# Uradni list C 54/3. m

| | ISSN 1725-5244 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 54 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 483. marec 2005 |

ISSN 1725-5244

Uradni list

Evropske unije

C 54

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 483. marec 2005

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | I   Informacije |
| | Računsko sodišče |
| 2005/C 054/1 | Posebno poročilo št. 8/2004 o tem, kako je Komisija izvajala in nadzirala ukrepe za boj proti slinavki in parkljevki, ter o izdatkih, povezanih s temi ukrepi, z odgovori Komisije | 1 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

I   Informacije

Računsko sodišče

2005/C 054/1

Posebno poročilo št. 8/2004 o tem, kako je Komisija izvajala in nadzirala ukrepe za boj proti slinavki in parkljevki, ter o izdatkih, povezanih s temi ukrepi, z odgovori Komisije

1

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

I Informacije

Računsko sodišče

| 3.3.2005 | SL | Uradni list Evropske unije | C 54/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.3.2005

SL

Uradni list Evropske unije

C 54/1

---

POSEBNO POROČILO št. 8/2004

o tem, kako je Komisija izvajala in nadzirala ukrepe za boj proti slinavki in parkljevki, ter o izdatkih, povezanih s temi ukrepi, z odgovori Komisije

(v skladu z drugim pododstavkom člena 248(4) Pogodbe ES)

(2005/C 54/01)

KAZALO

| I–VII | POVZETEK |
| --- | --- |

I–VII

| 1–15 | UVOD |
| --- | --- |

1–15

| 1–5 | Ozadje |
| --- | --- |

1–5

| 6–7 | Glavne značilnosti ukrepov za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke |
| --- | --- |

6–7

| 8–11 | Vpliv na proračun |
| --- | --- |

8–11

| 12–15 | Revizija Sodišča |
| --- | --- |

12–15

| 16–43 | DEJAVNOSTI KOMISIJE PRED ZAČETKOM KRIZE |
| --- | --- |

16–43

| 16–20 | Postopek analize ni bil posodobljen |
| --- | --- |

16–20

| 21–43 | Komisija v nekaterih pogledih ni izvajala zadostnega nadzora, pomanjkljivosti v predpisih pa niso bile pravočasno odpravljene |
| --- | --- |

21–43

| 22–23 | Pri prenosu direktiv Skupnosti v nacionalne zakonodaje preverjanje skladnosti ni bilo izvedeno sistematično |
| --- | --- |

22–23

| 24–25 | Zdravstveni in veterinarski pregledi na mejah Unije so bili dobro nadzorovani, vendar pa določena tveganja niso bila ustrezno predvidena v predpisih |
| --- | --- |

24–25

| 26–28 | Kontroliranje in prepoved uporabe odpadkov iz gostinstva za živalsko krmo sta bila prepozna |
| --- | --- |

26–28

| 29–34 | Kriteriji za načrtovanje ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih in kontrola tega načrtovanja so bili neprimerni |
| --- | --- |

29–34

| 35–37 | Nepopolna identifikacija in neustrezna sledljivost živalskih vrst, občutljivih na slinavko in parkljevko |
| --- | --- |

35–37

| 38–41 | Pomanjkljivosti sistema ANIMO niso bile odpravljene pred začetkom krize |
| --- | --- |

38–41

| 42–43 | Omejitve gibanja živali na celotnem ozemlju držav članic |
| --- | --- |

42–43

| 44–58 | DEJAVNOSTI KOMISIJE MED KRIZO |
| --- | --- |

44–58

| 44–45 | Učinkovit nadzor s strani Komisije |
| --- | --- |

44–45

| 46–58 | Pomanjkljivosti sistema ukrepov in uporabe tega sistema v državah članicah |
| --- | --- |

46–58

| 48–49 | Pomanjkanje osebja v veterinarskih službah |
| --- | --- |

48–49

| 50–56 | Pomanjkanje pobude za takojšnjo prijavo bolezni in za spoštovanje omejitev gibanja živali |
| --- | --- |

50–56

| 57–58 | Roki za zakol |
| --- | --- |

57–58

| 59–89 | DEJAVNOSTI KOMISIJE V ZVEZI S SISTEMOM POVRAČILA IZDATKOV |
| --- | --- |

59–89

| 60–73 | Komisija ni predlagala direktiv v zvezi s postopki, po katerih države članice izračunavajo in izplačujejo nadomestila kmetom |
| --- | --- |

60–73

| 62–66 | Sistemi izplačevanja nadomestil so se razlikovali, ocene pa so bile neenotne |
| --- | --- |

62–66

| 67–71 | Ugotovljeni primeri dvojnih plačil premij za živali |
| --- | --- |

67–71

| 72–73 | Neenotno izplačevanje klavnih premij |
| --- | --- |

72–73

| 74–83 | Predpisi in postopki, ki urejajo upravičenost držav članic do povračila izdatkov, so bili določeni z zamudo |
| --- | --- |

74–83

| 82–83 | Roki za povračilo izdatkov držav članic |
| --- | --- |

82–83

| 84–85 | Stopnja sofinanciranja usklajena le za prašiče |
| --- | --- |

84–85

| 86–89 | Kmetje niso prispevali k financiranju sistema nadzora Skupnosti |
| --- | --- |

86–89

| 90–100 | KAKO JE KOMISIJA IZVAJALA UKREPE PO KRIZI |
| --- | --- |

90–100

| 90–97 | Ukrepi na veterinarskem področju |
| --- | --- |

90–97

| 98–100 | Ukrepi na finančnem področju |
| --- | --- |

98–100

| 101–106 | ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA |
| --- | --- |

101–106

Odgovori Komisije

POVZETEK

| I. | Zaradi potrebe po uresničitvi skupnega trga in spodbujanju trgovine z živino je morala Skupnost oblikovati skupno politiko za preprečevanje in nadziranje slinavke in parkljevke. Tako je od leta 1992 za vse države članice uvedla prepoved preventivnega cepljenja živine proti tej bolezni in kompleksen sistem preprečevanja in nadziranja, z namenom, da bi se na celotnem ozemlju Skupnosti omejil vnos virusa in preprečilo njegovo razširjanje. V primeru epidemije je bil predviden zakol živali, sežig trupel in razkužitev prostorov ter opreme. Vsi stroški držav članic, ki bi s tem nastali, bi bili delno povrnjeni iz veterinarskega sklada za nujne primere, ki je bil ustanovljen v okviru Jamstvenega oddelka EKUJS. |
| --- | --- |

I.

Zaradi potrebe po uresničitvi skupnega trga in spodbujanju trgovine z živino je morala Skupnost oblikovati skupno politiko za preprečevanje in nadziranje slinavke in parkljevke. Tako je od leta 1992 za vse države članice uvedla prepoved preventivnega cepljenja živine proti tej bolezni in kompleksen sistem preprečevanja in nadziranja, z namenom, da bi se na celotnem ozemlju Skupnosti omejil vnos virusa in preprečilo njegovo razširjanje. V primeru epidemije je bil predviden zakol živali, sežig trupel in razkužitev prostorov ter opreme. Vsi stroški držav članic, ki bi s tem nastali, bi bili delno povrnjeni iz veterinarskega sklada za nujne primere, ki je bil ustanovljen v okviru Jamstvenega oddelka EKUJS.

| II. | Po krizi leta 2001 so države članice zahtevale povračila v znesku 1 616 milijonov EUR iz veterinarskega sklada za nujne primere. Ta odhodek kot tudi razsežnost epidemije sta spodbudila Sodišče, da opravi revizijo, ki je imela tri cilje: ugotoviti, ali je bil postopek analize, ki ga je uporabila Komisija kot osnovo za oblikovanje strategije za boj proti bolezni, posodobljen, ali je bila strategija učinkovito izvajana ter ali je bil sistem povračila izdatkov državam članicam – za nadomestila, ki so jih izplačale kmetom in namenile za zakol njihovih živali – hiter in nediskriminatoren. Ker so nekatere izkušnje iz prejšnjih epidemij lahko koristne za oblikovanje strategije preprečevanja in nadziranja slinavke in parkljevke, je Sodišče vzelo pod drobnogled ukrepe Komisije pred začetkom krize, med krizo in po njej. |
| --- | --- |

II.

Po krizi leta 2001 so države članice zahtevale povračila v znesku 1 616 milijonov EUR iz veterinarskega sklada za nujne primere. Ta odhodek kot tudi razsežnost epidemije sta spodbudila Sodišče, da opravi revizijo, ki je imela tri cilje: ugotoviti, ali je bil postopek analize, ki ga je uporabila Komisija kot osnovo za oblikovanje strategije za boj proti bolezni, posodobljen, ali je bila strategija učinkovito izvajana ter ali je bil sistem povračila izdatkov državam članicam – za nadomestila, ki so jih izplačale kmetom in namenile za zakol njihovih živali – hiter in nediskriminatoren. Ker so nekatere izkušnje iz prejšnjih epidemij lahko koristne za oblikovanje strategije preprečevanja in nadziranja slinavke in parkljevke, je Sodišče vzelo pod drobnogled ukrepe Komisije pred začetkom krize, med krizo in po njej.

| III. | V tem poročilu je poudarjeno, da Komisija pred krizo leta 2001 kljub spremembam, ki so se pojavile pri dejavnikih tveganja, ni posodobila svoje strategije. |
| --- | --- |

III.

V tem poročilu je poudarjeno, da Komisija pred krizo leta 2001 kljub spremembam, ki so se pojavile pri dejavnikih tveganja, ni posodobila svoje strategije.

| IV. | V poročilu je navedeno tudi, da zaradi dejstva, da Komisija ni naredila podrobne ocene in da pred letom 2001 ni vršila zadostnega nadzora, niso bile pravočasno odpravljene nekatere pomanjkljivosti pri preprečevanju in nadzoru ukrepov, predvsem v zvezi z zaščito na mejah, živalsko krmo, načrti ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih, identifikacijo ovac in sistemom obveščanja o gibanju živine med državami članicami (ANIMO). Parlament je kritiziral Komisijo, ker pred krizo ni posodobila načrtov ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih, vendar pa je potrdil, da je med krizo primerno ukrepala (1). V času krize je Komisija namreč zelo hitro odkrila pomanjkljivosti sistema ukrepov in uporabe tega sistema v državah članicah, in sicer v zvezi s številom veterinarjev, prijavo bolezni in hitrostjo zakola, vendar je bilo za odpravo teh pomanjkljivosti prepozno. Natančneje, Sodišče je ugotovilo, da je bila učinkovitost uvedenih ukrepov močno odvisna od tega, ali so kmetje takoj prijavili bolezen in ali so spoštovali omejitve gibanja živali. |
| --- | --- |

IV.

V poročilu je navedeno tudi, da zaradi dejstva, da Komisija ni naredila podrobne ocene in da pred letom 2001 ni vršila zadostnega nadzora, niso bile pravočasno odpravljene nekatere pomanjkljivosti pri preprečevanju in nadzoru ukrepov, predvsem v zvezi z zaščito na mejah, živalsko krmo, načrti ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih, identifikacijo ovac in sistemom obveščanja o gibanju živine med državami članicami (ANIMO). Parlament je kritiziral Komisijo, ker pred krizo ni posodobila načrtov ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih, vendar pa je potrdil, da je med krizo primerno ukrepala (1). V času krize je Komisija namreč zelo hitro odkrila pomanjkljivosti sistema ukrepov in uporabe tega sistema v državah članicah, in sicer v zvezi s številom veterinarjev, prijavo bolezni in hitrostjo zakola, vendar je bilo za odpravo teh pomanjkljivosti prepozno. Natančneje, Sodišče je ugotovilo, da je bila učinkovitost uvedenih ukrepov močno odvisna od tega, ali so kmetje takoj prijavili bolezen in ali so spoštovali omejitve gibanja živali.

| V. | Revizija je pokazala, da bi bilo finančni sistem Skupnosti mogoče izboljšati. Nadomestila, ki so jih kmetom izplačale države članice, niso bila vedno ustrezno določena na ravni Skupnosti, čeprav so bila povrnjena po stopnji 60 % od zneska, ki ga je Komisija priznala kot upravičenega. Zaradi slabo določenega okvira na ravni Skupnosti so države članice lahko izvajale različne sisteme, kar je povzročilo razliko pri obravnavanju kmetov znotraj Skupnosti. |
| --- | --- |

V.

Revizija je pokazala, da bi bilo finančni sistem Skupnosti mogoče izboljšati. Nadomestila, ki so jih kmetom izplačale države članice, niso bila vedno ustrezno določena na ravni Skupnosti, čeprav so bila povrnjena po stopnji 60 % od zneska, ki ga je Komisija priznala kot upravičenega. Zaradi slabo določenega okvira na ravni Skupnosti so države članice lahko izvajale različne sisteme, kar je povzročilo razliko pri obravnavanju kmetov znotraj Skupnosti.

| VI. | Nedavna dopolnitev predpisov Skupnosti je odpravila številne pomanjkljivosti. Vendar pa je finančni okvir ostal nespremenjen, ukrepi Skupnosti glede prijave bolezni, nadzora kmetij in hitrosti zakola pa so še vedno minimalni. Zato obstaja tveganje, da bodo ti ukrepi, ki jih izvajajo države članice, spet nezadostni, da bi obvladali morebitno epidemijo v prihodnosti, medtem ko bo morala Skupnost vseeno povrniti izdatke. |
| --- | --- |

VI.

Nedavna dopolnitev predpisov Skupnosti je odpravila številne pomanjkljivosti. Vendar pa je finančni okvir ostal nespremenjen, ukrepi Skupnosti glede prijave bolezni, nadzora kmetij in hitrosti zakola pa so še vedno minimalni. Zato obstaja tveganje, da bodo ti ukrepi, ki jih izvajajo države članice, spet nezadostni, da bi obvladali morebitno epidemijo v prihodnosti, medtem ko bo morala Skupnost vseeno povrniti izdatke.

| VII. | Sodišče priporoča, da Komisija v nekriznem obdobju posodobi svoje ocene in analize strategije. Obenem priporoča uporabo možnosti vključitve kmetov v sistem nadzora, in sicer s hitro prijavo bolezni in spoštovanjem omejitev gibanja. In nazadnje, Komisijo poziva, da razjasni finančni okvir, ki se uporablja za epidemije živalskih bolezni, in, kolikor je le mogoče, zmanjša finančno tveganje za proračun Skupnosti. |
| --- | --- |

VII.

Sodišče priporoča, da Komisija v nekriznem obdobju posodobi svoje ocene in analize strategije. Obenem priporoča uporabo možnosti vključitve kmetov v sistem nadzora, in sicer s hitro prijavo bolezni in spoštovanjem omejitev gibanja. In nazadnje, Komisijo poziva, da razjasni finančni okvir, ki se uporablja za epidemije živalskih bolezni, in, kolikor je le mogoče, zmanjša finančno tveganje za proračun Skupnosti.

UVOD

Ozadje

| 1. | Slinavka in parkljevka je živalska bolezen, ki ni nevarna za človeka, vendar izredno nalezljiva za parkljarje. V manj razvitih državah lahko skoraj čez noč uniči preskrbo z živili in sredstva za preživljanje rejcev, ker prizadene veliko vrst parkljarjev, med katerimi so govedo, prašiči in ovce. Virus se lahko prenaša z neposrednim stikom med živalmi in živalsko krmo, s posrednim stikom z različnimi prenašalci, kot so avtomobili, tovornjaki in ljudje, ter tudi po zraku z vetrom. Med okuženimi odraslimi živalmi je stopnja smrtnosti nizka. Čeprav večina živali ozdravi v treh ali štirih tednih, ostanejo resne posledice: rast mladih živali se upočasni, število splavljenih zarodkov se poveča, medtem ko se proizvodnja mleka zelo in trajno zmanjša. Države, v katerih te bolezni ni, morajo vzpostaviti varnostne ukrepe, da se zavarujejo pred virusom in preprečijo embargo na izvoz proizvodov živalskega izvora. |
| --- | --- |

1.

Slinavka in parkljevka je živalska bolezen, ki ni nevarna za človeka, vendar izredno nalezljiva za parkljarje. V manj razvitih državah lahko skoraj čez noč uniči preskrbo z živili in sredstva za preživljanje rejcev, ker prizadene veliko vrst parkljarjev, med katerimi so govedo, prašiči in ovce. Virus se lahko prenaša z neposrednim stikom med živalmi in živalsko krmo, s posrednim stikom z različnimi prenašalci, kot so avtomobili, tovornjaki in ljudje, ter tudi po zraku z vetrom. Med okuženimi odraslimi živalmi je stopnja smrtnosti nizka. Čeprav večina živali ozdravi v treh ali štirih tednih, ostanejo resne posledice: rast mladih živali se upočasni, število splavljenih zarodkov se poveča, medtem ko se proizvodnja mleka zelo in trajno zmanjša. Države, v katerih te bolezni ni, morajo vzpostaviti varnostne ukrepe, da se zavarujejo pred virusom in preprečijo embargo na izvoz proizvodov živalskega izvora.

| 2. | Dokončanje notranjega trga v Skupnosti je bilo predvideno za januar 1993. Zato je bilo treba uskladiti prost pretok živali in kmetijskih proizvodov, ki je temeljni element skupnih ureditev trgov, ter pravila o trgovini z živalmi in proizvodi živalskega izvora. To je zahtevalo tudi oblikovanje skupne politike za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke. Komisija je torej v poročilu o politikah držav članic na področju nadzora slinavke in parkljevke (2) iz leta 1989 navedla, da so nekatere med njimi, ki niso preventivno cepile živine (3), lahko omejile trgovino z živalmi s tistimi partnerji Skupnosti, ki so živino cepili. Te omejitve so utemeljile z dejstvom, da so lahko cepljene živali, čeprav se zdijo klinično zdrave, nosilke virusa. |
| --- | --- |

2.

Dokončanje notranjega trga v Skupnosti je bilo predvideno za januar 1993. Zato je bilo treba uskladiti prost pretok živali in kmetijskih proizvodov, ki je temeljni element skupnih ureditev trgov, ter pravila o trgovini z živalmi in proizvodi živalskega izvora. To je zahtevalo tudi oblikovanje skupne politike za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke. Komisija je torej v poročilu o politikah držav članic na področju nadzora slinavke in parkljevke (2) iz leta 1989 navedla, da so nekatere med njimi, ki niso preventivno cepile živine (3), lahko omejile trgovino z živalmi s tistimi partnerji Skupnosti, ki so živino cepili. Te omejitve so utemeljile z dejstvom, da so lahko cepljene živali, čeprav se zdijo klinično zdrave, nosilke virusa.

| 3. | Komisija je, zato da bi odpravila veterinarske in zootehnične ovire pri razvoju trgovine z živalmi in proizvodi živalskega izvora znotraj Skupnosti, upoštevala predpise v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, kot jih je določil Mednarodni urad za kužne bolezni (OIE) (4) ter se uporabljajo v mednarodni trgovini z živalmi in proizvodi živalskega izvora. Ti predpisi v primeru epidemije slinavke in parkljevke predvidevajo hitrejšo ponovno vzpostavitev proste trgovine, če so bolne živali zaklane (po treh mesecih), kot v primeru, da se izvede katero koli cepljenje (po 12 do 24 mesecih). |
| --- | --- |

3.

Komisija je, zato da bi odpravila veterinarske in zootehnične ovire pri razvoju trgovine z živalmi in proizvodi živalskega izvora znotraj Skupnosti, upoštevala predpise v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, kot jih je določil Mednarodni urad za kužne bolezni (OIE) (4) ter se uporabljajo v mednarodni trgovini z živalmi in proizvodi živalskega izvora. Ti predpisi v primeru epidemije slinavke in parkljevke predvidevajo hitrejšo ponovno vzpostavitev proste trgovine, če so bolne živali zaklane (po treh mesecih), kot v primeru, da se izvede katero koli cepljenje (po 12 do 24 mesecih).

| 4. | Komisija je zaradi teh trgovinskih vidikov v istem poročilu ugotovila, da je politika necepljenja boljša od politike preventivnega cepljenja. Zato so leta 1990 (5) na ravni Skupnosti politiko popolnega uničenja dopolnili s prepovedjo preventivnega cepljenja in uvoza cepljenih živali na ozemlje Skupnosti. Kljub temu je bilo še vedno mogoče uporabiti cepljenje, vendar samo v nujnih primerih, kadar je bila potrjena prisotnost slinavke in parkljevke, ki bi lahko dosegla velike razsežnosti. |
| --- | --- |

4.

Komisija je zaradi teh trgovinskih vidikov v istem poročilu ugotovila, da je politika necepljenja boljša od politike preventivnega cepljenja. Zato so leta 1990 (5) na ravni Skupnosti politiko popolnega uničenja dopolnili s prepovedjo preventivnega cepljenja in uvoza cepljenih živali na ozemlje Skupnosti. Kljub temu je bilo še vedno mogoče uporabiti cepljenje, vendar samo v nujnih primerih, kadar je bila potrjena prisotnost slinavke in parkljevke, ki bi lahko dosegla velike razsežnosti.

| 5. | Po sprejetju te nove strategije se je v Uniji pojavilo še veliko izbruhov, leta 1993 v Italiji (57 izbruhov) ter v letih 1994, 1996 in 2000 v Grčiji (95, 39 in 14 izbruhov). Epidemije so se pojavile na sosednjih območjih (v Albaniji, Makedoniji, na Kosovu, v Alžiriji, Gruziji, Armeniji, Azerbajdžanu, Turčiji in Iranu). Poleg tega je 21. februarja 2001 v Združenem kraljestvu izbruhnila kriza brez primere, ki je trajala deset mesecev. Odkritih je bilo 2 034 izbruhov okužbe, ki se je razširila na 10 124 kmetijskih gospodarstev; zaklanih je bilo okrog štiri milijone živali (6). Več kot dva milijona živali je bilo dodatno zaklanih zaradi zdravstvenih težav, ki so se pojavile, ker so bile zaradi omejitve premikov (7) zaprte na gospodarstvih. Slinavke in parkljevke ni bilo mogoče omejiti na Združeno kraljestvo: 13. marca 2001 se je razširila v Francijo (dva izbruha), 20. marca 2001 na Irsko (en izbruh) in 21. marca na Nizozemsko (26 izbruhov). V Združenem kraljestvu so morali živali klati do septembra 2001. Država je lahko januarja 2002 spet dobila status države, proste slinavke in parkljevke, ki ne izvaja cepljenja, zaradi česar je lahko znova začela trgovati. |
| --- | --- |

5.

Po sprejetju te nove strategije se je v Uniji pojavilo še veliko izbruhov, leta 1993 v Italiji (57 izbruhov) ter v letih 1994, 1996 in 2000 v Grčiji (95, 39 in 14 izbruhov). Epidemije so se pojavile na sosednjih območjih (v Albaniji, Makedoniji, na Kosovu, v Alžiriji, Gruziji, Armeniji, Azerbajdžanu, Turčiji in Iranu). Poleg tega je 21. februarja 2001 v Združenem kraljestvu izbruhnila kriza brez primere, ki je trajala deset mesecev. Odkritih je bilo 2 034 izbruhov okužbe, ki se je razširila na 10 124 kmetijskih gospodarstev; zaklanih je bilo okrog štiri milijone živali (6). Več kot dva milijona živali je bilo dodatno zaklanih zaradi zdravstvenih težav, ki so se pojavile, ker so bile zaradi omejitve premikov (7) zaprte na gospodarstvih. Slinavke in parkljevke ni bilo mogoče omejiti na Združeno kraljestvo: 13. marca 2001 se je razširila v Francijo (dva izbruha), 20. marca 2001 na Irsko (en izbruh) in 21. marca na Nizozemsko (26 izbruhov). V Združenem kraljestvu so morali živali klati do septembra 2001. Država je lahko januarja 2002 spet dobila status države, proste slinavke in parkljevke, ki ne izvaja cepljenja, zaradi česar je lahko znova začela trgovati.

