punktu. Visas sprendimo tekstas pateikiamas tik anglų kalba ir bus viešai paskelbtas iš jo pašalinus visą konfidencialią su verslu susijusią informaciją. Sprendimo tekstą bus galima rasti:

| — | Komisijos konkurencijos svetainės susijungimų skiltyje (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šioje svetainėje konkrečius sprendimus dėl susijungimo galima rasti įvairiais būdais, pavyzdžiui, pagal įmonės pavadinimą, bylos numerį, sprendimo priėmimo datą ir sektorių, |
| --- | --- |

—

Komisijos konkurencijos svetainės susijungimų skiltyje (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šioje svetainėje konkrečius sprendimus dėl susijungimo galima rasti įvairiais būdais, pavyzdžiui, pagal įmonės pavadinimą, bylos numerį, sprendimo priėmimo datą ir sektorių,

| — | elektroniniu formatu EUR-Lex svetainėje (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lt). Dokumento Nr. 32021M10313. EUR-Lex svetainėje galima rasti įvairių Bendrijos teisės aktų. |
| --- | --- |

—

elektroniniu formatu EUR-Lex svetainėje (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lt). Dokumento Nr. 32021M10313. EUR-Lex svetainėje galima rasti įvairių Bendrijos teisės aktų.

---

(1)  OL L 24, 2004 1 29, p. 1.

---

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/4

---

Neprieštaravimas koncentracijai, apie kurią pranešta

(Byla M.10268 — SYNNEX/Tech Data)

(Tekstas svarbus EEE)

(2021/C 303/03)

2021 m. liepos 23 d. Komisija nusprendė neprieštarauti pirmiau nurodytai koncentracijai, apie kurią pranešta, ir pripažinti ją suderinama su vidaus rinka. Šis sprendimas priimtas remiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) 6 straipsnio 1 dalies b punktu. Visas sprendimo tekstas pateikiamas tik anglų kalba ir bus viešai paskelbtas iš jo pašalinus visą konfidencialią su verslu susijusią informaciją. Sprendimo tekstą bus galima rasti:

| — | Komisijos konkurencijos svetainės susijungimų skiltyje (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šioje svetainėje konkrečius sprendimus dėl susijungimo galima rasti įvairiais būdais, pavyzdžiui, pagal įmonės pavadinimą, bylos numerį, sprendimo priėmimo datą ir sektorių, |
| --- | --- |

—

Komisijos konkurencijos svetainės susijungimų skiltyje (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šioje svetainėje konkrečius sprendimus dėl susijungimo galima rasti įvairiais būdais, pavyzdžiui, pagal įmonės pavadinimą, bylos numerį, sprendimo priėmimo datą ir sektorių,

| — | elektroniniu formatu EUR-Lex svetainėje (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lt). Dokumento Nr. 32021M10268. EUR-Lex svetainėje galima rasti įvairių Bendrijos teisės aktų. |
| --- | --- |

—

elektroniniu formatu EUR-Lex svetainėje (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lt). Dokumento Nr. 32021M10268. EUR-Lex svetainėje galima rasti įvairių Bendrijos teisės aktų.

---

(1)  OL L 24, 2004 1 29, p. 1.

---

IV Pranešimai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI

Europos Komisija

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/5

---

Euro kursas (1)

2021 m. liepos 28 d.

(2021/C 303/04)

1 euro =

| | Valiuta | Valiutos kursas |
| --- | --- | --- |
| USD | JAV doleris | 1,1807 |
| JPY | Japonijos jena | 129,97 |
| DKK | Danijos krona | 7,4373 |
| GBP | Svaras sterlingas | 0,85095 |
| SEK | Švedijos krona | 10,1963 |
| CHF | Šveicarijos frankas | 1,0802 |
| ISK | Islandijos krona | 148,40 |
| NOK | Norvegijos krona | 10,4828 |
| BGN | Bulgarijos levas | 1,9558 |
| CZK | Čekijos krona | 25,625 |
| HUF | Vengrijos forintas | 359,72 |
| PLN | Lenkijos zlotas | 4,5965 |
| RON | Rumunijos lėja | 4,9213 |
| TRY | Turkijos lira | 10,0973 |
| AUD | Australijos doleris | 1,6081 |
| CAD | Kanados doleris | 1,4840 |
| HKD | Honkongo doleris | 9,1880 |
| NZD | Naujosios Zelandijos doleris | 1,7013 |
| SGD | Singapūro doleris | 1,6057 |
| KRW | Pietų Korėjos vonas | 1 362,99 |
| ZAR | Pietų Afrikos randas | 17,4792 |
| CNY | Kinijos ženminbi juanis | 7,6722 |
| HRK | Kroatijos kuna | 7,5066 |
| IDR | Indonezijos rupija | 17 117,84 |
| MYR | Malaizijos ringitas | 5,0003 |
| PHP | Filipinų pesas | 59,465 |
| RUB | Rusijos rublis | 86,7666 |
| THB | Tailando batas | 38,780 |
| BRL | Brazilijos realas | 6,0931 |
| MXN | Meksikos pesas | 23,5823 |
| INR | Indijos rupija | 87,8330 |

Valiuta

Valiutos kursas

USD

JAV doleris

1,1807

JPY

Japonijos jena

129,97

DKK

Danijos krona

7,4373

GBP

Svaras sterlingas

0,85095

SEK

Švedijos krona

10,1963

CHF

Šveicarijos frankas

1,0802

ISK

Islandijos krona

148,40

NOK

Norvegijos krona

10,4828

BGN

Bulgarijos levas

1,9558

CZK

Čekijos krona

25,625

HUF

Vengrijos forintas

359,72

PLN

Lenkijos zlotas

4,5965

RON

Rumunijos lėja

4,9213

TRY

Turkijos lira

10,0973

AUD

Australijos doleris

1,6081

CAD

Kanados doleris

1,4840

HKD

Honkongo doleris

9,1880

NZD

Naujosios Zelandijos doleris

1,7013

SGD

Singapūro doleris

1,6057

KRW

Pietų Korėjos vonas

1 362,99

ZAR

Pietų Afrikos randas

17,4792

CNY

Kinijos ženminbi juanis

7,6722

HRK

Kroatijos kuna

7,5066

IDR

Indonezijos rupija

17 117,84

MYR

Malaizijos ringitas

5,0003

PHP

Filipinų pesas

59,465

RUB

Rusijos rublis

86,7666

THB

Tailando batas

38,780

BRL

Brazilijos realas

6,0931

MXN

Meksikos pesas

23,5823

INR

Indijos rupija

87,8330

---

(1)  Šaltinis: valiutų perskaičiavimo kursai paskelbti ECB.

---

PRANEŠIMAI, SUSIJĘ SU EUROPOS EKONOMINE ERDVE

ELPA Priežiūros taryba

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/6 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/6

---

Norvegijos pranešimas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/22/EB dėl leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygų

Kvietimas teikti paraiškas naftos gavybos leidimams Norvegijos kontinentiniame šelfe gauti. 2021 m. leidimų iš anksto nustatytose vietovėse išdavimas

(2021/C 303/05)

Norvegijos naftos ir energetikos ministerija, remdamasi 1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/22/EB dėl leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygų 3 straipsnio 2 dalies a punktu, skelbia kvietimą teikti paraiškas naftos gavybos leidimams gauti (1).

Gavybos leidimai bus suteikiami tik Norvegijoje ar kitoje valstybėje, kuri yra Europos ekonominės erdvės susitarimo (toliau – EEE susitarimas) šalis, registruotoms akcinėms bendrovėms arba fiziniams asmenims, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta yra valstybėje, kuri yra EEE susitarimo šalis.

Bendrovėms, kurios neturi leidimų Norvegijos žemyniniame šelfe, gavybos leidimai gali būti išduoti, jei jos yra iš anksto patvirtintos kaip tinkamos būti leidimų Norvegijos žemyniniame šelfe turėtojomis.

Pavienes bendroves ir bendroves, teikiančias paraiškas kaip grupės dalis, ministerija traktuos vienodai. Pareiškėjai, teikiantys individualias paraiškas, arba pareiškėjai, teikiantys bendrą paraišką grupės vardu, bus laikomi paraiškos suteikti gavybos leidimą teikėju. Ministerija, remdamasi paraiškomis, kurias pateikė paraiškos teikėjų grupės ar pavieniai paraiškų teikėjai, gali nustatyti leidimo turėtojų grupių, kurioms suteikiamas naujas gavybos leidimas, sudėtį, be kita ko, pašalinti paraiškos teikėjus iš grupės ir įtraukti pavienius paraiškos teikėjus, taip pat paskirti tokių grupių operatorių.

Akcijų paketo dalis gamybos leidimui skiriama su sąlyga, kad leidimų turėtojai sudaro susitarimą dėl naftos gavybos ir (arba) žvalgybos veiklos, įskaitant bendros veiklos susitarimą ir susitarimą dėl transakcijų. Jei gavybos leidimas grindžiamas stratigrafiniu skirstymu, dviejų pagal stratigrafijos principą padalytų leidimų turėtojų taip pat bus prašoma sudaryti specialų bendros veiklos susitarimą, kuriuo bus reglamentuojami jų santykiai šiuo klausimu.

Pasirašydami pirmiau minėtus susitarimus, leidimų turėtojai įsteigs bendrą įmonę, kurioje jų akcijų paketo dalies dydis visą laiką bus toks pats kaip jų akcijų paketo dalis gavybos leidime.

Išduodant leidimų dokumentus daugiausia bus remiamasi dokumentais, susijusiais su 2020 m. leidimų iš anksto nustatytose vietovėse išdavimu. Siekiama, kad potencialūs paraiškų teikėjai galėtų susipažinti su pagrindiniais bet kokių tvarkos pakeitimų aspektais prieš pradedant taikyti tuos pakeitimus.

Gavybos leidimo suteikimo kriterijai

Kad būtų skatinamas tinkamas išteklių valdymas, greita ir veiksminga naftos žvalgyba bei jos gavyba Norvegijos kontinentiniame šelfe, įskaitant leidimo grupių, kurios tai užtikrintų, sudarymą, nustatant akcijų paketo dalį gavybos leidimuose ir paskiriant operatorių turi būti taikomi šie kriterijai:

| a) | pareiškėjo geologinės žinios apie konkrečią geografinę vietovę ir leidimų gavėjų pasiūlymai, susiję su veiksminga naftos žvalgyba; |
| --- | --- |

a)

pareiškėjo geologinės žinios apie konkrečią geografinę vietovę ir leidimų gavėjų pasiūlymai, susiję su veiksminga naftos žvalgyba;

| b) | reikiamos techninės paraiškos teikėjo žinios ir tai, kaip šiomis žiniomis būtų galima veiksmingai prisidėti prie ekonomiškos žvalgybos ir, jei būtina, naftos gavybos konkrečioje geografinėje vietovėje; |
| --- | --- |

b)

reikiamos techninės paraiškos teikėjo žinios ir tai, kaip šiomis žiniomis būtų galima veiksmingai prisidėti prie ekonomiškos žvalgybos ir, jei būtina, naftos gavybos konkrečioje geografinėje vietovėje;

| c) | paraiškos teikėjo patirtis Norvegijos žemyniniame šelfe arba atitinkama lygiavertė patirtis kitose vietovėse; |
| --- | --- |

c)

paraiškos teikėjo patirtis Norvegijos žemyniniame šelfe arba atitinkama lygiavertė patirtis kitose vietovėse;

| d) | pareiškėjas yra pakankamai finansiškai pajėgus atlikti žvalgybą, jei būtina, naftos gavybą konkrečioje geografinėje vietovėje; |
| --- | --- |

d)

pareiškėjas yra pakankamai finansiškai pajėgus atlikti žvalgybą, jei būtina, naftos gavybą konkrečioje geografinėje vietovėje;

| e) | jei paraiškos teikėjas yra arba buvo gavybos leidimo turėtojas, ministerija gali atsižvelgti į bet kokį pareiškėjo, kaip leidimo turėtojo, parodytą neefektyvumą ar atskaitomybės stoką; gali būti atsižvelgiama ir į nacionalinio saugumo aspektus, jeigu ministerija nustato, kad tokie aspektai aktualūs; |
| --- | --- |

e)

jei paraiškos teikėjas yra arba buvo gavybos leidimo turėtojas, ministerija gali atsižvelgti į bet kokį pareiškėjo, kaip leidimo turėtojo, parodytą neefektyvumą ar atskaitomybės stoką; gali būti atsižvelgiama ir į nacionalinio saugumo aspektus, jeigu ministerija nustato, kad tokie aspektai aktualūs;

| f) | gavybos leidimai daugiausia bus išduodami bendrai įmonei, kurios bent vienas leidimo turėtojas yra kaip operatorius išgręžęs mažiausiai vieną žvalgybinį gręžinį Norvegijos kontinentiniame šelfe arba turi atitinkamos tokio darbo patirties už Norvegijos kontinentinio šelfo ribų; |
| --- | --- |

f)

gavybos leidimai daugiausia bus išduodami bendrai įmonei, kurios bent vienas leidimo turėtojas yra kaip operatorius išgręžęs mažiausiai vieną žvalgybinį gręžinį Norvegijos kontinentiniame šelfe arba turi atitinkamos tokio darbo patirties už Norvegijos kontinentinio šelfo ribų;

| g) | gavybos leidimai daugiausia bus išduodami dviem ar daugiau leidimo turėtojams, iš kurių bent vienas turi f punkte minėtą patirtį; |
| --- | --- |

g)

gavybos leidimai daugiausia bus išduodami dviem ar daugiau leidimo turėtojams, iš kurių bent vienas turi f punkte minėtą patirtį;

| h) | paskirtasis gavybos leidimų Barenco jūroje operatorius kaip operatorius turi būti išgręžęs mažiausiai vieną gręžinį Norvegijos kontinentiniame šelfe arba turi atitinkamos tokio darbo patirties už Norvegijos kontinentinio šelfo ribų; |
| --- | --- |

h)

paskirtasis gavybos leidimų Barenco jūroje operatorius kaip operatorius turi būti išgręžęs mažiausiai vieną gręžinį Norvegijos kontinentiniame šelfe arba turi atitinkamos tokio darbo patirties už Norvegijos kontinentinio šelfo ribų;

| i) | gavybos leidimų giliuosiuose vandenyse atveju tiek paskirtasis operatorius, tiek bent vienas leidimo turėtojas kaip operatoriai turi būti išgręžę bent vieną gręžinį Norvegijos žemyniniame šelfe arba turi atitinkamos tokio darbo patirties už Norvegijos žemyninio šelfo ribų; Vienas gavybos leidimo turėtojas kaip operatorius turi būti gręžęs giliuosiuose vandenyse; |
| --- | --- |

i)

gavybos leidimų giliuosiuose vandenyse atveju tiek paskirtasis operatorius, tiek bent vienas leidimo turėtojas kaip operatoriai turi būti išgręžę bent vieną gręžinį Norvegijos žemyniniame šelfe arba turi atitinkamos tokio darbo patirties už Norvegijos žemyninio šelfo ribų; Vienas gavybos leidimo turėtojas kaip operatorius turi būti gręžęs giliuosiuose vandenyse;

| j) | gavybos leidimų žvalgybiniams gręžiniams, kurių gręžimas susijęs su aukštu slėgiu ir (arba) aukšta temperatūra (angl. HTHP), atveju tiek paskirtasis operatorius, tiek bent vienas kitas leidimo turėtojas kaip operatoriai turi būti išgręžę bent vieną gręžinį Norvegijos kontinentiniame šelfe arba turi atitinkamos tokio darbo patirties už Norvegijos kontinentinio šelfo ribų. Vienas gavybos leidimo turėtojas kaip operatorius turi būti gręžęs aukšto slėgio ir (arba) aukštos temperatūros (angl. HTHP) sąlygomis. |
| --- | --- |

j)

gavybos leidimų žvalgybiniams gręžiniams, kurių gręžimas susijęs su aukštu slėgiu ir (arba) aukšta temperatūra (angl. HTHP), atveju tiek paskirtasis operatorius, tiek bent vienas kitas leidimo turėtojas kaip operatoriai turi būti išgręžę bent vieną gręžinį Norvegijos kontinentiniame šelfe arba turi atitinkamos tokio darbo patirties už Norvegijos kontinentinio šelfo ribų. Vienas gavybos leidimo turėtojas kaip operatorius turi būti gręžęs aukšto slėgio ir (arba) aukštos temperatūros (angl. HTHP) sąlygomis.

Blokai, dėl kurių galima teikti paraiškas

Gali būti teikiamos paraiškos dėl pagal gavybos leidimą vykdomos veiklos dalies, susijusios su blokais, kuriems iš anksto numatytoje vietovėje leidimų nėra išduota, kaip pavaizduota Norvegijos naftos direkcijos paskelbtame žemėlapyje. Paraiškas dėl ploto, kurio buvo atsisakyta iš anksto nustatytoje vietovėje, galima teikti po to, kai, remiantis atnaujintais žemėlapiais, apie atsisakymą paskelbiama Norvegijos naftos direktorato interneto svetainėje esančiuose interaktyviuose žemėlapiuose Factmaps.

Kiekviename gavybos leidime gali būti nurodytas vienas arba daugiau blokų ar jų dalių. Paraiškos teikėjų prašoma, kad paraiškose jie nurodytų tik tas vietoves, kurias pažymėjo žemėlapyje kaip tyrinėtinas.

Visą pranešimo tekstą, įskaitant išsamius galimų vietovių žemėlapius galima rasti Norvegijos naftos direktorato interneto svetainėje www.npd.no/apa2021.

Paraiškos naftos gavybos leidimams gauti teikiamos elektroniniu būdu, pvz., per L2S, adresu:

| Ministry of Petroleum and Energy |
| --- |
| P.O. Box 8148 |
| Dep. N-0033 OSLO |
| NORWAY |

Ministry of Petroleum and Energy

P.O. Box 8148

Dep. N-0033 OSLO

NORWAY

Kopija pateikiama elektroniniu būdu, pvz., per L2S, adresu:

| The Norwegian Petroleum Directorate |
| --- |
| P.O. Box 600 |
| 4003 STAVANGER |
| NORWAY |

The Norwegian Petroleum Directorate

P.O. Box 600

4003 STAVANGER

NORWAY

Terminas: 2021 m. rugsėjo 8 d. 12:00 val.

Naftos gavybos leidimus 2021 m. iš anksto nustatytose Norvegijos kontinentinio šelfo vietovėse planuojama išduoti 2022 m. pirmą ketvirtį.

---

(1)  OL L 164, 1994 6 30, p. 3.

---

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/9

---

Valstybės pagalba. Sprendimas neteikti prieštaravimų

(2021/C 303/06)

ELPA priežiūros institucija neprieštarauja šiai valstybės pagalbos priemonei:

| Sprendimo priėmimo data | 2021 m. balandžio 16 d. |
| --- | --- |
| Bylos Nr. | 86711 |
| Sprendimo Nr. | 031/21/COL |
| ELPA valstybė | Norvegija |
| Regionas | Visa Norvegijos teritorija |
| Pavadinimas (ir (arba) pagalbos gavėjo pavadinimas) | COVID-19. Nuo pandemijos nukentėjusiose savivaldybėse esančioms įmonėms skirta bendroji paramos likvidumui schema |
| Teisinis pagrindas | Pasiūlymas Parlamentui Nr. 79 (p. 37–38 dėl 553 skyriaus 68 punkto – įmonėms skirtos savivaldybių kompensavimo sistemos)
  Raštai dėl lėšų skyrimo savivaldybėms (byla 21/1215-2) ir (byla 21/1215-31)
  Pataisa Innst. 233 S (2020–2021) (p. 25–26) |
| Priemonės rūšis | Schema |
| Tikslas | Teikiant tiesiogines dotacijas vietos įmonėms, kurios dėl COVID-19 pandemijos poveikio ekonomikai susiduria su staigiu likvidumo trūkumu arba jo nebuvimu, užtikrinti jų galimybę gauti likvidumo paramą |
| Pagalbos forma | Dotacijos |
| Biudžetas | Numatomas biudžetas – 2 000  mln. NOK |
| Intensyvumas | 100 % |
| Trukmė | Pagalba pagal schemą bus suteikta ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. |
| Ekonomikos sektoriai | Visi sektoriai, išskyrus finansų sektorių |
| Pagalbą teikiančios institucijos pavadinimas ir adresas | Vietos savivaldos ir modernizacijos ministerija |
| Postboks 8112 Dep |
| 0032 Oslo |
| NORVEGIJA |

Sprendimo priėmimo data

2021 m. balandžio 16 d.