Glavne značilnosti ukrepov za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke

| 6. | Zapleten sistem ukrepov za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke omejuje tveganje vnosa virusa na ozemlje Skupnosti in njegovo širjenje (glej okvir 1). Ti ukrepi za preprečevanje in nadzor so predvideni v direktivah Skupnosti (8). Države članice so odgovorne za njihovo uveljavitev in izvajanje pravil, ki iz njih izhajajo. Komisija je nasprotno zadolžena, da nadzira, ali države članice izvajajo predpise Skupnosti. Komisija poleg tega podpira tretje države v njihovem prizadevanju za nadziranje in izkoreninjanje epidemij živalskih bolezni. V Komisiji je za neposredno upravljanje in nadzor izdatkov Skupnosti na področju veterine odgovoren Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov (9).



  Sistem preprečevanja se nanaša na sodelovanje z mednarodnimi organi in obsežno podporo sosednjim državam pri nadzoru bolezni, veterinarskih, zootehničnih in zdravstvenih pregledih živinoreje in mesa v Uniji in na njenih mejah, pripravo načrtov ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih, potrebnih za reševanje morebitne krize, sisteme identifikacije in sledljivosti živali.

  Sistem nadzora temelji na takojšnji prijavi bolezni, uvedbi omejitev premikov živali in ljudi, uvedbi epidemioloških poizvedb za identifikacijo sumljivih živali, uporabi načrta ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih in izvajanju potrebnih zakolov, ki jim sledita uničenje živali ter razkuževanje okuženih zgradb in opreme. |
| --- | --- |

6.

Zapleten sistem ukrepov za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke omejuje tveganje vnosa virusa na ozemlje Skupnosti in njegovo širjenje (glej okvir 1). Ti ukrepi za preprečevanje in nadzor so predvideni v direktivah Skupnosti (8). Države članice so odgovorne za njihovo uveljavitev in izvajanje pravil, ki iz njih izhajajo. Komisija je nasprotno zadolžena, da nadzira, ali države članice izvajajo predpise Skupnosti. Komisija poleg tega podpira tretje države v njihovem prizadevanju za nadziranje in izkoreninjanje epidemij živalskih bolezni. V Komisiji je za neposredno upravljanje in nadzor izdatkov Skupnosti na področju veterine odgovoren Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov (9).

Sistem preprečevanja se nanaša na sodelovanje z mednarodnimi organi in obsežno podporo sosednjim državam pri nadzoru bolezni, veterinarskih, zootehničnih in zdravstvenih pregledih živinoreje in mesa v Uniji in na njenih mejah, pripravo načrtov ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih, potrebnih za reševanje morebitne krize, sisteme identifikacije in sledljivosti živali.

  Sistem nadzora temelji na takojšnji prijavi bolezni, uvedbi omejitev premikov živali in ljudi, uvedbi epidemioloških poizvedb za identifikacijo sumljivih živali, uporabi načrta ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih in izvajanju potrebnih zakolov, ki jim sledita uničenje živali ter razkuževanje okuženih zgradb in opreme.

| 7. | Komisija je po krizi leta 2001 predložila predlog direktive o spremembi sistema nadzora slinavke in parkljevke (10). Svet jo je sprejel 29. septembra 2003 (11). |
| --- | --- |

7.

Komisija je po krizi leta 2001 predložila predlog direktive o spremembi sistema nadzora slinavke in parkljevke (10). Svet jo je sprejel 29. septembra 2003 (11).

Vpliv na proračun

| 8. | Svet je leta 1990 določil pogoje za finančni prispevek Skupnosti k stroškom izkoreninjanja nekaterih nalezljivih živalskih bolezni, med katere spadata slinavka in parkljevka (12). Ta prispevek, ki je obvezen, če so države članice izvedle predvidene ukrepe Skupnosti, se izvede v obliki povračila v višini 60 % izdatkov za slinavko in parkljevko, ki so jih države članice porabile kot nadomestilo rejcem za zakol in uničenje živali ter razkuževanje zgradb in opreme. V proračunu (13) je vpisan v postavko „Sklad za nujne primere ob živalskih epidemijah in drugih živalskih kontaminacijah, ki lahko ogrozijo javno zdravje“ (14). |
| --- | --- |

8.

Svet je leta 1990 določil pogoje za finančni prispevek Skupnosti k stroškom izkoreninjanja nekaterih nalezljivih živalskih bolezni, med katere spadata slinavka in parkljevka (12). Ta prispevek, ki je obvezen, če so države članice izvedle predvidene ukrepe Skupnosti, se izvede v obliki povračila v višini 60 % izdatkov za slinavko in parkljevko, ki so jih države članice porabile kot nadomestilo rejcem za zakol in uničenje živali ter razkuževanje zgradb in opreme. V proračunu (13) je vpisan v postavko „Sklad za nujne primere ob živalskih epidemijah in drugih živalskih kontaminacijah, ki lahko ogrozijo javno zdravje“ (14).

| 9. | Od sprejetja nove strategije so se sredstva sklada za vse živalske bolezni povečala za štirikrat leta 1999, nato podvojila leta 2000 in dosegla skupni znesek 978,1 milijona EUR za proračunska leta 2001, 2002 in 2003 (15), predvsem zaradi krize slinavke in parkljevke leta 2001. V zvezi s krizo leta 2001 je celotni znesek izdatkov, ki so jih države članice prijavile za nadomestila za zakol, uničenje živali in razkuževanje gospodarstev in opreme, dosegel približno 2 693,4 milijona EUR, od tega so države od Skupnosti zahtevale povračilo v višini 1 616 milijonov EUR. Prijavljeni znesek je samo za nadomestilo zakolov znašal 1 775,1 milijona EUR, od tega so države zahtevale povračilo za 1 065,2 milijona. Znesek je prikazan v tabeli.
  Tabela
  Zahtevki držav članic v zvezi s povračilom izdatkov za izplačana nadomestila za zakol živali

















  Država | Število živali, za katere so bila izplačana nadomestila | Znesek nadomestil (v EUR) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ovce | Koze | Govedo | Prašiči | Drugo | Skupaj | Ovce | Koze | Govedo | Prašiči | Drugo | Skupaj |
| Francija | 48 573 | 206 | 1 406 | 10 138 | — | 60 323 | 5 739 074 | 23 651 | 1 697 635 | 1 868 433 | — | 9 328 794 |
| Irska | 50 172 | 98 | 1 172 | 70 | 15 | 51 527 | 7 359 366 | 18 658 | 859 862 | 9 800 | 11 443 | 8 259 129 |
| Nizozemska | 39 011 | 9 654 | 90 842 | 136 545 | 1 134 | 277 186 | 3 965 380 | 1 363 801 | 65 247 745 | 16 339 358 | 586 037 | 87 502 322 |
| Združeno kraljestvo (16) | 2 449 424 | — | 579 637 | 135 084 | 2 438 | 3 166 583 | 625 586 405 | — | 1 018 384 592 | 22 415 862 | 3 660 692 | 1 670 047 551 |
| Skupaj | 2 587 180 | 9 958 | 673 057 | 281 837 | 3 587 | 3 555 619 | 642 650 225 | 1 406 110 | 1 086 189 835 | 40 633 454 | 4 258 172 | 1 775 137 795 |
| Opombe:

  Zahtevki držav članic za povračilo se nanašajo na 3,5 milijona živali.
  Najvišje število ima Združeno kraljestvo s 3 166 583 živalmi, kar predstavlja 89 % skupnega števila živali.
  Izplačana nadomestila znašajo 1 775,1 milijona EUR, od tega jih je bilo v Združenem kraljestvu izplačanih 1 670 milijonov, kar predstavlja 94 % skupnega zneska nadomestil, ki so jih izplačale države, prizadete zaradi slinavke in parkljevke leta 2001.
  Kategorija živali, ki je utrpela največjo škodo zaradi slinavke in parkljevke leta 2001, so bile ovce, in sicer 2 587 180 ovac. Število ovac, za katere so bila v Združenem kraljestvu izplačana nadomestila, predstavlja 94,53 % tega skupnega števila.
  Najvišji znesek nadomestil po kategorijah živali predstavljajo nadomestila za govedo, ki skupaj znašajo 1 086 189 835 EUR, 93,8 % tega zneska je bilo izplačanih v Združenem kraljestvu.

  Vir:

  Francija/zahtevka za povračilo (5. oktober 2001 in 6. december 2002).
  Irska/zahtevek za povračilo (6. februar 2002).
  Nizozemska/zahtevek za povračilo (april 2002).
  Združeno kraljestvo/zahtevka za povračilo (december 2001 in 26. februar 2003) in zahtevek za povračilo s strani Severne Irske. |

9.

Od sprejetja nove strategije so se sredstva sklada za vse živalske bolezni povečala za štirikrat leta 1999, nato podvojila leta 2000 in dosegla skupni znesek 978,1 milijona EUR za proračunska leta 2001, 2002 in 2003 (15), predvsem zaradi krize slinavke in parkljevke leta 2001. V zvezi s krizo leta 2001 je celotni znesek izdatkov, ki so jih države članice prijavile za nadomestila za zakol, uničenje živali in razkuževanje gospodarstev in opreme, dosegel približno 2 693,4 milijona EUR, od tega so države od Skupnosti zahtevale povračilo v višini 1 616 milijonov EUR. Prijavljeni znesek je samo za nadomestilo zakolov znašal 1 775,1 milijona EUR, od tega so države zahtevale povračilo za 1 065,2 milijona. Znesek je prikazan v tabeli.

Tabela

Zahtevki držav članic v zvezi s povračilom izdatkov za izplačana nadomestila za zakol živali

Država

Število živali, za katere so bila izplačana nadomestila

Znesek nadomestil (v EUR)

Ovce

Koze

Govedo

Prašiči

Drugo

Skupaj

Ovce

Koze

Govedo

Prašiči

Drugo

Skupaj

Francija

48 573

206

1 406

10 138

—

60 323

5 739 074

23 651

1 697 635

1 868 433

—

9 328 794

Irska

50 172

98

1 172

70

15

51 527

7 359 366

18 658

859 862

9 800

11 443

8 259 129

Nizozemska

39 011

9 654

90 842

136 545

1 134

277 186

3 965 380

1 363 801

65 247 745

16 339 358

586 037

87 502 322

Združeno kraljestvo (16)

2 449 424

—

579 637

135 084

2 438

3 166 583

625 586 405

—

1 018 384 592

22 415 862

3 660 692

1 670 047 551

Skupaj

2 587 180

9 958

673 057

281 837

3 587

3 555 619

642 650 225

1 406 110

1 086 189 835

40 633 454

4 258 172

1 775 137 795

Opombe:

Zahtevki držav članic za povračilo se nanašajo na 3,5 milijona živali.

Najvišje število ima Združeno kraljestvo s 3 166 583 živalmi, kar predstavlja 89 % skupnega števila živali.

Izplačana nadomestila znašajo 1 775,1 milijona EUR, od tega jih je bilo v Združenem kraljestvu izplačanih 1 670 milijonov, kar predstavlja 94 % skupnega zneska nadomestil, ki so jih izplačale države, prizadete zaradi slinavke in parkljevke leta 2001.

Kategorija živali, ki je utrpela največjo škodo zaradi slinavke in parkljevke leta 2001, so bile ovce, in sicer 2 587 180 ovac. Število ovac, za katere so bila v Združenem kraljestvu izplačana nadomestila, predstavlja 94,53 % tega skupnega števila.

Najvišji znesek nadomestil po kategorijah živali predstavljajo nadomestila za govedo, ki skupaj znašajo 1 086 189 835 EUR, 93,8 % tega zneska je bilo izplačanih v Združenem kraljestvu.

Vir:

Francija/zahtevka za povračilo (5. oktober 2001 in 6. december 2002).

Irska/zahtevek za povračilo (6. februar 2002).

Nizozemska/zahtevek za povračilo (april 2002).

Združeno kraljestvo/zahtevka za povračilo (december 2001 in 26. februar 2003) in zahtevek za povračilo s strani Severne Irske.

| 10. | Komisija je na podlagi odločb o dodelitvi finančne pomoči (17) zaradi slinavke in parkljevke odobrila plačila državam članicam v višini 433,5 (18) milijona EUR za stroške zakola in 32,1 milijona EUR za druge stroške, zaradi česar je celotno povračilo Skupnosti 31. decembra 2003 znašalo 465,6 milijona EUR (glej graf 1). |
| --- | --- |

10.

Komisija je na podlagi odločb o dodelitvi finančne pomoči (17) zaradi slinavke in parkljevke odobrila plačila državam članicam v višini 433,5 (18) milijona EUR za stroške zakola in 32,1 milijona EUR za druge stroške, zaradi česar je celotno povračilo Skupnosti 31. decembra 2003 znašalo 465,6 milijona EUR (glej graf 1).

Image

| 11. | Komisija še ni do konca pregledala izdatkov držav članic in povrnila sredstev, ki jih dolguje za nadomestilo teh izdatkov za leto 2001, razen v primeru Francije in Irske. Zato je bilo porabljenih samo 48 % proračunskih sredstev, zagotovljenih za sklad za nujne veterinarske primere v proračunskih letih 2001–2003 (glej graf 2). |
| --- | --- |

11.

Komisija še ni do konca pregledala izdatkov držav članic in povrnila sredstev, ki jih dolguje za nadomestilo teh izdatkov za leto 2001, razen v primeru Francije in Irske. Zato je bilo porabljenih samo 48 % proračunskih sredstev, zagotovljenih za sklad za nujne veterinarske primere v proračunskih letih 2001–2003 (glej graf 2).

Image

Revizija Sodišča

| 12. | Sodišče je po krizah prašičje kuge in goveje spongiformne encefalopatije pregledalo ukrepe Skupnosti za nadzor živalskih bolezni (23). |
| --- | --- |

12.

Sodišče je po krizah prašičje kuge in goveje spongiformne encefalopatije pregledalo ukrepe Skupnosti za nadzor živalskih bolezni (23).

| 13. | Sodišče se je zaradi obsega krize slinavke in parkljevke ter z njo povezanih proračunskih stroškov odločilo za novo revizijo, da bi ugotovilo, ali:






  (a) | je bil postopek analize, ki ga je Komisija uporabila za določitev strategije preprečevanja in nadzora slinavke in parkljevke, dovolj sodoben; |
| --- | --- | --- |

13.

Sodišče se je zaradi obsega krize slinavke in parkljevke ter z njo povezanih proračunskih stroškov odločilo za novo revizijo, da bi ugotovilo, ali:

(a)

je bil postopek analize, ki ga je Komisija uporabila za določitev strategije preprečevanja in nadzora slinavke in parkljevke, dovolj sodoben;

| (b) | je Komisija na podlagi nadzorov in ocen Svetu predložila prilagoditve strategije Skupnosti; |
| --- | --- |

(b)

je Komisija na podlagi nadzorov in ocen Svetu predložila prilagoditve strategije Skupnosti;

| (c) | je bil sistem povračila izdatkov držav članic, ki ga je vzpostavila Komisija, primeren, hiter in nediskriminatoren. |
| --- | --- |

(c)

je bil sistem povračila izdatkov držav članic, ki ga je vzpostavila Komisija, primeren, hiter in nediskriminatoren.

| 14. | Sodišče je, da bi odgovorilo na ta vprašanja, ocenilo dejavnosti Komisije z vidika njenega postopka analize, nadzora izvajanja ukrepov Skupnosti s strani držav članic in morebitnih predlogov za prilagoditve predpisov Skupnosti. Sodišče je, ker so lahko nekatere izkušnje, pridobljene pri prejšnjih epidemijah živalskih bolezni, koristne za strategijo preprečevanja in nadzora slinavke in parkljevke, najprej preučilo dejavnost Komisije pred krizo in med njo. Nato je analiziralo sistem povračila, zlasti z vidika prejšnjih priporočil. Pri tem pregledu se je omejilo na izdatke za nadomestilo za zakol živali (24). Sodišče je nazadnje pregledalo, česa se je Komisija naučila po krizi leta 2001. |
| --- | --- |

14.

Sodišče je, da bi odgovorilo na ta vprašanja, ocenilo dejavnosti Komisije z vidika njenega postopka analize, nadzora izvajanja ukrepov Skupnosti s strani držav članic in morebitnih predlogov za prilagoditve predpisov Skupnosti. Sodišče je, ker so lahko nekatere izkušnje, pridobljene pri prejšnjih epidemijah živalskih bolezni, koristne za strategijo preprečevanja in nadzora slinavke in parkljevke, najprej preučilo dejavnost Komisije pred krizo in med njo. Nato je analiziralo sistem povračila, zlasti z vidika prejšnjih priporočil. Pri tem pregledu se je omejilo na izdatke za nadomestilo za zakol živali (24). Sodišče je nazadnje pregledalo, česa se je Komisija naučila po krizi leta 2001.

| 15. | Revizije so bile opravljene na ravni Komisije in ravni držav članic (25), ki sta jih prizadeli slinavka in parkljevka (Francija, Irska, Nizozemska in Združeno kraljestvo). Opravljene so bile predvsem v ministrstvih za kmetijstvo, pristojnih za veterinarske in zdravstvene zadeve, in v njihovih decentraliziranih regionalnih službah (26). To poročilo upošteva delo obiskanih organov in tudi Evropskega parlamenta, mednarodne konference o preprečevanju in nadzoru slinavke in parkljevke ter drugih javnih preiskav, ki so jih opravile države članice (27). |
| --- | --- |

15.

Revizije so bile opravljene na ravni Komisije in ravni držav članic (25), ki sta jih prizadeli slinavka in parkljevka (Francija, Irska, Nizozemska in Združeno kraljestvo). Opravljene so bile predvsem v ministrstvih za kmetijstvo, pristojnih za veterinarske in zdravstvene zadeve, in v njihovih decentraliziranih regionalnih službah (26). To poročilo upošteva delo obiskanih organov in tudi Evropskega parlamenta, mednarodne konference o preprečevanju in nadzoru slinavke in parkljevke ter drugih javnih preiskav, ki so jih opravile države članice (27).

DEJAVNOSTI KOMISIJE PRED ZAČETKOM KRIZE

Postopek analize ni bil posodobljen

| 16. | Komisija se je v že omenjenem (glej odstavek 2) poročilu iz leta 1989 (28) lotila analize stroškov in koristi različnih politik, ki jih države članice izvajajo na področju nadzora slinavke in parkljevke (politika preventivnega cepljenja ali politika sistematičnega zakola), da bi določila strategijo, ki bi se izvajala na ravni Skupnosti. Zlasti je preučila tveganje pojava slinavke in parkljevke v Skupnosti, če bi se po letu 1992 uporabila ena ali druga politika, ter gospodarske posledice v obeh primerih. Komisija je načrtovala stroške za desetletno obdobje (1993–2002) glede na tri različne scenarije razsežnosti krize. V primeru politike necepljenja je upoštevala vmesni scenarij, po katerem bi prišlo do 13 epidemij živalskih bolezni, od katerih bi vsaka imela 20 izbruhov. Ocenjeni stroški za to obdobje so znašali 35 milijonov EUR. Nasprotno je bil strošek pri optimističnem scenariju ocenjen na 0,3 milijona EUR, medtem ko bi pri pesimističnem scenariju znašal 955 milijonov EUR. |
| --- | --- |

16.

Komisija se je v že omenjenem (glej odstavek 2) poročilu iz leta 1989 (28) lotila analize stroškov in koristi različnih politik, ki jih države članice izvajajo na področju nadzora slinavke in parkljevke (politika preventivnega cepljenja ali politika sistematičnega zakola), da bi določila strategijo, ki bi se izvajala na ravni Skupnosti. Zlasti je preučila tveganje pojava slinavke in parkljevke v Skupnosti, če bi se po letu 1992 uporabila ena ali druga politika, ter gospodarske posledice v obeh primerih. Komisija je načrtovala stroške za desetletno obdobje (1993–2002) glede na tri različne scenarije razsežnosti krize. V primeru politike necepljenja je upoštevala vmesni scenarij, po katerem bi prišlo do 13 epidemij živalskih bolezni, od katerih bi vsaka imela 20 izbruhov. Ocenjeni stroški za to obdobje so znašali 35 milijonov EUR. Nasprotno je bil strošek pri optimističnem scenariju ocenjen na 0,3 milijona EUR, medtem ko bi pri pesimističnem scenariju znašal 955 milijonov EUR.

| 17. | Poleg tega je poročilo iz leta 1989 v glavnem poudarilo trgovinske vidike ter stroške in dobičke na ravni kmetijstva in proračuna, ne da bi upoštevalo obsežnejše socialne in okoljske stroške. |
| --- | --- |

17.

Poleg tega je poročilo iz leta 1989 v glavnem poudarilo trgovinske vidike ter stroške in dobičke na ravni kmetijstva in proračuna, ne da bi upoštevalo obsežnejše socialne in okoljske stroške.

| 18. | Epidemije živalskih bolezni, ki so se v Uniji pojavile pred letom 2001, niso bile takšne, da bi Komisijo opozorile, da je treba nujno preveriti primernost sistemov Skupnosti. Na eni strani so namreč tri epidemije imele več kot dvajset izbruhov (največje možno število v scenariju, ki ga je uporabila Komisija), vendar so bile na drugi strani v osmih letih samo štiri krize (v primerjavi s trinajstimi v desetih letih po istem scenariju). Nasprotno se je po letu 1993 povečalo število nekaterih tveganj, ki pospešujejo širjenje virusa: število premikov živali (29) se je zaradi uvedbe enotnega trga povečalo, število klavnic se je zmanjšalo (30), kar je spodbudilo združevanje živali, in torej povečalo tveganje okužbe, medtem ko se je gostota staležev, zlasti ovac, koz in prašičev, na kmetijskih gospodarstvih povečala (31). FAO (32) je od februarja 1998 opozarjal 33 držav članic Odbora za nadzor slinavke in parkljevke, da „bi lahko prevoz živali na dolge razdalje in naraščajoča gostota števila živali kadar koli povzročila nove pogubne epidemije živalskih bolezni v Evropi“ (33). |
| --- | --- |

18.

Epidemije živalskih bolezni, ki so se v Uniji pojavile pred letom 2001, niso bile takšne, da bi Komisijo opozorile, da je treba nujno preveriti primernost sistemov Skupnosti. Na eni strani so namreč tri epidemije imele več kot dvajset izbruhov (največje možno število v scenariju, ki ga je uporabila Komisija), vendar so bile na drugi strani v osmih letih samo štiri krize (v primerjavi s trinajstimi v desetih letih po istem scenariju). Nasprotno se je po letu 1993 povečalo število nekaterih tveganj, ki pospešujejo širjenje virusa: število premikov živali (29) se je zaradi uvedbe enotnega trga povečalo, število klavnic se je zmanjšalo (30), kar je spodbudilo združevanje živali, in torej povečalo tveganje okužbe, medtem ko se je gostota staležev, zlasti ovac, koz in prašičev, na kmetijskih gospodarstvih povečala (31). FAO (32) je od februarja 1998 opozarjal 33 držav članic Odbora za nadzor slinavke in parkljevke, da „bi lahko prevoz živali na dolge razdalje in naraščajoča gostota števila živali kadar koli povzročila nove pogubne epidemije živalskih bolezni v Evropi“ (33).

| 19. | Poleg tega je epidemija prašičje kuge v letih 1997–1998 ustvarila velike stroške za Skupnost (34), države članice in rejce. Z vidika te izkušnje je Komisija (35) ukrepe proti slinavki in parkljevki, predvidene v Direktivi 85/511/EGS, sama ocenila kot nepopolne. Službe Komisije so tedaj na podlagi mnenj izvedencev začele revizijo Direktive, ko je epidemija, ki se je 20. februarja 2001 pojavila v Združenem kraljestvu, prekinila njihovo delo. |
| --- | --- |

19.

Poleg tega je epidemija prašičje kuge v letih 1997–1998 ustvarila velike stroške za Skupnost (34), države članice in rejce. Z vidika te izkušnje je Komisija (35) ukrepe proti slinavki in parkljevki, predvidene v Direktivi 85/511/EGS, sama ocenila kot nepopolne. Službe Komisije so tedaj na podlagi mnenj izvedencev začele revizijo Direktive, ko je epidemija, ki se je 20. februarja 2001 pojavila v Združenem kraljestvu, prekinila njihovo delo.

| 20. | Komisija ni izčrpno preučila strategije vse od njenega sprejetja leta 1990. Poleg tega Komisija Svetu in Evropskemu parlamentu vsaka tri leta ni predložila poročila o pogojih uporabe Odločbe 90/424/EGS o ukrepih Skupnosti za izkoreninjenje in finančni pomoči, dodeljeni v ta namen (36). Prav tako ni posodobila študije o veterinarskih službah držav članic, ki jo je Generalni direktorat za kmetijstvo opravil leta 1992, kar bi ji omogočilo, da preveri, ali njihovo stanje zadostuje za zagotovitev uspešne izvedbe strategije (glej odstavka 48–49). |
| --- | --- |

20.

Komisija ni izčrpno preučila strategije vse od njenega sprejetja leta 1990. Poleg tega Komisija Svetu in Evropskemu parlamentu vsaka tri leta ni predložila poročila o pogojih uporabe Odločbe 90/424/EGS o ukrepih Skupnosti za izkoreninjenje in finančni pomoči, dodeljeni v ta namen (36). Prav tako ni posodobila študije o veterinarskih službah držav članic, ki jo je Generalni direktorat za kmetijstvo opravil leta 1992, kar bi ji omogočilo, da preveri, ali njihovo stanje zadostuje za zagotovitev uspešne izvedbe strategije (glej odstavka 48–49).

Komisija v nekaterih pogledih ni izvajala zadostnega nadzora, pomanjkljivosti v predpisih pa niso bile pravočasno odpravljene

| 21. | V normalnih okoliščinah se nadzor, ki ga Komisija opravlja na veterinarskem in zdravstvenem področju, v glavnem izvaja v dveh oblikah: na eni strani službe Komisije v Bruslju preverjajo prenos direktiv v nacionalno zakonodajo, na drugi strani inšpektorji Urada za prehrano in veterinarstvo (Food and Veterinary Office, FVO) iz Dublina (37) opravljajo nadzore na kraju samem. V obdobju pred krizo leta 2001 bi se morali po mnenju Sodišča nadzori v skladu s predpisi osredotočiti na bistvene ukrepe za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke, določene v direktivah Skupnosti, ter na njihovo vključevanje v nacionalno zakonodajo držav članic. Ti ukrepi zajemajo:






  (a) | veterinarske in zdravstvene preglede na mejah ob uvozu živali in proizvodov živalskega izvora; |
| --- | --- | --- |

21.

V normalnih okoliščinah se nadzor, ki ga Komisija opravlja na veterinarskem in zdravstvenem področju, v glavnem izvaja v dveh oblikah: na eni strani službe Komisije v Bruslju preverjajo prenos direktiv v nacionalno zakonodajo, na drugi strani inšpektorji Urada za prehrano in veterinarstvo (Food and Veterinary Office, FVO) iz Dublina (37) opravljajo nadzore na kraju samem. V obdobju pred krizo leta 2001 bi se morali po mnenju Sodišča nadzori v skladu s predpisi osredotočiti na bistvene ukrepe za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke, določene v direktivah Skupnosti, ter na njihovo vključevanje v nacionalno zakonodajo držav članic. Ti ukrepi zajemajo:

(a)

veterinarske in zdravstvene preglede na mejah ob uvozu živali in proizvodov živalskega izvora;

| (b) | nadzore živalske krme, s katerimi bi preprečili okužbo živali in proizvodov živalskega izvora; |
| --- | --- |

(b)

nadzore živalske krme, s katerimi bi preprečili okužbo živali in proizvodov živalskega izvora;

| (c) | vzpostavitev načrtov ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih, ki bodo omogočili, da bodo ob izbruhu krize na voljo človeški viri, oprema in primerna organizacija; |
| --- | --- |

(c)

vzpostavitev načrtov ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih, ki bodo omogočili, da bodo ob izbruhu krize na voljo človeški viri, oprema in primerna organizacija;

| (d) | vzpostavitev sistemov identifikacije in sledenja premikov živali s strani držav članic ter sistema obveščanja med državami članicami (ANIMO), ki so bistveni za hitro identifikacijo in zakol okuženih živali. |
| --- | --- |

(d)

vzpostavitev sistemov identifikacije in sledenja premikov živali s strani držav članic ter sistema obveščanja med državami članicami (ANIMO), ki so bistveni za hitro identifikacijo in zakol okuženih živali.

Pri prenosu direktiv Skupnosti v nacionalne zakonodaje preverjanje skladnosti ni bilo izvedeno sistematično

| 22. | Komisija skoraj sistematično preverja, ali države članice predpise Skupnosti uradno prenašajo v nacionalno zakonodajo v rokih, ki jih predvidevajo direktive Skupnosti. Nasprotno se nadzori skladnosti ne izvajajo sistematično. V praksi se izvajajo samo ob inšpekcijah Urada za prehrano in veterinarstvo (38) v državah članicah ali zaradi pritožb, ki jih vložijo tretje osebe. Zaradi tega je tveganje neskladnega prenosa veliko in lahko obstaja še danes. |
| --- | --- |

22.

Komisija skoraj sistematično preverja, ali države članice predpise Skupnosti uradno prenašajo v nacionalno zakonodajo v rokih, ki jih predvidevajo direktive Skupnosti. Nasprotno se nadzori skladnosti ne izvajajo sistematično. V praksi se izvajajo samo ob inšpekcijah Urada za prehrano in veterinarstvo (38) v državah članicah ali zaradi pritožb, ki jih vložijo tretje osebe. Zaradi tega je tveganje neskladnega prenosa veliko in lahko obstaja še danes.

| 23. | Komisija je državam članicam poslala precej uradnih opominov zaradi nepravočasnega prenosa direktiv. Komisija je, ko je bila obveščena o sprejetju nacionalnih ukrepov, zadeve zaključila, ne da bi preverila njihovo skladnost. Zato zaradi neskladnosti ni nikoli začela nobenega postopka zaradi kršitve. Komisija je v zvezi z direktivo o identifikaciji živali, zlasti ovac, ki so jo morale države članice prenesti do 1. januarja 1995, med letoma 1993 in 1996 državam članicam poslala uradne opomine zaradi neobveščanja o nacionalnih ukrepih. V letih 1994–1997 je po uradnem prenosu prava Skupnosti v države članice, ne da bi preverila njihovo skladnost, zaključila spise. Urad za prehrano in veterinarstvo je kljub temu med krizo leta 2001 v državah članicah, prizadetih zaradi slinavke in parkljevke (razen na Nizozemskem), odkril velike pomanjkljivosti pri prenosu direktive, ki so imele negativne posledice na širjenje epidemije leta 2001 (glej odstavek 35). |
| --- | --- |

23.

Komisija je državam članicam poslala precej uradnih opominov zaradi nepravočasnega prenosa direktiv. Komisija je, ko je bila obveščena o sprejetju nacionalnih ukrepov, zadeve zaključila, ne da bi preverila njihovo skladnost. Zato zaradi neskladnosti ni nikoli začela nobenega postopka zaradi kršitve. Komisija je v zvezi z direktivo o identifikaciji živali, zlasti ovac, ki so jo morale države članice prenesti do 1. januarja 1995, med letoma 1993 in 1996 državam članicam poslala uradne opomine zaradi neobveščanja o nacionalnih ukrepih. V letih 1994–1997 je po uradnem prenosu prava Skupnosti v države članice, ne da bi preverila njihovo skladnost, zaključila spise. Urad za prehrano in veterinarstvo je kljub temu med krizo leta 2001 v državah članicah, prizadetih zaradi slinavke in parkljevke (razen na Nizozemskem), odkril velike pomanjkljivosti pri prenosu direktive, ki so imele negativne posledice na širjenje epidemije leta 2001 (glej odstavek 35).

Zdravstveni in veterinarski pregledi na mejah Unije so bili dobro nadzorovani, vendar pa določena tveganja niso bila ustrezno predvidena v predpisih

| 24. | Urad za prehrano in veterinarstvo je pred krizo opravil številne veterinarske in zdravstvene preglede na mejnih veterinarskih postajah držav članic, da bi preveril, ali prihajajo prek mejnih veterinarskih postaj na ozemlje Skupnosti samo proizvodi, ki so v skladu s standardi Skupnosti na področju zdravja živali in varnosti živil. Države članice so razmeroma hitro sprejele korektivne ukrepe, ki jih je zahteval Urad za prehrano in veterinarstvo, kot so povečanje števila osebja in veterinarskih pregledov, izboljšanje higiene zgradb in naprav, okrepitev sistemov registracije uvoženih serij, veterinarskih spričeval in registrov, da bi odpravile začasne preklice dovoljenj za mejne veterinarske postaje, ki jih je v primeru ugotovljenih pomanjkljivosti izdala Komisija. |
| --- | --- |

24.

Urad za prehrano in veterinarstvo je pred krizo opravil številne veterinarske in zdravstvene preglede na mejnih veterinarskih postajah držav članic, da bi preveril, ali prihajajo prek mejnih veterinarskih postaj na ozemlje Skupnosti samo proizvodi, ki so v skladu s standardi Skupnosti na področju zdravja živali in varnosti živil. Države članice so razmeroma hitro sprejele korektivne ukrepe, ki jih je zahteval Urad za prehrano in veterinarstvo, kot so povečanje števila osebja in veterinarskih pregledov, izboljšanje higiene zgradb in naprav, okrepitev sistemov registracije uvoženih serij, veterinarskih spričeval in registrov, da bi odpravile začasne preklice dovoljenj za mejne veterinarske postaje, ki jih je v primeru ugotovljenih pomanjkljivosti izdala Komisija.

| 25. | Čeprav se je nemogoče v celoti zavarovati pred zunanjimi viri okužbe, so predpisi Skupnosti v času krize vsebovali določeno število pomanjkljivosti glede zaščite na mejah, zlasti na področju prevoza živil, ki so ga opravili potniki, in možnosti, da se v prostih conah skladiščijo proizvodi, ki niso v skladu s predpisi Skupnosti (glej odstavek 91(a)). Komisija je pred začetkom krize predlagala, da se na ozemlje Skupnosti uvažajo samo proizvodi živalskega izvora, ki ustrezajo evropskim standardom na področju zdravja živali, vendar je bil ta predlog sprejet šele leta 2002 (39). Komisija je komaj novembra 2002 po koncu krize predlagala povečanje nadzora nad uvozom proizvodov živalskega izvora za osebno porabo, vendar je to sprejela šele decembra 2002 (40). |
| --- | --- |

25.

Čeprav se je nemogoče v celoti zavarovati pred zunanjimi viri okužbe, so predpisi Skupnosti v času krize vsebovali določeno število pomanjkljivosti glede zaščite na mejah, zlasti na področju prevoza živil, ki so ga opravili potniki, in možnosti, da se v prostih conah skladiščijo proizvodi, ki niso v skladu s predpisi Skupnosti (glej odstavek 91(a)). Komisija je pred začetkom krize predlagala, da se na ozemlje Skupnosti uvažajo samo proizvodi živalskega izvora, ki ustrezajo evropskim standardom na področju zdravja živali, vendar je bil ta predlog sprejet šele leta 2002 (39). Komisija je komaj novembra 2002 po koncu krize predlagala povečanje nadzora nad uvozom proizvodov živalskega izvora za osebno porabo, vendar je to sprejela šele decembra 2002 (40).

Kontroliranje in prepoved uporabe odpadkov iz gostinstva za živalsko krmo sta bila prepozna

| 26. | Inšpekcije Urada za prehrano in veterinarstvo glede živalske krme so bile opravljene pozno, deloma šele po krizi. Urad za prehrano in veterinarstvo je poudaril pomanjkljivosti pri nadzorih obdelave odpadkov, uporabljenih za živalsko krmo, ki jih izvajajo države članice. S tem je poudaril tveganje, povezano s tovrstno krmo, vendar delno šele po krizi. |
| --- | --- |

26.

Inšpekcije Urada za prehrano in veterinarstvo glede živalske krme so bile opravljene pozno, deloma šele po krizi. Urad za prehrano in veterinarstvo je poudaril pomanjkljivosti pri nadzorih obdelave odpadkov, uporabljenih za živalsko krmo, ki jih izvajajo države članice. S tem je poudaril tveganje, povezano s tovrstno krmo, vendar delno šele po krizi.

| 27. | Vendar se je tveganje, povezano s to vrsto živalske krme, pokazalo že v obdobju 1997–1998 ob izbruhu prašičje kuge v Nemčiji, ker so za krmljenje prašičev uporabljali nezadostno obdelane pomije in odpadke iz gostinstva, s čimer je bila kršena zakonodaja Skupnosti. Zato so pred izbruhom slinavke in parkljevke leta 2001 nekatere države članice na svojem ozemlju prepovedale uporabo odpadkov iz gostinstva, čeprav so bili obdelani (Francija in Nizozemska), medtem ko druge tega niso storile (Nemčija in Združeno kraljestvo). Uporaba obdelanih odpadkov iz gostinstva za krmljenje prašičev je bila februarja 2001 na ravni Skupnosti še vedno zakonita (41), in to kljub predlogom Komisije. |
| --- | --- |

27.

Vendar se je tveganje, povezano s to vrsto živalske krme, pokazalo že v obdobju 1997–1998 ob izbruhu prašičje kuge v Nemčiji, ker so za krmljenje prašičev uporabljali nezadostno obdelane pomije in odpadke iz gostinstva, s čimer je bila kršena zakonodaja Skupnosti. Zato so pred izbruhom slinavke in parkljevke leta 2001 nekatere države članice na svojem ozemlju prepovedale uporabo odpadkov iz gostinstva, čeprav so bili obdelani (Francija in Nizozemska), medtem ko druge tega niso storile (Nemčija in Združeno kraljestvo). Uporaba obdelanih odpadkov iz gostinstva za krmljenje prašičev je bila februarja 2001 na ravni Skupnosti še vedno zakonita (41), in to kljub predlogom Komisije.

| 28. | V Združenem kraljestvu je imel rejec, na čigar posestvu je izbruhnila kriza, dovoljenje za uporabo odpadkov iz gostinstva za krmljenje prašičev, če so bili ti podatki obdelani. V praksi je ta rejec odpadke iz gostinstva pobiral v restavracijah, hotelih, šolah in vojašnicah v bližini ter jih, preden jih je poslal v dva obrata za predelavo v bližini gospodarstva, skladiščil pred svojim poslopjem. Po obdelavi je z odpadki iz gostinstva nakrmil prašiče. Vendar so nadzori, ki jih je ministrstvo izvedlo po izbruhu krize, pokazali, da so v koritih ostali neobičajni odpadki, ki so jasno dokazovali nezadostno obdelavo odpadkov iz gostinstva (42). Natančnega izvora virusa tipa O, seva Pan Asian, ni bilo mogoče z gotovostjo dognati. Možnost, da je virus prišel prek mejnih veterinarskih postaj, je bila izključena; sum (43) je padel na ilegalne pošiljke proizvodov, ki so bile predstavljene kot uvozi neprehrambenih proizvodov za prodajo na debelo restavracijam ali menzam. |
| --- | --- |

28.

V Združenem kraljestvu je imel rejec, na čigar posestvu je izbruhnila kriza, dovoljenje za uporabo odpadkov iz gostinstva za krmljenje prašičev, če so bili ti podatki obdelani. V praksi je ta rejec odpadke iz gostinstva pobiral v restavracijah, hotelih, šolah in vojašnicah v bližini ter jih, preden jih je poslal v dva obrata za predelavo v bližini gospodarstva, skladiščil pred svojim poslopjem. Po obdelavi je z odpadki iz gostinstva nakrmil prašiče. Vendar so nadzori, ki jih je ministrstvo izvedlo po izbruhu krize, pokazali, da so v koritih ostali neobičajni odpadki, ki so jasno dokazovali nezadostno obdelavo odpadkov iz gostinstva (42). Natančnega izvora virusa tipa O, seva Pan Asian, ni bilo mogoče z gotovostjo dognati. Možnost, da je virus prišel prek mejnih veterinarskih postaj, je bila izključena; sum (43) je padel na ilegalne pošiljke proizvodov, ki so bile predstavljene kot uvozi neprehrambenih proizvodov za prodajo na debelo restavracijam ali menzam.

Kriteriji za načrtovanje ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih in kontrola tega načrtovanja so bili neprimerni

| 29. | Svet (44) je leta 1990 od držav članic zahteval, da pripravijo načrte ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih, v katerih bi bili natančno določeni ukrepi, ki bi se izvedli ob pojavu izbruha slinavke in parkljevke. Ti načrti bi morali omogočati dostop do zgradb, opreme, osebja in vsega drugega primernega materiala, potrebnih za hitro in učinkovito iztrebljenje izbruha bolezni. Komisija bi morala pripraviti merila za izdelavo teh načrtov, začeti preučevati te načrte, da bi ugotovila, ali bi omogočili uresničitev določenega cilja, in državi članici predlagati morebitne spremembe. Svet je poleg tega predvidel možnost poznejše dopolnitve ali spremembe načrtov, da bi upoštevali razvoj položaja. |
| --- | --- |

29.

Svet (44) je leta 1990 od držav članic zahteval, da pripravijo načrte ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih, v katerih bi bili natančno določeni ukrepi, ki bi se izvedli ob pojavu izbruha slinavke in parkljevke. Ti načrti bi morali omogočati dostop do zgradb, opreme, osebja in vsega drugega primernega materiala, potrebnih za hitro in učinkovito iztrebljenje izbruha bolezni. Komisija bi morala pripraviti merila za izdelavo teh načrtov, začeti preučevati te načrte, da bi ugotovila, ali bi omogočili uresničitev določenega cilja, in državi članici predlagati morebitne spremembe. Svet je poleg tega predvidel možnost poznejše dopolnitve ali spremembe načrtov, da bi upoštevali razvoj položaja.

| 30. | Komisija je leta 1991 določila minimalna merila, ki bi jih morali izpolnjevati načrti za ukrepe držav članic ob nepredvidljivih dogodkih (45). Ta merila bi morala zagotoviti, da načrti ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih omogočajo hitro mobilizacijo sredstev, potrebnih za hitro in učinkovito izkoreninjenje bolezni v primeru izbruha slinavke in parkljevke. Sodišče je, čeprav je Komisija od držav članic zahtevala vzpostavitev osnovne strukture za upravljanje krize, kot so krizni centri, lokalni centri za nujne primere, osebje, pristojno za izvajanje nujnih ukrepov, ugotovilo, da Komisija tedaj ni zahtevala vrste podatkov ali pogojev, pomembnih za nadzor bolezni in tudi učinkovito finančno in upravno organizacijo, zlasti:






  (a) | podatkov o osebju in sredstvih, potrebnih za različne scenarije (optimistični, srednji in pesimistični), ter način mobilizacije tega osebja in sredstev; |
| --- | --- | --- |

30.

Komisija je leta 1991 določila minimalna merila, ki bi jih morali izpolnjevati načrti za ukrepe držav članic ob nepredvidljivih dogodkih (45). Ta merila bi morala zagotoviti, da načrti ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih omogočajo hitro mobilizacijo sredstev, potrebnih za hitro in učinkovito izkoreninjenje bolezni v primeru izbruha slinavke in parkljevke. Sodišče je, čeprav je Komisija od držav članic zahtevala vzpostavitev osnovne strukture za upravljanje krize, kot so krizni centri, lokalni centri za nujne primere, osebje, pristojno za izvajanje nujnih ukrepov, ugotovilo, da Komisija tedaj ni zahtevala vrste podatkov ali pogojev, pomembnih za nadzor bolezni in tudi učinkovito finančno in upravno organizacijo, zlasti:

(a)

podatkov o osebju in sredstvih, potrebnih za različne scenarije (optimistični, srednji in pesimistični), ter način mobilizacije tega osebja in sredstev;

| (b) | ponovnega pregleda načrtov ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih z vidika izkušenj, njihovega širjenja med rejci in rednega izvajanja simulacijskih vaj; |
| --- | --- |

(b)

ponovnega pregleda načrtov ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih z vidika izkušenj, njihovega širjenja med rejci in rednega izvajanja simulacijskih vaj;

| (c) | meril, na podlagi katerih bi se izvedlo cepljenje v nujnih primerih; |
| --- | --- |

(c)

meril, na podlagi katerih bi se izvedlo cepljenje v nujnih primerih;

| (d) | podatkov o vzpostavljenih postopkih za evidentiranje števila zaklanih živali, njihove vrednosti, izvedenih plačil in opravljenih navzkrižnih preverjanj na podlagi obstoječih veterinarskih podatkovnih baz ali glede označevanja živali; |
| --- | --- |

(d)

podatkov o vzpostavljenih postopkih za evidentiranje števila zaklanih živali, njihove vrednosti, izvedenih plačil in opravljenih navzkrižnih preverjanj na podlagi obstoječih veterinarskih podatkovnih baz ali glede označevanja živali;

| (e) | sistema pridobivanja ocenjevalcev v nujnih primerih in splošnih načel njihovega plačila; |
| --- | --- |

(e)

sistema pridobivanja ocenjevalcev v nujnih primerih in splošnih načel njihovega plačila;

| (f) | sistema nadomestil za rejce in opredelitve, ali se ta nadomestila uporabijo pred zakolom ali po njem. |
| --- | --- |

(f)

sistema nadomestil za rejce in opredelitve, ali se ta nadomestila uporabijo pred zakolom ali po njem.

| 31. | Komisija od leta 1991 teh načel ni revidirala. Med letoma 1993 in 1995 je sprejela načrte držav članic. Vendar se je med tem postopkom omejila na pregled dokumentov, ne da bi na kraju samem preverila, ali se opisani ukrepi dejansko izvajajo. Komisija se je v nasprotju s svojim odgovorom na odstavek 33 v smernicah leta 1995 za pripravo načrtov za ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih (46) omejila na to, da je od držav članic zahtevala, da so njihove veterinarske službe dovolj zmogljive, da lahko kadar koli obravnavajo do deset izbruhov okužbe, ter od njih ni zahtevala načrta za razširitev teh služb glede na epidemiološko situacijo. Poleg tega je Komisija (Urad za prehrano in veterinarstvo) v državah članicah, prizadetih zaradi slinavke in parkljevke, opravila prve inšpekcije teh načrtov na kraju samem šele konec leta 2001 in v letu 2002, torej po koncu krize. Parlament je prav tako ugotovil, da Komisija pred krizo ni „v primernem času preverila načrtov ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih“. Poleg tega je navedel, da „brez upoštevanja preverjanj, opravljenih v okviru odobritve načrtov ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih, pred izbruhom epidemije leta 2001 ni bila preverjena vzpostavitev načrta niti v Združenem kraljestvu, niti na Nizozemskem ali v Franciji“ (47). |
| --- | --- |

31.

Komisija od leta 1991 teh načel ni revidirala. Med letoma 1993 in 1995 je sprejela načrte držav članic. Vendar se je med tem postopkom omejila na pregled dokumentov, ne da bi na kraju samem preverila, ali se opisani ukrepi dejansko izvajajo. Komisija se je v nasprotju s svojim odgovorom na odstavek 33 v smernicah leta 1995 za pripravo načrtov za ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih (46) omejila na to, da je od držav članic zahtevala, da so njihove veterinarske službe dovolj zmogljive, da lahko kadar koli obravnavajo do deset izbruhov okužbe, ter od njih ni zahtevala načrta za razširitev teh služb glede na epidemiološko situacijo. Poleg tega je Komisija (Urad za prehrano in veterinarstvo) v državah članicah, prizadetih zaradi slinavke in parkljevke, opravila prve inšpekcije teh načrtov na kraju samem šele konec leta 2001 in v letu 2002, torej po koncu krize. Parlament je prav tako ugotovil, da Komisija pred krizo ni „v primernem času preverila načrtov ukrepov držav članic ob nepredvidljivih dogodkih“. Poleg tega je navedel, da „brez upoštevanja preverjanj, opravljenih v okviru odobritve načrtov ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih, pred izbruhom epidemije leta 2001 ni bila preverjena vzpostavitev načrta niti v Združenem kraljestvu, niti na Nizozemskem ali v Franciji“ (47).

| 32. | Zato načrti držav članic, čeprav jih je Komisija sprejela, niso bili prilagojeni krizi velikih razsežnosti brez primere, katero je težko predvideti. Zadosti niso predvideli niti pesimističnega scenarija, niti povečanja obsega sredstev, potrebnih za reševanje krize, niti potrebne upravne in finančne organizacije. |
| --- | --- |

32.