Bylos Nr.

86711

Sprendimo Nr.

031/21/COL

ELPA valstybė

Norvegija

Regionas

Visa Norvegijos teritorija

Pavadinimas (ir (arba) pagalbos gavėjo pavadinimas)

COVID-19. Nuo pandemijos nukentėjusiose savivaldybėse esančioms įmonėms skirta bendroji paramos likvidumui schema

Teisinis pagrindas

Pasiūlymas Parlamentui Nr. 79 (p. 37–38 dėl 553 skyriaus 68 punkto – įmonėms skirtos savivaldybių kompensavimo sistemos)

Raštai dėl lėšų skyrimo savivaldybėms (byla 21/1215-2) ir (byla 21/1215-31)

Pataisa Innst. 233 S (2020–2021) (p. 25–26)

Priemonės rūšis

Schema

Tikslas

Teikiant tiesiogines dotacijas vietos įmonėms, kurios dėl COVID-19 pandemijos poveikio ekonomikai susiduria su staigiu likvidumo trūkumu arba jo nebuvimu, užtikrinti jų galimybę gauti likvidumo paramą

Pagalbos forma

Dotacijos

Biudžetas

Numatomas biudžetas – 2 000  mln. NOK

Intensyvumas

100 %

Trukmė

Pagalba pagal schemą bus suteikta ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d.

Ekonomikos sektoriai

Visi sektoriai, išskyrus finansų sektorių

Pagalbą teikiančios institucijos pavadinimas ir adresas

Vietos savivaldos ir modernizacijos ministerija

Postboks 8112 Dep

0032 Oslo

NORVEGIJA

Autentišką sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų galima rasti ELPA priežiūros institucijos interneto svetainėje

http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/decisions/

---

V Nuomonės

TEISINĖS PROCEDŪROS

ELPA Teismas

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/10 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/10

---

TEISMO SPRENDIMAS

2021 m. kovo 25 d.

byloje E-3/20

Norvegijos vyriausybė, kuriai atstovauja Sveikatos ir priežiūros paslaugų ministerija (Helse- og omsorgsdepartementet), prieš Anniken Jenny Lindberg

(Asmenų judėjimo laisvė – Direktyva 2005/36/EB – Profesinių kvalifikacijų pripažinimas – Galimybė verstis gydytojo odontologo profesija – Automatinis pripažinimas)

(2021/C 303/07)

Byloje E-3/20 Norvegijos vyriausybė, kuriai atstovauja Sveikatos ir priežiūros paslaugų ministerija (Helse- og omsorgsdepartementet), prieš Anniken Jenny Lindberg dėl Norvegijos Aukščiausiojo Teismo (Norges Høyesterett) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo, kuri suderinta su Europos ekonominės erdvės susitarimu, visų pirma tos direktyvos 21 straipsnį, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas (pranešėjas) ir Berndas Hammermannas, 2021 m. kovo 25 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

| 1. | Kad pareiškėjas galėtų pasinaudoti 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo 21 straipsnio 1 dalyje numatyto automatinio pripažinimo galimybe, jis turi turėti visus prie direktyvos V priede nurodytų formalios kvalifikacijos įrodymų pridedamus pažymėjimus, kurie atitinka kilmės valstybės keliamus reikalavimus atitinkamai profesijai. |
| --- | --- |

1.

Kad pareiškėjas galėtų pasinaudoti 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo 21 straipsnio 1 dalyje numatyto automatinio pripažinimo galimybe, jis turi turėti visus prie direktyvos V priede nurodytų formalios kvalifikacijos įrodymų pridedamus pažymėjimus, kurie atitinka kilmės valstybės keliamus reikalavimus atitinkamai profesijai.

| 2. | EEE susitarimo 28 ir 31 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad reikštų, jog priimančioji valstybė turi atlikti individualų pareiškėjo profesine kvalifikacija patvirtintų žinių ir rengimo kurso vertinimą, be kita ko, tais atvejais, kai pareiškėjas siekia verstis profesija, kuri priskiriama prie tos kategorijos profesijų, kurioms taikomi suderinti minimalūs rengimo reikalavimai, tačiau kuri neatitinka Direktyvos 2005/36/EB 10 ir 21 straipsniuose nustatytų sąlygų. |
| --- | --- |

2.

EEE susitarimo 28 ir 31 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad reikštų, jog priimančioji valstybė turi atlikti individualų pareiškėjo profesine kvalifikacija patvirtintų žinių ir rengimo kurso vertinimą, be kita ko, tais atvejais, kai pareiškėjas siekia verstis profesija, kuri priskiriama prie tos kategorijos profesijų, kurioms taikomi suderinti minimalūs rengimo reikalavimai, tačiau kuri neatitinka Direktyvos 2005/36/EB 10 ir 21 straipsniuose nustatytų sąlygų.

| 3. | Atlikdama individualų pareiškėjo žinių ir įgūdžių vertinimą, priimančioji valstybė turi palyginti visus pareiškėjo diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją ir patirtį patvirtinančius dokumentus su jos keliamais reikalavimais galimybei verstis atitinkama profesija. Jei diplomu patvirtintos pareiškėjo žinios bei kvalifikacija ir atitinkama darbo patirtis nėra lygiavertės arba tik iš dalies atitinka priimančiosios valstybės reikalaujamas žinias ir kvalifikaciją, ta valstybė turi nurodyti, kokių kursų trūksta, kad pareiškėjas galėtų baigti rengimo kursą ar papildomus kursus. |
| --- | --- |

3.

Atlikdama individualų pareiškėjo žinių ir įgūdžių vertinimą, priimančioji valstybė turi palyginti visus pareiškėjo diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją ir patirtį patvirtinančius dokumentus su jos keliamais reikalavimais galimybei verstis atitinkama profesija. Jei diplomu patvirtintos pareiškėjo žinios bei kvalifikacija ir atitinkama darbo patirtis nėra lygiavertės arba tik iš dalies atitinka priimančiosios valstybės reikalaujamas žinias ir kvalifikaciją, ta valstybė turi nurodyti, kokių kursų trūksta, kad pareiškėjas galėtų baigti rengimo kursą ar papildomus kursus.

| 4. | Vertinant, ar pareiškėjui priimančiojoje valstybėje gali būti leista verstis ta pačia profesija, negali turėti lemiamos reikšmės tai, kad pareiškėjas kilmės valstybėje negali verstis profesine veikla visa apimtimi. |
| --- | --- |

4.

Vertinant, ar pareiškėjui priimančiojoje valstybėje gali būti leista verstis ta pačia profesija, negali turėti lemiamos reikšmės tai, kad pareiškėjas kilmės valstybėje negali verstis profesine veikla visa apimtimi.

---

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/11

---

TEISMO SPRENDIMAS

2021 m. kovo 25 d.

byloje E-4/20

Tor-Arne Martinez Haugland ir kiti prieš Norvegijos Vyriausybę, atstovaujamą Sveikatos ir priežiūros paslaugų ministerijos (Helse- og omsorgsdepartementet)

(Asmenų judėjimo laisvė – Direktyva 2005/36/EB – Profesinių kvalifikacijų pripažinimas – Galimybė verstis psichologo profesija – Bendroji pripažinimo sistema – Termino „ta pati profesija“ samprata)

(2021/C 303/08)

Byloje E-4/20 Tor-Arne Martinez Haugland ir kiti prieš Norvegijos Vyriausybę, atstovaujamą Sveikatos ir priežiūros paslaugų ministerijos (Helse- og omsorgsdepartementet) dėl Borgartingo apeliacinio teismo (Borgarting lagmannsrett, Norvegija) PRAŠYMO Teismui pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 34 straipsnį išaiškinti 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo, kuri suderinta su Europos ekonominės erdvės susitarimu, visų pirma tos direktyvos 4 ir 13 straipsnius, taip pat Susitarimo 28 ir 31 straipsnius, Teismas, kurį sudaro pirmininkas Pállis Hreinssonas ir teisėjai Peras Christiansenas (pranešėjas) ir Berndas Hammermannas, 2021 m. kovo 25 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinė dalis yra tokia:

| 1. | Ar pagal 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo profesija priimančiojoje valstybėje ir profesija kilmės valstybėje gali būti laikomos „ta pačia profesija“, turi būti vertinama kiekvienu konkrečiu atveju. Atliekant tą vertinimą turi būti palyginama veikla, kurią apima profesinė veikla kilmės valstybėje, ir profesinė veikla, kuria pareiškėjas nori verstis priimančiojoje valstybėje. Jei ir viena, ir kita profesinė veikla yra panaši, t. y. ji yra lygiavertė savo turiniu, atsižvelgiant į bet kokius reikšmingus tos veiklos apimties ir pobūdžio skirtumus, ji turi būti laikoma ta pačia profesija pagal Direktyvą 2005/36/EB.
  Nustatant, ar pagal Direktyvą 2005/36/EB profesija kilmės valstybėje ir profesija priimančiojoje valstybėje yra ta pati profesija, vertimusi profesija negalima laikyti su mokymu susijusios tam tikros veiklos, kuri ribotą laiką vykdoma su sąlyga, kad asmuo toliau tęs studijas.
  Vertinant, ar abi profesijos yra „ta pati profesija“ pagal Direktyvą 2005/36/EB, savarankiškumo ir atsakomybės už pacientus masto skirtumai gali būti reikšmingi siekiant nustatyti tikslų veiklos mastą ar pobūdį. |
| --- | --- |

1.

Ar pagal 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo profesija priimančiojoje valstybėje ir profesija kilmės valstybėje gali būti laikomos „ta pačia profesija“, turi būti vertinama kiekvienu konkrečiu atveju. Atliekant tą vertinimą turi būti palyginama veikla, kurią apima profesinė veikla kilmės valstybėje, ir profesinė veikla, kuria pareiškėjas nori verstis priimančiojoje valstybėje. Jei ir viena, ir kita profesinė veikla yra panaši, t. y. ji yra lygiavertė savo turiniu, atsižvelgiant į bet kokius reikšmingus tos veiklos apimties ir pobūdžio skirtumus, ji turi būti laikoma ta pačia profesija pagal Direktyvą 2005/36/EB.

Nustatant, ar pagal Direktyvą 2005/36/EB profesija kilmės valstybėje ir profesija priimančiojoje valstybėje yra ta pati profesija, vertimusi profesija negalima laikyti su mokymu susijusios tam tikros veiklos, kuri ribotą laiką vykdoma su sąlyga, kad asmuo toliau tęs studijas.

Vertinant, ar abi profesijos yra „ta pati profesija“ pagal Direktyvą 2005/36/EB, savarankiškumo ir atsakomybės už pacientus masto skirtumai gali būti reikšmingi siekiant nustatyti tikslų veiklos mastą ar pobūdį.

| 2. | Galimybė reikalauti taikyti kompensacines priemones pagal Direktyvos 2005/36/EB 14 straipsnį negali turėti įtakos termino „ta pati profesija“ aiškinimui tos direktyvos 13 straipsnio taikymo tikslais. |
| --- | --- |

2.

Galimybė reikalauti taikyti kompensacines priemones pagal Direktyvos 2005/36/EB 14 straipsnį negali turėti įtakos termino „ta pati profesija“ aiškinimui tos direktyvos 13 straipsnio taikymo tikslais.

| 3. | Direktyvos 2005/36/EB 3 straipsnio 1 dalies e punkte esanti formuluotė „specialiai skirtas siekiant užsiimti tam tikra profesija“ turi būti suprantama kaip apimanti rengimą, kuris yra specialiai skirtas tam, kad kandidatai būtų parengti dirbti pagal atitinkamą profesiją. Tai neapima kvalifikacijų, kurios suteikia teisę verstis įvairių rūšių profesija arba įrodo, be kita ko, tik akademinę kompetenciją konkrečioje srityje. |
| --- | --- |

3.

Direktyvos 2005/36/EB 3 straipsnio 1 dalies e punkte esanti formuluotė „specialiai skirtas siekiant užsiimti tam tikra profesija“ turi būti suprantama kaip apimanti rengimą, kuris yra specialiai skirtas tam, kad kandidatai būtų parengti dirbti pagal atitinkamą profesiją. Tai neapima kvalifikacijų, kurios suteikia teisę verstis įvairių rūšių profesija arba įrodo, be kita ko, tik akademinę kompetenciją konkrečioje srityje.

| 4. | Pareiškėjai, neatitinkantys Direktyvoje 2005/36/EB nustatytų profesinių kvalifikacijų pripažinimo reikalavimų, kaip pagrindu verstis reglamentuojama profesija priimančiojoje valstybėje gali remtis EEE susitarimo 28 ir 31 straipsniais.
  Atlikdama kvalifikacijų vertinimą pagal EEE susitarimo 28 ir 31 straipsnius, priimančioji valstybė turi palyginti visus pareiškėjo diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją ir atitinkamą profesinę patirtį patvirtinančius dokumentus su jos keliamais reikalavimais galimybei verstis atitinkama profesija. Jei diplomu patvirtintos pareiškėjo žinios bei kvalifikacija ir atitinkama profesinė patirtis nėra lygiavertės arba tik iš dalies atitinka priimančiosios valstybės reikalaujamas žinias ir kvalifikaciją, ji turi nurodyti, kokių kursų trūksta, kad pareiškėjas galėtų baigti rengimo kursą ar papildomus kursus. |
| --- | --- |

4.

Pareiškėjai, neatitinkantys Direktyvoje 2005/36/EB nustatytų profesinių kvalifikacijų pripažinimo reikalavimų, kaip pagrindu verstis reglamentuojama profesija priimančiojoje valstybėje gali remtis EEE susitarimo 28 ir 31 straipsniais.

Atlikdama kvalifikacijų vertinimą pagal EEE susitarimo 28 ir 31 straipsnius, priimančioji valstybė turi palyginti visus pareiškėjo diplomus, pažymėjimus ir kitus oficialią kvalifikaciją ir atitinkamą profesinę patirtį patvirtinančius dokumentus su jos keliamais reikalavimais galimybei verstis atitinkama profesija. Jei diplomu patvirtintos pareiškėjo žinios bei kvalifikacija ir atitinkama profesinė patirtis nėra lygiavertės arba tik iš dalies atitinka priimančiosios valstybės reikalaujamas žinias ir kvalifikaciją, ji turi nurodyti, kokių kursų trūksta, kad pareiškėjas galėtų baigti rengimo kursą ar papildomus kursus.

---

PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU BENDROS PREKYBOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU

Europos Komisija

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/12 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/12

---

Pranešimas apie antidempingo priemonių, taikomų importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aspartamui, galiojimo termino peržiūros inicijavimą

(2021/C 303/09)

Paskelbus pranešimą apie artėjančią antidempingo priemonių, galiojančių importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aspartamui, galiojimo pabaigą (1), Europos Komisija (toliau – Komisija) gavo prašymą atlikti peržiūrą pagal 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (2) (toliau – pagrindinis reglamentas) 11 straipsnio 2 dalį.

1.   Prašymas atlikti peržiūrą

Prašymą 2021 m. balandžio 26 d. pateikė „HSWT France S.A.S.“ (HSWT) (toliau – pareiškėjas), vienintelis Sąjungos gamintojas, kuris pagamina 100 % viso aspartamo Sąjungoje.

Suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje pateikiama nekonfidenciali prašymo versija ir Sąjungos gamintojų prašymo rėmimo lygio analizė. Šio pranešimo 5.6 skirsnyje pateikiama informacija apie suinteresuotųjų šalių galimybę susipažinti su byla.

2.   Peržiūrimasis produktas

Šioje peržiūroje nagrinėjamas produktas – aspartamas (N-L-α- Aspartil-L-fenilalanin-1-metilesteris, 3-amino-N-(α-karbometoksi-fenetil)-sukcinamo rūgštis-N-metilesteris), CAS RN 22839-47-0, kurio KN kodas šiuo metu yra ex 2924 29 70 (TARIC kodas 2924297005) (toliau – peržiūrimasis produktas). Šie KN ir TARIC kodai pateikiami tik kaip informacija.

3.   Galiojančios priemonės

Šiuo metu galiojančios priemonės – galutinis antidempingo muitas, nustatytas Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2016/1247 (3).

4.   Peržiūros pagrindas

Prašymas atlikti peržiūrą grindžiamas tuo, kad pasibaigus priemonių galiojimui dempingas veikiausiai tęstųsi, o Sąjungos pramonei daroma žala pasikartotų.

4.1.   
  Įtarimas dėl dempingo tęsimosi tikimybės

Pareiškėjas teigė, kad netikslinga naudoti KLR vidaus rinkos kainų ir sąnaudų, nes esama didelių iškraipymų, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte.

Įtarimams dėl didelių iškraipymų pagrįsti pareiškėjas rėmėsi 2017 m. gruodžio 20 d. Komisijos tarnybų darbiniu dokumentu dėl didelių KLR ekonomikos iškraipymų (toliau – Komisijos ataskaita). Visų pirma pareiškėjas tvirtino, kad peržiūrimojo produkto gamybai ir pardavimui veikiausiai poveikį daro veiksniai, be kita ko, nurodyti ataskaitos III dalies „Iškraipymai plieno sektoriuose“ 16 skirsnyje „Chemijos sektorius“.

Be to, pareiškėjas paminėjo Kinijos 13-ąjį nacionalinį penkmečio planą, 13-ąjį chemijos ir naftos chemijos pramonės penkmečio planą (2016–2020 m.), iniciatyvą „Pagaminta Kinijoje 2025“, Lengvosios pramonės plėtros planą (2006–2020 m.) ir išvadas, padarytas atlikus kelis ES ir JAV tyrimus dėl kainų Kinijos chemijos pramonės sektoriuje.

Komisijos ataskaita pateikiama suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje ir Prekybos GD svetainėje (4).

Atsižvelgdama į turimą informaciją Komisija mano, kad pagal pagrindinio reglamento 5 straipsnio 9 dalį yra pakankamai įrodymų tyrimo inicijavimui pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį pagrįsti, o iš tų įrodymų galima matyti, kad dėl didelių iškraipymų, kurie daro poveikį kainoms ir sąnaudoms, nėra tikslinga naudoti KLR vidaus rinkos kainų ir sąnaudų.

Dėl to, atsižvelgiant į pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą, įtarimas dėl dempingo tęsimosi yra grindžiamas apskaičiuotosios normaliosios vertės, pagrįstos gamybos ir pardavimo sąnaudomis, atitinkančiomis neiškraipytas kainas ar lyginamuosius kriterijus tinkamoje tipiškoje šalyje, palyginimu su KLR peržiūrimojo produkto pardavimo eksportui į Sąjungą kaina (gamintojo kaina EXW sąlygomis). Atsižvelgiant į tai, apskaičiuotas dempingo skirtumas yra reikšmingas KLR.

4.2.   
  Įtarimas dėl žalos tęsimosi arba pasikartojimo tikimybės

Pareiškėjas tvirtina įtariantis, kad žala gali pasikartoti. Įtarimui pagrįsti pareiškėjas pateikė pakankamai įrodymų, kad, jei būtų leista nebetaikyti priemonių, dabartinis peržiūrimojo produkto importo į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies mastas veikiausiai padidėtų dėl nepanaudotų pajėgumų Kinijos Liaudies Respublikoje ir Sąjungos rinkos patrauklumo.

Galiausiai pareiškėjas tvirtina įtariantis, kad žala nebedaroma iš esmės dėl to, kad taikomos priemonės, o jei būtų leista nebetaikyti priemonių ir vėl padidėtų importo iš nagrinėjamosios šalies dempingo kainomis mastas, Sąjungos pramonei daroma žala veikiausiai pasikartotų.