Zato načrti držav članic, čeprav jih je Komisija sprejela, niso bili prilagojeni krizi velikih razsežnosti brez primere, katero je težko predvideti. Zadosti niso predvideli niti pesimističnega scenarija, niti povečanja obsega sredstev, potrebnih za reševanje krize, niti potrebne upravne in finančne organizacije.

| 33. | Kot primer navedimo načrt Združenega kraljestva, predložen Komisiji, ki ni bil temeljito pregledan od sprejetja leta 1991. Pesimistični scenarij v skladu s smernicami Komisije v njem ni bil predviden (48) in je tudi na nacionalni ravni, na kateri temeljijo načrti na lokalni ravni, hkrati pokrival samo deset izbruhov (49), ne da bi vzpostavil postopke, s katerimi bi hitro povečali sredstva, potrebna za zakole in uničenja. Sistem rekrutiranja ocenjevalcev v nujnih primerih in splošna načela njihovega plačila niso bili omenjeni. Načrt ni bil razdeljen rejcem ali njihovim zastopnikom. V primeru Francije je načrt omogočil uspešno obravnavo dveh izbruhov, ki sta se pojavila hkrati, vendar ni omogočil povečanja obsega sredstev, potrebnih v primeru bolj pesimističnega scenarija. Irski načrt ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih je predvideval hkratno obravnavo desetih izbruhov. Samo Nizozemska, ki je imela izkušnje s krizo prašičje kuge, je predvidela povečanje obsega sredstev, potrebnih za obravnavo 26 izbruhov, tako da je izvedla cepljenje v nujnih primerih, takoj ko se je izkazalo, da sredstva ne zadostujejo za takojšnji zakol. |
| --- | --- |

33.

Kot primer navedimo načrt Združenega kraljestva, predložen Komisiji, ki ni bil temeljito pregledan od sprejetja leta 1991. Pesimistični scenarij v skladu s smernicami Komisije v njem ni bil predviden (48) in je tudi na nacionalni ravni, na kateri temeljijo načrti na lokalni ravni, hkrati pokrival samo deset izbruhov (49), ne da bi vzpostavil postopke, s katerimi bi hitro povečali sredstva, potrebna za zakole in uničenja. Sistem rekrutiranja ocenjevalcev v nujnih primerih in splošna načela njihovega plačila niso bili omenjeni. Načrt ni bil razdeljen rejcem ali njihovim zastopnikom. V primeru Francije je načrt omogočil uspešno obravnavo dveh izbruhov, ki sta se pojavila hkrati, vendar ni omogočil povečanja obsega sredstev, potrebnih v primeru bolj pesimističnega scenarija. Irski načrt ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih je predvideval hkratno obravnavo desetih izbruhov. Samo Nizozemska, ki je imela izkušnje s krizo prašičje kuge, je predvidela povečanje obsega sredstev, potrebnih za obravnavo 26 izbruhov, tako da je izvedla cepljenje v nujnih primerih, takoj ko se je izkazalo, da sredstva ne zadostujejo za takojšnji zakol.

| 34. | Notranja revizija Komisije je pokazala, da je Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov, ki se je stalno ukvarjal s krizami na področju živalskih bolezni, vzpostavil standardne metode, ki so bile ocenjene kot učinkovite, vendar pa teh delovnih postopkov ni pisno dokumentiral. Poleg tega oprema in priročniki za upravljanje kriz niso bili na voljo. Sodišče meni, da bi, čeprav se je Komisija med krizo hitro odzvala (glej odstavek 44), njena dobra priprava, zlasti z vidika finančnih postopkov povračila, ki se odobri državam članicam (glej odstavke 74–81), preprečila nekatere težave, nastale med krizo leta 2001. |
| --- | --- |

34.

Notranja revizija Komisije je pokazala, da je Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov, ki se je stalno ukvarjal s krizami na področju živalskih bolezni, vzpostavil standardne metode, ki so bile ocenjene kot učinkovite, vendar pa teh delovnih postopkov ni pisno dokumentiral. Poleg tega oprema in priročniki za upravljanje kriz niso bili na voljo. Sodišče meni, da bi, čeprav se je Komisija med krizo hitro odzvala (glej odstavek 44), njena dobra priprava, zlasti z vidika finančnih postopkov povračila, ki se odobri državam članicam (glej odstavke 74–81), preprečila nekatere težave, nastale med krizo leta 2001.

Nepopolna identifikacija in neustrezna sledljivost živalskih vrst, občutljivih na slinavko in parkljevko

| 35. | Na ravni Skupnosti je sistem identificiranja in individualnega registriranja goveda obvezen (50). Vendar je Sodišče ugotovilo, da ta sistem ne zagotavlja sledljivosti goveda, ki je predmet premikov znotraj in zunaj Skupnosti, ki zadevajo 3 milijone glav na leto (približno 4 % staleža). Poleg tega njegova vzpostavitev v državah članicah še vedno kaže pomanjkljivosti (51). Identifikacija ovac, ki jih je kriza leta 2001 najbolj prizadela, in tudi prašičev je bila od 1. januarja 1995 do novembra 2003 obvezna samo za posamezne serije (52). Urad za prehrano in veterinarstvo je med krizo odkril, da so tri od štirih držav članic, prizadetih zaradi slinavke in parkljevke, slabo uporabile sistem identifikacije serij (53). |
| --- | --- |

35.

Na ravni Skupnosti je sistem identificiranja in individualnega registriranja goveda obvezen (50). Vendar je Sodišče ugotovilo, da ta sistem ne zagotavlja sledljivosti goveda, ki je predmet premikov znotraj in zunaj Skupnosti, ki zadevajo 3 milijone glav na leto (približno 4 % staleža). Poleg tega njegova vzpostavitev v državah članicah še vedno kaže pomanjkljivosti (51). Identifikacija ovac, ki jih je kriza leta 2001 najbolj prizadela, in tudi prašičev je bila od 1. januarja 1995 do novembra 2003 obvezna samo za posamezne serije (52). Urad za prehrano in veterinarstvo je med krizo odkril, da so tri od štirih držav članic, prizadetih zaradi slinavke in parkljevke, slabo uporabile sistem identifikacije serij (53).

| 36. | Dejstvo, da predpisi Skupnosti niso zahtevali individualne identifikacije ovac in da je bila poleg tega njihova identifikacija po serijah pomanjkljiva, je oviralo sledenje sumljivih živali in tako zakasnilo njihov zakol. V Združenem kraljestvu ovac, ki bi jih morali zaklati, niso zaklali, kar je povečalo tveganje širjenja virusa. |
| --- | --- |

36.

Dejstvo, da predpisi Skupnosti niso zahtevali individualne identifikacije ovac in da je bila poleg tega njihova identifikacija po serijah pomanjkljiva, je oviralo sledenje sumljivih živali in tako zakasnilo njihov zakol. V Združenem kraljestvu ovac, ki bi jih morali zaklati, niso zaklali, kar je povečalo tveganje širjenja virusa.

| 37. | Poleg tega so predpisi Skupnosti (54) državam članicam omogočali, da na obveznem seznamu vseh kmetijskih gospodarstev z živalmi – seznamu, ki bi ga morale sestaviti in sproti obnavljati – niso navedle majhnih gospodarstev z največ tremi glavami ovac ali koz, za katere rejci ne zahtevajo premij. Tako je pristojni organ na Nizozemskem med krizo odkril, da 18 000 majhnih kmetijskih gospodarstev ali posameznikov, ki so imeli omejeno število živali, ni bilo registriranih niti znanih, kar je pomenilo dodatno tveganje, da ne bo mogoče pravočasno izslediti vseh živali, ki jih je treba zaklati. Urad za prehrano in veterinarstvo je isti problem odkril v Franciji. |
| --- | --- |

37.

Poleg tega so predpisi Skupnosti (54) državam članicam omogočali, da na obveznem seznamu vseh kmetijskih gospodarstev z živalmi – seznamu, ki bi ga morale sestaviti in sproti obnavljati – niso navedle majhnih gospodarstev z največ tremi glavami ovac ali koz, za katere rejci ne zahtevajo premij. Tako je pristojni organ na Nizozemskem med krizo odkril, da 18 000 majhnih kmetijskih gospodarstev ali posameznikov, ki so imeli omejeno število živali, ni bilo registriranih niti znanih, kar je pomenilo dodatno tveganje, da ne bo mogoče pravočasno izslediti vseh živali, ki jih je treba zaklati. Urad za prehrano in veterinarstvo je isti problem odkril v Franciji.

Pomanjkljivosti sistema ANIMO niso bile odpravljene pred začetkom krize

| 38. | Predpisi Skupnosti (55) so leta 1990 uvedli računalniški sistem, ki povezuje veterinarske organe predvsem zaradi lažje izmenjave informacij o premikih živali med pristojnimi organi regij porekla in pristojnimi organi namembne države članice. Ta sistem se imenuje ANIMO (56). Komisija je leta 1991 dokončno oblikovala vzorec sporočila, ki se pošlje prek tega sistema (57). |
| --- | --- |

38.

Predpisi Skupnosti (55) so leta 1990 uvedli računalniški sistem, ki povezuje veterinarske organe predvsem zaradi lažje izmenjave informacij o premikih živali med pristojnimi organi regij porekla in pristojnimi organi namembne države članice. Ta sistem se imenuje ANIMO (56). Komisija je leta 1991 dokončno oblikovala vzorec sporočila, ki se pošlje prek tega sistema (57).

| 39. | Urad za prehrano in veterinarstvo je že pred začetkom krize 2001 odkril, da v sporočilih ANIMO niso omenjene tranzitne točke, ki se uporabljajo med prevozom živali med državo članico porekla in namembno državo članico. Tudi kmetijsko gospodarstvo porekla na vzorcu porekla ni navedeno. Sodišče je na slabosti tega sistema opozorilo tudi v posebnem poročilu o prašičji kugi (58). Komisija ni predlagala revizije sistema ANIMO kljub priporočilom Urada za prehrano in veterinarstvo in Sodišča o spremembah predpisov na tem področju. |
| --- | --- |

39.

Urad za prehrano in veterinarstvo je že pred začetkom krize 2001 odkril, da v sporočilih ANIMO niso omenjene tranzitne točke, ki se uporabljajo med prevozom živali med državo članico porekla in namembno državo članico. Tudi kmetijsko gospodarstvo porekla na vzorcu porekla ni navedeno. Sodišče je na slabosti tega sistema opozorilo tudi v posebnem poročilu o prašičji kugi (58). Komisija ni predlagala revizije sistema ANIMO kljub priporočilom Urada za prehrano in veterinarstvo in Sodišča o spremembah predpisov na tem področju.

| 40. | Druge države članice so morale med krizo leta 2001, potem ko je bil potrjen prvi izbruh v Združenem kraljestvu, samo poiskati ovce, uvožene iz te države v prejšnjem mesecu, da bi lahko povečale nadzor nad temi živalmi, ki so bile potencialne nosilke virusa. Izredno pomembno je bilo poznati kmetijsko gospodarstvo porekla živali in tranzitne točke. Vendar sporočila ANIMO še vedno niso vsebovala bistvenih podatkov. |
| --- | --- |

40.

Druge države članice so morale med krizo leta 2001, potem ko je bil potrjen prvi izbruh v Združenem kraljestvu, samo poiskati ovce, uvožene iz te države v prejšnjem mesecu, da bi lahko povečale nadzor nad temi živalmi, ki so bile potencialne nosilke virusa. Izredno pomembno je bilo poznati kmetijsko gospodarstvo porekla živali in tranzitne točke. Vendar sporočila ANIMO še vedno niso vsebovala bistvenih podatkov.

| 41. | Ti dve pomanjkljivosti sta zakasnili lokalizacijo in zakol živali, za katere se je sumilo, da so se okužile med krizo leta 2001 (glej okvir 2). Nizozemsko ministrstvo za kmetijstvo je Sodišču razložilo, da bi bil nadzor bolezni precej učinkovitejši, predvsem med začetno kritično fazo, če bi bila navedba tranzitnih točk obvezna.


  Organi Združenega kraljestva so imeli med krizo težave pri ugotavljanju gospodarstev porekla ovac, izvoženih v druge države članice, in ali te ovce prihajajo z okuženega gospodarstva, ker ti podatki v sporočilih ANIMO niso bili navedeni. Povezavo so lahko ugotovili šele 6 do 16 dni po potrditvi okužbe na gospodarstvu porekla. Zato držav članic, ki so uvozile ovce, niso mogli pravočasno opozoriti o tveganju okužbe. Namembne države članice so morale zaradi nezadostnih informacij preventivno zaklati vse ovce, uvožene iz Združenega kraljestva, ki so jih lahko identificirale, ker niso mogle ločiti sumljivih živali od nesumljivih.
  Odsotnost sledenja ovac je pristojnemu organu v Franciji povzročilo težave pri iskanju francoskih gospodarstev, ki so bila končni cilj ovac, uvoženih iz Združenega kraljestva. Poleg tega ministrstvo ni bilo prepričano, da je zaklalo vse uvožene ovce, zaradi česar je lahko tveganje okužbe ostalo. Ker v sporočilih ANIMO niso bile navedene tranzitne točke, je bilo na Nizozemskem mogoče izslediti živali z irskim poreklom šele po enem dnevu. Te živali so bile pripeljane prek kraja postanka v bližini gospodarstva v Franciji (Mayenne), kjer so tri tedne po uvozu okuženih britanskih ovac ugotovili izbruh bolezni. Čas, potreben za iskanje dokumentov, je zakasnil izvedbo zaščitnih ukrepov. |
| --- | --- |

41.

Ti dve pomanjkljivosti sta zakasnili lokalizacijo in zakol živali, za katere se je sumilo, da so se okužile med krizo leta 2001 (glej okvir 2). Nizozemsko ministrstvo za kmetijstvo je Sodišču razložilo, da bi bil nadzor bolezni precej učinkovitejši, predvsem med začetno kritično fazo, če bi bila navedba tranzitnih točk obvezna.

Organi Združenega kraljestva so imeli med krizo težave pri ugotavljanju gospodarstev porekla ovac, izvoženih v druge države članice, in ali te ovce prihajajo z okuženega gospodarstva, ker ti podatki v sporočilih ANIMO niso bili navedeni. Povezavo so lahko ugotovili šele 6 do 16 dni po potrditvi okužbe na gospodarstvu porekla. Zato držav članic, ki so uvozile ovce, niso mogli pravočasno opozoriti o tveganju okužbe. Namembne države članice so morale zaradi nezadostnih informacij preventivno zaklati vse ovce, uvožene iz Združenega kraljestva, ki so jih lahko identificirale, ker niso mogle ločiti sumljivih živali od nesumljivih.
  Odsotnost sledenja ovac je pristojnemu organu v Franciji povzročilo težave pri iskanju francoskih gospodarstev, ki so bila končni cilj ovac, uvoženih iz Združenega kraljestva. Poleg tega ministrstvo ni bilo prepričano, da je zaklalo vse uvožene ovce, zaradi česar je lahko tveganje okužbe ostalo. Ker v sporočilih ANIMO niso bile navedene tranzitne točke, je bilo na Nizozemskem mogoče izslediti živali z irskim poreklom šele po enem dnevu. Te živali so bile pripeljane prek kraja postanka v bližini gospodarstva v Franciji (Mayenne), kjer so tri tedne po uvozu okuženih britanskih ovac ugotovili izbruh bolezni. Čas, potreben za iskanje dokumentov, je zakasnil izvedbo zaščitnih ukrepov.

Omejitve gibanja živali na celotnem ozemlju držav članic

| 42. | Da bi se omejilo tveganje širjenja epidemije živalskih bolezni, Direktiva 85/511/EGS nalaga takojšnjo omejitev premikov živali na zaščitenih in nadzorovanih območjih v krogu najmanj 10 km od okuženih gospodarstev. Ti ukrepi so bili izvedeni v Združenem kraljestvu, vendar omejitve same niso zadostovale za zaustavitev širjenja epidemije zaradi razsežnosti okužbe, še preden je bil ugotovljen prvi izbruh. |
| --- | --- |

42.

Da bi se omejilo tveganje širjenja epidemije živalskih bolezni, Direktiva 85/511/EGS nalaga takojšnjo omejitev premikov živali na zaščitenih in nadzorovanih območjih v krogu najmanj 10 km od okuženih gospodarstev. Ti ukrepi so bili izvedeni v Združenem kraljestvu, vendar omejitve same niso zadostovale za zaustavitev širjenja epidemije zaradi razsežnosti okužbe, še preden je bil ugotovljen prvi izbruh.

| 43. | Združeno kraljestvo je prepovedalo premike živali na celotnem ozemlju šele tri dni po uradni potrditvi okužbe. Komisija je na podlagi člena 10(4) Direktive 90/425/EGS sprejela Odločbo 2001/190/ES o prepovedi premikov živali v drugih državah članicah poleg Združenega kraljestva. Glede na poročilo Nacionalnega revizijskega urada (National Audit Office) naj bi se med potrditvijo prvega izbruha in uvedbo prepovedi premikov živali v Združenem kraljestvu okužba razširila na več kot 62 gospodarstev v sedmih drugih grofijah (59), pri čemer se je razsežnost epidemije – in torej njeni stroški – po ocenah univerzitetnih epidemiologov povečala za dvakrat toliko, kolikor bi se v primeru, če bi bila omejitev sprejeta na dan potrditve bolezni (60). |
| --- | --- |

43.

Združeno kraljestvo je prepovedalo premike živali na celotnem ozemlju šele tri dni po uradni potrditvi okužbe. Komisija je na podlagi člena 10(4) Direktive 90/425/EGS sprejela Odločbo 2001/190/ES o prepovedi premikov živali v drugih državah članicah poleg Združenega kraljestva. Glede na poročilo Nacionalnega revizijskega urada (National Audit Office) naj bi se med potrditvijo prvega izbruha in uvedbo prepovedi premikov živali v Združenem kraljestvu okužba razširila na več kot 62 gospodarstev v sedmih drugih grofijah (59), pri čemer se je razsežnost epidemije – in torej njeni stroški – po ocenah univerzitetnih epidemiologov povečala za dvakrat toliko, kolikor bi se v primeru, če bi bila omejitev sprejeta na dan potrditve bolezni (60).

DEJAVNOSTI KOMISIJE MED KRIZO

Učinkovit nadzor s strani Komisije

| 44. | Službe Komisije so bile med krizo na voljo 24 ur na dan. Komisija je lahko hitro sprejela potrebne nujne ukrepe, kot so obveščanje držav članic o obstoju bolezni, nadzor in tudi zakol ovac, uvoženih pred izbruhom krize, zaprtje trgov itd. Države članice so številne odločbe, ki jih je Komisija med krizo sprejela na veterinarskem področju, ocenile kot pravočasne in primerne. |
| --- | --- |

44.

Službe Komisije so bile med krizo na voljo 24 ur na dan. Komisija je lahko hitro sprejela potrebne nujne ukrepe, kot so obveščanje držav članic o obstoju bolezni, nadzor in tudi zakol ovac, uvoženih pred izbruhom krize, zaprtje trgov itd. Države članice so številne odločbe, ki jih je Komisija med krizo sprejela na veterinarskem področju, ocenile kot pravočasne in primerne.

| 45. | Primerjava med datumi inšpekcij, ki jih je opravil Urad za prehrano in veterinarstvo, in nastalimi krizami kaže, da je Uradu za prehrano in veterinarstvo uspelo, kar zadeva samo krizo, inšpekcije izvesti ob primernem času, čeprav je zaradi tega moral druge predvidene obiske preložiti na poznejše datume. Običajni postopki so med krizo potekali hitreje in inšpekcijska poročila Urada za prehrano in veterinarstvo so bila na voljo v dveh mesecih po seznanitvi s pripombami drugih služb Generalnega direktorata za zdravje in varstvo potrošnikov ter odgovori držav članic. |
| --- | --- |

45.

Primerjava med datumi inšpekcij, ki jih je opravil Urad za prehrano in veterinarstvo, in nastalimi krizami kaže, da je Uradu za prehrano in veterinarstvo uspelo, kar zadeva samo krizo, inšpekcije izvesti ob primernem času, čeprav je zaradi tega moral druge predvidene obiske preložiti na poznejše datume. Običajni postopki so med krizo potekali hitreje in inšpekcijska poročila Urada za prehrano in veterinarstvo so bila na voljo v dveh mesecih po seznanitvi s pripombami drugih služb Generalnega direktorata za zdravje in varstvo potrošnikov ter odgovori držav članic.

Pomanjkljivosti sistema ukrepov in uporabe tega sistema v državah članicah

| 46. | Vendar nekaterih pomanjkljivosti sistema nadzora, ki jih je Urad za prehrano in veterinarstvo odkril v Združenem kraljestvu, ki ga je kriza najbolj prizadela, ni bilo mogoče odpraviti pravočasno, saj so morale Komisija in države članice zaradi teh pomanjkljivosti temeljito pregledati zadevne ukrepe. Te pomanjkljivosti si zaslužijo pozornost, saj bi lahko zadevale druge države članice. Predvsem gre za:






  (a) | veliko pomanjkanje državnih veterinarjev; |
| --- | --- | --- |

46.

Vendar nekaterih pomanjkljivosti sistema nadzora, ki jih je Urad za prehrano in veterinarstvo odkril v Združenem kraljestvu, ki ga je kriza najbolj prizadela, ni bilo mogoče odpraviti pravočasno, saj so morale Komisija in države članice zaradi teh pomanjkljivosti temeljito pregledati zadevne ukrepe. Te pomanjkljivosti si zaslužijo pozornost, saj bi lahko zadevale druge države članice. Predvsem gre za:

(a)

veliko pomanjkanje državnih veterinarjev;

| (b) | sistem nadzora, katerega učinkovitost je odvisna od tega, ali rejci takoj prijavijo bolezen; |
| --- | --- |

(b)

sistem nadzora, katerega učinkovitost je odvisna od tega, ali rejci takoj prijavijo bolezen;

| (c) | v nekaterih primerih nesprejemljive roke za identifikacijo sumljivih primerov, njihovo potrditev, zakol živali in njihovo uničenje (61). |
| --- | --- |

(c)

v nekaterih primerih nesprejemljive roke za identifikacijo sumljivih primerov, njihovo potrditev, zakol živali in njihovo uničenje (61).

| 47. | Tudi Sodišče je med revizijo odkrilo podobne pomanjkljivosti, kot jih je ugotovil Urad za prehrano in veterinarstvo. Opisane so spodaj. |
| --- | --- |

47.

Tudi Sodišče je med revizijo odkrilo podobne pomanjkljivosti, kot jih je ugotovil Urad za prehrano in veterinarstvo. Opisane so spodaj.