5.   Procedūra

Pasikonsultavusi su komitetu, įsteigtu pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 1 dalį, ir nustačiusi, kad yra pakankamai dempingo ir žalos tikimybės įrodymų, pagrindžiančių priemonių galiojimo termino peržiūros inicijavimą, Komisija, remdamasi pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalimi, inicijuoja peržiūrą.

Atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą bus nustatyta, ar yra tikimybė, kad pasibaigus priemonių galiojimui nagrinėjamosios šalies kilmės peržiūrimojo produkto dempingas ir Sąjungos pramonei daroma žala tęstųsi arba pasikartotų.

2018 m. birželio 8 d. įsigaliojusiu Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2018/825 (prekybos apsaugos priemonių modernizavimo dokumentų rinkinys) (5) padaryta tvarkaraščio ir terminų, anksčiau taikytų antidempingo tyrimuose, pakeitimų. Todėl Komisija ragina suinteresuotąsias šalis laikytis šiame pranešime ir tolesniuose Komisijos pranešimuose nurodytų procedūros etapų ir terminų.

Komisija taip pat atkreipia šalių dėmesį į tai, kad po COVID-19 protrūkio paskelbtas pranešimas (6) dėl COVID-19 protrūkio padarinių antidempingo ir antisubsidijų tyrimams, kuris gali būti taikomas šiam tyrimui.

5.1.   
  Peržiūros tiriamasis laikotarpis ir nagrinėjamasis laikotarpis

Atliekant dempingo tęsimosi ar pasikartojimo tyrimą bus nagrinėjamas 2020 m. liepos 1 d. – 2021 m. birželio 30 d. laikotarpis (toliau – peržiūros tiriamasis laikotarpis). Tiriant žalos tęsimosi arba pasikartojimo tikimybei įvertinti svarbias tendencijas bus nagrinėjamas laikotarpis nuo 2018 m. sausio 1 d. iki peržiūros tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau – nagrinėjamasis laikotarpis).

5.2.   
  Pastabos dėl prašymo ir tyrimo inicijavimo

Visos suinteresuotosios šalys raginamos per 15 dienų nuo šio pranešimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos (7) pateikti savo nuomonę dėl prašyme nurodytų gamybos išteklių ir Suderintos sistemos (SS) kodų (8).

Visos suinteresuotosios šalys, norinčios pateikti pastabų dėl prašymo (įskaitant klausimus, susijusius su žala ir priežastiniu ryšiu) arba aspektų, susijusių su tyrimo inicijavimu (įskaitant prašymo rėmimo lygį), privalo tai padaryti per 37 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo dienos.

Prašymai išklausyti dėl tyrimo inicijavimo turi būti pateikti per 15 dienų nuo šio pranešimo paskelbimo dienos.

5.3.   
  Dempingo tęsimosi arba pasikartojimo tikimybės nustatymo procedūra

Atlikdama priemonių galiojimo termino peržiūrą Komisija nagrinėja eksportą į Sąjungą peržiūros tiriamuoju laikotarpiu ir, neatsižvelgdama į eksportą į Sąjungą, sprendžia, ar peržiūrimąjį produktą nagrinėjamojoje šalyje gaminančių ir parduodančių bendrovių padėtis yra tokia, kad eksportas dempingo kainomis į Sąjungą veikiausiai būtų tęsiamas arba pasikartotų, jei priemonės nustotų galioti.

Todėl Komisijos tyrime kviečiami dalyvauti visi nagrinėjamosios šalies peržiūrimojo produkto gamintojai (9), neatsižvelgiant į tai, ar peržiūros tiriamuoju laikotarpiu jie eksportavo peržiūrimąjį produktą į Sąjungą, taip pat ir nebendradarbiavusieji atliekant tyrimą, po kurio nustatytos galiojančios priemonės.

5.3.1.   Nagrinėjamosios šalies gamintojų tyrimas

Atsižvelgdama į tai, kad nagrinėjamojoje šalyje gali būti daug su šia priemonių galiojimo termino peržiūra susijusių gamintojų, ir siekdama baigti tyrimą per teisės aktuose nustatytą terminą, Komisija gali sumažinti tirtinų gamintojų skaičių iki pagrįsto skaičiaus, atrinkdama tik kai kuriuos iš jų (šis procesas dar vadinamas atranka). Atranka bus vykdoma pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį.

Kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina, ir, jei būtina, atrinkti bendroves, visi gamintojai arba jų vardu veikiantys atstovai, taip pat ir tie, kurie nebendradarbiavo atliekant tyrimą, po kurio nustatytos atliekant šią peržiūrą nagrinėjamos priemonės, prašomi per 7 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo dienos Komisijai pateikti informaciją apie savo bendroves. Ši informacija turi būti teikiama per TRON.tdi adresu https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R742_SAMPLING_FORM_FOR_EXPORTING_PRODUCER. Informacija apie prisijungimą prie TRON pateikiama 5.6 ir 5.9 skirsniuose.

Kad gautų informaciją, kurią mano esant reikalingą nagrinėjamosios šalies gamintojų atrankai, Komisija taip pat kreipsis į nagrinėjamosios šalies valdžios institucijas ir gali kreiptis į visas žinomas nagrinėjamosios šalies gamintojų asociacijas.

Jei atranka būtina, gamintojai bus atrenkami remiantis didžiausia tipiška gamybos, pardavimo ar eksporto apimtimi, kurią galima pagrįstai ištirti per turimą laiką. Apie atrinktas bendroves Komisija, jei tinkama, per nagrinėjamosios šalies valdžios institucijas praneš visiems žinomiems nagrinėjamosios šalies gamintojams, nagrinėjamosios šalies valdžios institucijoms ir nagrinėjamosios šalies gamintojų asociacijoms.

Gavusi gamintojams atrinkti reikalingą informaciją, Komisija praneš susijusioms šalims savo sprendimą dėl to, ar jie atrinkti. Jei nenurodyta kitaip, atrinkti gamintojai užpildytą klausimyną turės pateikti per 30 dienų nuo pranešimo apie sprendimą dėl jų atrinkimo dienos.

Komisija prie suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtos bylos pridės pastabą dėl atrinktų bendrovių. Visos pastabos dėl atrinktų bendrovių turi būti gautos per 3 dienas nuo pranešimo apie sprendimą dėl atrinkimo dienos.

Nagrinėjamosios šalies gamintojams skirto klausimyno kopija pateikiama suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje ir Prekybos GD svetainėje https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

Klausimynas taip pat bus pateiktas visoms žinomoms gamintojų asociacijoms ir tos šalies valdžios institucijoms.

Nedarant poveikio galimybei taikyti pagrindinio reglamento 18 straipsnį, bendrovės, kurios sutiko, kad gali būti atrenkamos, bet nebuvo atrinktos, laikomos bendradarbiaujančiomis bendrovėmis (toliau – neatrinkti bendradarbiaujantys gamintojai).

5.3.2.   Nagrinėjamajai šaliai taikoma papildoma procedūra dėl didelių iškraipymų

Atsižvelgiant į šio pranešimo nuostatas, visos suinteresuotosios šalys raginamos reikšti savo nuomonę, teikti informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus dėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies taikymo. Jei nenurodyta kitaip, šią informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus Komisija turi gauti per 37 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo dienos.

Pagal 2 straipsnio 6a dalies e punktą Komisija netrukus po peržiūros inicijavimo, pridėdama pastabą prie suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtos bylos, praneš tyrimo šalims apie susijusius šaltinius, kuriuos ji ketina naudoti KLR normaliajai vertei nustatyti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalį. Tai apims visus šaltinius, įskaitant tinkamos tipiškos trečiosios šalies parinkimą, kai tinkama. Tyrimo šalims nustatomas 10 dienų nuo tos dienos, kurią prie bylos pridedama minėta pastaba, laikotarpis pastaboms pateikti.

Remiantis Komisijos turima informacija galima KLR atžvilgiu tipiška trečioji šalis šiuo atveju yra Tailandas. Siekdama galutinai parinkti tinkamą tipišką trečiąją šalį, Komisija nagrinės, ar yra šalių, kurių ekonominės plėtros lygis yra panašus į KLR, kuriose yra gaminamas ir parduodamas peržiūrimasis produktas ir kuriose galima lengvai gauti susijusių duomenų. Jei yra daugiau kaip viena tokia šalis, prireikus pirmenybė bus teikiama toms šalims, kuriose užtikrinamas tinkamas socialinės ir aplinkos apsaugos lygis.

Dėl susijusių šaltinių, Komisija kviečia visus KLR gamintojus per 15 dienų nuo šio pranešimo paskelbimo dienos pateikti informaciją apie peržiūrimajam produktui gaminti naudojamas medžiagas (žaliavines ir perdirbtas) ir energiją. Ši informacija turi būti teikiama per TRON.tdi adresu https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi/form/R742_INFO_ON_INPUTS_FOR_EXPORTING_PRODUCER_FORM. Informacija apie prisijungimą prie TRON pateikiama 5.6 ir 5.9 skirsniuose.

Be to, bet kokia faktinė informacija apie sąnaudas ir kainas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punktą turi būti pateikta per 65 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo dienos. Tokia faktinė informacija turėtų būti teikiama tik iš viešai prieinamų šaltinių.

Kad gautų informaciją, kurią mano esant reikalingą tyrimui, susijusiam su įtariamais dideliais iškraipymais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies b punkte, Komisija taip pat pateiks klausimyną KLR vyriausybei.

5.3.3.   Nesusijusių importuotojų (10)
  tyrimas (11)

Šiame tyrime kviečiami dalyvauti peržiūrimąjį produktą iš nagrinėjamosios šalies į Sąjungą importuojantys nesusiję importuotojai, taip pat ir nebendradarbiavusieji atliekant tyrimą, po kurio nustatytos galiojančios priemonės.

Atsižvelgdama į tai, kad gali būti daug su šia priemonių galiojimo termino peržiūra susijusių nesusijusių importuotojų, ir siekdama baigti tyrimą per teisės aktuose nustatytą terminą, Komisija gali sumažinti tirtinų nesusijusių importuotojų skaičių iki pagrįsto skaičiaus, atrinkdama tik kai kuriuos iš jų (šis procesas dar vadinamas atranka). Atranka bus vykdoma pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį.

Kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina, ir, jei būtina, atrinkti bendroves, visi nesusiję importuotojai arba jų vardu veikiantys atstovai, taip pat ir tie, kurie nebendradarbiavo atliekant tyrimą, po kurio nustatytos atliekant šią peržiūrą nagrinėjamos priemonės, prašomi Komisijai pranešti apie save. Šios šalys privalo tai padaryti per 7 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo dienos ir Komisijai pateikti šio pranešimo priede nurodytą informaciją apie savo bendrovę (-es).

Kad gautų informaciją, kurią mano esant reikalingą nesusijusių importuotojų atrankai, Komisija taip pat gali kreiptis į visas žinomas importuotojų asociacijas.

Jei atranka būtina, importuotojai gali būti atrenkami remiantis didžiausia tipiška nagrinėjamosios šalies peržiūrimojo produkto pardavimo Sąjungoje apimtimi, kurią galima pagrįstai ištirti per turimą laiką. Apie atrinktas bendroves Komisija praneš visiems žinomiems nesusijusiems importuotojams ir importuotojų asociacijoms.

Komisija prie suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtos bylos taip pat pridės pastabą dėl atrinktų bendrovių. Visos pastabos dėl atrinktų bendrovių turi būti gautos per 3 dienas nuo pranešimo apie sprendimą dėl atrinkimo dienos.

Kad gautų informaciją, kurią mano esant reikalingą tyrimui, Komisija atrinktiems nesusijusiems importuotojams pateiks klausimynus. Jei nenurodyta kitaip, tos šalys užpildytą klausimyną privalo pateikti per 30 dienų nuo pranešimo apie atrinktas bendroves dienos.

Nesusijusiems importuotojams skirto klausimyno kopija pateikiama suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje ir Prekybos GD svetainėje https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

5.4.   
  Žalos tęsimosi arba pasikartojimo tikimybės nustatymo procedūra

Siekiant nustatyti, ar yra tikimybė, kad Sąjungos pramonei daroma žala gali tęstis arba pasikartoti, Komisijos tyrime kviečiami dalyvauti Sąjungos peržiūrimojo produkto gamintojai.

5.4.1.   Sąjungos gamintojų tyrimas

Kad gautų informaciją, kurią mano esant reikalingą su Sąjungos gamintojais susijusiam tyrimui, Komisija nusiųs klausimyną vieninteliam Sąjungos gamintojui „HSWT France S.A.S.“.

Jei nenurodyta kitaip, užpildytą klausimyną pirmiau minėtas Sąjungos gamintojas turi pateikti per 37 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo dienos.

Sąjungos gamintojai ir atstovaujančios asociacijos, neįtraukti į pirmiau pateiktą sąrašą, raginami nedelsiant, bet ne vėliau kaip per 7 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo, susisiekti su Komisija (pageidautina e. paštu) ir pranešti apie save bei paprašyti klausimyno.

Sąjungos gamintojams skirto klausimyno kopija pateikiama suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje ir Prekybos GD svetainėje https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533.

5.5.   
  Sąjungos interesų vertinimo procedūra

Jeigu tikimybė, kad dempingas ir jo daroma žala gali tęstis arba pasikartoti, bus patvirtinta, pagal pagrindinio reglamento 21 straipsnį Komisija nustatys, ar antidempingo priemonių tolesnis taikymas neprieštarautų Sąjungos interesams.

Sąjungos gamintojai, importuotojai ir jiems atstovaujančios asociacijos, naudotojai ir jiems atstovaujančios asociacijos, profesinės sąjungos ir vartotojams atstovaujančios organizacijos raginami teikti Komisijai informaciją apie Sąjungos interesus.

Jei nenurodyta kitaip, su Sąjungos interesų vertinimu susijusi informacija turi būti pateikta per 37 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo dienos. Šią informaciją galima teikti laisva forma arba pildant Komisijos parengtą klausimyną.

Klausimynų, įskaitant peržiūrimojo produkto naudotojams skirtą klausimyną, kopija pateikiama suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje ir Prekybos GD svetainėje https://trade.ec.europa.eu/tdi/case_details.cfm?id=2533. Bet kuriuo atveju į informaciją, pateiktą pagal pagrindinio reglamento 21 straipsnį, bus atsižvelgta tik tuomet, jei pateikiant ji bus pagrįsta faktiniais įrodymais, pagrindžiančiais jos tikrumą.

5.6.   
  Suinteresuotosios šalys

Kad galėtų dalyvauti tyrime, suinteresuotosios šalys, kaip antai nagrinėjamosios šalies gamintojai, Sąjungos gamintojai, importuotojai ir jiems atstovaujančios asociacijos, naudotojai ir jiems atstovaujančios asociacijos, profesinės sąjungos ir vartotojams atstovaujančios organizacijos, pirmiausia turi įrodyti, kad jų veikla ir peržiūrimasis produktas yra objektyviai susiję.

Nagrinėjamosios šalies gamintojai, Sąjungos gamintojai, importuotojai ir atstovaujančios asociacijos, pateikę informaciją pagal 5.2, 5.3 ir 5.4 skirsniuose aprašytas procedūras, bus laikomi suinteresuotosiomis šalimis, jei jų veikla ir peržiūrimasis produktas yra objektyviai susiję.

Kitos šalys galės dalyvauti tyrime kaip suinteresuotosios šalys tik nuo to momento, kai apie save praneš, ir su sąlyga, kad jų veikla ir peržiūrimasis produktas yra objektyviai susiję. Subjekto laikymas suinteresuotąja šalimi nedaro poveikio pagrindinio reglamento 18 straipsnio taikymui.

Suinteresuotosioms šalims susipažinti su byla galima per Tron.tdi adresu https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI. Kad gautumėte prieigą, laikykitės tame puslapyje pateiktų nurodymų (12).

5.7.   
  Kita rašytinė informacija

Atsižvelgiant į šio pranešimo nuostatas, visos suinteresuotosios šalys raginamos reikšti savo nuomonę, teikti informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus. Jei nenurodyta kitaip, šią informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus Komisija turi gauti per 37 dienas nuo šio pranešimo paskelbimo dienos.

5.8.   
  Galimybė būti išklausytiems Komisijos tyrimo tarnybų

Visos suinteresuotosios šalys gali prašyti būti išklausytos Komisijos tyrimo tarnybų. Visi prašymai išklausyti turi būti teikiami raštu, juose turi būti nurodytos prašymo priežastys ir santrauka klausimų, kuriuos suinteresuotoji šalis nori aptarti per klausymą. Per klausymą bus nagrinėjami tik suinteresuotųjų šalių iš anksto raštu pateikti klausimai.

Iš principo per klausymus į bylą iki tol neįtraukta faktinė informacija nepristatoma. Vis dėlto, siekiant užtikrinti gerą administravimą ir sudaryti sąlygas Komisijos tarnyboms atlikti tyrimą, suinteresuotosios šalys gali būti paprašytos po klausymo pateikti naujos faktinės informacijos.

5.9.   
  Rašytinės informacijos teikimo, užpildytų klausimynų siuntimo ir susirašinėjimo tvarka

Prekybos apsaugos tyrimams atlikti Komisijai pateikiama informacija neturi būti saugoma autorių teisių. Prieš pateikdamos Komisijai informaciją ir (arba) duomenis, kurių autorių teisės priklauso trečiajai šaliai, suinteresuotosios šalys turi paprašyti autorių teisių subjekto specialaus leidimo, kuriuo būtų aiškiai leidžiama Komisijai: a) naudoti informaciją ir duomenis atliekant šį prekybos apsaugos tyrimą ir b) pateikti informaciją ir (arba) duomenis šio tyrimo suinteresuotosioms šalims taip, kad jos galėtų pasinaudoti savo teisėmis į gynybą.

Visa rašytinė informacija, įskaitant šiame pranešime prašomą informaciją, užpildytus klausimynus ir suinteresuotųjų šalių susirašinėjimą, kurią prašoma laikyti konfidencialia, ženklinama grifu „Neskelbtina“ (13). Šiam tyrimui informaciją teikiančių šalių prašoma nurodyti priežastis, dėl kurių prašoma informaciją laikyti konfidencialia.

Suinteresuotosios šalys, teikiančios neskelbtiną informaciją, pagal pagrindinio reglamento 19 straipsnio 2 dalį privalo kartu pateikti nekonfidencialią tokios informacijos santrauką, paženklintą grifu „Suinteresuotosioms šalims susipažinti“. Santrauka turi būti pakankamai išsami, kad būtų galima tinkamai suprasti konfidencialios informacijos esmę. Jei konfidencialią informaciją teikianti šalis nenurodo tinkamos prašymo laikyti informaciją konfidencialia priežasties arba nepateikia reikiamos formos ir kokybės nekonfidencialios tokios informacijos santraukos, Komisija į tokią informaciją gali neatsižvelgti, nebent remiantis atitinkamais šaltiniais įrodoma, kad ši informacija yra teisinga.

Visą informaciją ir prašymą, įskaitant skenuotus įgaliojimus ir sertifikatus, suinteresuotosios šalys raginamos teikti per TRON.tdi (https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/TDI). Naudodamos TRON.tdi arba e. paštą suinteresuotosios šalys sutinka su elektroninio informacijos teikimo taisyklėmis, nustatytomis dokumente „Susirašinėjimas su Europos Komisija nagrinėjant prekybos apsaugos bylas“, paskelbtame Prekybos generalinio direktorato svetainėje http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/june/tradoc_148003.pdf. Suinteresuotosios šalys turi nurodyti savo pavadinimą, adresą, telefono numerį ir galiojantį e. pašto adresą, be to, jos turėtų užtikrinti, jog nurodytas e. pašto adresas būtų oficialios darbinės dėžutės, kuri kasdien tikrinama. Kai bus pateikti kontaktiniai duomenys, Komisija bendraus su suinteresuotosiomis šalimis tik per TRON.tdi arba e. paštu, nebent šios aiškiai nurodytų pageidaujančios visus dokumentus iš Komisijos gauti kitomis ryšio priemonėmis arba dokumentus dėl jų pobūdžio tektų siųsti registruotu paštu. Išsamesnių taisyklių ir informacijos dėl susirašinėjimo su Komisija, įskaitant informacijos teikimo per TRON.tdi ir e. paštu principus, suinteresuotosios šalys gali rasti minėtose susirašinėjimo su suinteresuotosiomis šalimis gairėse.

Komisijos adresas susirašinėjimui:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Trade |
| Directorate G |
| Office: CHAR 04/039 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Trade

Directorate G

Office: CHAR 04/039

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

TRON.tdi: https://tron.trade.ec.europa.eu/tron/tdi

E. paštas:

Dempingo klausimais:

TRADE-APM-DUMPING@ec.europa.eu

Žalos klausimais:

TRADE-APM-INJURY@ec.europa.eu

6.   Tyrimo tvarkaraštis

Laikantis pagrindinio reglamento 11 straipsnio 5 dalies, tyrimas paprastai baigiamas per 12 mėnesių ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per 15 mėnesių nuo šio pranešimo paskelbimo dienos.

7.   Informacijos pateikimas

Paprastai suinteresuotosios šalys informaciją gali pateikti tik laikydamosi šio pranešimo 5 skirsnyje nustatytų tvarkaraščių.

Kad tyrimas būtų baigtas iki privalomų terminų, Komisija nepriims informacijos iš suinteresuotųjų šalių praėjus pastabų dėl galutinio faktų atskleidimo pateikimo terminui arba, jei taikytina, praėjus pastabų dėl papildomo galutinio faktų atskleidimo pateikimo terminui.

8.   Galimybė teikti pastabas dėl kitų šalių pateiktos informacijos

Siekiant užtikrinti teises į gynybą, suinteresuotosioms šalims turėtų būti suteikta galimybė teikti pastabas dėl kitų suinteresuotųjų šalių pateiktos informacijos. Suinteresuotosios šalys gali teikti pastabas dėl klausimų, iškeltų kitų suinteresuotųjų šalių pateiktoje informacijoje, bet negali kelti naujų klausimų.

Jei nenurodyta kitaip, pastabos dėl kitų suinteresuotųjų šalių pateiktos informacijos, susijusios su galutinių išvadų atskleidimu, turėtų būti pateiktos per 5 dienas nuo pastabų dėl galutinių išvadų atskleidimo pateikimo termino. Jei nenurodyta kitaip, papildomo galutinio faktų atskleidimo atveju kitų suinteresuotųjų šalių pastabos dėl papildomo galutinio faktų atskleidimo turėtų būti pateiktos per 1 dieną nuo pastabų dėl papildomo galutinio faktų atskleidimo pateikimo termino.

Nurodytu tvarkaraščiu nedaromas poveikis Komisijos teisei tinkamai pagrįstais atvejais prašyti suinteresuotųjų šalių pateikti papildomos informacijos.

9.   Šiame pranešime nustatytų terminų pratęsimas

Šiame pranešime nustatyti terminai gali būti pratęsti suinteresuotųjų šalių prašymu, joms nurodžius pagrįstą priežastį.

Prašyti pratęsti šiame pranešime nurodytus terminus reikėtų tik išimtinėmis aplinkybėmis ir jie bus pratęsti, tik jei bus tinkamai pagrįsti. Bet kuriuo atveju terminas klausimyno atsakymams pateikti dažniausiai pratęsiamas daugiausia 3 dienomis ir paprastai ne daugiau kaip 7 dienomis. Terminas, per kurį turi būti pateikta kita pranešime apie inicijavimą nurodyta informacija, gali būti pratęstas 3 dienomis, nebent įrodoma, kad yra išimtinių aplinkybių.

10.   Nebendradarbiavimas

Tais atvejais, kai suinteresuotoji šalis atsisako leisti susipažinti su būtina informacija, jos nepateikia per nustatytą terminą arba akivaizdžiai trukdo tyrimui, pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį išvados (teigiamos arba neigiamos) gali būti daromos remiantis turimais faktais.

Nustačius, kad suinteresuotoji šalis pateikė melagingą ar klaidinančią informaciją, į ją gali būti neatsižvelgiama ir remiamasi turimais faktais.

Jei suinteresuotoji šalis nebendradarbiauja arba bendradarbiauja tik iš dalies ir todėl išvados grindžiamos turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį, rezultatas gali būti mažiau palankus suinteresuotajai šaliai nei bendradarbiavimo atveju.

Atsakymo pateikimas ne kompiuterine forma nelaikomas nebendradarbiavimu, jeigu suinteresuotoji šalis įrodo, kad atsakymo pateikimas reikalaujamu būdu sudarytų pernelyg didelių sunkumų ar nepagrįstų papildomų išlaidų. Suinteresuotoji šalis turėtų nedelsdama susisiekti su Komisija.

11.   Bylas nagrinėjantis pareigūnas

Suinteresuotosios šalys gali prašyti, kad į bylos nagrinėjimą įsitrauktų prekybos bylas nagrinėjantis pareigūnas. Bylas nagrinėjantis pareigūnas tikrina prašymus susipažinti su byla, ginčus dėl dokumentų konfidencialumo, prašymus pratęsti terminą ir visus kitus prašymus, susijusius su suinteresuotųjų šalių ir trečiųjų šalių teisėmis į gynybą, kurių gali būti pateikta tyrimo metu.

Bylas nagrinėjantis pareigūnas gali surengti klausymus ir veikti kaip suinteresuotosios (-ųjų) šalies (-ių) ir Komisijos tarnybų tarpininkas, kad būtų visapusiškai užtikrintos suinteresuotųjų šalių teisės į gynybą. Prašymai išklausyti dalyvaujant bylas nagrinėjančiam pareigūnui turėtų būti teikiami raštu, o juose nurodomos prašymo priežastys. Bylas nagrinėjantis pareigūnas išnagrinės prašymų priežastis. Šie klausymai turėtų vykti tik tuo atveju, jei klausimai per tinkamą laiką nebuvo išspręsti su Komisijos tarnybomis.

Visi prašymai turi būti pateikti laiku ir nedelsiant, kad nebūtų trukdoma sklandžiai vykdyti tyrimus. Todėl prašyti, kad į bylos nagrinėjimą įsitrauktų bylas nagrinėjantis pareigūnas, suinteresuotosios šalys turėtų kuo greičiau, kai tik įvyksta įvykis, dėl kurio toks įsitraukimas yra pagrįstas. Jeigu prašymai išklausyti pateikiami nesilaikant atitinkamų tvarkaraščių, bylas nagrinėjantis pareigūnas taip pat išnagrinės tokių pavėluotai pateiktų prašymų priežastis, iškeltų klausimų pobūdį ir šių klausimų poveikį teisėms į gynybą, tinkamai atsižvelgdamas į poreikį užtikrinti gerą administravimą ir laiku baigti tyrimą.

Daugiau informacijos ir kontaktinius duomenis suinteresuotosios šalys gali rasti bylas nagrinėjančio pareigūno tinklalapiuose Prekybos GD svetainėje http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/contacts/hearing-officer/.

12.   Galimybė prašyti atlikti peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį

Kadangi ši priemonių galiojimo termino peržiūra inicijuojama vadovaujantis pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalies nuostatomis, dėl jos išvadų bus keičiamos ne galiojančios priemonės, bet tos priemonės bus panaikintos arba toliau taikomos pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 6 dalį.

Jei kuri nors suinteresuotoji šalis mano, kad reikia peržiūrėti priemones, kad vėliau jas būtų galima keisti, ji gali prašyti atlikti peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį.

Šalys, norinčios prašyti tokios peržiūros, kuri būtų atliekama nepriklausomai nuo šiame pranešime minimos priemonių galiojimo termino peržiūros, gali kreiptis į Komisiją pirma nurodytu adresu.

13.   Asmens duomenų tvarkymas

Visi per šį tyrimą surinkti asmens duomenys bus naudojami laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1725 (14).

Pranešimas apie duomenų apsaugą, kuriuo visi asmenys informuojami apie asmens duomenų tvarkymą vykdant Komisijos prekybos apsaugos veiklą, pateikiamas Prekybos GD svetainėje http://ec.europa.eu/trade/policy/accessing-markets/trade-defence/.

---

(1)  OL C 366, 2020 10 30, p. 24.

(2)  OL L 176, 2016 6 30, p. 21.

(3)  2016 m. liepos 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1247, kuriuo importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės aspartamui nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas (OL L 204, 2016 7 29, p. 92). Laikinieji muitai nustatyti Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2016/262, (OL L 50, 2016 2 26, p. 4).

(4)  Šalies ataskaitoje nurodytus dokumentus taip pat galima gauti pateikus tinkamai pagrįstą prašymą.

(5)  2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/825, kuriuo iš dalies keičiami Reglamentas (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių ir Reglamentas (ES) 2016/1037 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 143, 2018 6 7, p. 1).

(6)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/?uri=CELEX%3A52020XC0316%2802%29. Pranešimas dėl COVID-19 protrūkio poveikio antidempingo ir antisubsidijų tyrimams (OL C 86, 2020 3 16, p. 6).

(7)  Jei nenurodyta kitaip, visos nuorodos į šio pranešimo paskelbimą yra nuorodos į šio pranešimo paskelbimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

(8)  Informacija apie SS kodus taip pat pateikta peržiūros prašymo santraukoje, kuri skelbiama Prekybos GD interneto svetainėje (http://trade.ec.europa.eu/tdi/?).

(9)  Gamintojas – bet kuri nagrinėjamosios šalies bendrovė, gaminanti peržiūrimąjį produktą, taip pat ir visos su ja susijusios bendrovės, dalyvaujančios gaminant, vidaus rinkoje parduodant ar eksportuojant peržiūrimąjį produktą.

(10)  Atrinkti galima tik su nagrinėjamosios šalies gamintojais nesusijusius importuotojus. Su gamintojais susiję importuotojai turi užpildyti šiems eksportuojantiems gamintojams skirto klausimyno I priedą. Pagal 2015 m. lapkričio 24 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/2447, kuriuo nustatomos išsamios tam tikrų Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, nuostatų įgyvendinimo taisyklės, 127 straipsnį du asmenys laikomi susijusiais, jeigu: a) vienas iš jų yra kito asmens įmonės vadovas arba darbuotojas; b) jie yra juridiškai pripažinti verslo partneriai; c) jie yra darbdavys ir darbuotojas; d) trečiasis asmuo yra tiesioginis arba netiesioginis abiejų šių asmenų 5 % įstatinio kapitalo arba akcijų su balso teise savininkas, valdytojas arba turėtojas; e) vienas iš jų tiesiogiai arba netiesiogiai valdo kitą; f) abu šie asmenys tiesiogiai arba netiesiogiai yra valdomi trečiojo asmens; g) abu šie asmenys tiesiogiai arba netiesiogiai valdo trečiąjį asmenį arba h) jie yra vienos šeimos nariai (OL L 343, 2015 12 29, p. 558). Asmenys laikomi vienos šeimos nariais tik tuo atveju, jeigu jie yra susiję šiais giminystės ryšiais: i) vyras ir žmona, ii) tėvai ir vaikai, iii) brolis ir sesuo (tikri ar turintys tik vieną bendrą tėvą ar motiną), iv) seneliai ir anūkai, v) dėdė arba teta ir sūnėnas arba dukterėčia, vi) uošvis arba uošvė ir žentas arba marti, vii) svainis ir svainė. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, 5 straipsnio 4 dalį asmuo – tai fizinis asmuo, juridinis asmuo ir bet kuris asmenų susivienijimas, kuris nėra juridinis asmuo, tačiau pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę pripažįstamas galinčiu atlikti teisinius veiksmus (OL L 269, 2013 10 10, p. 1).

(11)  Nesusijusių importuotojų pateikti duomenys taip pat gali būti naudojami dėl kitų šio tyrimo aspektų, ne vien dempingui nustatyti.

(12)  Jei kiltų techninių problemų, kreipkitės į Prekybos pagalbos centrą e. paštu trade-service-desk@ec.europa.eu arba telefonu + 32 22979797.

(13)  Neskelbtinas dokumentas yra dokumentas, laikomas konfidencialiu pagal pagrindinio reglamento 19 straipsnį ir PPO susitarimo dėl GATT 1994 VI straipsnio įgyvendinimo (Antidempingo susitarimo) 6 straipsnį. Toks dokumentas taip pat saugomas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (OL L 145, 2001 5 31, p. 43) 4 straipsnį.

(14)  2018 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2018/1725 dėl fizinių asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, organams, tarnyboms ir agentūroms tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 ir Sprendimas Nr. 1247/2002/EB (OL L 295, 2018 11 21, p. 39).

---

PRIEDAS

| ☐ | „Neskelbtina“ |
| --- | --- |
| ☐ | „Suinteresuotosioms šalims susipažinti“ |
| (pažymėti tinkamą langelį) |

☐

„Neskelbtina“

☐

„Suinteresuotosioms šalims susipažinti“

(pažymėti tinkamą langelį)

ANTIDEMPINGO PRIEMONIŲ, TAIKOMŲ IMPORTUOJAMAM KINIJOS LIAUDIES RESPUBLIKOS KILMĖS ASPARTAMUI, GALIOJIMO TERMINO PERŽIŪROS INICIJAVIMĄ

NESUSIJUSIŲ IMPORTUOTOJŲ ATRANKAI TEIKTINA INFORMACIJA

Šios formos paskirtis – padėti nesusijusiems importuotojams pateikti pranešimo apie inicijavimą 5.3.3 skirsnyje nurodytai atrankai svarbią informaciją.

Formos versijos „Neskelbtina“ ir „Suinteresuotosioms šalims susipažinti“ turi būti grąžintos Komisijai, kaip nustatyta pranešime apie inicijavimą.

1.   BENDROVĖS PAVADINIMAS IR KONTAKTINIAI DUOMENYS

Pateikite šiuos savo bendrovės duomenis:

| Bendrovės pavadinimas | |
| --- | --- |
| Adresas | |
| Asmuo ryšiams | |
| E. paštas | |
| Telefonas | |
| Faksas | |

Bendrovės pavadinimas

Adresas

Asmuo ryšiams

E. paštas

Telefonas

Faksas

2.   APYVARTA IR PARDAVIMO APIMTIS

Nurodykite savo bendrovės bendrą apyvartą eurais (EUR) bei aspartamo, kaip apibrėžta pranešime apie inicijavimą, importo į Sąjungą ir perpardavimo Sąjungos rinkoje importavus iš KLR peržiūros tiriamuoju laikotarpiu apyvartą ir svorį, taip pat atitinkamą svorį. Nurodykite naudojamą svorio matavimo vienetą.

| | Tonos | Vertė eurais (EUR) |
| --- | --- | --- |
| Bendra jūsų bendrovės apyvarta eurais (EUR) | | |
| KLR kilmės peržiūrimojo produkto importas į Sąjungą | | |
| Iš KLR importuoto peržiūrimojo produkto perpardavimas Sąjungos rinkoje | | |

Tonos

Vertė eurais (EUR)

Bendra jūsų bendrovės apyvarta eurais (EUR)

KLR kilmės peržiūrimojo produkto importas į Sąjungą

Iš KLR importuoto peržiūrimojo produkto perpardavimas Sąjungos rinkoje

3.   JŪSŲ BENDROVĖS IR SUSIJUSIŲ BENDROVIŲ (1)
  VEIKLA

Tiksliai aprašykite savo bendrovės ir visų susijusių bendrovių (išvardykite jas ir nurodykite ryšį su jūsų bendrove), dalyvaujančių gaminant ir (arba) parduodant (eksportui ir (arba) vidaus rinkai) peržiūrimąjį produktą, veiklą. Prie tokios veiklos gali būti priskiriama (tačiau tuo neapsiribojama) peržiūrimojo produkto pirkimas ar jo gamyba pagal subrangos sutartis arba peržiūrimojo produkto perdirbimas ar prekyba juo.

| Bendrovės pavadinimas ir vieta | Veikla | Ryšys |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |
| | | |

Bendrovės pavadinimas ir vieta

Veikla

Ryšys

4.   KITA INFORMACIJA

Pateikite kitą susijusią informaciją, kurią manot esant naudingą Komisijai vykdant bendrovių atranką.

5.   PATVIRTINIMAS

Pateikdama nurodytą informaciją jūsų bendrovė sutinka, kad gali būti atrenkama. Jei jūsų bendrovė bus atrinkta, ji turės užpildyti klausimyną ir leisti apsilankyti jos patalpose, kad būtų patikrinti jos atsakymai. Jeigu jūsų bendrovė nurodys nesutinkanti, kad gali būti atrenkama, tai bus laikoma atsisakymu bendradarbiauti atliekant tyrimą. Komisijos išvados dėl nebendradarbiaujančių importuotojų yra grindžiamos turimais faktais, todėl rezultatas bendrovei gali būti mažiau palankus nei bendradarbiavimo atveju.

Įgaliotojo pareigūno parašas:

Įgaliotojo pareigūno vardas, pavardė ir pareigos:

Data:

---

(1)  Pagal 2015 m. lapkričio 24 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/2447, kuriuo nustatomos išsamios tam tikrų Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, nuostatų įgyvendinimo taisyklės, 127 straipsnį du asmenys laikomi susijusiais, jeigu: a) vienas iš jų yra kito asmens įmonės vadovas arba darbuotojas; b) jie yra juridiškai pripažinti verslo partneriai; c) jie yra darbdavys ir darbuotojas; d) trečiasis asmuo yra tiesioginis arba netiesioginis abiejų šių asmenų 5 % įstatinio kapitalo arba akcijų su balso teise savininkas, valdytojas arba turėtojas; e) vienas iš jų tiesiogiai arba netiesiogiai valdo kitą; f) abu šie asmenys tiesiogiai arba netiesiogiai yra valdomi trečiojo asmens; g) abu šie asmenys tiesiogiai arba netiesiogiai valdo trečiąjį asmenį arba h) jie yra vienos šeimos nariai (OL L 343, 2015 12 29, p. 558). Asmenys laikomi vienos šeimos nariais tik tuo atveju, jeigu jie yra susiję šiais giminystės ryšiais: i) vyras ir žmona, ii) tėvai ir vaikai, iii) brolis ir sesuo (tikri ar turintys tik vieną bendrą tėvą ar motiną), iv) seneliai ir anūkai, v) dėdė arba teta ir sūnėnas arba dukterėčia, vi) uošvis arba uošvė ir žentas arba marti, vii) svainis ir svainė. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas, 5 straipsnio 4 dalį asmuo – tai fizinis asmuo, juridinis asmuo ir bet kuris asmenų susivienijimas, kuris nėra juridinis asmuo, tačiau pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę pripažįstamas galinčiu atlikti teisinius veiksmus (OL L 269, 2013 10 10, p. 1).

---

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/23

---

Pranešimas
  apie tam tikrų antidempingo priemonių galiojimo pabaigą

(2021/C 303/10)

Paskelbus pranešimą apie artėjančią antidempingo priemonių galiojimo pabaigą (1) tinkamai pagrįstų prašymų atlikti peržiūrą nepateikta, todėl Komisija praneša, kad toliau nurodyta antidempingo priemonė baigs galioti.

Šis pranešimas skelbiamas pagal 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (2) 11 straipsnio 2 dalį.

| Produktas | Kilmės arba eksporto šalis (-ys) | Priemonės | Nuoroda | Galiojimo pabaigos diena (3) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Labai atsparūs nuovargiui plieno strypai | Kinijos Liaudies Respublika | Antidempingo muitas | 2016 m. liepos 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1246, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės labai atsparaus nuovargiui plieno strypams, naudojamiems kaip gelžbetonio armatūra, nustatomas galutinis antidempingo muitas
  (OL L 204, 2016 7 29, p. 70) | 2021 07 30 |

Produktas

Kilmės arba eksporto šalis (-ys)

Priemonės

Nuoroda

Galiojimo pabaigos diena (3)

Labai atsparūs nuovargiui plieno strypai

Kinijos Liaudies Respublika

Antidempingo muitas

2016 m. liepos 28 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/1246, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės labai atsparaus nuovargiui plieno strypams, naudojamiems kaip gelžbetonio armatūra, nustatomas galutinis antidempingo muitas

(OL L 204, 2016 7 29, p. 70)

2021 07 30

---

(1)  OL C 366, 2020 10 30, p. 12.