Pomanjkanje osebja v veterinarskih službah

| 48. | Komisija je v poročilu iz leta 1989 menila (62), da je uspeh opustitve preventivnega cepljenja odvisen od učinkovitega sistema državnega veterinarskega nadzora. Medtem ko je Svet uvedel vrsto nadzorov bolezni, ki so bile upravičene do financiranja Skupnosti, ni bilo predvideno nobeno financiranje veterinarskih nadzorov neendemičnih bolezni, zaradi česar je bila slinavka in parkljevka izključena. V Evropskem parlamentu (63) in na mednarodni konferenci decembra 2001 (64) so zaradi krize leta 2001, ki je pokazala splošno upadanje števila zaposlenih v državnih veterinarskih službah, načeli vprašanje epidemiološkega nadzora staležev in njegovega financiranja, ki bi bilo učinkovito sredstvo za preprečevanje bolezni. Na ravni Skupnosti še niso našli odgovora na to vprašanje, ki zadeva vse epidemije živalskih bolezni. |
| --- | --- |

48.

Komisija je v poročilu iz leta 1989 menila (62), da je uspeh opustitve preventivnega cepljenja odvisen od učinkovitega sistema državnega veterinarskega nadzora. Medtem ko je Svet uvedel vrsto nadzorov bolezni, ki so bile upravičene do financiranja Skupnosti, ni bilo predvideno nobeno financiranje veterinarskih nadzorov neendemičnih bolezni, zaradi česar je bila slinavka in parkljevka izključena. V Evropskem parlamentu (63) in na mednarodni konferenci decembra 2001 (64) so zaradi krize leta 2001, ki je pokazala splošno upadanje števila zaposlenih v državnih veterinarskih službah, načeli vprašanje epidemiološkega nadzora staležev in njegovega financiranja, ki bi bilo učinkovito sredstvo za preprečevanje bolezni. Na ravni Skupnosti še niso našli odgovora na to vprašanje, ki zadeva vse epidemije živalskih bolezni.

| 49. | V regiji Cumbria, ki je bila najbolj prizadeta zaradi slinavke in parkljevke in kjer je štiri milijone ovac, več kot 880 000 govedi in 170 000 prašičev, je število državnih veterinarjev s 27 leta 1967 padlo na devet leta 2001 (65). Statistike (66) kažejo, da je imelo Združeno kraljestvo 9,5 državnega veterinarja na milijon živali (govedi, ovac in prašičev) v primerjavi s povprečjem več kot 20 veterinarjev na milijon živali v drugih državah članicah. Zaradi upadanja števila državnih veterinarjev v Združenem kraljestvu in zamude pri vpoklicu dodatnih veterinarjev (67) se je učinkovitost ukrepov za nadzor bolezni precej zmanjšala. Nacionalni revizijski urad (National Audit Office) je ugotovil (68), da je število državnih veterinarjev, zaposlenih med krizo v Združenem kraljestvu, naraščalo počasneje od števila okuženih gospodarstev. Posledica tega so bile zamude pri zakolih, opisane v odstavkih 57–58 in okviru 3. |
| --- | --- |

49.

V regiji Cumbria, ki je bila najbolj prizadeta zaradi slinavke in parkljevke in kjer je štiri milijone ovac, več kot 880 000 govedi in 170 000 prašičev, je število državnih veterinarjev s 27 leta 1967 padlo na devet leta 2001 (65). Statistike (66) kažejo, da je imelo Združeno kraljestvo 9,5 državnega veterinarja na milijon živali (govedi, ovac in prašičev) v primerjavi s povprečjem več kot 20 veterinarjev na milijon živali v drugih državah članicah. Zaradi upadanja števila državnih veterinarjev v Združenem kraljestvu in zamude pri vpoklicu dodatnih veterinarjev (67) se je učinkovitost ukrepov za nadzor bolezni precej zmanjšala. Nacionalni revizijski urad (National Audit Office) je ugotovil (68), da je število državnih veterinarjev, zaposlenih med krizo v Združenem kraljestvu, naraščalo počasneje od števila okuženih gospodarstev. Posledica tega so bile zamude pri zakolih, opisane v odstavkih 57–58 in okviru 3.

Pomanjkanje pobude za takojšnjo prijavo bolezni in za spoštovanje omejitev gibanja živali

| 50. | Takojšnja prijava bolezni je temeljna za njeno hitro izkoreninjenje. Namen predpisov Skupnosti je zagotoviti, da rejec bolezen prijavi pristojnemu organu in da jo država članica prijavi Komisiji. Direktiva 85/511/EGS v zvezi s prvo vrsto prijave državam članicam nalaga, da zagotovijo, da so takoj obveščene o sumu ali obstoju slinavke in parkljevke. |
| --- | --- |

50.

Takojšnja prijava bolezni je temeljna za njeno hitro izkoreninjenje. Namen predpisov Skupnosti je zagotoviti, da rejec bolezen prijavi pristojnemu organu in da jo država članica prijavi Komisiji. Direktiva 85/511/EGS v zvezi s prvo vrsto prijave državam članicam nalaga, da zagotovijo, da so takoj obveščene o sumu ali obstoju slinavke in parkljevke.

| 51. | Paradoksalno je, da medtem ko je uspeh nadzora Skupnosti nad slinavko in parkljevko odvisen predvsem od rejcev samih, ki lahko prvi ugotovijo fizično stanje svoje živine in prijavijo bolezni, predpisi Skupnosti od držav članic ne zahtevajo, da rejce vključijo v sistem nadzora, se z njimi posvetujejo o načrtih ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih, jih obvestijo o naravi različnih epidemij živalskih bolezni in izvedbi nujnih ukrepov, jih seznanijo z njihovimi odgovornostmi ali jih na kakršen koli drug način spodbudijo k hitri prijavi bolezni. |
| --- | --- |

51.

Paradoksalno je, da medtem ko je uspeh nadzora Skupnosti nad slinavko in parkljevko odvisen predvsem od rejcev samih, ki lahko prvi ugotovijo fizično stanje svoje živine in prijavijo bolezni, predpisi Skupnosti od držav članic ne zahtevajo, da rejce vključijo v sistem nadzora, se z njimi posvetujejo o načrtih ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih, jih obvestijo o naravi različnih epidemij živalskih bolezni in izvedbi nujnih ukrepov, jih seznanijo z njihovimi odgovornostmi ali jih na kakršen koli drug način spodbudijo k hitri prijavi bolezni.

| 52. | Leta 2001 rejec, za čigar gospodarstvo so izvedenci referenčnega državnega laboratorija po podrobni epidemiološki preiskavi ugotovili, da je izvor epidemije živalske bolezni, pristojnega organa Združenega kraljestva ni obvestil o okužbi svoje živine. Bolezen je bila odkrita približno en mesec po tem, ko se je pojavila v drugi regiji, medtem ko je bilo po odtlej opravljenih ocenah okuženih že 57 gospodarstev (69). Medtem (med 1. februarjem 2001 in 21. februarjem 2001) so v druge države članice izvozili 49 796 glav živine, kar je povečalo tveganje širjenja epidemije živalske bolezni prek meja Združenega kraljestva. |
| --- | --- |

52.

Leta 2001 rejec, za čigar gospodarstvo so izvedenci referenčnega državnega laboratorija po podrobni epidemiološki preiskavi ugotovili, da je izvor epidemije živalske bolezni, pristojnega organa Združenega kraljestva ni obvestil o okužbi svoje živine. Bolezen je bila odkrita približno en mesec po tem, ko se je pojavila v drugi regiji, medtem ko je bilo po odtlej opravljenih ocenah okuženih že 57 gospodarstev (69). Medtem (med 1. februarjem 2001 in 21. februarjem 2001) so v druge države članice izvozili 49 796 glav živine, kar je povečalo tveganje širjenja epidemije živalske bolezni prek meja Združenega kraljestva.

| 53. | Bistveno je, da država članica med krizo, takoj ko je mogoče, o izbruhu bolezni obvesti Komisijo in druge države članice in jim s tem omogoči, da sprejmejo potrebne varnostne ukrepe. Poleg tega se od zadevne države članice zahteva obvezna prijava bolezni Komisiji in drugim državam članicam (70). Vendar je država članica v primeru prvega izbruha dolžna prijaviti bolezen v 24 urah po njeni potrditvi na podlagi analize vzorcev, odvzetih na živalih, ki jo opravi poseben državni laboratorij. Ta 24-urni rok je torej mogoče prišteti k času, potrebnemu za izvedbo analiz, čeprav je bil pojav bolezni znanstveno že potrjen. |
| --- | --- |

53.

Bistveno je, da država članica med krizo, takoj ko je mogoče, o izbruhu bolezni obvesti Komisijo in druge države članice in jim s tem omogoči, da sprejmejo potrebne varnostne ukrepe. Poleg tega se od zadevne države članice zahteva obvezna prijava bolezni Komisiji in drugim državam članicam (70). Vendar je država članica v primeru prvega izbruha dolžna prijaviti bolezen v 24 urah po njeni potrditvi na podlagi analize vzorcev, odvzetih na živalih, ki jo opravi poseben državni laboratorij. Ta 24-urni rok je torej mogoče prišteti k času, potrebnemu za izvedbo analiz, čeprav je bil pojav bolezni znanstveno že potrjen.

| 54. | Svet (71) je, da bi odpravil to pomanjkljivost, Komisiji dal možnost, da pripravi sistem zgodnjega opozarjanja, ki bi državi članici, prizadeti zaradi epidemije živalske bolezni, omogočil hitro obveščanje Komisije in drugih držav članic o pojavu izbruha slinavke in parkljevke. Združeno kraljestvo je 20. februarja, pet ur po tem, ko je referenčni državni laboratorij uradno potrdil pojav bolezni, v skladu s predpisi Skupnosti Komisijo obvestilo o prvem izbruhu, s čimer je pokazalo, da je mogoče 24-urni rok, določen v predpisih, skrajšati z uporabo sodobnih komunikacijskih sredstev. Komisija je nato takoj obvestila veterinarske službe drugih držav članic in naslednji dan prepovedala izvoze iz Združenega kraljestva. V tem času je bilo, preden je prepoved izvoza 21. februarja ob 17. uri dejansko začela veljati, iz Severne Irske v Republiko Irsko izvoženih še okrog 287 prašičev. |
| --- | --- |

54.

Svet (71) je, da bi odpravil to pomanjkljivost, Komisiji dal možnost, da pripravi sistem zgodnjega opozarjanja, ki bi državi članici, prizadeti zaradi epidemije živalske bolezni, omogočil hitro obveščanje Komisije in drugih držav članic o pojavu izbruha slinavke in parkljevke. Združeno kraljestvo je 20. februarja, pet ur po tem, ko je referenčni državni laboratorij uradno potrdil pojav bolezni, v skladu s predpisi Skupnosti Komisijo obvestilo o prvem izbruhu, s čimer je pokazalo, da je mogoče 24-urni rok, določen v predpisih, skrajšati z uporabo sodobnih komunikacijskih sredstev. Komisija je nato takoj obvestila veterinarske službe drugih držav članic in naslednji dan prepovedala izvoze iz Združenega kraljestva. V tem času je bilo, preden je prepoved izvoza 21. februarja ob 17. uri dejansko začela veljati, iz Severne Irske v Republiko Irsko izvoženih še okrog 287 prašičev.

| 55. | Za omejitev slinavke in parkljevke je tako kot takojšnja prijava bolezni bistveno tudi, da rejci upoštevajo omejitve premikov živali. Države članice so na svojem ozemlju ugotovile kršitve na teh področjih in zadevne rejce postavile pred sodišče. |
| --- | --- |

55.

Za omejitev slinavke in parkljevke je tako kot takojšnja prijava bolezni bistveno tudi, da rejci upoštevajo omejitve premikov živali. Države članice so na svojem ozemlju ugotovile kršitve na teh področjih in zadevne rejce postavile pred sodišče.

| 56. | Rejci v Združenem kraljestvu in v Franciji, ki niso prijavili bolezni ali upoštevali omejitev premikov živali, so bili postavljeni pred zadevna sodišča držav članic, kjer so bili obsojeni na plačilo denarnih kazni. Ker določbe predpisov Skupnosti kot pogoj za izplačilo niso postavljale izpolnjevanja bistvenih pogojev sistema nadzora, kot so prijava bolezni in upoštevanje omejitev premikov, so bili ti rejci upravičeni do celotnega nadomestila (72). Države članice so zato lahko od Komisije zahtevale zneske, ki so jih plačale rejcem (glej odstavek 77). |
| --- | --- |

56.

Rejci v Združenem kraljestvu in v Franciji, ki niso prijavili bolezni ali upoštevali omejitev premikov živali, so bili postavljeni pred zadevna sodišča držav članic, kjer so bili obsojeni na plačilo denarnih kazni. Ker določbe predpisov Skupnosti kot pogoj za izplačilo niso postavljale izpolnjevanja bistvenih pogojev sistema nadzora, kot so prijava bolezni in upoštevanje omejitev premikov, so bili ti rejci upravičeni do celotnega nadomestila (72). Države članice so zato lahko od Komisije zahtevale zneske, ki so jih plačale rejcem (glej odstavek 77).

Roki za zakol

| 57. | Države članice morajo takoj po uradni potrditvi bolezni začeti zakol okuženih živali, ki jim ga nalaga Direktiva 85/511/EGS, da so potem upravičene do povračila Skupnosti. Takojšnji zakol je bistven za preprečevanje širjenja virusa. |
| --- | --- |

57.

Države članice morajo takoj po uradni potrditvi bolezni začeti zakol okuženih živali, ki jim ga nalaga Direktiva 85/511/EGS, da so potem upravičene do povračila Skupnosti. Takojšnji zakol je bistven za preprečevanje širjenja virusa.

| 58. | Vendar predpisi Skupnosti v primeru sekundarnih izbruhov državam članicam omogočajo, ne da bi jim nalagali, da v primeru širjenja epidemije živalske bolezni živali zakoljejo, ko pooblaščeni veterinar odkrije klinične znake bolezni. Poleg tega tudi ne nalagajo zakola živali pred ocenitvijo njihove vrednosti in zaključkom s tem povezanih upravnih postopkov. Iz tega sledi, da so bili zakoli opravljeni bolj ali manj hitro, glede na prakse držav članic in razpoložljivo veterinarsko osebje (glej okvir 3), kar je povečalo tveganje širjenja epidemije živalske bolezni.


  Pristojni organ v Združenem kraljestvu je v skladu s predpisi Skupnosti čakal, da laboratorij potrdi okužbo, preden se je lotil zakola živali na kraju prvega izbruha: v tem času so se pojavili trije novi izbruhi. Pri prvih stotih izbruhih je med potrditvijo okužbe in zakolom v večini primerov preteklo štiriindvajset ur, včasih tudi do sedem dni. Združeno kraljestvo se je pozneje lotilo zakola na podlagi kliničnih znakov okužbe. Poznejša analiza je v 78 % teh primerov potrdila diagnozo veterinarjev (glej Poročilo Nacionalnega revizijskega urada (National Audit Office), tabela 38, str. 63).
  Nasprotno so bile v drugih državah članicah živali na krajih izbruha zaklane, ko se je pojavil sum in preden so bili znani končni rezultati laboratorijskih analiz. Na Nizozemskem, v Franciji in na Irskem so preventivno zaklali, zlasti ovce, uvožene iz Združenega kraljestva.
  V Združenem kraljestvu so živali zaklali, potem ko so ocenili njihovo vrednost in je rejec to oceno sprejel, s čimer so zakasnili zakol okuženih živali. Nasprotno so v Franciji vrednost živali ocenili po njihovem zakolu, da ne bi zavlačevali z izkoreninjenjem epidemije živalske bolezni. |
| --- | --- |

58.

Vendar predpisi Skupnosti v primeru sekundarnih izbruhov državam članicam omogočajo, ne da bi jim nalagali, da v primeru širjenja epidemije živalske bolezni živali zakoljejo, ko pooblaščeni veterinar odkrije klinične znake bolezni. Poleg tega tudi ne nalagajo zakola živali pred ocenitvijo njihove vrednosti in zaključkom s tem povezanih upravnih postopkov. Iz tega sledi, da so bili zakoli opravljeni bolj ali manj hitro, glede na prakse držav članic in razpoložljivo veterinarsko osebje (glej okvir 3), kar je povečalo tveganje širjenja epidemije živalske bolezni.

Pristojni organ v Združenem kraljestvu je v skladu s predpisi Skupnosti čakal, da laboratorij potrdi okužbo, preden se je lotil zakola živali na kraju prvega izbruha: v tem času so se pojavili trije novi izbruhi. Pri prvih stotih izbruhih je med potrditvijo okužbe in zakolom v večini primerov preteklo štiriindvajset ur, včasih tudi do sedem dni. Združeno kraljestvo se je pozneje lotilo zakola na podlagi kliničnih znakov okužbe. Poznejša analiza je v 78 % teh primerov potrdila diagnozo veterinarjev (glej Poročilo Nacionalnega revizijskega urada (National Audit Office), tabela 38, str. 63).
  Nasprotno so bile v drugih državah članicah živali na krajih izbruha zaklane, ko se je pojavil sum in preden so bili znani končni rezultati laboratorijskih analiz. Na Nizozemskem, v Franciji in na Irskem so preventivno zaklali, zlasti ovce, uvožene iz Združenega kraljestva.
  V Združenem kraljestvu so živali zaklali, potem ko so ocenili njihovo vrednost in je rejec to oceno sprejel, s čimer so zakasnili zakol okuženih živali. Nasprotno so v Franciji vrednost živali ocenili po njihovem zakolu, da ne bi zavlačevali z izkoreninjenjem epidemije živalske bolezni.

DEJAVNOSTI KOMISIJE V ZVEZI S SISTEMOM POVRAČILA IZDATKOV

| 59. | Sodišče in organi, ki sprejmejo sklep o razrešitvi, so pred začetkom krize Komisijo seznanili s priporočili, od katerih so se nekatera ujemala z ugotovitvami Urada za prehrano in veterinarstvo, navedenimi v odstavku 46. Komisija na finančnem področju ni izkoristila priporočil, ki jih je Sodišče oblikovalo leta 1996, niti tistih, ki so jih organi, ki sprejmejo sklep o razrešitvi, oblikovali v zvezi s prašičjo kugo in BSE, da bi jih prilagodila za primer slinavke in parkljevke (glej okvir 4).


  Natančno določiti pravila in postopke na področju upravičenosti izdatkov držav članic in nadomestil za rejce (Posebno poročilo št. 1/2000, odstavek 80): Komisija se je v odgovor na letno poročilo Sodišča iz leta 1995 obvezala, da bo državam članicam sporočila smernice glede postopkov in izračuna nadomestil; to ni bilo storjeno.
  Uskladiti stopnje financiranja, ki se uporabljajo za veterinarske ukrepe in ukrepe za podporo trga (Posebno poročilo št. 1/2000, odstavek 79): Komisija se je obvezala, da bo to storila za primer prašičje kuge; vendar se stopnje sofinanciranja še vedno spreminjajo glede na naravo živalskih bolezni.
  Predložiti Svetu predlog revizije predpisov, da bi povečali prispevek lastnikov gospodarstev z intenzivno rejo prašičev k ukrepom za nadzor bolezni (Posebno poročilo št. 1/2000, odstavek 81): Komisija je naredila primerjalno študijo drugih oblik financiranja, vendar ni prispevala k vzpostavitvi sistemov, ki vključujejo prispevke rejcev k stroškom za nadzor slinavke in parkljevke, v državah članicah. |
| --- | --- |

59.

Sodišče in organi, ki sprejmejo sklep o razrešitvi, so pred začetkom krize Komisijo seznanili s priporočili, od katerih so se nekatera ujemala z ugotovitvami Urada za prehrano in veterinarstvo, navedenimi v odstavku 46. Komisija na finančnem področju ni izkoristila priporočil, ki jih je Sodišče oblikovalo leta 1996, niti tistih, ki so jih organi, ki sprejmejo sklep o razrešitvi, oblikovali v zvezi s prašičjo kugo in BSE, da bi jih prilagodila za primer slinavke in parkljevke (glej okvir 4).

Natančno določiti pravila in postopke na področju upravičenosti izdatkov držav članic in nadomestil za rejce (Posebno poročilo št. 1/2000, odstavek 80): Komisija se je v odgovor na letno poročilo Sodišča iz leta 1995 obvezala, da bo državam članicam sporočila smernice glede postopkov in izračuna nadomestil; to ni bilo storjeno.
  Uskladiti stopnje financiranja, ki se uporabljajo za veterinarske ukrepe in ukrepe za podporo trga (Posebno poročilo št. 1/2000, odstavek 79): Komisija se je obvezala, da bo to storila za primer prašičje kuge; vendar se stopnje sofinanciranja še vedno spreminjajo glede na naravo živalskih bolezni.
  Predložiti Svetu predlog revizije predpisov, da bi povečali prispevek lastnikov gospodarstev z intenzivno rejo prašičev k ukrepom za nadzor bolezni (Posebno poročilo št. 1/2000, odstavek 81): Komisija je naredila primerjalno študijo drugih oblik financiranja, vendar ni prispevala k vzpostavitvi sistemov, ki vključujejo prispevke rejcev k stroškom za nadzor slinavke in parkljevke, v državah članicah.

Komisija ni predlagala direktiv v zvezi s postopki, po katerih države članice izračunavajo in izplačujejo nadomestila kmetom

| 60. | Predpisi (73) Komisiji nalagajo, da sprejme potrebne izvedbene ukrepe glede posebnega finančnega prispevka Komisije za izkoreninjenje slinavke in parkljevke. Predpisi določajo, da je pogoj za povračilo Skupnosti za izdatke držav članic zlasti „ustrezno nadomestilo“ za rejce, ne da bi natančno določili, kaj ta izraz pomeni. Svet (74) se je decembra 2000 odločil, da je za neposredno upravljanje teh izdatkov odgovorna samo Komisija. Paradoksalno je, da Komisija, čeprav se je obvezala, da bo predložila direktive o oblikovanju sistema za izplačilo nadomestil rejcem v državah članicah, meni, da za to ni pravno pristojna. Zato ostajajo predpisi nepopolni, dokler ne bo Komisija predložila teh direktiv. Komisija se na podlagi sedanjega pravnega sistema omejuje na to, da ugotavlja, ali so izdatki držav članic upravičeni do povračila Skupnosti, ne da bi določila okvir za izračun nadomestil, ki se izplačajo rejcem. |
| --- | --- |

60.

Predpisi (73) Komisiji nalagajo, da sprejme potrebne izvedbene ukrepe glede posebnega finančnega prispevka Komisije za izkoreninjenje slinavke in parkljevke. Predpisi določajo, da je pogoj za povračilo Skupnosti za izdatke držav članic zlasti „ustrezno nadomestilo“ za rejce, ne da bi natančno določili, kaj ta izraz pomeni. Svet (74) se je decembra 2000 odločil, da je za neposredno upravljanje teh izdatkov odgovorna samo Komisija. Paradoksalno je, da Komisija, čeprav se je obvezala, da bo predložila direktive o oblikovanju sistema za izplačilo nadomestil rejcem v državah članicah, meni, da za to ni pravno pristojna. Zato ostajajo predpisi nepopolni, dokler ne bo Komisija predložila teh direktiv. Komisija se na podlagi sedanjega pravnega sistema omejuje na to, da ugotavlja, ali so izdatki držav članic upravičeni do povračila Skupnosti, ne da bi določila okvir za izračun nadomestil, ki se izplačajo rejcem.

| 61. | Nasprotno je Komisija v primeru obveznih zakolov goveda, prizadetega zaradi BSE (75), določila mejo zneska nadomestil, ki jih države članice izplačajo rejcem (76). Dovoljeno jim je, da za vsako žival plačajo tekočo objektivno tržno vrednost, določeno na podlagi sistema objektivne individualne ocene, ki ga določijo same. Čeprav ta sistem ne izpolnjuje v celoti želje po usklajenem, pravičnem in gospodarnem sistemu nadomestil, je še vedno boljši od tega, da nadomestila, ki jih države članice plačajo rejcem, niso določena, kar prevladuje na področju slinavke in parkljevke. Zaradi odsotnosti okvira za izračun in izplačilo nadomestil so bile namreč mogoče nedoslednosti in neenaka obravnava rejcev glede na njihov geografski položaj in/ali izbrano metodo zakola, opisane v nadaljevanju. |
| --- | --- |

61.