(2)  OL L 176, 2016 6 30, p. 21.

(3)  Priemonė nustos galioti šioje skiltyje nurodytos dienos vidurnaktį (00:00 val.).

---

PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU KONKURENCIJOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU

Europos Komisija

| 2021 7 29 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 303/24 |
| --- | --- | --- | --- |

2021 7 29

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 303/24

---

VALSTYBĖS PAGALBA – ITALIJA

Valstybės pagalba SA.55678 (2019/NN) – Nauja paskola bendrovei „Alitalia“

Kvietimas teikti pastabas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį

(Tekstas svarbus EEE)

(2021/C 303/11)

2020 m. vasario 28 d. raštu, pateiktu originalo kalba po šios santraukos, Komisija pranešė Italijai apie savo sprendimą pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl pirmiau minėtos priemonės.

Per vieną mėnesį nuo šios santraukos ir šio rašto paskelbimo dienos suinteresuotosios šalys gali pateikti savo pastabas apie priemonę, dėl kurios Komisija pradeda procedūrą, šiuo adresu:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| State Aid Greffe |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| Faks. +32 22961242 |
| Stateaidgreffe@ec.europa.eu |

European Commission

Directorate-General for Competition

State Aid Greffe

1049 Bruxelles/Brussel

Faks. +32 22961242

Stateaidgreffe@ec.europa.eu

Šios pastabos bus perduotos Italijai. Pastabas teikianti suinteresuotoji šalis gali pateikti pagrįstą raštišką prašymą neatskleisti jos tapatybės.

SANTRAUKOS TEKSTAS

Procedūra

2019 m. lapkričio mėn. Komisijai buvo pateikti du skundai dėl naujos 400 mln. EUR valstybės paskolos (toliau – 400 mln. EUR paskola), kurią Italija suteikė bendrovėms „Alitalia S.A.I. S.p.A.“ (toliau – „Alitalia SAI“) ir „Alitalia Cityliner S.p.A.“ (toliau – „Cityliner“), kurioms taikomas specialusis administravimas (toliau šios bendrovės kartu – „Alitalia“).

Skundų pateikėjai teigė, kad paskola buvo neteisėta ir nesuderinama valstybės pagalba, nes ji buvo suteikta ir išmokėta apie tai nepranešus, ir, atsižvelgiant į bendrovės „Alitalia“ ekonominę padėtį ir jos veiklos istoriją, nė vienas rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis kreditorius nebūtų norėjęs teikti tokios paskolos.

Prieš tai, 2017 m. gegužės mėn., Italija bendrovei „Alitalia“ suteikė 600 mln. EUR paskolą. Tą patį mėnesį trys oro transporto bendrovės pateikė oficialius skundus, kad ta paskola buvo pagalba. Šią valstybės suteiktą paskolą reikėjo grąžinti iki 2017 m. lapkričio 5 d. – iki to laiko bendrovės „Alitalia“ turtas turėjo būti parduotas. Kadangi pardavimo procedūra buvo nesėkminga, 2017 m. spalio mėn. Italija bendrovei „Alitalia“ suteikė papildomą 300 mln. EUR paskolą. 2018 m. sausio mėn. Italija pranešė apie šias dvi paskolas, kurių bendra suma siekė 900 mln. EUR (toliau – 900 mln. EUR paskola), kaip apie sanavimo pagalbą pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires (1). 2018 m. balandžio mėn. Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą, preliminariai laikydama, kad 900 mln. EUR buvo pagalba ir kad kilo rimtų abejonių, ar ją buvo galima laikyti suderinama su vidaus rinka. Šis tyrimas tebevykdomas.

Pagalbos, dėl kurios Komisija pradeda procedūrą, aprašymas

2019 m. spalio 26 d. Italija priėmė Įstatyminį dekretą Nr. 124, kuriuo bendrovei „Alitalia“ ir kitoms tai pačiai grupei priklausančioms bendrovėms, kurioms taip pat taikomas specialusis administravimas (konkrečiau, bendrovei „Cityliner“), 2019 m. numatyta suteikti 400 mln. EUR paskolą.

2019 m. gruodžio 2 d. Įstatyminiu dekretu Nr. 137 „Skubios priemonės bendrovės „Alitalia“ („Società Aerea Italiana S.p.A.“ ir „ Alitalia Cityliner S.p.A.“), kuriai taikomas specialusis administravimas, paslaugų tęstinumui užtikrinti“ (2) buvo panaikintas ir pakeistas Įstatyminio dekreto Nr. 124/2019 54 straipsnis ir patvirtintas 400 mln. EUR paskolos, kuri buvo numatyta Įstatyminio dekreto Nr. 124/2019 54 straipsnyje, suteikimas 2019 m. Įstatyminis dekretas Nr. 137/2019 buvo iš dalies pakeistas ir pertvarkytas į įstatymą 2020 m. sausio 30 d. Įstatymu Nr. 2 „Iš dalies pakeisto 2019 m. gruodžio 2 d. Įstatyminio dekreto Nr. 137, kuriuo nustatomos skubios priemonės bendrovės „Alitalia“ („Società Aerea Italiana S.p.A.“ ir „ Alitalia Cityliner S.p.A.“), kuriai taikomas specialusis administravimas, paslaugų tęstinumui užtikrinti, pertvarkymas į įstatymą“ (toliau – Įstatymas Nr. 2/2020) (3).

2019 m. gruodžio 16 d. Komisija išsiuntė Italijai raštą, kuriuo Italijos valdžios institucijoms buvo perduotas antrasis skundas, ir, kadangi Italijos valdžios institucijos nepateikė atsakymo į 2019 m. lapkričio 12 d. išsiųstą prašymą pateikti informacijos, prašymas skubiai atsakyti į 2019 m. lapkričio 12 d. išsiųstą prašymą pateikti informacijos, jei valdžios institucijos turėtų kokių nors pastabų. Italija atsakė 2020 m. sausio 6 d.

Italija nepranešė apie paskolą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį.

Priemonės vertinimas

Komisija preliminariai mano, kad ši priemonė gali būti laikoma valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

Visų pirma, remdamasi turima informacija, Komisija mano, kad 400 mln. EUR paskola bendrovei „Alitalia“ galėjo būti suteiktas ekonominis pranašumas, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Ar šiuo atveju taikytinas rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio veiklos vykdytojo kriterijus, ar bet kuriuo atveju Italija, suteikdama bendrovei „Alitalia“ 400 mln. EUR paskolą, veikė kaip pelno siekiantis rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas, Komisija abejoja atsižvelgdama, inter alia, į šias priežastis:

| — | bendrovės „Alitalia“ pastarojo meto finansinės veiklos istoriją, ypač į nesugebėjimą grąžinti 2017 m. suteiktos 900 mln. EUR paskolos ir sumokėti palūkanų už tą paskolą; |
| --- | --- |

—

bendrovės „Alitalia“ pastarojo meto finansinės veiklos istoriją, ypač į nesugebėjimą grąžinti 2017 m. suteiktos 900 mln. EUR paskolos ir sumokėti palūkanų už tą paskolą;

| — | neigiamą bendrovės „Alitalia“ pinigų srautą; |
| --- | --- |

—

neigiamą bendrovės „Alitalia“ pinigų srautą;

| — | įrodymų, rodančių bendrovės „Alitalia“ kreditingumą rinkoje, trūkumą; |
| --- | --- |

—

įrodymų, rodančių bendrovės „Alitalia“ kreditingumą rinkoje, trūkumą;

| — | priešingos padėties tyrimo, kuriame būtų įvertintas valstybės interesas didinti savo rizikos poziciją bendrovės „Alitalia“ atžvilgiu siekiant užtikrinti bendrovės turto pardavimą, palyginti su bendrovės „Alitalia“ likvidavimo scenarijumi, kuris tikriausiai būtų susiklostęs nesuteikus 400 mln. EUR paskolos, nebuvimą. |
| --- | --- |

—

priešingos padėties tyrimo, kuriame būtų įvertintas valstybės interesas didinti savo rizikos poziciją bendrovės „Alitalia“ atžvilgiu siekiant užtikrinti bendrovės turto pardavimą, palyginti su bendrovės „Alitalia“ likvidavimo scenarijumi, kuris tikriausiai būtų susiklostęs nesuteikus 400 mln. EUR paskolos, nebuvimą.

Italija nepateikė jokios informacijos, kuri leistų Komisijai įvertinti 400 mln. EUR paskolos suderinamumą.

Kadangi Komisija mano, kad bendrovė „Alitalia“ yra sunkumų patirianti įmonė, kaip apibrėžta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse, 400 mln. EUR paskolos suderinamumą Komisija galėjo įvertinti tik vertindama šią paskolą kaip Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse apibrėžtą sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbą. Tose gairėse nustatytos taisyklės ir sąlygos, taikytinos atliekant sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms, kaip nustatyta SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkte, suderinamumo vertinimą. Komisija padarė preliminarią išvadą, kad kyla abejonių dėl priemonių suderinamumo su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, inter alia, dėl toliau nurodytų priežasčių.

Italija nepateikė jokių įrodymų, kad 400 mln. EUR paskola buvo suteikta aiškiai nustatytam bendros svarbos tikslui, kad, atkuriant įmonės ilgalaikį gyvybingumą, būtų užkirstas kelias socialiniams sunkumams arba panaikintas rinkos nepakankamumas, pasiekti.

Kad būtų galima išanalizuoti įvairius kitus Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 3 skirsnyje nustatytus suderinamumo kriterijus, visų pirma turi būti nustatytas bendros svarbos tikslas. Taigi, šiuo procedūros etapu negalima įrodyti, kad valstybės intervencija buvo būtina šiam tikslui pasiekti, kad pagalba buvo tinkama, kad buvo padarytas skatinamasis poveikis, kad pagalba buvo apribota iki minimumo ir kad nėra nederamo neigiamo poveikio konkurencijai ir valstybių narių tarpusavio prekybai.

Be to, tuo atveju, jei nuo gavėjui anksčiau suteiktos sanavimo pagalbos, restruktūrizavimo pagalbos arba laikinos restruktūrizavimo paramos praėjo mažiau kaip 10 metų, Komisija neleis teikti tolesnės pagalbos (pagal principą „pirmą ir paskutinį kartą“). Atsižvelgiant į tai, kad bendrovė „Alitalia“ galėjo gauti sanavimo pagalbą 2017 m. suteikus paskolas, kurios siekė 900 mln. EUR, kaip paaiškinta 2018 m. sprendime pradėti procedūrą, Komisija labai abejoja, ar buvo laikomasi principo „pirmą ir paskutinį kartą“.

Dėl pirmiau nurodytų priežasčių Komisija abejoja, ar ši priemonė yra suderinama su vidaus rinka, ir todėl nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl 400 mln. EUR paskolos.

Pagal Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 (4) 16 straipsnį visa neteisėta pagalba gali būti iš gavėjo išieškota.

RAŠTO TEKSTAS

Con la presente la Commissione desidera informare l’Italia che, dopo avere esaminato le informazioni a sua disposizione relative al prestito in oggetto, ha deciso di avviare il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea («TFUE»).

1.   PROCEDIMENTO

| (1) | Nel maggio 2017 Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. in amministrazione straordinaria («Alitalia SAI») e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria («Cityliner», una controllata regionale interamente detenuta da Alitalia) sono state poste in amministrazione straordinaria ai sensi della normativa nazionale in materia di insolvenza con decreti del ministero dello Sviluppo economico italiano, rispettivamente del 2 e del 12 maggio 2017, e dichiarate insolventi con sentenze rese dal Tribunale di Civitavecchia l’11 e il 26 maggio 2017. Ai fini della presente decisione, Alitalia SAI e Cityliner sono congiuntamente citate come «Alitalia». |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Il 26 ottobre 2019 l’Italia ha adottato il decreto-legge n. 124 «Disposizioni urgenti in materia fiscale e per esigenze indifferibili» («decreto-legge 124/2019») (5) il cui articolo 54 dispone la concessione, nel corso del 2019, di un prestito di 400 milioni di EUR a favore di Alitalia (il «prestito del 2019»). |
| --- | --- |

(2)

| (3) | Il 7 novembre 2019 un’impresa che desidera rimanere anonima ha presentato alla Commissione una denuncia (la «prima denuncia») con la quale asseriva che, con il prestito del 2019, l’Italia aveva concesso un aiuto di Stato illegale e incompatibile ad Alitalia. |
| --- | --- |

(3)

| (4) | Poiché il prestito del 2019 non era stato notificato, il 7 novembre 2019 la Commissione ha iscritto la denuncia nel registro degli aiuti di Stato non notificati. |
| --- | --- |

(4)

| (5) | Il 12 novembre 2019 la Commissione ha inviato alle autorità italiane una richiesta di informazioni relativa al presunto aiuto di Stato a favore di Alitalia con allegata la prima denuncia affinché potessero formulare le loro osservazioni al riguardo. |
| --- | --- |

(5)

| (6) | Il 27 novembre 2019 una seconda impresa che desidera rimanere anonima ha presentato alla Commissione una denuncia (la «seconda denuncia») di contenuto analogo alla prima, ovvero nella quale si asseriva che il prestito del 2019 costituiva un aiuto di Stato illegale e incompatibile. |
| --- | --- |

(6)

| (7) | Il 2 dicembre 2019, il decreto-legge n. 137 «Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria» ("decreto-legge 137/2019) (6) ha abrogato l’articolo 54 del decreto-legge 124/2019 e l’ha sostituito con una nuova disposizione che conferma la concessione del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(7)

| (8) | Il 16 dicembre 2019 la Commissione ha inviato alle autorità italiane una lettera con la quale trasmetteva loro la seconda denuncia affinché potessero presentare eventuali osservazioni al riguardo e sollecitava una risposta immediata alla richiesta di informazioni del 12 novembre 2019. |
| --- | --- |

(8)

| (9) | Il 6 gennaio 2020 l’Italia ha replicato alla lettera della Commissione del 16 dicembre 2019. Nella risposta l’Italia ha fornito una sintesi dei principali sviluppi finanziari riguardanti Alitalia negli ultimi mesi del 2019 e ha affrontato alcuni punti sollevati nelle denunce in merito ai prestiti del 2019. |
| --- | --- |

(9)

| (10) | Il 30 gennaio 2020 la legge n. 2, «Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria» (la «legge 2/2020») (7), ha modificato e convertito il decreto-legge 137/2019. |
| --- | --- |

(10)

2.   IL BENEFICIARIO DEL PRESTITO DEL 2019

| (11) | Il beneficiario del prestito del 2019 è Alitalia come definita al punto (1), ossia Alitalia SAI e Cityliner. |
| --- | --- |

(11)

| (12) | Alitalia SAI è una società operante nel settore del trasporto aereo, con sede a Fiumicino (Roma). È detenuta al 49 % da Etihad Investment Holding Company LLC e al 51 % da MIDCO S.p.A. («Midco»), la quale, a sua volta, è di proprietà al 100 % di Compagnia Aerea Italiana S.p.A. («CAI»). |
| --- | --- |

(12)

| (13) | Quando è stata posta in amministrazione straordinaria, Alitalia SAI deteneva la totalità del capitale azionario di Alitalia Cityliner e di Challey Ltd («Challey»). |
| --- | --- |

(13)

| (14) | Cityliner è una compagnia aerea regionale interamente di proprietà di Alitalia SAI (8), che opera in qualità di fornitore di capacità di trasporto (capacity provider) per Alitalia SAI (9) coprendo una parte della rete a corto raggio. |
| --- | --- |

(14)

| (15) | Challey è una sub-holding con sede in Irlanda che controlla diverse altre sub-holding, anch’esse con sede in Irlanda (congiuntamente: le «controllate irlandesi»), le quali possiedono l’intera flotta di aeromobili registrati in Irlanda utilizzata sia da Alitalia SAI che da Cityliner nonché partecipazioni di minoranza in altre società partecipate. Cityliner è un’impresa «captive» il cui reddito e rendimento finanziario dipendono direttamente dalla società madre, Alitalia SAI, la quale è il partner commerciale quasi esclusivo di Cityliner. Challey e le controllate irlandesi non sono in amministrazione straordinaria. Il grafico 1 illustra la struttura dell’azionariato di Alitalia e la tabella 1 mostra l’azionariato di Compagnia Aerea Italiana S.p.A. («CAI» (10), che detiene il 51 % di Alitalia SAI tramite Midco) al 16 ottobre 2017.




  Tabella 1


  Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 Per quanto noto alla Commissione, la struttura dell’azionariato rimane invariata.







  Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 | Azionisti |
| --- | --- | --- |
| Unicredit S.p.A | 36,59 |
| Intesa Sanpaolo | 27,48 |
| Banca Popolare di Sondrio Società Cooperativa per Azioni | 9,11 |
| Atlantia S.p.A | 6,52 |
| Banca Monte dei Paschi di Siena S.p.A | 6,11 |
| MPS Leasing & Factoring S.p.A | 3,97 |
| IMMSI S.p.A | 2,18 |
| Poste Italiane S.p.A | 2,02 |
| PIRELLI & C.S.P.A. | 1,4 |
| Altri azionisti con meno dell’1% | 4,62 |
| Totale | 100 |

(15)

Image 1

Tabella 1

Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019 Per quanto noto alla Commissione, la struttura dell’azionariato rimane invariata.

Struttura dell’azionariato di CAI, maggio 2019

Azionisti

Unicredit S.p.A

36,59

Intesa Sanpaolo

27,48

Banca Popolare di Sondrio Società Cooperativa per Azioni

9,11

Atlantia S.p.A

6,52

Banca Monte dei Paschi di Siena S.p.A

6,11

MPS Leasing & Factoring S.p.A

3,97

IMMSI S.p.A

2,18

Poste Italiane S.p.A

2,02

PIRELLI & C.S.P.A.

1,4

Altri azionisti con meno dell’1%

4,62

Totale

100

| (16) | Dall’acquisizione da parte di CAI S.p.A. nel 2008, il gruppo Alitalia ha costantemente registrato perdite. Ciò si riflette nella situazione finanziaria di Alitalia SAI e Cityliner che costituiscono la maggior parte delle attività finanziarie del gruppo. All’inizio del 2017 il gruppo Alitalia ha cercato di rimettersi in carreggiata con un ambizioso piano di riduzione dei costi di oltre [...] di EUR (il „piano di risanamento“), gestito principalmente dal suo azionista esistente Etihad, che avrebbe dovuto spianare la strada a un finanziamento supplementare (2 miliardi di EUR, di cui 900 milioni di EUR di fondi nuovi). Il piano di risanamento doveva essere attuato mediante una procedura prefallimentare (11) per la quale (12) era necessario ottenere l’accordo del personale (13). L’accordo è stato tuttavia respinto in esito a un referendum aziendale tenutosi il 24 aprile 2017, poiché le misure proposte per ridurre i costi del lavoro prevedevano, tra l’altro, un taglio salariale medio del [...] %. Dato che non è stato possibile attuare il piano di risanamento e gli azionisti non hanno apportato finanziamenti supplementari, Alitalia ha dichiarato fallimento a norma della legge fallimentare italiana. |
| --- | --- |

(16)

| (17) | Di conseguenza, nel maggio 2017 (cfr. il punto (1)) Alitalia SAI è stata posta in amministrazione straordinaria (14) e dichiarata insolvente con sentenza del Tribunale di Civitavecchia. |
| --- | --- |

(17)

| (18) | Alitalia SAI ha controllato la gestione di Cityliner e ne ha coordinato le attività fino all’ammissione alla procedura di amministrazione straordinaria. In seguito all’insolvenza di Alitalia SAI, anche Cityliner è stata dichiarata insolvente (15) e, ai sensi delle disposizioni che consentivano l’estensione dell’amministrazione straordinaria alle società del gruppo Alitalia (16), è stata ammessa all’amministrazione straordinaria. |
| --- | --- |

(18)

3.   IL PRESTITO DEL 2019

| (19) | Il prestito del 2019 è stato disposto dall’articolo 54 del decreto-legge 124/2019 (cfr. il punto (2)). Si tratta di un prestito di 400 milioni di EUR concesso a favore di Alitalia. |
| --- | --- |

(19)

| (20) | Ai sensi dell’articolo 54 del decreto-legge 124/2019, il prestito del 2019 è prioritario rispetto a ogni altro debito contratto da Alitalia in amministrazione straordinaria e rispetto a tutti i debiti contratti prima che Alitalia fosse posta in amministrazione straordinaria. Il prestito del 2019 è concesso con applicazione di interessi al tasso Euribor a sei mesi, maggiorato di 1 000 punti base, ed è da restituirsi entro sei mesi dall’erogazione. |
| --- | --- |

(20)

| (21) | Il 2 dicembre 2019 l’Italia ha adottato il decreto-legge 137/2019 (cfr. il punto (7)) che abroga e sostituisce l’articolo 54 del decreto-legge 124/2019. Il decreto-legge 137/2019 ha in sostanza ripreso le disposizioni su cui si fonda il prestito del 2019, specificando ad integrazione che lo scopo del prestito era di consentire di pervenire al trasferimento dei complessi aziendali facenti capo ad Alitalia. Il decreto-legge 137/2019 disponeva altresì che il programma di cessione fosse integrato da un piano di riorganizzazione volto a ristrutturare e razionalizzare le attività aziendali di Alitalia; tale piano doveva essere elaborato dal commissario straordinario ed era soggetto all’approvazione del ministero dello Sviluppo economico ai sensi dell’articolo 60 del decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270, „Nuova disciplina dell’amministrazione straordinaria delle grandi imprese in stato di insolvenza, a norma dell’articolo 1 della legge 30 luglio 1998, n. 274“ (17). Il termine per espletare la procedura necessaria per pervenire al trasferimento dei complessi aziendali di Alitalia, a seguito dell’esecuzione del piano di riorganizzazione, è stato fissato al 31 maggio 2020. |
| --- | --- |

(21)

| (22) | Con decreto del ministero dello Sviluppo economico di concerto con il ministero dell’Economia e delle finanze, del 21 dicembre 2019, è stata disposta l’erogazione integrale ad Alitalia del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(22)

| (23) | La legge 30 gennaio 2020, n. 2, ha convertito il decreto-legge 137/2019. La legge 2/2020 apporta le seguenti modificazioni al decreto-legge 137/2019: i) precisa che il prestito e gli interessi devono essere rimborsati entro sei mesi dall’erogazione; ii) dispone che il programma elaborato dall’organo commissariale tenga conto dei livelli occupazionali e dell’unità operativa dei complessi aziendali. |
| --- | --- |

(23)

4.   INFORMAZIONI GENERALI

| (24) | Prima dell’erogazione del prestito del 2019, nel maggio 2017 l’Italia aveva concesso ad Alitalia un prestito di 600 milioni di EUR (18) che nell’ottobre 2017 era stato integrato da un prestito aggiuntivo di 300 milioni di EUR (i "prestiti del 2017). La restituzione dei prestiti del 2017 era prevista rispettivamente entro il 5 novembre 2017 e il 31 dicembre 2018. |
| --- | --- |

(24)

| (25) | Al fine di elaborare il programma di cui all’articolo 54 del decreto legislativo 270/1999, i commissari straordinari hanno pubblicato nel maggio 2017 un invito per la raccolta di manifestazioni di interesse per l’acquisizione o la ristrutturazione dei complessi aziendali di Alitalia (19). Nell’agosto 2017 i commissari straordinari hanno inoltre lanciato una procedura di cessione, in un primo momento cercando di cedere le attività Alitalia attraverso una procedura di manifestazione di interesse. Il termine per il completamento della procedura di manifestazione di interesse al fine di consentire la cessione dei complessi aziendali facenti capo ad Alitalia è stato rinviato più volte e la procedura è stata infine convertita in una procedura negoziata. Le date di scadenza per il rimborso dei prestiti del 2017 sono state sincronizzate (20) e prorogate diverse volte. Da ultimo il decreto-legge 30 aprile 2019, n. 34 (21) ha disposto, tra l’altro, la proroga del rimborso dei prestiti del 2017 fino a quando i compendi aziendali di Alitalia non sarebbero stati ceduti dall’amministrazione straordinaria e ha sospeso l’ulteriore cumulo di interessi sui prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(25)

| (26) | A ogni proroga delle date di scadenza del rimborso dei prestiti del 2017 è corrisposto il rinvio del relativo termine per l’espletamento della procedura della cessione dei complessi aziendali di Alitalia. Il termine per presentare un’offerta vincolante è stato rinviato a più riprese, da ultimo al 21 novembre 2019. Poiché entro tale termine non sono presentate offerte vincolanti, la summenzionata procedura di cessione è stata considerata fallita (22). |
| --- | --- |

(26)

| (27) | Il 2 dicembre 2019, con il decreto-legge 137/2019, è stato disposto di adottare una nuova procedura di cessione da associare a un piano di riorganizzazione e di espletare entro il 31 maggio 2020 le procedure necessarie per la cessione dei complessi aziendali di Alitalia a seguito dell’attuazione di detto piano. |
| --- | --- |

(27)

5.   SINTESI DELLA DECISIONE DI AVVIO DEL PROCEDIMENTO DEL 2018 RELATIVA AI PRESTITI DEL 2017

| (28) | Nel 2017 e nel 2018 la Commissione ha ricevuto una serie di denunce nelle quali si asseriva che i prestiti del 2017 e le rispettive proroghe costituivano aiuti di Stato illegali e incompatibili. |
| --- | --- |

(28)

| (29) | Il 23 gennaio 2018 l’Italia ha notificato i prestiti del 2017 come aiuti per il salvataggio ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese non finanziarie in difficoltà (gli „orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione“) (23). |
| --- | --- |

(29)

| (30) | Con lettera del 23 aprile 2018, la Commissione ha informato l’Italia della propria decisione di avviare il procedimento a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del TFUE, in relazione ai prestiti del 2017 (la „decisione di avvio del procedimento del 2018“) (24). |
| --- | --- |

(30)

| (31) | La Commissione ha concluso in via provvisoria che: i) i prestiti del 2017 possono aver costituire aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE; ii) sussistevano seri dubbi circa la compatibilità con il mercato interno dei prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(31)

| (32) | In particolare, a parere della Commissione era possibile che i prestiti del 2017 avessero conferito un vantaggio economico ad Alitalia ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. A parere della Commissione, le autorità italiane non avevano suffragato con elementi di prova l’affermazione secondo cui, nel concedere i prestiti del 2017, l’Italia avrebbe agito come un operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | La Commissione ha ritenuto che Alitalia fosse un’impresa in difficoltà ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione ed è giunta in via provvisoria alla conclusione che sussistevano seri dubbi circa la compatibilità dei prestiti del 2017 con il mercato interno. |
| --- | --- |

(33)

6.   LA POSIZIONE DELLE DENUNCIANTI IN MERITO AL PRESTITO DEL 2019

| (34) | Nelle loro osservazioni relative al prestito del 2019, le denuncianti sostengono che tale prestito costituisce un aiuto di Stato illegale e incompatibile. |
| --- | --- |

(34)

| (35) | Le denuncianti affermano che il prestito del 2019 costituisce un aiuto di Stato poiché il governo italiano non ha agito come un investitore operante in un’economia di mercato. Dato che, nonostante i prestiti del 2017, la situazione economica di Alitalia non è migliorata, e alla luce della storia di Alitalia, secondo le denuncianti i dubbi già espressi dalla Commissione nella decisione di avvio del 2018 sui prestiti del 2017 si applicherebbero a maggior ragione al prestito del 2019 (25). A loro avviso, nessun investitore operante in un’economia di mercato attento ai problemi di redditività sarebbe stato infatti disposto ad aumentare la propria esposizione creditizia fornendo tali nuovi finanziamenti senza garanzia alcuna in merito alla rimunerazione del capitale investito. |
| --- | --- |

(35)

| (36) | Le denuncianti ritengono che il prestito statale concesso dal governo italiano ad Alitalia abbia senza alcun dubbio conferito un vantaggio ad Alitalia, abbia inciso in modo rilevante sugli scambi tra Stati membri e falsato la concorrenza, dato che Alitalia è in concorrenza con altre compagnie aeree dell’UE. A loro parere, il prestito del 2019 avrebbe di fatto consentito alla società di rimanere operativa nonostante il protrarsi della difficile situazione finanziaria e di mantenere e persino aumentare la propria quota di mercato grazie all’incremento delle capacità e all’apertura di determinate rotte, mettendola così in grado di continuare ad applicare una politica tariffaria più aggressiva di quella che avrebbe potuto praticare senza il prestito del 2019 e causando gravi danni alle società concorrenti che operavano sulle medesime rotte senza sovvenzioni pubbliche. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | In particolare, le denuncianti sottolineano che, nonostante i cospicui contributi pubblici ricevuti, Alitalia non è stata in grado di effettuare alcuna ristrutturazione, non riuscendo a diventare redditizia né a ridurre i costi o i debiti. |
| --- | --- |

(37)

| (38) | Le denuncianti sostengono che il prestito del 2019 è incompatibile con il mercato interno. Diversi criteri di compatibilità definiti negli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione non sono stati rispettati. |
| --- | --- |

(38)

7.   LA POSIZIONE DELLE AUTORITÀ ITALIANE IN MERITO AL PRESTITO DEL 2019

| (39) | Il 6 gennaio 2020 l’Italia ha risposto a una serie di punti sollevati nelle denunce, asserendo al contempo che il prestito del 2019 rappresenta un sostegno finanziario a favore di Alitalia. In primo luogo, l’Italia ha affermato che lo strumento giuridico oggetto delle denunce, vale a dire il decreto-legge 124/2019, non era stato convertito in legge ed era pertanto privo di efficacia ab initio. Secondo l’Italia lo strumento giuridico alla base del prestito del 2019 è il decreto-legge 137/2019, il cui oggetto è diverso da quello del decreto-legge 124/2019, in quanto il nuovo finanziamento ivi previsto era subordinato al ripristino della redditività a lungo termine attraverso la cessione della società ristrutturata. Le denunce sarebbero pertanto prive di oggetto. |
| --- | --- |

(39)

| (40) | A parere dell’Italia il prestito del 2019 non costituiva un aiuto illegale, bensì una tranche supplementare dell’aiuto notificato nel gennaio 2018 (cfr. il punto (29)), rappresentando quindi un’estensione dei prestiti del 2017. Secondo l’Italia, tale prestito non era pertanto soggetto all’obbligo di sospensione dell’aiuto ai sensi dell’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE. Di conseguenza, l’Italia ha espresso il parere che il prestito del 2019 debba essere esaminato nell’ambito dell’indagine aperta con la decisione di avvio del procedimento del 2018. |
| --- | --- |

(40)

8.   VALUTAZIONE

8.1.   Osservazioni preliminari

| (41) | La Commissione è dell’avviso che anche se le denunce fossero ritenute senza oggetto, tale conclusione non avrebbe alcun effetto materiale sulla presente indagine. A norma dell’articolo 12 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio, del 13 luglio 2015, recante modalità di applicazione dell’articolo 108 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (26) (il „regolamento di procedura“), la Commissione può, di propria iniziativa, esaminare informazioni su presunti aiuti illegali provenienti da qualsiasi fonte. |
| --- | --- |

(41)

| (42) | Inoltre, l’Italia ha sostenuto che il prestito del 2019 è in realtà una tranche aggiuntiva dei prestiti del 2017 e che pertanto la Commissione dovrebbe esaminare il prestito del 2019 nell’ambito dell’indagine aperta con decisione di avvio del 2018. |
| --- | --- |

(42)

| (43) | Per corroborare tale argomentazione, l’Italia ha richiamato il punto 81 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato (27), il quale dispone che „più interventi consecutivi dello Stato possono essere considerati un solo intervento ai fini dell’applicazione dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Ciò può verificarsi, in particolare, nel caso in cui interventi consecutivi siano connessi tra loro — segnatamente per la loro cronologia, il loro scopo e la situazione dell’impresa al momento in cui si verificano — in modo tanto stretto da renderne impossibile la dissociazione“. Secondo l’Italia, è impossibile dissociare il prestito del 2019 dai prestiti del 2017 dato che le argomentazioni esposte nel decreto-legge 137/2019 per la concessione del prestito del 2019 corrispondono alle motivazioni addotte per la concessione dei prestiti del 2017 nei corrispondenti atti legislativi che dispongono i prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(43)

| (44) | La Commissione osserva che il punto 81 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato stabilisce anche: „
  [p]er contro, se l’intervento successivo è stato il risultato di eventi imprevisti all’epoca del primo intervento, le due misure dovrebbero in linea di principio essere valutate separatamente
  .“ (corsivo e sottolineatura aggiunti). |
| --- | --- |

(44)

| (45) | La Commissione conclude in via provvisoria che il prestito del 2019 sia separabile dai prestiti del 2017 per i motivi indicati di seguito. |
| --- | --- |

(45)

| (46) | In primo luogo, il decreto-legge 148/2017, con il quale l’Italia ha concesso il prestito aggiuntivo di 300 milioni di EUR, afferma esplicitamente che si tratta di un aumento del finanziamento statale di 600 milioni di EUR già erogato nel maggio 2017 fino a raggiungere l’importo di 900 milioni di EUR (28). Per contro, il decreto-legge 124/2019, il decreto-legge 137/2019 o la legge 2/2020 non fanno alcun riferimento ad un eventuale collegamento con i prestiti concessi nel 2017. |
| --- | --- |

(46)

| (47) | In secondo luogo, per quanto riguarda la cronologia, la Commissione osserva che, mentre i prestiti del 2017 sono stati concessi a distanza di sei mesi l’uno dall’altro, il prestito del 2019 è stato concesso due anni dopo il prestito precedente. Il prestito del 2019 è dissociabile dai prestiti del 2017, in quanto si è reso necessario solo molto tempo dopo i prestiti del 2017 e si riferisce al finanziamento di costi che non potevano ragionevolmente essere previsti nel momento in cui Alitalia era stata inizialmente ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria (29). |
| --- | --- |

(47)

| (48) | In terzo luogo, i termini dei prestiti del 2017 e del prestito del 2019 sono sostanzialmente diversi. Da un lato, la data di scadenza per la restituzione dei prestiti del 2017 è stata rinviata sine die fino a dopo la vendita delle attività di Alitalia. Per contro, la data di scadenza per la restituzione del prestito del 2019 è attualmente fissata a sei mesi dalla sua erogazione. Dall’altro, dal maggio 2019, nessun ulteriore interesse sta maturando sui prestiti del 2017, mentre l’interesse è previsto sul prestito del 2019. |
| --- | --- |

(48)

| (49) | La Commissione conclude pertanto in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 è dissociabile dai prestiti del 2017 e che occorra avviare un distinto procedimento di indagine formale in merito al prestito del 2019. |
| --- | --- |

(49)

8.2.   Presenza di aiuti di Stato

| (50) | In virtù dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato, „sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza“. |
| --- | --- |

(50)

| (51) | Ne consegue che affinché una misura possa costituire un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1 del TFUE, devono essere soddisfatti i criteri cumulativi elencati di seguito: i) deve essere concessa dallo Stato o mediante risorse statali ed essere imputabile allo Stato; ii) deve conferire un vantaggio ad un’impresa; iii) deve essere selettiva, ossia favorire talune imprese o la produzione di determinati beni; iv) deve falsare o minacciare di falsare la concorrenza ed essere atta a incidere sugli scambi tra Stati membri (30). |
| --- | --- |

(51)

8.2.1.   Nozione di impresa

| (52) | Alitalia SAI è un’impresa privata con sede in Italia che opera e fornisce servizi nel settore del trasporto aereo. È un’impresa ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE (31). Anche Cityliner è una società privata che opera nel settore del trasporto aereo e fornisce servizi di trasporto di passeggeri a livello regionale; anch’essa è un’impresa ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. |
| --- | --- |

(52)

8.2.2.   Imputabilità e risorse statali

| (53) | Per configurarsi come aiuto di Stato, una misura deve essere imputabile allo Stato ed essere finanziata mediante risorse statali. |
| --- | --- |

(53)

| (54) | Poiché il prestito del 2019 è concesso mediante atti legislativi (cfr. la sezione 3), la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito sia imputabile allo Stato italiano. Inoltre, poiché esso è finanziato dal bilancio dello Stato, la Commissione conclude in via provvisoria che sia stato concesso mediante risorse statali. |
| --- | --- |

(54)

8.2.3.   Selettività

| (55) | Per essere considerata un aiuto di Stato una misura deve essere specifica o selettiva, nel senso di avvantaggiare soltanto certe imprese o la produzione di certi beni. |
| --- | --- |

(55)

| (56) | Il prestito del 2019 è stato concesso in modo specifico ad Alitalia. Pertanto, esso è stato concesso, su base esclusivamente ad hoc, a due specifiche imprese appartenenti al medesimo gruppo e non era disponibile per altre imprese attive nel settore del trasporto aereo italiano che si trovano in una situazione di diritto e di fatto analoga, o in altri settori. Nessuna società comparabile era ammessa a beneficiare di misure simili a quelle concesse e, pertanto, nessuna di tali società ha ricevuto un vantaggio analogo. |
| --- | --- |

(56)

| (57) | Inoltre, come stabilito dalla Corte, in caso di concessione di un aiuto individuale, l’individuazione del vantaggio economico (cfr. la sezione 8.2.4) consente, in linea di principio, di presumerne la selettività (32). |
| --- | --- |

(57)

| (58) | Conseguentemente la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito del 2019 ha natura selettiva. |
| --- | --- |

(58)

8.2.4.   Vantaggio

| (59) | Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, per vantaggio s’intende un beneficio economico che un’impresa non avrebbe potuto ottenere in condizioni normali di mercato, ossia in assenza di un intervento dello Stato (33). |
| --- | --- |

(59)

| (60) | Secondo la giurisprudenza dell’Unione europea, le operazioni economiche realizzate da un ente pubblico non conferiscono un vantaggio e pertanto non costituiscono aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, se hanno luogo in normali condizioni di mercato (34). Al fine di determinare se un’operazione è stata eseguita in tali condizioni, la Commissione applica il principio dell’operatore in un’economia di mercato, che è stato sviluppato in relazione a diverse operazioni economiche. La Commissione esaminerà dapprima se il criterio dell’operatore in un’economia di mercato è applicabile e, in caso affermativo, lo applicherà al prestito statale del 2019. |
| --- | --- |

(60)

8.2.4.1.   Applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato

| (61) | La Commissione esaminerà l’applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato sotto due aspetti, per valutare i) se lo Stato ha agito in qualità di autorità pubblica anziché come operatore economico al momento della concessione dei prestiti e ii) se l’Italia ha presentato elementi di prova ex ante sufficienti per dimostrare di aver agito come un operatore economico. |
| --- | --- |

(61)

| (62) | In primo luogo, la Commissione ricorda che la Corte di giustizia ha stabilito che l’applicabilità del criterio dell’operatore in un’economia di mercato dipende, in definitiva, dal fatto che lo Stato membro interessato concede, nella sua qualità di azionista e non nella sua qualità di potere pubblico, un vantaggio economico a un’impresa a esso appartenente (35). Gli interventi dello Stato diretti ad onorare gli obblighi che ad esso incombono come autorità pubblica non si possono paragonare a quelli di un operatore in un’economia di mercato (36). |
| --- | --- |

(62)

| (63) | I comunicati stampa rilasciati dopo la concessione del prestito indicherebbero che l’Italia sembrava basarsi su considerazioni che un operatore di mercato non avrebbe tenuto in considerazione. |
| --- | --- |

(63)

| (64) | Il 28 novembre 2019, il ministro dello Sviluppo economico ha dichiarato che Alitalia „non fallirà, mi sento di poterlo garantire“ (37). |
| --- | --- |

(64)

| (65) | Il 17 dicembre 2019 lo stesso ministro ha dichiarato alla stampa che „ci sono criticità [con riguardo ad Alitalia] da affrontare in modo serio“, partendo dal fatto che „non prendo in considerazione l’idea di mettere aerei a terra“ (38). |
| --- | --- |