Nasprotno je Komisija v primeru obveznih zakolov goveda, prizadetega zaradi BSE (75), določila mejo zneska nadomestil, ki jih države članice izplačajo rejcem (76). Dovoljeno jim je, da za vsako žival plačajo tekočo objektivno tržno vrednost, določeno na podlagi sistema objektivne individualne ocene, ki ga določijo same. Čeprav ta sistem ne izpolnjuje v celoti želje po usklajenem, pravičnem in gospodarnem sistemu nadomestil, je še vedno boljši od tega, da nadomestila, ki jih države članice plačajo rejcem, niso določena, kar prevladuje na področju slinavke in parkljevke. Zaradi odsotnosti okvira za izračun in izplačilo nadomestil so bile namreč mogoče nedoslednosti in neenaka obravnava rejcev glede na njihov geografski položaj in/ali izbrano metodo zakola, opisane v nadaljevanju.

Sistemi izplačevanja nadomestil so se razlikovali, ocene pa so bile neenotne

| 62. | Države članice so morale, ker za nadomestilo za neposredne izgube rejcev bruto vrednost njihove zaklane živine ni bila določena vnaprej (razen na Nizozemskem), določiti to vrednost med krizo, ko nekatere referenčne cene zaradi zaprtja trgov niso bile na voljo. Večina držav članic je pripravila tabele cen, ki so služile kot referenca za zaprisežene ocenjevalce, zadolžene za ocenitev živali, ne da bi navedle, da gre za zgornje meje. Referenčne cene za nekatere vrste živali so manjkale. |
| --- | --- |

62.

Države članice so morale, ker za nadomestilo za neposredne izgube rejcev bruto vrednost njihove zaklane živine ni bila določena vnaprej (razen na Nizozemskem), določiti to vrednost med krizo, ko nekatere referenčne cene zaradi zaprtja trgov niso bile na voljo. Večina držav članic je pripravila tabele cen, ki so služile kot referenca za zaprisežene ocenjevalce, zadolžene za ocenitev živali, ne da bi navedle, da gre za zgornje meje. Referenčne cene za nekatere vrste živali so manjkale.

| 63. | Tri države članice (Irska, Nizozemska, Združeno kraljestvo) niso nadomestile izgub iz poslovanja (77), in tako pustile kmete brez sredstev najmanj tri tedne po zakolu živali in popolnem razkuženju njihovega gospodarstva. Nasprotno so v Franciji francoski organi rejcem povrnili te izgube, ker so menili, da bi moralo „ustrezno nadomestilo“ za rejce pokrivati vse izgube (živali in prihodkov). Vendar jim Komisija ni priznala nadomestila Skupnosti. |
| --- | --- |

63.

Tri države članice (Irska, Nizozemska, Združeno kraljestvo) niso nadomestile izgub iz poslovanja (77), in tako pustile kmete brez sredstev najmanj tri tedne po zakolu živali in popolnem razkuženju njihovega gospodarstva. Nasprotno so v Franciji francoski organi rejcem povrnili te izgube, ker so menili, da bi moralo „ustrezno nadomestilo“ za rejce pokrivati vse izgube (živali in prihodkov). Vendar jim Komisija ni priznala nadomestila Skupnosti.

| 64. | Pogodbe, sklenjene med državami članicami in ocenjevalci, so bile različne in navodila ocenjevalcem v nekaterih primerih nezadostna. Ker Komisija državam članicam ni dala navodil glede ocenjevanja vrednosti goveda, ocenjevalci za določitev te vrednosti niso uporabili sistema identifikacije in registracije goveda (78), ki vsebuje pomembne podatke glede vrednosti živali (pasma, starost, spol), zaradi česar so imeli pri ocenjevanju več svobode. Identifikacija goveda ni bila navedena na ocenjevalnih obrazcih in nič ni kazalo, da so ocene pregledali višji ocenjevalci ali ministrstvo. |
| --- | --- |

64.

Pogodbe, sklenjene med državami članicami in ocenjevalci, so bile različne in navodila ocenjevalcem v nekaterih primerih nezadostna. Ker Komisija državam članicam ni dala navodil glede ocenjevanja vrednosti goveda, ocenjevalci za določitev te vrednosti niso uporabili sistema identifikacije in registracije goveda (78), ki vsebuje pomembne podatke glede vrednosti živali (pasma, starost, spol), zaradi česar so imeli pri ocenjevanju več svobode. Identifikacija goveda ni bila navedena na ocenjevalnih obrazcih in nič ni kazalo, da so ocene pregledali višji ocenjevalci ali ministrstvo.

| 65. | Sistemi, ki so jih sprejele države članice, so navedeni v okviru 5.


  Združeno kraljestvo, Irska in Nizozemska so se odločili za sistem poplačila nadomestil, ki temelji na vrednosti živali, in izključili izgube iz poslovanja, medtem ko jih je Francija vključila, kar predstavlja 30-odstotno povečanje vrednosti živali.
  V Združenem kraljestvu je sistem nihal med oceno vrednosti živali, ki so jo opravili samo ocenjevalci, in mešanim sistemom, v katerem so se kmeti lahko odločili med oceno na podlagi tabele cen in oceno, ki so jo opravili ocenjevalci. Ta standardna tabela cen ni vsebovala niti referenčnih cen za vse kategorije živali niti zgornje meje. Zaradi velikega povišanja ocenjenih zneskov je bila uporaba standardne tabele opuščena. Ocenjevalci niso dobili natančnih smernic, nenatančna navodila glede vključitve še vedno dolgovanih premij za živali v znesek nadomestila pa so povzročila razlike v praksah.
  Pristojni organ na Irskem je pripravljal mesečni seznam natančnih cen za vse kategorije goveda. Nasprotno je bila tabela cen za ovce, ki jo je pripravil pristojni organ, nepopolna in ni predvidevala zgornje meje.
  Na Nizozemskem so referenčna tabela cen, ki jo je pristojni organ določil vnaprej, in postopki ocenjevanja, ki so bili že predvideni v načrtu za ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih in po katerih se je treba ravnati, prispevali k natančnejši in enotnejši oceni vrednosti živali.
  V Franciji je bila določena pavšalna lestvica za ovce, vendar je nezadosten nacionalni okvir za druge kategorije živali omogočil, da so se prefekture odločile za različne sisteme. |
| --- | --- |

65.

Sistemi, ki so jih sprejele države članice, so navedeni v okviru 5.

Združeno kraljestvo, Irska in Nizozemska so se odločili za sistem poplačila nadomestil, ki temelji na vrednosti živali, in izključili izgube iz poslovanja, medtem ko jih je Francija vključila, kar predstavlja 30-odstotno povečanje vrednosti živali.
  V Združenem kraljestvu je sistem nihal med oceno vrednosti živali, ki so jo opravili samo ocenjevalci, in mešanim sistemom, v katerem so se kmeti lahko odločili med oceno na podlagi tabele cen in oceno, ki so jo opravili ocenjevalci. Ta standardna tabela cen ni vsebovala niti referenčnih cen za vse kategorije živali niti zgornje meje. Zaradi velikega povišanja ocenjenih zneskov je bila uporaba standardne tabele opuščena. Ocenjevalci niso dobili natančnih smernic, nenatančna navodila glede vključitve še vedno dolgovanih premij za živali v znesek nadomestila pa so povzročila razlike v praksah.
  Pristojni organ na Irskem je pripravljal mesečni seznam natančnih cen za vse kategorije goveda. Nasprotno je bila tabela cen za ovce, ki jo je pripravil pristojni organ, nepopolna in ni predvidevala zgornje meje.
  Na Nizozemskem so referenčna tabela cen, ki jo je pristojni organ določil vnaprej, in postopki ocenjevanja, ki so bili že predvideni v načrtu za ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih in po katerih se je treba ravnati, prispevali k natančnejši in enotnejši oceni vrednosti živali.
  V Franciji je bila določena pavšalna lestvica za ovce, vendar je nezadosten nacionalni okvir za druge kategorije živali omogočil, da so se prefekture odločile za različne sisteme.

| 66. | Zaradi odsotnosti natančnih predpisov Skupnosti so bila po sistemih, vzpostavljenih v državah članicah, rejcem izplačana neenotna nadomestila. Nacionalni revizijski urad (National Audit Office) ter Komisija in Sodišče so v Združenem kraljestvu ugotovili višje ocene vrednosti živali v primerjavi z njihovo vrednostjo na začetku krize. Nekaterim rejcem so bila odobrena dodatna plačila v skupni vrednosti 4,2 milijona EUR glede na začetno vrednost njihovih živali (Francija, Irska, Združeno kraljestvo). V drugih primerih so se nadomestila zmanjšala (Nizozemska). Povprečna nadomestila, izplačana rejcem, so bila za govedo in ovce precej višja v Združenem kraljestvu kot v drugih državah članicah, medtem ko so bila za prašiče višja v Franciji (glej okvir 6 in graf 3).


  V Združenem kraljestvu so bila izplačana nadomestila visoka: Nacionalni revizijski urad (National Audit Office) je ugotovil, da je standardna tabela cen, ki se je med delom krize uporabljala za ocenjevanje živali, temeljila na najvišjih cenah, ki so veljale tik pred krizo. Ker je bilo v pogodbi, sklenjeni z ocenjevalci, njihovo plačilo povezano z oceno vrednosti živali, je obstajalo tveganje, da bo ocenjena vrednost neupravičeno višja in zaradi tega višja tudi izplačana nadomestila. Komisija je izračunala, da je bilo nadomestilo za govedo v povprečju dvakrat višje od njegove vrednosti, za ovce več kot dvakrat in pol ter za prašiče skoraj dvakrat, zaradi česar je bil znesek, ki ga je prijavil pristojni organ, precenjen za 811,7 milijona EUR.
  Komisija je v primeru Francije ocenila, da je previsoka ocena vrednosti živali, predvsem zaradi vključitve izgub iz poslovanja v nadomestilo in odobrene previsoke vrednosti prašičev, znašala 1,1 milijona EUR.
  Dodatna plačila na Irskem (0,5 milijona EUR) in v Združenem kraljestvu (1,7 milijona EUR) so bila izplačana kmetom, ki so se pritožili, pri tem pa pristojni organ, ki so se mu ocene zdele previsoke, ni znižal izplačanih nadomestil. V Franciji so zvišali zneske na pavšalni lestvici za ovce, zaradi česar sta bila skupaj z nadomestilom za uničenje trupel dodatno izplačana 2 milijona EUR.
  Na Nizozemskem se je ministrstvo odločilo zmanjšati nadomestila za okužene živali za 50 % njihove vrednosti. Zaradi tega je rejec prejel nadomestilo za okužene živali v višini 50 % njihove vrednosti in za druge živali na isti kmetiji v višini 100 % njihove vrednosti. Sestavljena je bila vnaprej določena tabela cen, na podlagi katere je bilo opravljeno ocenjevanje. |
| --- | --- |

66.

Zaradi odsotnosti natančnih predpisov Skupnosti so bila po sistemih, vzpostavljenih v državah članicah, rejcem izplačana neenotna nadomestila. Nacionalni revizijski urad (National Audit Office) ter Komisija in Sodišče so v Združenem kraljestvu ugotovili višje ocene vrednosti živali v primerjavi z njihovo vrednostjo na začetku krize. Nekaterim rejcem so bila odobrena dodatna plačila v skupni vrednosti 4,2 milijona EUR glede na začetno vrednost njihovih živali (Francija, Irska, Združeno kraljestvo). V drugih primerih so se nadomestila zmanjšala (Nizozemska). Povprečna nadomestila, izplačana rejcem, so bila za govedo in ovce precej višja v Združenem kraljestvu kot v drugih državah članicah, medtem ko so bila za prašiče višja v Franciji (glej okvir 6 in graf 3).

V Združenem kraljestvu so bila izplačana nadomestila visoka: Nacionalni revizijski urad (National Audit Office) je ugotovil, da je standardna tabela cen, ki se je med delom krize uporabljala za ocenjevanje živali, temeljila na najvišjih cenah, ki so veljale tik pred krizo. Ker je bilo v pogodbi, sklenjeni z ocenjevalci, njihovo plačilo povezano z oceno vrednosti živali, je obstajalo tveganje, da bo ocenjena vrednost neupravičeno višja in zaradi tega višja tudi izplačana nadomestila. Komisija je izračunala, da je bilo nadomestilo za govedo v povprečju dvakrat višje od njegove vrednosti, za ovce več kot dvakrat in pol ter za prašiče skoraj dvakrat, zaradi česar je bil znesek, ki ga je prijavil pristojni organ, precenjen za 811,7 milijona EUR.
  Komisija je v primeru Francije ocenila, da je previsoka ocena vrednosti živali, predvsem zaradi vključitve izgub iz poslovanja v nadomestilo in odobrene previsoke vrednosti prašičev, znašala 1,1 milijona EUR.
  Dodatna plačila na Irskem (0,5 milijona EUR) in v Združenem kraljestvu (1,7 milijona EUR) so bila izplačana kmetom, ki so se pritožili, pri tem pa pristojni organ, ki so se mu ocene zdele previsoke, ni znižal izplačanih nadomestil. V Franciji so zvišali zneske na pavšalni lestvici za ovce, zaradi česar sta bila skupaj z nadomestilom za uničenje trupel dodatno izplačana 2 milijona EUR.
  Na Nizozemskem se je ministrstvo odločilo zmanjšati nadomestila za okužene živali za 50 % njihove vrednosti. Zaradi tega je rejec prejel nadomestilo za okužene živali v višini 50 % njihove vrednosti in za druge živali na isti kmetiji v višini 100 % njihove vrednosti. Sestavljena je bila vnaprej določena tabela cen, na podlagi katere je bilo opravljeno ocenjevanje.

Image

Ugotovljeni primeri dvojnih plačil premij za živali

| 67. | Komisija je pet mesecev po začetku krize slinavke in parkljevke, ko so države članice že začele dodeljevati nadomestila, pripravila izredno uredbo (79) o premijah za živali in klavnih premijah Skupnosti, ki jih države članice plačujejo po glavi živine (80) v okviru ukrepov za podporo trga. Ta uredba je državam članicam dovolila, da so te premije rejcem izplačale poleg nadomestil za slinavko in parkljevko, ne da bi morali slednji izpolnjevati pogoje reje živali na gospodarstvih, potrebne za nadzor v normalnih okoliščinah (identifikacija in štetje živali). |
| --- | --- |

67.

Komisija je pet mesecev po začetku krize slinavke in parkljevke, ko so države članice že začele dodeljevati nadomestila, pripravila izredno uredbo (79) o premijah za živali in klavnih premijah Skupnosti, ki jih države članice plačujejo po glavi živine (80) v okviru ukrepov za podporo trga. Ta uredba je državam članicam dovolila, da so te premije rejcem izplačale poleg nadomestil za slinavko in parkljevko, ne da bi morali slednji izpolnjevati pogoje reje živali na gospodarstvih, potrebne za nadzor v normalnih okoliščinah (identifikacija in štetje živali).

| 68. | Vendar Komisija pri pripravi te izredne uredbe ni upoštevala prodajnih praks, veljavnih v normalnih okoliščinah, zlasti na Irskem in v Združenem kraljestvu, kjer v prodajno ceno živali vključijo znesek še dolgovanih premij za živali, ki bi jih prejel naslednji kupec. Ocenjevalci na Irskem in v Združenem kraljestvu, ki so upoštevali običajne prodajne prakse in menili, da bi moralo „ustrezno nadomestilo“ za rejce upoštevati znesek premij, ki se še dolguje rejcem, so te premije vključili v ocene vrednosti živali, ki so se uporabile za izračun nadomestila za slinavko in parkljevko. Vendar Komisija, ker ni upoštevala teh praks, državam članicam ni prepovedala poznejšega izplačila premij za živali, kadar so bile že predhodno vključene v nadomestilo za slinavko in parkljevko. |
| --- | --- |

68.

Vendar Komisija pri pripravi te izredne uredbe ni upoštevala prodajnih praks, veljavnih v normalnih okoliščinah, zlasti na Irskem in v Združenem kraljestvu, kjer v prodajno ceno živali vključijo znesek še dolgovanih premij za živali, ki bi jih prejel naslednji kupec. Ocenjevalci na Irskem in v Združenem kraljestvu, ki so upoštevali običajne prodajne prakse in menili, da bi moralo „ustrezno nadomestilo“ za rejce upoštevati znesek premij, ki se še dolguje rejcem, so te premije vključili v ocene vrednosti živali, ki so se uporabile za izračun nadomestila za slinavko in parkljevko. Vendar Komisija, ker ni upoštevala teh praks, državam članicam ni prepovedala poznejšega izplačila premij za živali, kadar so bile že predhodno vključene v nadomestilo za slinavko in parkljevko.

| 69. | Države članice so, potem ko so rejcem dodelile nadomestila za slinavko in parkljevko, ob uporabi izredne uredbe, izplačale še dolgovane premije za živali. Ker sta Irska in Združeno kraljestvo že vključila znesek nekaterih od teh premij v nadomestilo za slinavko in parkljevko, ki sta ga predhodno izplačala rejcem, je to pomenilo, da so nekateri od njih znesek premij lahko prejeli dvakrat. |
| --- | --- |

69.

Države članice so, potem ko so rejcem dodelile nadomestila za slinavko in parkljevko, ob uporabi izredne uredbe, izplačale še dolgovane premije za živali. Ker sta Irska in Združeno kraljestvo že vključila znesek nekaterih od teh premij v nadomestilo za slinavko in parkljevko, ki sta ga predhodno izplačala rejcem, je to pomenilo, da so nekateri od njih znesek premij lahko prejeli dvakrat.

| 70. | Ker je bil v praksi na ocenjevalnih obrazcih za živali naveden samo celotni znesek brez razlikovanja med premijami in pravo vrednostjo živali, so revizorji težko natančno ocenili obseg dvojnih plačil. Vendar je Sodišče na podlagi dejstva, da so ocenjevalci dobili navodilo, da vključijo znesek premij v oceno živali, in da so nekateri med njimi to vključitev neposredno potrdili, lahko ocenilo, da bi celotni znesek premij za živali (81), ki so bile izplačane Združenemu kraljestvu, skupaj s premijami, vključenimi v nadomestila za slinavko in parkljevko, lahko znašal 10 milijonov funtov šterlingov (več kot 16 milijonov EUR) (82). |
| --- | --- |

70.

Ker je bil v praksi na ocenjevalnih obrazcih za živali naveden samo celotni znesek brez razlikovanja med premijami in pravo vrednostjo živali, so revizorji težko natančno ocenili obseg dvojnih plačil. Vendar je Sodišče na podlagi dejstva, da so ocenjevalci dobili navodilo, da vključijo znesek premij v oceno živali, in da so nekateri med njimi to vključitev neposredno potrdili, lahko ocenilo, da bi celotni znesek premij za živali (81), ki so bile izplačane Združenemu kraljestvu, skupaj s premijami, vključenimi v nadomestila za slinavko in parkljevko, lahko znašal 10 milijonov funtov šterlingov (več kot 16 milijonov EUR) (82).

| 71. | Sodišče je ugotovilo, da so bile na Irskem poleg nadomestil izplačane tudi premije za govedo, vendar so bili zneski manjši (83). V Franciji so nekatere prefekture premije za govedo vključile v nadomestila, druge ne. Nasprotno je nizozemsko ministrstvo za kmetijstvo povedalo Sodišču, da v nadomestila za slinavko in parkljevko ni vključilo nobene premije. |
| --- | --- |

71.

Sodišče je ugotovilo, da so bile na Irskem poleg nadomestil izplačane tudi premije za govedo, vendar so bili zneski manjši (83). V Franciji so nekatere prefekture premije za govedo vključile v nadomestila, druge ne. Nasprotno je nizozemsko ministrstvo za kmetijstvo povedalo Sodišču, da v nadomestila za slinavko in parkljevko ni vključilo nobene premije.

Neenotno izplačevanje klavnih premij

| 72. | Uredba Sveta (84) prav tako v okviru ukrepov za podporo trga predvideva izplačilo premije za zakol goveda in zahteva potrdilo klavnice o zakolu živali. Vendar ta uredba ne določa natančno narave zakola, in sicer ali gre za zakol za prehrano ljudi (Jamstveni oddelek EKUJS – podpora trga) ali zaradi zdravstvenih razlogov (Jamstveni sklad EKUJS – veterinarstvo). Glede na razlago je mogoče klavno premijo izplačati poleg nadomestila za slinavko in parkljevko, vendar samo majhnemu številu rejcev, katerih kontaminirane živali so bile zaklane v klavnici. Zaradi tega je v državah članicah prišlo do neenake obravnave rejcev glede na kraj, na katerem so bile živali zaklane. |
| --- | --- |

72.

Uredba Sveta (84) prav tako v okviru ukrepov za podporo trga predvideva izplačilo premije za zakol goveda in zahteva potrdilo klavnice o zakolu živali. Vendar ta uredba ne določa natančno narave zakola, in sicer ali gre za zakol za prehrano ljudi (Jamstveni oddelek EKUJS – podpora trga) ali zaradi zdravstvenih razlogov (Jamstveni sklad EKUJS – veterinarstvo). Glede na razlago je mogoče klavno premijo izplačati poleg nadomestila za slinavko in parkljevko, vendar samo majhnemu številu rejcev, katerih kontaminirane živali so bile zaklane v klavnici. Zaradi tega je v državah članicah prišlo do neenake obravnave rejcev glede na kraj, na katerem so bile živali zaklane.

| 73. | Komisija, ki je v zvezi s tem prejela vprašanje ene od držav članic, ni pred 30. junijem 2002, ko je potekel rok, določen v uredbah o izplačilu klavnih premij za leto 2001, niti sprejela odločitve niti odgovorila, katero razlago je treba upoštevati. Zato so države članice sprejele različne odločitve, kar je privedlo do neenake obravnave rejcev. Nizozemska, kjer je bil velik del zakolov opravljen v klavnicah, rejcem poleg nadomestil za slinavko in parkljevko ni plačala klavnih premij, s čimer je prihranila 3,5 milijona EUR iz proračuna Skupnosti. Nasprotno so bile na Irskem, kjer je bil del zakolov ravno tako opravljen v klavnicah, premije izplačane, vendar so jih po reviziji Sodišča izterjali. V Združenem kraljestvu premij niso izplačali, da bi preprečili možnost dvojnega izplačila, saj so bile že vključene v nadomestilo za slinavko in parkljevko. V Franciji se to vprašanje ni pojavilo, ker okužene živali niso bile zaklane v klavnici, tako da tudi ni bilo mogoče izplačati klavnih premij. |
| --- | --- |

73.

Komisija, ki je v zvezi s tem prejela vprašanje ene od držav članic, ni pred 30. junijem 2002, ko je potekel rok, določen v uredbah o izplačilu klavnih premij za leto 2001, niti sprejela odločitve niti odgovorila, katero razlago je treba upoštevati. Zato so države članice sprejele različne odločitve, kar je privedlo do neenake obravnave rejcev. Nizozemska, kjer je bil velik del zakolov opravljen v klavnicah, rejcem poleg nadomestil za slinavko in parkljevko ni plačala klavnih premij, s čimer je prihranila 3,5 milijona EUR iz proračuna Skupnosti. Nasprotno so bile na Irskem, kjer je bil del zakolov ravno tako opravljen v klavnicah, premije izplačane, vendar so jih po reviziji Sodišča izterjali. V Združenem kraljestvu premij niso izplačali, da bi preprečili možnost dvojnega izplačila, saj so bile že vključene v nadomestilo za slinavko in parkljevko. V Franciji se to vprašanje ni pojavilo, ker okužene živali niso bile zaklane v klavnici, tako da tudi ni bilo mogoče izplačati klavnih premij.