(65)

| (66) | In secondo luogo, quando uno Stato membro invoca il criterio dell’operatore in un’economia di mercato nel procedimento amministrativo, spetta allo Stato membro stesso „provare inequivocabilmente e sulla base di elementi oggettivi, verificabili e contemporanei, che la misura attuata rientrava nella sua qualità di azionista e che è fondata sulle valutazioni economiche preliminari richieste“ (39). Tali elementi devono fare chiaramente apparire che lo Stato membro interessato ha preso, preliminarmente o simultaneamente alla concessione del beneficio economico, la decisione di procedere, con la misura effettivamente posta in essere, ad un investimento nell’impresa pubblica controllata. |
| --- | --- |

(66)

| (67) | Inoltre, „ai fini della valutazione della questione di sapere se la stessa misura sarebbe stata adottata, in normali condizioni di mercato, da un investitore privato operante in una situazione la più analoga possibile a quella dello Stato, devono essere presi in considerazione unicamente i benefici e gli obblighi connessi alla posizione di quest’ultimo nella sua qualità di azionista, ad esclusione di quelli connessi alla sua qualità di potere pubblico“ (40). |
| --- | --- |

(67)

| (68) | Nonostante le richieste della Commissione l’Italia non ha presentato alcun documento che dimostri che lo Stato, prima di concedere il prestito del 2019, ha effettuato una valutazione della potenziale redditività dell’investimento e della probabilità della restituzione di tale prestito. |
| --- | --- |

(68)

| (69) | Per questi motivi, la Commissione conclude, in via provvisoria, che il criterio dell’operatore in un’economia di mercato non potesse essere applicabile allo Stato per quanto riguarda il prestito del 2019 in quanto: i) concedendo il prestito del 2019 ad Alitalia, l’Italia sembra aver agito in veste di autorità pubblica, e ii) in ogni caso, l’Italia non ha assolto l’onere di dimostrare di aver effettuato una valutazione ex ante della redditività di tale prestito. |
| --- | --- |

(69)

8.2.4.2   Applicazione del criterio dell’operatore in un’economia di mercato

| (70) | Per completezza, anche se nella sezione 8.2.4.1 la Commissione ha concluso in via provvisoria che il criterio dell’operatore in un’economia di mercato non è applicabile, la Commissione ha esaminato, in subordine, se detto criterio sarebbe stato soddisfatto. |
| --- | --- |

(70)

| (71) | L’elemento dirimente è piuttosto stabilire se, nel concedere il prestito, gli enti pubblici abbiano o non abbiano agito come avrebbe agito un operatore in un’economia di mercato in una situazione analoga. Inoltre, il comportamento economico può essere diverso a seconda che esista o no un’esposizione nei confronti dell’impresa. Tuttavia, se l’ente pubblico non avesse agito come un operatore in un’economia di mercato, l’impresa beneficiaria avrebbe ricevuto un vantaggio economico che non avrebbe ottenuto in condizioni di mercato normali (41) e che l’ha posta in una posizione più favorevole rispetto ai suoi concorrenti (42). |
| --- | --- |

(71)

| (72) | Sulla base delle informazioni di cui dispone, concernenti la situazione finanziaria di Alitalia e le circostanze in cui il prestito del 2019 è stato concesso nell’ottobre 2019, la Commissione dubita che le condizioni alle quali è stato concesso il prestito del 2019 soddisfino il criterio dell’operatore in un’economia di mercato e che l’Italia, nel concedere detto prestito ad Alitalia, abbia agito come un creditore prudente, guidato da considerazioni di redditività. |
| --- | --- |

(72)

| (73) | In primo luogo, la Commissione in via provvisoria ritiene improbabile che un creditore privato sarebbe stato disposto a concedere ad Alitalia ulteriori finanziamenti vista la situazione di Alitalia nell’ottobre 2019 e i recenti avvenimenti che la riguardano. Come descritto nella sezione 2, Alitalia era stata dichiarata insolvente nel maggio 2017 e ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria. Aveva ricevuto i prestiti del 2017, che sono stati oggetto di numerose proroghe. |
| --- | --- |

(73)

| (74) | In base alle informazioni pubblicamente disponibili, Alitalia ha continuato a registrare flussi di cassa negativi da quando è stata posta in amministrazione straordinaria, che hanno generato una perdita di 224 milioni di EUR nel 2018 (43). |
| --- | --- |

(74)

| (75) | In secondo luogo, non è stata fornita alcuna prova dell’affidabilità creditizia di Alitalia sul mercato. Non è stato dimostrato che nel 2019 alcuna banca o altra istituzione finanziaria avrebbe aperto una linea di credito simile a quella concessa ad Alitalia. Le autorità italiane non hanno neppure presentato elementi a riprova del fatto che concedendo il prestito del 2019 lo Stato italiano, come creditore privato, aveva agito in modo finanziariamente prudente, a fronte dello scenario controfattuale, ossia la probabile liquidazione di Alitalia. |
| --- | --- |

(75)

| (76) | In terzo luogo, nella decisione di avvio del 2018 (cfr. il punto (30)), la Commissione ha osservato che le offerte relative al patrimonio di Alitalia sembravano insufficienti a coprire la restituzione dei prestiti del 2017 in aggiunta alla disponibilità di cassa prevista alla scadenza iniziale. A maggior ragione, pertanto, sembra meno probabile che il valore del patrimonio di Alitalia sarebbe stato sufficiente a coprire la restituzione del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(76)

| (77) | In quarto luogo, nonostante la richiesta scritta dei servizi della Commissione, le autorità italiane non hanno fornito alcuna prova che dimostri che al momento della concessione del prestito del 2019 il valore del patrimonio di Alitalia sarebbe stato sufficiente a garantirne la restituzione. |
| --- | --- |

(77)

| (78) | La Commissione ritiene improbabile che un operatore privato avrebbe concesso i prestiti iniziali del 2017 visto che Alitalia avrebbe dovuto essere ceduta entro il novembre 2017; a maggior ragione, è ancora più improbabile che tale creditore avrebbe concesso un prestito aggiuntivo nel 2019 dopo il fallimento completo della procedura di cessione registrato fino a quel momento. Il continuo rinvio del completamento della procedura di cessione, le ripetute proroghe delle date di scadenza dei prestiti del 2017 senza il versamento di alcun interesse e la sospensione della restituzione, avrebbero probabilmente segnalato a un creditore privato che le prospettive di cessione di Alitalia erano addirittura peggiori di quanto inizialmente previsto. |
| --- | --- |

(78)

| (79) | In quinto luogo, appare improbabile che un creditore privato sarebbe stato disposto ad aumentare la propria esposizione, a meno che non avesse avuto validi motivi per ritenere che, in considerazione della sua precedente esposizione, le sue perdite economiche sarebbero state ancora maggiori in mancanza del prestito concesso nel 2019. Nella fase attuale non vi è nulla che comprovi una tale situazione. |
| --- | --- |

(79)

| (80) | La Commissione ritiene che al momento di decidere se concedere il prestito del 2019, un operatore in un’economia di mercato avrebbe quindi valutato il suo interesse finanziario ad aumentare di 400 milioni di EUR l’esposizione verso Alitalia, tenendo debitamente conto della precedente esposizione di 900 milioni di EUR più interessi relativa alla precedente concessione dei prestiti del 2017. Tale operatore avrebbe pertanto valutato lo scenario controfattuale rispetto alla concessione del prestito del 2019 attraverso il confronto con la liquidazione che avrebbe probabilmente fatto seguito alla mancata concessione dell’importo di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(80)

| (81) | In caso di liquidazione, un creditore operante in un’economia di mercato avrebbe potuto aspettarsi di recuperare, presumendo l’assenza di altri importanti debiti contratti da Alitalia nell’ambito dell’amministrazione straordinaria, il valore di liquidazione delle attività di Alitalia (al netto delle spese procedurali) e il saldo di cassa disponibile. Tali proventi netti avrebbero consentito di coprire una parte dell’importo del capitale dei prestiti del 2017 per 900 milioni di EUR più gli interessi contrattuali maturati e dovuti per il semestre iniziale (circa 150 milioni di EUR (44)). |
| --- | --- |

(81)

| (82) | Per contro, per concedere il prestito aggiuntivo di 400 milioni di EUR, un creditore operante in un’economia di mercato avrebbe considerato il fatto che le uniche prospettive di rimborso dei prestiti potevano derivare dalla cessione delle attività di Alitalia, cessione che avrebbe richiesto tempi più lunghi e avrebbe generato ulteriori deflussi di cassa operativi negativi nonché interessi finanziari sui prestiti del 2017 e sul prestito del 2019. |
| --- | --- |

(82)

| (83) | Un operatore in un’economia di mercato avrebbe avuto interesse ad aumentare l’esposizione verso Alitalia solo se i proventi della cessione attesi, insieme alla liquidità disponibile al momento della cessione (stimata pari al saldo di cassa a ottobre 2019 più il flusso di cassa operativo negativo nel periodo operativo aggiuntivo di Alitalia), fossero stati almeno superiori alla liquidazione più i costi finanziari aggiuntivi nel periodo in questione. |
| --- | --- |

(83)

| (84) | Alla domanda della Commissione di fornire elementi di prova a sostegno della conformità al principio dell’operatore in un’economia di mercato del prestito del 2019, l’Italia non è riuscita a dimostrare di aver valutato detta conformità. La Commissione ritiene che nessun operatore in un’economia di mercato avrebbe effettuato l’operazione in assenza di uno studio controfattuale dettagliato volto a confrontare l’interesse ad accrescere l’esposizione verso Alitalia per realizzarne la cessione con la liquidazione che avrebbe probabilmente fatto seguito alla mancata concessione dell’importo di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(84)

| (85) | Conseguentemente, la Commissione conclude, in via preliminare, che il prestito del 2019 non è conforme al principio dell’operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(85)

8.2.4.2.1.   Esposizione precedente dello Stato in qualità di azionista di Alitalia

| (86) | Come indicato al punto (24), nel 2017 l’Italia ha concesso ad Alitalia un importo di 900 milioni di EUR dopo che l’impresa era stata ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria. Pertanto, lo Stato era già esposto nei confronti di Alitalia per un importo di 900 milioni di EUR (senza contare i 150 milioni di EUR di interessi maturati) nel momento in cui ha deciso di concedere il prestito di 400 milioni di EUR. |
| --- | --- |

(86)

| (87) | Nella presente sottosezione, la Commissione valuta in via preliminare se sia pertinente considerare altre esposizioni precedenti, diverse dai prestiti del 2017, per valutare se il prestito del 2019 sia conforme al criterio dell’operatore in un’economia di mercato. |
| --- | --- |

(87)

| (88) | Lo Stato italiano era detentore di una precedente esposizione nei confronti di Alitalia in qualità di azionista indiretto: infatti, lo Stato italiano detiene il 65 % di Poste Italiane assieme alla Cassa Depositi e Prestiti (35 %), anch’essa di proprietà statale, e Poste Italiane stessa possedeva il 2 % di CAI, che a sua volta controllava il 51 % di Alitalia SAI. Di conseguenza, lo Stato italiano era azionista indiretto di Alitalia, di cui deteneva una quota pari all’1 % circa. |
| --- | --- |

(88)

| (89) | La Commissione ritiene in via provvisoria che questa esposizione indiretta e relativamente di minoranza nei confronti di Alitalia non potesse giustificare l’intervento dell’Italia volto ad aumentare la sua esposizione verso Alitalia mediante il prestito concesso nel 2019: infatti, Alitalia era stata sottoposta ad amministrazione straordinaria e qualsiasi creditore in un’economia di mercato avrebbe ritenuto irrilevante mantenere una partecipazione così modesta al momento di decidere se concedere tale prestito a rischio. |
| --- | --- |

(89)

| (90) | I rischi associati alla restituzione del prestito del 2019 sono molto elevati, dal punto di vista di un azionista, se si tiene conto della mancanza di una prospettiva di risanamento: la riuscita di una ristrutturazione di Alitalia era infatti molto incerta dopo la bocciatura del piano di risanamento da parte dei dipendenti (cfr. il punto (16)). Inoltre, gli azionisti sarebbero stati gli ultimi ad essere rimborsati in base all’ordinanza di ripartizione dei potenziali proventi di una (eventuale) procedura di cessione delle attività di Alitalia nell’ambito dell’amministrazione straordinaria. Tenuto conto dell’importo dei debiti finanziari pre-insolvenza, era quindi improbabile che gli azionisti di Alitalia recuperassero alcunché in caso di cessione delle attività della compagnia aerea. |
| --- | --- |

(90)

| (91) | Questo ragionamento è ulteriormente confermato dal fatto che nessun altro azionista di Alitalia, come le banche Intesa o Unicredit o gli operatori industriali Atlantia, Etihad o Air France-KLM, abbia concesso un prestito ad Alitalia dopo l’entrata di quest’ultima in amministrazione straordinaria. |
| --- | --- |

(91)

| (92) | Inoltre, la Commissione osserva che lo Stato italiano non ha addotto il motivo della posizione quale creditore di mercato pre-insolvenza di Alitalia a sostegno della conformità al principio dell’operatore in un’economia di mercato nei confronti del prestito concesso nel 2019 ad Alitalia. |
| --- | --- |

(92)

| (93) | In conclusione, la Commissione conclude in via preliminare che un operatore in un’economia di mercato che si fosse trovato nella situazione dello Stato italiano non avrebbe tenuto conto della propria potenziale esposizione indiretta come azionista indiretto di minoranza di Alitalia al momento di decidere se concedere il prestito nel 2019 alla compagnia aerea, ma avrebbe tenuto conto soltanto della sua esposizione di 900 milioni di EUR derivante dai prestiti del 2017. |
| --- | --- |

(93)

8.2.4.3   Conclusioni provvisorie in merito all’esistenza di un vantaggio

| (94) | Innanzitutto la Commissione conclude in via provvisoria che il principio dell’operatore in un’economia di mercato non sembra applicabile al prestito concesso nel 2019. In secondo luogo, anche supponendo che tale criterio fosse applicabile, la Commissione dubita che tale criterio sia soddisfatto per quanto riguarda il prestito del 2019. |
| --- | --- |

(94)

| (95) | Di conseguenza, la Commissione conclude, in via provvisoria, che il prestito concesso nel 2019 ha conferito un vantaggio economico ad Alitalia ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. L’Italia è invitata a fornire tutti i documenti e le prove pertinenti a sostegno delle sue dichiarazioni secondo le quali avrebbe agito come un operatore in un’economia di mercato quando ha concesso il prestito del 2019. |
| --- | --- |

(95)

8.2.5.   Potenziale distorsione della concorrenza e conseguenze sugli scambi tra Stati membri

| (96) | Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, una misura costituisce aiuto di Stato quando falsa o minaccia di falsare la concorrenza o incide sugli scambi tra Stati membri. |
| --- | --- |

(96)

| (97) | Si ritiene che una misura concessa da uno Stato falsi o minacci di falsare la concorrenza qualora sia atta a migliorare la posizione del destinatario nei confronti di altre imprese concorrenti (45). È dunque sufficiente che l’aiuto consenta al beneficiario di mantenere una posizione concorrenziale più forte di quella in cui si troverebbe se l’aiuto non fosse stato concesso. |
| --- | --- |

(97)

| (98) | Secondo la relazione trimestrale del commissario straordinario di Alitalia, pubblicata nel settembre 2018 (46), il mercato italiano del trasporto aereo di passeggeri, in cui Alitalia è principalmente attiva, è altamente competitivo ed è caratterizzato, tra l’altro, da un’alta penetrazione dei vettori low cost sul mercato domestico (la più elevata in Europa) e intraeuropeo. |
| --- | --- |

(98)

| (99) | La Commissione conclude pertanto, in via provvisoria, che il prestito concesso nel 2019 sia tale da incidere sugli scambi tra Stati membri poiché riguarda Alitalia, segnatamente Alitalia SAI e Cityliner, la cui attività di trasporto, per sua natura, concerne numerosi Stati membri. Inoltre, il prestito del 2019 è anche atto a falsare o minacciare di falsare la concorrenza nel mercato unico, poiché riguarda solo due imprese che si trovano in concorrenza con altre compagnie aeree nella rete europea. |
| --- | --- |

(99)

8.2.6.   Conclusione in merito all’esistenza di aiuti di Stato

| (100) | In considerazione di quanto precede, la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito concesso a favore di Alitalia nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. |
| --- | --- |

(100)

9.   LEGITTIMITÀ DELL’AIUTO

| (101) | La Commissione osserva che il prestito del 2019 è stato concesso ad Alitalia senza alcuna notifica alla Commissione, in violazione dell’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE e dell’obbligo di astenersi dal dare esecuzione all’aiuto. |
| --- | --- |

(101)

| (102) | Pertanto, la Commissione conclude in via preliminare che il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato illegale. |
| --- | --- |

(102)

10.   COMPATIBILITÀ DELL’AIUTO

| (103) | Nella misura in cui il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, la Commissione deve valutare se l’aiuto possa essere dichiarato compatibile con il mercato interno. |
| --- | --- |

(103)

| (104) | Secondo la giurisprudenza costante della Corte, lo Stato membro che chiede di poter concedere aiuti in deroga alle norme del trattato è soggetto all’obbligo di collaborazione nei confronti della Commissione. |
| --- | --- |

(104)

| (105) | In forza di tale obbligo, è tenuto in particolare a fornire tutti gli elementi atti a consentire a detta istituzione di accertare che ricorrano le condizioni della deroga richiesta (47). Invitata a presentare osservazioni sulla compatibilità del prestito del 2019, l’Italia ha dichiarato soltanto che la compatibilità del prestito del 2019 dovrebbe essere valutata nell’ambito dell’indagine aperta con la decisione di avvio del 2018, senza fornire ulteriori informazioni che consentano alla Commissione di valutare la compatibilità del prestito del 2019. |
| --- | --- |

(105)

| (106) | La Commissione ritiene che Alitalia soddisfi i criteri per essere considerata un’impresa in difficoltà ai sensi del punto 20, lettera c), degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, in quanto Alitalia SAI e Cityliner erano già state dichiarate insolventi quando il prestito del 2019 è stato concesso (cfr. il punto (1)). Di conseguenza, la Commissione ha potuto effettuare una valutazione della compatibilità del prestito del 2019 soltanto come aiuto per il salvataggio e la ristrutturazione ai sensi degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione poiché, in quanto impresa in difficoltà, Alitalia non può beneficiare di alcun altro tipo di aiuto di Stato (cfr. Il punto 23 dei citati orientamenti). Detti orientamenti stabiliscono le norme e le condizioni da considerare ai fini della valutazione della compatibilità di aiuti per il salvataggio e la ristrutturazione a favore di imprese in difficoltà ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), del TFUE. |
| --- | --- |

(106)

| (107) | Due tipi di aiuti definiti negli orientamenti sono pertinenti nella fattispecie, vale a dire gli aiuti per il salvataggio e gli aiuti per la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(107)

| (108) | Ai sensi del punto 26 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per il salvataggio sono, per loro stessa natura, una forma di assistenza temporanea e reversibile. La loro finalità principale è consentire di mantenere in attività un’impresa in difficoltà per il tempo necessario a elaborare un piano di ristrutturazione o di liquidazione. |
| --- | --- |

(108)

| (109) | Ai sensi del punto 27 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per la ristrutturazione spesso comportano un’assistenza più permanente e devono ripristinare la redditività a lungo termine del beneficiario in base a un piano di ristrutturazione realistico, coerente e di ampia portata, consentendo, al contempo, un sufficiente contributo proprio e una condivisione degli oneri e limitando le potenziali distorsioni della concorrenza. |
| --- | --- |

(109)

| (110) | L’Italia non ha fornito alcun elemento che dimostri che il prestito concesso nel 2019 soddisfa i criteri degli aiuti per il salvataggio o per la ristrutturazione previsti dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(110)

| (111) | Per essere considerati compatibili con gli orientamenti sugli aiuti Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti per il salvataggio o per la ristrutturazione devono soddisfare una serie di criteri cumulativi previsti al punto 3 degli orientamenti, e segnatamente: a) contributo al raggiungimento di un obiettivo ben definito di interesse comune; b) necessità dell’intervento statale; c) adeguatezza della misura di aiuto; d) effetto di incentivazione; e) proporzionalità dell’aiuto (aiuto limitato al minimo); f) prevenzione di effetti negativi indebiti sulla concorrenza e sugli scambi tra gli Stati membri; g) trasparenza dell’aiuto. |
| --- | --- |

(111)

| (112) | A norma del punto 39 di detti orientamenti: „Qualora uno dei criteri di cui sopra non sia soddisfatto, l’aiuto non sarà considerato compatibile con il mercato interno.“ |
| --- | --- |

(112)

| (113) | A tale riguardo, con riferimento agli aiuti finalizzati sia al salvataggio sia alla ristrutturazione, spetta allo Stato membro in questione fornire gli elementi necessari per stabilire se l’aiuto possa essere considerato compatibile. In particolare, lo Stato membro deve individuare e definire un obiettivo di interesse comune in linea con le condizioni stabilite negli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione, dato che la valutazione del rispetto degli altri criteri dipende da tale obiettivo. La Commissione non può, di propria iniziativa, definire tale obiettivo in sostituzione di quello dello Stato membro qualora esso non vi provveda. Per quanto riguarda l’obiettivo di interesse comune, la Commissione osserva che l’Italia non ha fornito alcun elemento di prova che dimostri che il prestito del 2019 è stato concesso, come stabilito al punto 43 dei citati orientamenti „in quanto è volto a prevenire problemi di ordine sociale o a risolvere fallimenti del mercato ..., ripristinando la redditività a lungo termine dell’impresa ...“. |
| --- | --- |

(113)

| (114) | Accertare che l’aiuto persegua un obiettivo di comune interesse è una condizione preliminare essenziale per l’analisi di diversi altri criteri. Alla luce di quanto precede, a questo stadio della procedura, non si può dimostrare i) che l’intervento dello Stato era necessario per perseguire un obiettivo di comune interesse, ii) che l’aiuto era adeguato, iii) che l’effetto di incentivazione è stato soddisfatto, iv) che l’aiuto era limitato al minimo e che non vi sono stati effetti negativi indebiti sulla concorrenza e sugli scambi tra Stati membri. |
| --- | --- |

(114)

| (115) | Atteso che, come stabilito al punto 39 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, qualora uno dei criteri di cui sopra non sia soddisfatto, l’aiuto non può essere considerato compatibile con il mercato interno, la Commissione, a questo stadio della procedura, conclude pertanto in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 non poteva essere considerato un aiuto per il salvataggio o un aiuto per la ristrutturazione compatibile con il mercato interno a norma degli orientamenti. |
| --- | --- |

(115)

| (116) | Nonostante tale conclusione provvisoria, nei punti che seguono la Commissione valuta per completezza anche se il prestito concesso nel 2019 soddisfi altre condizioni stabilite dai citati orientamenti. |
| --- | --- |

(116)

| (117) | In primo luogo, conformemente ai punti 70 e 71 degli orientamenti per il salvataggio e la ristrutturazione, gli aiuti possono essere concessi alle imprese in difficoltà per una sola operazione di ristrutturazione. Pertanto, qualora siano trascorsi meno di 10 anni dall’erogazione precedente di un aiuto per il salvataggio o per la ristrutturazione o di una misura temporanea di sostegno alla ristrutturazione oppure dalla fine del periodo di ristrutturazione o dalla cessazione dell’attuazione del piano di ristrutturazione - a seconda di cosa sia avvenuto per ultimo - la Commissione non autorizzerà altri aiuti (principio dell’aiuto „una tantum“). |
| --- | --- |

(117)

| (118) | Poiché è possibile che Alitalia abbia beneficiato di un aiuto per il salvataggio nel 2017 (48) grazie ai prestiti concessi nel 2017, a questo stadio della procedura la Commissione nutre anche dubbi sul fatto che il principio dell’aiuto „una tantum“ sia stato rispettato; se tale dubbio fosse confermato, il prestito concesso nel 2019 non potrebbe essere considerato un aiuto per il salvataggio o per la ristrutturazione compatibile con il mercato interno. |
| --- | --- |

(118)

| (119) | In secondo luogo, per quanto riguarda la proporzionalità del prestito del 2019 come aiuto al salvataggio, la Commissione non dispone di alcun elemento di prova circa la proporzionalità dell’aiuto in quanto l’Italia non ha fornito dati sul fabbisogno di tesoreria di Alitalia e in tali circostanze la Commissione non è in grado di stabilire se il prestito del 2019 fosse il minimo necessario per mantenere Alitalia in attività per sei mesi. |
| --- | --- |

(119)

| (120) | In terzo luogo, per quanto riguarda gli aiuti per la ristrutturazione, le autorità italiane non hanno presentato alla Commissione né un piano di ristrutturazione finalizzato a ripristinare la redditività a lungo termine né un piano di liquidazione per la cessione delle attività di Alitalia e la successiva liquidazione della società entro un lasso di tempo ragionevole, come richiesto dal punto 55, lettera d), punti ii) e iii), degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(120)

| (121) | In quarto luogo, per quanto riguarda la proporzionalità del prestito del 2019 quale aiuto per la ristrutturazione, come stabilito al punto 61 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, l’importo e l’intensità dell’aiuto per la ristrutturazione devono essere limitati al minimo strettamente necessario per consentire la ristrutturazione, in funzione delle risorse finanziarie esistenti del beneficiario, dei suoi azionisti o del gruppo di cui fa parte. In particolare deve essere garantito un livello sufficiente di contributo proprio ai costi della ristrutturazione e la ripartizione degli oneri. L’Italia non ha fornito alcun elemento a comprova del fatto che un investitore o un gruppo di investitori avrebbe fornito di nuovo un simile contributo proprio che avrebbe dovuto corrispondere all’importo dell’aiuto (almeno all’importo del capitale dei prestiti) come richiesto dalla sezione 3.5.2.1 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(121)

| (122) | In quinto e ultimo luogo, ai sensi del punto 76 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, per limitare il più possibile gli effetti negativi sulle condizioni degli scambi, in modo che prevalgano gli effetti positivi, nel concedere aiuti per la ristrutturazione devono essere adottate misure volte a limitare distorsioni della concorrenza (le „misure di compensazione“). Le autorità italiane non hanno presentato alcuna misura di compensazione per evitare tali indebite distorsioni della concorrenza, quali una riduzione della capacità disponibile dei posti-km o la riduzione degli slot, come previsto dalla sezione 3.6.2 degli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(122)

| (123) | Per i motivi di cui sopra, in questa fase dell’indagine, la Commissione è giunta alla conclusione provvisoria che il prestito concesso nel 2019 non soddisfa le condizioni stabilite dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione. |
| --- | --- |

(123)

10.1.   Conclusione in merito alla compatibilità dell’aiuto di Stato

| (124) | Di conseguenza, in questa fase dell’indagine, la Commissione conclude in via provvisoria che vi sono seri dubbi circa la compatibilità del prestito concesso nel 2019 con il mercato interno e invita le autorità italiane e tutte le parti interessate a presentare osservazioni. |
| --- | --- |

(124)

11.   CONCLUSIONI

| (125) | Per i motivi di cui sopra, in questa fase dell’indagine, la Commissione conclude in via provvisoria che il prestito concesso nel 2019 costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, che è stato concesso in violazione dell’obbligo di astenersi dal dare esecuzione all’aiuto di cui dell’articolo 108, paragrafo 2, del TFUE, e che ci sono seri dubbi sulla sua compatibilità con il mercato interno.
  La Commissione richiama l’attenzione dell’Italia sul fatto che l’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE ha effetto sospensivo, ricordando alle autorità italiane che l’articolo 16 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio stabilisce che ogni aiuto illegale può formare oggetto di recupero presso il beneficiario.
  La Commissione comunica all’Italia che intende informare i terzi interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi significativa della stessa nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. La Commissione informerà inoltre le parti interessate degli Stati EFTA firmatari dell’accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, e informerà infine l’Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Le parti interessate saranno invitate a presentare osservazioni entro un mese dalla data della suddetta pubblicazione. |
| --- | --- |

(125)

La Commissione richiama l’attenzione dell’Italia sul fatto che l’articolo 108, paragrafo 3, del TFUE ha effetto sospensivo, ricordando alle autorità italiane che l’articolo 16 del regolamento (UE) 2015/1589 del Consiglio stabilisce che ogni aiuto illegale può formare oggetto di recupero presso il beneficiario.

La Commissione comunica all’Italia che intende informare i terzi interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi significativa della stessa nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. La Commissione informerà inoltre le parti interessate degli Stati EFTA firmatari dell’accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, e informerà infine l’Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Le parti interessate saranno invitate a presentare osservazioni entro un mese dalla data della suddetta pubblicazione.

---

(1)  Komisijos komunikatas „Gairės dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms ne finansų įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti“ (OL C 249, 2014 7 31, p. 1).

(2)  Decreto Legge 2 Dicembre 2019, n. 137 „Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (Gazzetta Ufficiale – Serie Generale n. 282 del 2 Dicembre 2019).

(3)  Legge 30 Gennaio 2020, n. 2 „Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria“ (Gazzetta Ufficiale – Serie Generale n. 25 del 31 Gennaio 2020).

(4)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims (OL L 248, 2015 9 24, p. 9).

(5)  Decreto-legge 26 ottobre 2019, n. 124, «Disposizioni urgenti in materia fiscale e per esigenze indifferibili» (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 252 del 26 ottobre 2019).

(6)  Decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, «Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia - Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria» (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 282 del 2 dicembre 2019).

(7)  Legge 30 gennaio 2020, n. 2, «Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 2 dicembre 2019, n. 137, recante misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia – Società Aerea Italiana S.p.A. e Alitalia Cityliner S.p.A. in amministrazione straordinaria» (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 25 del 31 gennaio 2020).

(8)  Cfr. il decreto del ministro dello Sviluppo economico del 12 maggio 2017, con il quale Cityliner è ammessa alla procedura di amministrazione straordinaria, accessibile al pubblico sul sito Internet dell’amministrazione straordinaria: www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/estensione_procedura.pdf.

(9)  Cfr. il punto 85 a pagina 55 e segg. della «Relazione sulle cause di insolvenza di Alitalia e Cityliner» del 26 gennaio 2018 redatta dai commissari straordinari e pubblicata sul sito Internet della procedura di amministrazione straordinaria di Alitalia: http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/relazione_cause_insolvenza.pdf.

(10)  Tra gli azionisti principali di CAI con una partecipazione pari o inferiore all’1 % figurano Factorit S.p.A. (1 %), Macca Srl (0,96 %) e la quota residua di Air France-KLM (0,73 % rispetto al 25 % nel 2009).

(11)  Articolo 67 del Regio Decreto 16 marzo 1942, n. 267 — Disciplina del fallimento, del concordato preventivo, dell’amministrazione controllata e della liquidazione coatta amministrativa (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 81 del 6 aprile 1942) (la „legge fallimentare italiana“).

(12)  Un „piano attestato di risanamento“ a norma dell’articolo 67, comma 3, lettera d), della legge fallimentare italiana è una procedura per le imprese che si trovano in difficoltà finanziarie temporanee, ovvero difficoltà finanziarie che possono essere superate data la loro specifica natura reversibile e la disponibilità di risorse adeguate. Secondo tale procedura, gli sforzi di risanamento sono gestiti dall’impresa e non dal giudice.

(13)  Secondo la relazione dei commissari straordinari dell’11 luglio 2018, al 31 dicembre 2017, il gruppo Alitalia registrava 11 755 contratti di lavoro corrispondenti a 10 871 dipendenti a tempo pieno occupati presso Alitalia S.p.A. e Cityliner. Il 31 dicembre 2016 vi erano 10 781 equivalenti a tempo pieno alle dipendenze del gruppo Alitalia.

(14)  Alitalia e Cityliner sono state poste in amministrazione straordinaria ai sensi del decreto-legge 23 dicembre 2003, n. 347, "Misure urgenti per la ristrutturazione industriale di grandi imprese in stato di insolvenza (Gazzetta Ufficiale - Serie generale n. 298 del 24 dicembre 2003) in combinato disposto con il decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270. „Nuova disciplina dell’amministrazione straordinaria delle grandi imprese in stato di insolvenza, a norma dell’articolo 1 della legge 30 luglio 1998, n. 274“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 185 del 9 agosto 1999). Il decreto legislativo 8 luglio 1999, n. 270 disciplina la procedura di amministrazione straordinaria, ovvero una procedura di insolvenza per le grandi imprese finalizzata al salvataggio e alla conservazione del loro valore attraverso la prosecuzione delle attività fino alla ristrutturazione o alla cessione degli attivi. Le imprese sono ammesse all’amministrazione straordinaria solo qualora si ritenga possibile che ritrovino una situazione di redditività economica.

(15)  Cfr. la pagina 57 e segg. della „Relazione sulle cause di insolvenza di Alitalia e Cityliner“, del 26 gennaio 2018, redatta dai commissari straordinari; cfr. anche la sentenza del 26 maggio 2019 che dichiara l’insolvenza di Cityliner. Tali documenti sono consultabili pubblicamente: http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/sentenza_cityliner.pdf; http://www.fallcoweb.it/home/pdf/alitalia/relazione_cause_insolvenza.pdf

(16)  Come previsto all’articolo 81 del decreto-legge 270/1999. Cfr. il punto 1.

(17)  Cfr. la nota 1.

(18)  Il prestito iniziale del 2017 a favore di Alitalia era stato disposto dal decreto-legge 2 maggio 2017, n. 55 („Misure urgenti per assicurare la continuità del servizio svolto da Alitalia S.p.A.“) (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 100 del 2 maggio 2017). Sebbene il decreto-legge 55/2017 sia scaduto e sia divenuto nullo perché non convertito in legge entro il termine previsto, i suoi effetti sono stati mantenuti dalla legge 21 giugno 2017, n. 96.

(19)  Conformemente agli orientamenti previsti dal decreto legislativo 270/1999, articolo 27, comma 2, lettere a), b) e b bis).

(20)  Tramite il decreto-legge 27 aprile 2018, n. 38.

(21)  Decreto-legge 30 aprile 2019, n. 34, „Misure urgenti di crescita economica e per la risoluzione di specifiche situazioni di crisi“ (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 100 del 30 aprile 2019). Il decreto-legge 34/2019 è stato convertito dalla legge 28 giugno 2019, n. 58 (Gazzetta Ufficiale - Serie Generale n. 151 del 29 giugno 2019 - Suppl. Ordinario n. 26).

(22)  Nelle osservazioni presentate il 6 gennaio 2020, al punto 2, lettera b), le autorità italiane hanno dichiarato che non era loro pervenuta alcuna offerta finale entro il termine stabilito dalla legge. La notizia è stata diffusa anche dalla stampa: si veda ad esempio „Il Corriere della sera“ del 21 novembre 2019: „Alitalia, il salvataggio salta ancora: ottavo rinvio per la cordata“; „la Repubblica“ del 20 novembre 2019: „Si ferma la cordata Fs-Atlantia. Alitalia verso l’ottavo rinvio“; „la Repubblica“ del 26 novembre 2019: „Alitalia, la resa del governo. Patuanelli: la soluzione di mercato non c’è“.

(23)  Comunicazione della Commissione — Orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese non finanziarie in difficoltà (GU C 249 del 31.7.2014, pag. 1).

(24)  Aiuti di Stato — Italia — Aiuto di Stato SA.48171 (2018/C) (ex 2018/NN, ex 2017/FC) — Presunto aiuto di Stato a favore di Alitalia — Invito a presentare osservazioni a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (C/2018/2357) (GU C 256, del 20.7.2018, pag. 4).

(25)  La denuncia contiene copia di un’intervista al vicepresidente della Banca europea per gli investimenti, pubblicata da Radiocor Economia il 26 settembre 2019, in cui si affermava che Alitalia non aveva ancora le caratteristiche necessarie per essere finanziabile dalle banche.

(26)  GU L 248 del 24.9.2015, pag. 9.

(27)  Comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (C/2016/2946) (GU C 262 del 19.7.2016, pag. 1).

(28)  L’articolo 12, comma 2, del decreto-legge 148/2017 dispone che „... l’ammontare del finanziamento ... è incrementato di 300 milioni di euro, da erogarsi nell’anno 2018“.

(29)  Cfr., in proposito, la decisione della Commissione del 19 dicembre 2012 nel caso SA.35378 Financing of Berlin Brandenburg Airport, Germania (GU C 36 dell’8.2.2013, pag. 10), punti da 14 a 33.

(30)  Sentenza del 2 settembre 2010, Commissione/Deutsche Post, C-399/08 P, EU:C:2010:481, punto 39 e giurisprudenza ivi citata.

(31)  Sulla definizione di impresa si richiama la sezione 2 della comunicazione della Commissione sulla nozione di aiuto di Stato, in particolare il punto 7: "Secondo la costante giurisprudenza della Corte di giustizia, la nozione di impresa abbraccia qualsiasi ente che esercita un’attività economica ....

(32)  Cfr. sentenza del 4 giugno 2015, Commissione/MOL, C-15/14 P, EU:C:2015:362, punto 60.

(33)  Sentenza dell’11 luglio 1996, SFEI e Altri, C-39/94, EU:C:1996:285, punto 60; Sentenza del 29 aprile 1999, Spagna/Commissione, C-342/96, EU:C:1999:210, punto 41.

(34)  Sentenza dell’11 luglio 1996, SFEI e Altri, C-39/94, EU:C:1996:285, punti 60 e 61.

(35)  Sentenza del 5 giugno 2012, Commissione/RDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punti 79-82 e 87.

(36)  Sentenza del 15 dicembre 2009, EDF/Commissione, T-156/04, EU:T:2009:505, punto 228.

(37)  https://www.ilmessaggero.it/economia/news/alitalia_patuanelli_ non_fallira_nazionalizzazione_non_negativa-4892078.html

(38)  http://www.rainews.it/dl/rainews/articoli/Alitalia-Leogrande-domani-entrero-in-azienda-non-faro-disastri-45f19058-ff0f-42d2-9532-5446204b197d.html?refresh_ce

(39)  Sentenza del 16 gennaio 2018, EDF / Commissione, T-747/15, EU:T:2018:6, punto 142, e sentenza del 19 dicembre 2019, Arriva Italia Srl e a., C-385/18, EU:C:2019:1121, punto 48.

(40)  Sentenza del 19 dicembre 2019Arriva Italia Srl e a., C-385/18, EU:C:2019:1121, punto 47, e sentenza del 5 giugno 2012, Commissione / EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punto 79 e giurisprudenza ivi citata.

(41)  Sentenza del 6 marzo 2003, Westdeutsche Landesbank Girozentrale e Land Nordrhein-Westfalen/Commissione, (West-LB) T-228/99 e T-233/99, EU:T:2003:57, punto 208.

(42)  Cfr., in tal senso, la sentenza del 5 giugno 2012, Commissione/EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punto 90 e la sentenza del 15 marzo 1994, Banco Exterior de España, C-387/92, EU:C:1994:100, punto 14; sentenza del 19 maggio 1999, Italia/Commissione, C-6/97, EU:C:1999:251, punto 16.

(43)  http://www.amministrazionestraordinariaalitaliasai.com/pdf/alitalia/audizione27032019.pdf

(44)  Calcolo preliminare basato su: i) tasso di interesse Euribor a 6 mesi più 1 000 punti base; e, ii) date di concessione e di esborso dei prestiti.

(45)  Sentenza del 17 settembre 1980, Philip Morris Holland BV/Commissione, 730/79, ECLI:EU:C:1980:209, punto 11.

(46)  http://www.amministrazionestraordinariaalitaliasai.com/pdf/alitalia/doc-3-relazione-az-trim--1-luglio--30-settembre-2018-omissis.pdf

(47)  Sentenza del 28 aprile 1993, Repubblica italiana/Commissione, C-364/90, ECLI:EU:C:1993:157, punto 20.

(48)  L’Italia ha notificato i prestiti del 2017 come aiuto per il salvataggio dopo la sua concessione , tuttavia i prestiti del 2017 non sono stati restituiti dopo sei mesi né convertiti in aiuto per la ristrutturazione mediante l’invio di un piano di risanamento realizzabile come previsto dagli orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione.

---