Predpisi in postopki, ki urejajo upravičenost držav članic do povračila izdatkov, so bili določeni z zamudo

| 74. | Komisija je v skladu z Odločbo 90/424/EGS skupaj s Stalnim veterinarskim odborom (85) zadolžena za določitev načinov izvajanja finančnega prispevka Skupnosti k izdatkom držav članic. Komisija ima poleg tega nalogo, da s pomočjo istega odbora določi naravo dodatnih ukrepov, ki bi bili potrebni za izkoreninjenje epidemije živalske bolezni, in finančni prispevek Skupnosti, ki izhaja iz njih. |
| --- | --- |

74.

Komisija je v skladu z Odločbo 90/424/EGS skupaj s Stalnim veterinarskim odborom (85) zadolžena za določitev načinov izvajanja finančnega prispevka Skupnosti k izdatkom držav članic. Komisija ima poleg tega nalogo, da s pomočjo istega odbora določi naravo dodatnih ukrepov, ki bi bili potrebni za izkoreninjenje epidemije živalske bolezni, in finančni prispevek Skupnosti, ki izhaja iz njih.

| 75. | Komisija pred krizo ni predlagala načinov izvajanja finančnega prispevka Skupnosti, čeprav se je pred tem v odgovoru na letno poročilo Sodišča za leto 1995 obvezala, da bo „državam članicam sporočila smernice glede postopkov in izračuna nadomestila z vidika sofinanciranja veteriarskih ukrepov s strani Skupnosti (...)“ (glej okvir 4). Prav tako državam članicam ni dala natančnih podatkov o naravi dokaznih dokumentov, ki bi jih morale hraniti, da bi bili njihovi izdatki upravičeni do povračila Skupnosti, zaradi česar je ostala brez dragocenih instrumentov, potrebnih za lastni nadzor. |
| --- | --- |

75.

Komisija pred krizo ni predlagala načinov izvajanja finančnega prispevka Skupnosti, čeprav se je pred tem v odgovoru na letno poročilo Sodišča za leto 1995 obvezala, da bo „državam članicam sporočila smernice glede postopkov in izračuna nadomestila z vidika sofinanciranja veteriarskih ukrepov s strani Skupnosti (...)“ (glej okvir 4). Prav tako državam članicam ni dala natančnih podatkov o naravi dokaznih dokumentov, ki bi jih morale hraniti, da bi bili njihovi izdatki upravičeni do povračila Skupnosti, zaradi česar je ostala brez dragocenih instrumentov, potrebnih za lastni nadzor.

| 76. | Komisija je šest mesecev po izbruhu krize (86) države članice obvestila, da bo povrnila samo nadomestila za živali „glede na vrednosti, ki so jo imele pred okužbo“, medtem ko so vse zadevne države članice že začele rejcem izplačevati velik del nadomestil po različnih metodah (glej odstavke 62–66). Prav tako ni navedla, kako in na podlagi katerih dokumentov bo določila to vrednost. |
| --- | --- |

76.

Komisija je šest mesecev po izbruhu krize (86) države članice obvestila, da bo povrnila samo nadomestila za živali „glede na vrednosti, ki so jo imele pred okužbo“, medtem ko so vse zadevne države članice že začele rejcem izplačevati velik del nadomestil po različnih metodah (glej odstavke 62–66). Prav tako ni navedla, kako in na podlagi katerih dokumentov bo določila to vrednost.

| 77. | Države članice so prav tako zaradi pomanjkanja navodil Komisije v svojih zahtevkih za povračilo ohranile nadomestila, izplačana rejcem, ki niso izpolnjevali nacionalnih določb o izvedbi direktiv Skupnosti na področju prijave bolezni in omejitev premikov (približno 972 876 EUR v Združenem kraljestvu in 58 769 EUR v Franciji – glej odstavek 56). |
| --- | --- |

77.

Države članice so prav tako zaradi pomanjkanja navodil Komisije v svojih zahtevkih za povračilo ohranile nadomestila, izplačana rejcem, ki niso izpolnjevali nacionalnih določb o izvedbi direktiv Skupnosti na področju prijave bolezni in omejitev premikov (približno 972 876 EUR v Združenem kraljestvu in 58 769 EUR v Franciji – glej odstavek 56).

| 78. | Ker Komisija ni podala smernic glede nadzorov, ki jih morajo opraviti države članice, in dokaznih dokumentov, ki jih morajo hraniti, so bili spisi upravičencev, ki so jih preučili na kraju samem, nepopolni: v številnih primerih so manjkala potrdila o zakolu, navzkrižno preverjanje med številom identificiranega goveda v nacionalnih bazah in številom zaklanega goveda ni bilo izvedeno ali pa je pokazalo številna neskladja v večini držav članic, kjer je bila opravljena revizija. Čeprav je mogoče številne od teh pomanjkljivosti pripisati razsežnosti krize, bi popolnejši načrti ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih (glej odstavke 30–32) in natančnejša merila Komisije lahko zmanjšali njihovo število. V zvezi z drugimi kategorijami živali, ki niso bile registrirane, ker predpisi Skupnosti predvidevajo individualno identifikacijo samo za govedo (87), se ni bilo mogoče prepričati o zanesljivosti prijavljenega števila. |
| --- | --- |

78.

Ker Komisija ni podala smernic glede nadzorov, ki jih morajo opraviti države članice, in dokaznih dokumentov, ki jih morajo hraniti, so bili spisi upravičencev, ki so jih preučili na kraju samem, nepopolni: v številnih primerih so manjkala potrdila o zakolu, navzkrižno preverjanje med številom identificiranega goveda v nacionalnih bazah in številom zaklanega goveda ni bilo izvedeno ali pa je pokazalo številna neskladja v večini držav članic, kjer je bila opravljena revizija. Čeprav je mogoče številne od teh pomanjkljivosti pripisati razsežnosti krize, bi popolnejši načrti ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih (glej odstavke 30–32) in natančnejša merila Komisije lahko zmanjšali njihovo število. V zvezi z drugimi kategorijami živali, ki niso bile registrirane, ker predpisi Skupnosti predvidevajo individualno identifikacijo samo za govedo (87), se ni bilo mogoče prepričati o zanesljivosti prijavljenega števila.

| 79. | Komisija je po krizi v Odločbi 90/424/EGS natančno določila merila za pridobitev pomoči in dokumente, potrebne za pridobitev povračila Skupnosti (glej okvir 7). Komisija v odgovoru na ta odstavek sama navaja, da od leta 1990 ni veliko spreminjala pravil za pridobitev pomoči iz Odločbe 90/424/EGS. Ta odločba ni dovolj natančna in omogoča različne razlage.


  Preventivni zakoli, opravljeni v državah članicah, ki so mesec dni pred krizo iz Združenega kraljestva uvozile ovce: v Franciji so bili izdatki za te zakole povrnjeni kljub odsotnosti odločbe Komisije o njihovem povračilu.
  Delni preventivni zakoli, opravljeni v okolici izbruhov na Irskem, v Franciji in Združenem kraljestvu (celotni znesek izdatkov za zakole v krogu 3 km od izbruha je v Cumbrii znašal 112,3 milijona EUR): Komisija je odločbe o povračilu sprejela julija 2002 za Francijo, decembra 2003 za Združeno kraljestvo in Irsko, medtem ko jih v primeru Nizozemske v času priprave tega poročila dokončuje.
  Preventivni zakoli v državah članicah, kjer ni bilo izbruha bolezni (Belgija, Nemčija, Španija in Portugalska): Komisija je odločitev sprejela šele avgusta 2003 oziroma skoraj dve leti po koncu krize (88).
  Odločbe glede financiranja spremljajočih stroškov z natančno navedbo podatkov, ki jih je treba predložiti Komisiji (stroški za veterinarje, stroški za uničenje trupov in razkuževanje): sprejete so bile šele leta 2003 (89). |
| --- | --- |

79.

Komisija je po krizi v Odločbi 90/424/EGS natančno določila merila za pridobitev pomoči in dokumente, potrebne za pridobitev povračila Skupnosti (glej okvir 7). Komisija v odgovoru na ta odstavek sama navaja, da od leta 1990 ni veliko spreminjala pravil za pridobitev pomoči iz Odločbe 90/424/EGS. Ta odločba ni dovolj natančna in omogoča različne razlage.

Preventivni zakoli, opravljeni v državah članicah, ki so mesec dni pred krizo iz Združenega kraljestva uvozile ovce: v Franciji so bili izdatki za te zakole povrnjeni kljub odsotnosti odločbe Komisije o njihovem povračilu.
  Delni preventivni zakoli, opravljeni v okolici izbruhov na Irskem, v Franciji in Združenem kraljestvu (celotni znesek izdatkov za zakole v krogu 3 km od izbruha je v Cumbrii znašal 112,3 milijona EUR): Komisija je odločbe o povračilu sprejela julija 2002 za Francijo, decembra 2003 za Združeno kraljestvo in Irsko, medtem ko jih v primeru Nizozemske v času priprave tega poročila dokončuje.
  Preventivni zakoli v državah članicah, kjer ni bilo izbruha bolezni (Belgija, Nemčija, Španija in Portugalska): Komisija je odločitev sprejela šele avgusta 2003 oziroma skoraj dve leti po koncu krize (88).
  Odločbe glede financiranja spremljajočih stroškov z natančno navedbo podatkov, ki jih je treba predložiti Komisiji (stroški za veterinarje, stroški za uničenje trupov in razkuževanje): sprejete so bile šele leta 2003 (89).

| 80. | Skupnost prispeva k izdatkom držav članic, samo če so države članice izvedle ukrepe Skupnosti, kot so izolacija gospodarstva, takoj ko se pojavi sum bolezni, zakol vseh živali, njihovo uničenje ter čiščenje in razkuževanje, takoj ko je bolezen uradno potrjena (90). Vendar finančna poročila, ki jih je Komisija zahtevala v odločbah o dodelitvi finančne pomoči državam članicam, da bi določila dolgovani znesek povračila, vsebujejo samo del informacij, potrebnih za ocenitev upravičenosti njihovih izdatkov, opredeljenih v Odločbi Sveta 90/424/EGS (91). |
| --- | --- |

80.

Skupnost prispeva k izdatkom držav članic, samo če so države članice izvedle ukrepe Skupnosti, kot so izolacija gospodarstva, takoj ko se pojavi sum bolezni, zakol vseh živali, njihovo uničenje ter čiščenje in razkuževanje, takoj ko je bolezen uradno potrjena (90). Vendar finančna poročila, ki jih je Komisija zahtevala v odločbah o dodelitvi finančne pomoči državam članicam, da bi določila dolgovani znesek povračila, vsebujejo samo del informacij, potrebnih za ocenitev upravičenosti njihovih izdatkov, opredeljenih v Odločbi Sveta 90/424/EGS (91).

| 81. | Države članice so predložile številne spremembe zahtevkov za povračilo. Ker so bili njihovi zahtevki neenotni in so še vedno vsebovali številne napake, so morale službe Komisije podaljšati nadzore in zaradi tega zakasniti končna povračila. |
| --- | --- |

81.

Države članice so predložile številne spremembe zahtevkov za povračilo. Ker so bili njihovi zahtevki neenotni in so še vedno vsebovali številne napake, so morale službe Komisije podaljšati nadzore in zaradi tega zakasniti končna povračila.

Roki za povračilo izdatkov držav članic

| 82. | Izkazalo se je, da je naloga Komisije, da v okviru zahtevkov za povračilo ugotovi vrednost vsake živali ali vsaj vsake kategorije živali, zapletena zaradi različnih sistemov nadomestil, ki so jih sprejele države članice (glej odstavke 62–73), in sprememb zahtevkov za povračilo, ki so jih države članice predložile. K temu je treba še prišteti, da se ni bilo mogoče prepričati o točnosti števila zaklanih živali. |
| --- | --- |

82.

Izkazalo se je, da je naloga Komisije, da v okviru zahtevkov za povračilo ugotovi vrednost vsake živali ali vsaj vsake kategorije živali, zapletena zaradi različnih sistemov nadomestil, ki so jih sprejele države članice (glej odstavke 62–73), in sprememb zahtevkov za povračilo, ki so jih države članice predložile. K temu je treba še prišteti, da se ni bilo mogoče prepričati o točnosti števila zaklanih živali.

| 83. | Zato do 1. oktobra 2003 oziroma več kot dve leti po koncu epidemije živalske bolezni niti Irska niti Nizozemska niti Združeno kraljestvo niso prejeli povračil Skupnosti, medtem ko so rejci na splošno prejeli nadomestila v treh mesecih po zakolih, opravljenih leta 2001. |
| --- | --- |

83.

Zato do 1. oktobra 2003 oziroma več kot dve leti po koncu epidemije živalske bolezni niti Irska niti Nizozemska niti Združeno kraljestvo niso prejeli povračil Skupnosti, medtem ko so rejci na splošno prejeli nadomestila v treh mesecih po zakolih, opravljenih leta 2001.

Stopnja sofinanciranja usklajena le za prašiče

| 84. | Odločba Sveta 90/424/EGS določa, da prispevek Skupnosti znaša 60 % upravičenih stroškov, ki jih je država članica (glej tabelo) porabila za nadzor slinavke in parkljevke. |
| --- | --- |

84.

Odločba Sveta 90/424/EGS določa, da prispevek Skupnosti znaša 60 % upravičenih stroškov, ki jih je država članica (glej tabelo) porabila za nadzor slinavke in parkljevke.

| 85. | Upravljanje in posebne predpise glede stopenj povračila in nadomestil, ki se izplačajo rejcem, si še naprej delita Generalni direktorat za kmetijstvo in Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov: Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov upravlja nadomestila v zvezi z večino živalskih bolezni, razen nadomestil za govedo, zaklano zaradi transmisivne spongiformne encefalopatije (TSE), ki jih še naprej upravlja Generalni direktorat za kmetijstvo. Čeprav so bile stopnje povračila, ki sta jih uporabila Generalni direktorat za kmetijstvo in Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov, usklajene za področje prašičereje, to ni bilo storjeno za slinavko in parkljevko ter TSE: stopnja za slinavko in parkljevko znaša 60 %, medtem ko je za TSE 70-odstotna. Stopnja za druge živalske bolezni, vključno s prašičjo kugo, znaša 50 %. Iz tega sledi, da se stopnje povračila za iste kategorije živali spreminjajo glede na bolezen, zaradi katere so zaklane. Sodišče ni moglo odkriti razloga za te različne stopnje, ki veljajo od leta 1996. |
| --- | --- |

85.

Upravljanje in posebne predpise glede stopenj povračila in nadomestil, ki se izplačajo rejcem, si še naprej delita Generalni direktorat za kmetijstvo in Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov: Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov upravlja nadomestila v zvezi z večino živalskih bolezni, razen nadomestil za govedo, zaklano zaradi transmisivne spongiformne encefalopatije (TSE), ki jih še naprej upravlja Generalni direktorat za kmetijstvo. Čeprav so bile stopnje povračila, ki sta jih uporabila Generalni direktorat za kmetijstvo in Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov, usklajene za področje prašičereje, to ni bilo storjeno za slinavko in parkljevko ter TSE: stopnja za slinavko in parkljevko znaša 60 %, medtem ko je za TSE 70-odstotna. Stopnja za druge živalske bolezni, vključno s prašičjo kugo, znaša 50 %. Iz tega sledi, da se stopnje povračila za iste kategorije živali spreminjajo glede na bolezen, zaradi katere so zaklane. Sodišče ni moglo odkriti razloga za te različne stopnje, ki veljajo od leta 1996.

Kmetje niso prispevali k financiranju sistema nadzora Skupnosti

| 86. | Komisija je v odgovor na posebno poročilo Sodišča o prašičji kugi (92) priznala, da „bi morali pridelovalci bolj sodelovati pri financiranju stroškov izkoreninjenja živalskih bolezni“, in zapisala, da namerava „preučiti možnosti pomoči državam članicam pri vzpostavitvi teh sistemov v okviru revizije zakonodaje Skupnosti na tem področju“. Komisija takšne pomoči ni predlagala niti za prašičjo kugo niti za slinavko in parkljevko. |
| --- | --- |

86.

Komisija je v odgovor na posebno poročilo Sodišča o prašičji kugi (92) priznala, da „bi morali pridelovalci bolj sodelovati pri financiranju stroškov izkoreninjenja živalskih bolezni“, in zapisala, da namerava „preučiti možnosti pomoči državam članicam pri vzpostavitvi teh sistemov v okviru revizije zakonodaje Skupnosti na tem področju“. Komisija takšne pomoči ni predlagala niti za prašičjo kugo niti za slinavko in parkljevko.

| 87. | Celotna živinorejska panoga (rejci, ki jih je ali ni prizadela epidemija živalske bolezni) ne prispeva k stroškom Skupnosti za izkoreninjenje bolezni, čeprav je imel lahko del rejcev, ki jih niso prizadeli niti ukrepi omejitve premikov niti zakoli, dobičke od zvišanja cen, kot kaže univerzitetna študija, opravljena za irsko ministrstvo za kmetijstvo (93). Ta študija je izmerila, da je imela podružnica na Irskem leta 2001 dobiček v višini približno 107 milijonov EUR predvsem zaradi povečanja količine in cene izvozov v Združeno kraljestvo. |
| --- | --- |

87.

Celotna živinorejska panoga (rejci, ki jih je ali ni prizadela epidemija živalske bolezni) ne prispeva k stroškom Skupnosti za izkoreninjenje bolezni, čeprav je imel lahko del rejcev, ki jih niso prizadeli niti ukrepi omejitve premikov niti zakoli, dobičke od zvišanja cen, kot kaže univerzitetna študija, opravljena za irsko ministrstvo za kmetijstvo (93). Ta študija je izmerila, da je imela podružnica na Irskem leta 2001 dobiček v višini približno 107 milijonov EUR predvsem zaradi povečanja količine in cene izvozov v Združeno kraljestvo.

| 88. | Vendar je v nekaterih državah članicah bodisi javni sektor bodisi kmetijski sektor neodvisno od Komisije sprejel pobude deloma zato, da bi zmanjšali ali dopolnili nacionalne izdatke za izkoreninjenje bolezni. Na Nizozemskem so po krizi prašičje kuge ustanovili Sklad za zdravstveno varstvo živali, zadolžen za izplačevanje nadomestil v primeru epidemije. Ta sklad se financira iz treh virov: s strani rejcev, iz evropskega proračuna (po potrebi) in nizozemskega kmetijskega proračuna. Največji delež prispevajo rejci. V Združenem kraljestvu trenutno preučujejo podoben sistem. V Franciji rejci, včlanjeni v združenja za zdravstveno varstvo živali (groupements de défense sanitaire), prostovoljno oblikujejo izravnalne rezervacije, iz katerih se v primeru krize povrne škoda tistim, ki utrpijo izgube zaradi ukrepov omejitve premikov živali in za katere ni povračila Skupnosti (94). |
| --- | --- |

88.

Vendar je v nekaterih državah članicah bodisi javni sektor bodisi kmetijski sektor neodvisno od Komisije sprejel pobude deloma zato, da bi zmanjšali ali dopolnili nacionalne izdatke za izkoreninjenje bolezni. Na Nizozemskem so po krizi prašičje kuge ustanovili Sklad za zdravstveno varstvo živali, zadolžen za izplačevanje nadomestil v primeru epidemije. Ta sklad se financira iz treh virov: s strani rejcev, iz evropskega proračuna (po potrebi) in nizozemskega kmetijskega proračuna. Največji delež prispevajo rejci. V Združenem kraljestvu trenutno preučujejo podoben sistem. V Franciji rejci, včlanjeni v združenja za zdravstveno varstvo živali (groupements de défense sanitaire), prostovoljno oblikujejo izravnalne rezervacije, iz katerih se v primeru krize povrne škoda tistim, ki utrpijo izgube zaradi ukrepov omejitve premikov živali in za katere ni povračila Skupnosti (94).

| 89. | V državah članicah torej razvijajo zanimive, vendar različne pobude. Brez okvira Skupnosti lahko nastane neenaka obravnava rejcev. Poleg tega, čeprav se lahko s temi pobudami zmanjša prispevek držav članic k sistemu nadzora, nobena med njimi ne zagotavlja zmanjšanja stroškov Skupnosti. |
| --- | --- |

89.

V državah članicah torej razvijajo zanimive, vendar različne pobude. Brez okvira Skupnosti lahko nastane neenaka obravnava rejcev. Poleg tega, čeprav se lahko s temi pobudami zmanjša prispevek držav članic k sistemu nadzora, nobena med njimi ne zagotavlja zmanjšanja stroškov Skupnosti.

KAKO JE KOMISIJA IZVAJALA UKREPE PO KRIZI

Ukrepi na veterinarskem področju

| 90. | Komisija je decembra 2002 predložila nov predlog direktive. Direktiva, ki jo je Svet sprejel septembra 2003 (95), pomembno spreminja nepopolne ukrepe Direktive 85/511/EGS, zlasti:






  (a) | ne da bi vplivala na politiko, veljavno od leta 1992, ki daje prednost zakolu živali, okuženih z virusom, predstavlja cepljenje v nujnih primerih kot pomembno sredstvo za nadzor v primeru epidemije živalske bolezni in določa pogoje za morebitno trženje mesa živali, ki so bile med epidemijo cepljene na ozemlju Unije; |
| --- | --- | --- |

90.

Komisija je decembra 2002 predložila nov predlog direktive. Direktiva, ki jo je Svet sprejel septembra 2003 (95), pomembno spreminja nepopolne ukrepe Direktive 85/511/EGS, zlasti:

(a)

ne da bi vplivala na politiko, veljavno od leta 1992, ki daje prednost zakolu živali, okuženih z virusom, predstavlja cepljenje v nujnih primerih kot pomembno sredstvo za nadzor v primeru epidemije živalske bolezni in določa pogoje za morebitno trženje mesa živali, ki so bile med epidemijo cepljene na ozemlju Unije;

| (b) | dopolnjuje zahteve Skupnosti na področju načrtov za ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih in zahteva, da države članice vsakih pet let ponovno pregledajo te načrte s simulacijskimi vajami (96); večina držav članic je na podlagi izkušenj, dobljenih med krizo, svoje načrte že pregledala; |
| --- | --- |

(b)

dopolnjuje zahteve Skupnosti na področju načrtov za ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih in zahteva, da države članice vsakih pet let ponovno pregledajo te načrte s simulacijskimi vajami (96); večina držav članic je na podlagi izkušenj, dobljenih med krizo, svoje načrte že pregledala;

| (c) | navaja pet posameznih meril, na podlagi katerih je mogoče razglasiti izbruh slinavke in parkljevke na gospodarstvu (97); to bi moralo prispevati k hitrejšemu začetku izvajanja varnostnih ukrepov; |
| --- | --- |

(c)

navaja pet posameznih meril, na podlagi katerih je mogoče razglasiti izbruh slinavke in parkljevke na gospodarstvu (97); to bi moralo prispevati k hitrejšemu začetku izvajanja varnostnih ukrepov;

| (d) | obvezuje države članice k vzpostavitvi sistemov kazni za primere kršitev nacionalnih določb, sprejetih ob uporabi direktiv Skupnosti (98); |
| --- | --- |

(d)

obvezuje države članice k vzpostavitvi sistemov kazni za primere kršitev nacionalnih določb, sprejetih ob uporabi direktiv Skupnosti (98);

| (e) | zahteva od držav članic informacije o datumih izvedbe ukrepov Skupnosti, kar bi moralo Komisiji omogočiti, da določi obseg povračila, ki ga dolguje Skupnost. |
| --- | --- |

(e)

zahteva od držav članic informacije o datumih izvedbe ukrepov Skupnosti, kar bi moralo Komisiji omogočiti, da določi obseg povračila, ki ga dolguje Skupnost.

| 91. | Hkrati s tem so bili sprejeti dopolnilni ukrepi, ki bi morali okrepiti preventivne ukrepe in ukrepe nadzora:






  (a) | Komisija je po krizi v zvezi z nadzorom na mejah sprejela dodatne varnostne ukrepe ter okrepila nadzor prtljage in obveščanje potnikov (99); |
| --- | --- | --- |

91.

Hkrati s tem so bili sprejeti dopolnilni ukrepi, ki bi morali okrepiti preventivne ukrepe in ukrepe nadzora:

(a)

Komisija je po krizi v zvezi z nadzorom na mejah sprejela dodatne varnostne ukrepe ter okrepila nadzor prtljage in obveščanje potnikov (99);

| (b) | na podlagi prejšnjih predlogov Komisije je bila po krizi sprejeta prepoved skladiščenja proizvodov, ki ne izpolnjujejo veterinarskih zahtev Skupnosti, v prostih conah (100); |
| --- | --- |

(b)

na podlagi prejšnjih predlogov Komisije je bila po krizi sprejeta prepoved skladiščenja proizvodov, ki ne izpolnjujejo veterinarskih zahtev Skupnosti, v prostih conah (100);

| (c) | Komisiji je v zvezi z živalsko krmo uspelo na ravni EU sprejeti splošno prepoved uporabe odpadkov iz gostinstva in pomij (101), kar je predlagala že pred začetkom krize; |
| --- | --- |

(c)

Komisiji je v zvezi z živalsko krmo uspelo na ravni EU sprejeti splošno prepoved uporabe odpadkov iz gostinstva in pomij (101), kar je predlagala že pred začetkom krize;

| (d) | Komisija je po krizi predstavila predlog individualne identifikacije ovac (102), ki je bil sprejet decembra 2003 (103). |
| --- | --- |

(d)

Komisija je po krizi predstavila predlog individualne identifikacije ovac (102), ki je bil sprejet decembra 2003 (103).

| 92. | Vendar ukrepi, ki so bili sprejeti do sedaj, nekaterih vidikov ne upoštevajo dovolj in v tem pogledu ostajajo minimalni:






  (a) | spodbujevalni ukrepi ali uporaba pogojev za izplačilo nadomestil niso okrepili pomembnosti hitre prijave bolezni s strani rejcev; |
| --- | --- | --- |

92.

Vendar ukrepi, ki so bili sprejeti do sedaj, nekaterih vidikov ne upoštevajo dovolj in v tem pogledu ostajajo minimalni:

(a)

spodbujevalni ukrepi ali uporaba pogojev za izplačilo nadomestil niso okrepili pomembnosti hitre prijave bolezni s strani rejcev;

| (b) | rok za prijavo 1. izbruha Komisiji s strani držav članic se ni skrajšal in še vedno traja 24 ur po potrditvi bolezni, medtem ko izkušnje dokazujejo, da ga je mogoče skrajšati; |
| --- | --- |

(b)

rok za prijavo 1. izbruha Komisiji s strani držav članic se ni skrajšal in še vedno traja 24 ur po potrditvi bolezni, medtem ko izkušnje dokazujejo, da ga je mogoče skrajšati;

| (c) | zakol živali je obvezen, takoj ko se potrdi izbruh bolezni; potrditev bolezni je odslej hitrejša, vendar ni določeno, da mora do zakola priti takoj, in to pred zaključkom upravnih postopkov v zvezi z določitvijo vrednosti živali. |
| --- | --- |

(c)

zakol živali je obvezen, takoj ko se potrdi izbruh bolezni; potrditev bolezni je odslej hitrejša, vendar ni določeno, da mora do zakola priti takoj, in to pred zaključkom upravnih postopkov v zvezi z določitvijo vrednosti živali.

| 93. | Poleg tega Komisija, enako kot v primeru prašičje kuge (104), ni posodobila začetne študije, čeprav je od krize leta 2001 (105) na voljo nekaj podatkov, ki so takrat manjkali. Analiza stroškov in koristi strategije Skupnosti o uporabi cepljenja v nujnih primerih in dovoljevanju prehranjevanja z mesom cepljenih živali na ozemlju Skupnosti ni bila posodobljena kljub spremembam, ki jih je Mednarodni urad za kužne bolezni (glej odstavek 3) uvedel v zvezi z roki za obnovitev trgovskih dejavnosti po koncu epidemije živalske bolezni. |
| --- | --- |

93.

Poleg tega Komisija, enako kot v primeru prašičje kuge (104), ni posodobila začetne študije, čeprav je od krize leta 2001 (105) na voljo nekaj podatkov, ki so takrat manjkali. Analiza stroškov in koristi strategije Skupnosti o uporabi cepljenja v nujnih primerih in dovoljevanju prehranjevanja z mesom cepljenih živali na ozemlju Skupnosti ni bila posodobljena kljub spremembam, ki jih je Mednarodni urad za kužne bolezni (glej odstavek 3) uvedel v zvezi z roki za obnovitev trgovskih dejavnosti po koncu epidemije živalske bolezni.

| 94. | Urad je namreč leta 2002 rok za obnovitev trgovskih dejavnosti z dvanajstih mesecev skrajšal na šest mesecev v primeru uporabe cepljenja med krizo, s čimer se je z vidika trgovskih posledic zmanjšala razlika med uporabo cepljenja in uporabo zakola brez cepljenja, pri kateri rok traja tri mesece. Ta podatek je pomemben, če sprememba politike na ravni Skupnosti daje cepljenju v nujnih primerih večji pomen kot prej. |
| --- | --- |

94.

Urad je namreč leta 2002 rok za obnovitev trgovskih dejavnosti z dvanajstih mesecev skrajšal na šest mesecev v primeru uporabe cepljenja med krizo, s čimer se je z vidika trgovskih posledic zmanjšala razlika med uporabo cepljenja in uporabo zakola brez cepljenja, pri kateri rok traja tri mesece. Ta podatek je pomemben, če sprememba politike na ravni Skupnosti daje cepljenju v nujnih primerih večji pomen kot prej.

| 95. | Sodišče je med revizijo ugotovilo, da so številne države, med katerimi so nekatere sklenile veterinarske sporazume s Skupnostjo, prepovedovale izvoze iz EU še potem, ko so zadevne države znova pridobile status območja, prostega bolezni (106). |
| --- | --- |

95.

Sodišče je med revizijo ugotovilo, da so številne države, med katerimi so nekatere sklenile veterinarske sporazume s Skupnostjo, prepovedovale izvoze iz EU še potem, ko so zadevne države znova pridobile status območja, prostega bolezni (106).

| 96. | Vendar Komisija ni ocenila stroška prepovedi izvoza na ravni Skupnosti. Te prepovedi lahko postanejo obsežnejše, če bo EU uporabljala cepljenje v nujnih primerih, saj bodo lahko tretje države, ki tega ne izvajajo, nerade sprejemale izvoze iz območij, na katerih se izvaja cepljenje. |
| --- | --- |

96.

Vendar Komisija ni ocenila stroška prepovedi izvoza na ravni Skupnosti. Te prepovedi lahko postanejo obsežnejše, če bo EU uporabljala cepljenje v nujnih primerih, saj bodo lahko tretje države, ki tega ne izvajajo, nerade sprejemale izvoze iz območij, na katerih se izvaja cepljenje.

| 97. | Komisija poleg tega še vedno ni posodobila študije o veterinarskih službah držav članic. Komisija kljub priporočilom Parlamenta (107), da bi države članice vzpostavile redne inšpekcije gospodarstev, in priporočilom mednarodne konference do sedaj ni predstavila predloga, s katerim bi države članice spodbudili k vzpostavitvi takšnega sistema. |
| --- | --- |

97.

Komisija poleg tega še vedno ni posodobila študije o veterinarskih službah držav članic. Komisija kljub priporočilom Parlamenta (107), da bi države članice vzpostavile redne inšpekcije gospodarstev, in priporočilom mednarodne konference do sedaj ni predstavila predloga, s katerim bi države članice spodbudili k vzpostavitvi takšnega sistema.

Ukrepi na finančnem področju

| 98. | Špansko predsedstvo Sveta je v memorandumu aprila 2002 (108) pojasnilo, da bi lahko bili programi kmetijskega zavarovanja v živinoreji alternativna rešitev za sedanje mehanizme, ki jih pokriva sklad za nujne primere. Komisija je v odgovor na ta memorandum in prejšnja priporočila Sodišča in organov, ki sprejmejo sklep o razrešitvi (glej odstavek 59 in okvir 4), januarja 2003 financirala študijo o zavarovanjih, ki pokrivajo tveganja, povezana z živalskimi boleznimi. |
| --- | --- |

98.

Špansko predsedstvo Sveta je v memorandumu aprila 2002 (108) pojasnilo, da bi lahko bili programi kmetijskega zavarovanja v živinoreji alternativna rešitev za sedanje mehanizme, ki jih pokriva sklad za nujne primere. Komisija je v odgovor na ta memorandum in prejšnja priporočila Sodišča in organov, ki sprejmejo sklep o razrešitvi (glej odstavek 59 in okvir 4), januarja 2003 financirala študijo o zavarovanjih, ki pokrivajo tveganja, povezana z živalskimi boleznimi.

| 99. | Študija, ki odkriva nedoslednosti sedanjega sistema, jasno govori v prid splošne vzpostavitve sistemov financiranja v državah članicah, ki bi jih upravljali rejci sami in vanje tudi finančno prispevali; s tem bi jih spodbudili k sodelovanju pri nadzoru bolezni. Študija za nadomestilo neposrednih izgub (izgub iz poslovanja) predlaga vzpostavitev prostovoljnega sistema zavarovanj med rejci v obliki vzajemnega sklada. |
| --- | --- |

99.

Študija, ki odkriva nedoslednosti sedanjega sistema, jasno govori v prid splošne vzpostavitve sistemov financiranja v državah članicah, ki bi jih upravljali rejci sami in vanje tudi finančno prispevali; s tem bi jih spodbudili k sodelovanju pri nadzoru bolezni. Študija za nadomestilo neposrednih izgub (izgub iz poslovanja) predlaga vzpostavitev prostovoljnega sistema zavarovanj med rejci v obliki vzajemnega sklada.

| 100. | Komisija zaradi nedavnih rezultatov te študije (maj 2003) še vedno ni predlagala spremembe sedanjega sistema niti določila načinov izvrševanja finančnega prispevka k izdatkom držav članic. |
| --- | --- |

100.

Komisija zaradi nedavnih rezultatov te študije (maj 2003) še vedno ni predlagala spremembe sedanjega sistema niti določila načinov izvrševanja finančnega prispevka k izdatkom držav članic.

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

| 101. | Skupnost je zaradi potrebe po dokončanju enotnega trga prepovedala preventivno cepljenje živali proti slinavki in parkljevki. Ta izbira, ki so jo tedaj upravičevali s trgovinskimi razlogi, naj bi ponudila sistem preprečevanja in nadzora bolezni, ki bi omogočil hitro ponovno pridobitev statusa območja, prostega bolezni. Skupnost je zato vzpostavila sistem preprečevanja in nadzora, ki dejansko upošteva tveganja, povezana s prostim pretokom živali in proizvodov živalskega izvora, in katerega namen je omejitev tveganj vnosa virusa in njegovega širjenja na ozemlju Skupnosti (glej odstavek 6). |
| --- | --- |

101.

Skupnost je zaradi potrebe po dokončanju enotnega trga prepovedala preventivno cepljenje živali proti slinavki in parkljevki. Ta izbira, ki so jo tedaj upravičevali s trgovinskimi razlogi, naj bi ponudila sistem preprečevanja in nadzora bolezni, ki bi omogočil hitro ponovno pridobitev statusa območja, prostega bolezni. Skupnost je zato vzpostavila sistem preprečevanja in nadzora, ki dejansko upošteva tveganja, povezana s prostim pretokom živali in proizvodov živalskega izvora, in katerega namen je omejitev tveganj vnosa virusa in njegovega širjenja na ozemlju Skupnosti (glej odstavek 6).

| 102. | Čeprav takšen sistem zaradi svoje narave ne more biti popolnoma učinkovit v vseh okoliščinah, nekaterih pomanjkljivosti sistema in slabosti pri njegovem izvajanju s strani držav članic ni bilo mogoče pravočasno odpraviti, ker Komisija ni v primernem času izvedla izčrpne ocene in nadzorov. Pomanjkljivosti predpisov Skupnosti kljub nekaterim predlogom Komisije, ki jih je predstavila pred krizo (glej odstavke 18–43), namreč niso bile odpravljene pred krizo leta 2001. Komisija je med krizo leta 2001, ko se je morala spopasti z epidemijo živalske bolezni velikih razsežnosti, hitro odkrila pomanjkljivosti sistema preprečevanja in nadzora bolezni ter njegove uporabe v nekaterih državah članicah, zlasti nezadostno število državnih veterinarjev, ter sisteme na področju prijave bolezni in izvajanja zakolov. Vendar je bilo to nemogoče takoj odpraviti (glej odstavke 48–58). Te pomanjkljivosti so samo še povečale finančne stroške epidemije živalske bolezni leta 2001. Ena država članica je bila poleg tega ob uporabi Mednarodnega zoosanitarnega kodeksa Mednarodnega urada za kužne bolezni enajst mesecev uradno brez statusa območja, prostega bolezni, in tudi Unija je bila brez tega statusa več kot eno leto, ker so tretje države prepovedale izvoze z njenega ozemlja. |
| --- | --- |

102.

Čeprav takšen sistem zaradi svoje narave ne more biti popolnoma učinkovit v vseh okoliščinah, nekaterih pomanjkljivosti sistema in slabosti pri njegovem izvajanju s strani držav članic ni bilo mogoče pravočasno odpraviti, ker Komisija ni v primernem času izvedla izčrpne ocene in nadzorov. Pomanjkljivosti predpisov Skupnosti kljub nekaterim predlogom Komisije, ki jih je predstavila pred krizo (glej odstavke 18–43), namreč niso bile odpravljene pred krizo leta 2001. Komisija je med krizo leta 2001, ko se je morala spopasti z epidemijo živalske bolezni velikih razsežnosti, hitro odkrila pomanjkljivosti sistema preprečevanja in nadzora bolezni ter njegove uporabe v nekaterih državah članicah, zlasti nezadostno število državnih veterinarjev, ter sisteme na področju prijave bolezni in izvajanja zakolov. Vendar je bilo to nemogoče takoj odpraviti (glej odstavke 48–58). Te pomanjkljivosti so samo še povečale finančne stroške epidemije živalske bolezni leta 2001. Ena država članica je bila poleg tega ob uporabi Mednarodnega zoosanitarnega kodeksa Mednarodnega urada za kužne bolezni enajst mesecev uradno brez statusa območja, prostega bolezni, in tudi Unija je bila brez tega statusa več kot eno leto, ker so tretje države prepovedale izvoze z njenega ozemlja.

| 103. | Revizija je pokazala, da je bila učinkovitost sistema nadzora odvisna predvsem od hitre prijave bolezni s strani rejcev in njihovega upoštevanja omejitev premikov. |
| --- | --- |

103.

Revizija je pokazala, da je bila učinkovitost sistema nadzora odvisna predvsem od hitre prijave bolezni s strani rejcev in njihovega upoštevanja omejitev premikov.

| 104. | Sodišče poleg tega odkriva, da je sistem financiranja mogoče izboljšati: obseg nadomestil in povračila je slabo določen, nekatere države članice še vedno niso prejele povračil in rejci so obravnavani neenako glede na lokacijo njihovega gospodarstva ali glede na metodo zakola (glej odstavke 60–73). Pravila in postopki o upravičenosti do povračila Skupnosti za izdatke držav članic so bili pozno določeni (glej odstavke 74–83). Izplačila za Združeno kraljestvo in Francijo so se po nadzorih, ki jih je opravila Komisija, zmanjšala za 58,1 % in 2,7 % oziroma za 573,2 milijona EUR in 0,1 milijona EUR. |
| --- | --- |

104.

Sodišče poleg tega odkriva, da je sistem financiranja mogoče izboljšati: obseg nadomestil in povračila je slabo določen, nekatere države članice še vedno niso prejele povračil in rejci so obravnavani neenako glede na lokacijo njihovega gospodarstva ali glede na metodo zakola (glej odstavke 60–73). Pravila in postopki o upravičenosti do povračila Skupnosti za izdatke držav članic so bili pozno določeni (glej odstavke 74–83). Izplačila za Združeno kraljestvo in Francijo so se po nadzorih, ki jih je opravila Komisija, zmanjšala za 58,1 % in 2,7 % oziroma za 573,2 milijona EUR in 0,1 milijona EUR.

| 105. | Svet in Komisija sta od takrat odpravila številne pomanjkljivosti v zakonodaji (glej odstavka 90–91). Sprejeti dokumenti kažejo, da se je Komisija naučila in se še uči na izkušnjah, ki jih je pridobila med krizo. Vendar nekatere pomanjkljivosti še ostajajo in lahko še vedno ogrožajo učinkovitost preprečevanja in nadzora bolezni s strani Skupnosti. Predvsem gre za primer programov nadzorovanja, prijave slinavke in parkljevke ter hitrost zakolov (glej odstavek 92). Predpisi Skupnosti seveda odslej od držav članic zahtevajo uvedbo kazni v primeru kršitev nacionalnih določb, sprejetih na podlagi direktiv Skupnosti. Vendar ne predvidevajo ukrepov, ki bi rejce spodbudili k dejavnemu sodelovanju pri preprečevanju in nadzoru bolezni. Rejci zlasti ne prispevajo k financiranju sistema preprečevanja in nadzora s strani Skupnosti. Poleg tega sistem financiranja še vedno ni bil revidiran. Sedanji sistem kljub pomanjkljivostim omogoča začetek izplačevanja povračil državam članicam, pri čemer ostaja veliko finančno tveganje za proračun Skupnosti. |
| --- | --- |

105.

Svet in Komisija sta od takrat odpravila številne pomanjkljivosti v zakonodaji (glej odstavka 90–91). Sprejeti dokumenti kažejo, da se je Komisija naučila in se še uči na izkušnjah, ki jih je pridobila med krizo. Vendar nekatere pomanjkljivosti še ostajajo in lahko še vedno ogrožajo učinkovitost preprečevanja in nadzora bolezni s strani Skupnosti. Predvsem gre za primer programov nadzorovanja, prijave slinavke in parkljevke ter hitrost zakolov (glej odstavek 92). Predpisi Skupnosti seveda odslej od držav članic zahtevajo uvedbo kazni v primeru kršitev nacionalnih določb, sprejetih na podlagi direktiv Skupnosti. Vendar ne predvidevajo ukrepov, ki bi rejce spodbudili k dejavnemu sodelovanju pri preprečevanju in nadzoru bolezni. Rejci zlasti ne prispevajo k financiranju sistema preprečevanja in nadzora s strani Skupnosti. Poleg tega sistem financiranja še vedno ni bil revidiran. Sedanji sistem kljub pomanjkljivostim omogoča začetek izplačevanja povračil državam članicam, pri čemer ostaja veliko finančno tveganje za proračun Skupnosti.

| 106. | Sodišče na podlagi teh ugotovitev priporoča, da:






  (a) | se zunaj obdobja krize redno ocenjuje sistem preprečevanja in nadzora bolezni ter okrepi nadzor nad njegovim izvajanjem; |
| --- | --- | --- |

106.

Sodišče na podlagi teh ugotovitev priporoča, da:

(a)

se zunaj obdobja krize redno ocenjuje sistem preprečevanja in nadzora bolezni ter okrepi nadzor nad njegovim izvajanjem;

| (b) | se preučijo sredstva, ki bi omogočila večjo pritegnitev rejcev k hitremu prijavljanju bolezni in upoštevanju omejitev premikov; |
| --- | --- |

(b)

se preučijo sredstva, ki bi omogočila večjo pritegnitev rejcev k hitremu prijavljanju bolezni in upoštevanju omejitev premikov;

| (c) | se pojasni finančni okvir za epidemije živalskih bolezni in hkrati čim bolj zmanjšajo finančna tveganja za proračun Skupnosti. |
| --- | --- |

(c)

se pojasni finančni okvir za epidemije živalskih bolezni in hkrati čim bolj zmanjšajo finančna tveganja za proračun Skupnosti.

To poročilo je sprejelo Računsko sodišče v Luxembourgu 21. julija 2004.

Za Računsko sodišče

Juan Manuel FABRA VALLÉS

Predsednik

---

(1)  Resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. decembra 2002, odstavek 54.

1

(2)  Poročilo Komisije Svetu o študiji, ki jo je Komisija opravila o aktualnih politikah držav članic na področju nadzora slinavke in parkljevke, Komisija Evropskih skupnosti, SEC(89) 1731 konč. z dne 18. oktobra 1989.

2

(3)  Preventivno cepljenje je zaščitno cepljenje goveda, ki se ne sme zamenjevati s cepljenjem v nujnih primerih, ki je mogoče v primeru pojava izbruha. Leta 1988 sta se izvajali dve različni politiki: osem držav članic (Belgija, Nemčija, Španija, Francija, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Portugalska) je izvajalo preventivno cepljenje živine, ki mu je v primeru pojava bolezni sledil delen ali popoln zakol okuženih živali. Nasprotno, druge države članice (Danska, Grčija, Irska in Združeno kraljestvo) niso izvajale preventivnega cepljenja in so v primeru pojava izbruha takoj zaklale vse živali.

3

(4)  Medvladna organizacija, ustanovljena leta 1924, katere standarde priznava Svetovna trgovinska organizacija kot mednarodne predpise v zvezi z zdravstvenim varstvom živali.

4

(5)  Direktiva Sveta 90/423/EGS z dne 26. junija 1990 o spremembi Direktive 85/511/EGS o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke, Direktive 64/432/EGS o problemih v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki vplivajo na trgovino z govedom in prašiči znotraj Skupnosti, in Direktive 72/462/EGS o problemih v zvezi z zdravstvenimi in veterinarskimi pregledi ob uvozu goveda in prašičev ter svežega mesa ali mesnih izdelkov iz tretjih držav (UL L 224, 18.8.1990, str. 13).

5

(6)  Statistični podatki o slinavki in parkljevki (Statistics on foot and mouth disease), DEFRA, Združeno kraljestvo, 12. december 2002.

6

Statistics on foot and mouth disease

(7)  Livestock Welfare Disposal Scheme, državna pomoč, ki jo je Združeno kraljestvo uvedlo 22. marca 2001 in jo upravlja Rural Payments Agency ter je bila sprejeta s strani Komisije.

7

Livestock Welfare Disposal Scheme

(8)  Direktiva 90/423/EGS in Direktiva Sveta 85/511/EGS z dne 18. novembra 1985 o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke (UL L 315, 26.11.1985, str. 11).

8

(9)  Čeprav povračilo Skupnosti za izdatke na področju veterine, ki so jih imele države članice, bremeni Jamstveni sklad EKUJS, se obravnava kot subvencija. Zato ni podvržen postopku poravnave računov držav članic, niti ne vključuje certifikacijskih organov, ki potrjujejo račune njihovih plačilnih agencij, ampak ga neposredno upravlja in finančno nadzoruje Generalni direktorat za zdravje in varstvo potrošnikov.

9

(10)  Predlog direktive Sveta o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke in spremembi Direktive 92/46/EGS – COM(2002) 736 konč. z dne 13. decembra 2002.

10

(11)  Direktiva Sveta 2003/85/EGS z dne 29. septembra 2003 o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke, razveljavitvi Direktive 85/511/EGS in odločb 89/531/EGS in 91/665/EGS ter spremembi Direktive 92/46/EGS (UL L 306, 22.11.2003, str. 1).

11

(12)   Odločba Sveta 90/424/EGS z dne 26. junija 1990 o izdatkih na področju veterine (UL L 224, 18.8.1990, str. 19).

12

(13)  Gre za postavko B1-332 proračuna. Proračunska klasifikacija je bila spremenjena za leto 2004. Sklad za nujne primere je odtlej vpisan v člen 17 04 03 proračuna.

13

(14)  Te živalske bolezni ne pokrivajo goveje spongiformne encefalopatije (BSE).

14

(15)  Letni proračun sklada za nujne veterinarske primere se je s petih milijonov EUR v letih 1995–1998 povečal na 20 milijonov EUR leta 1999 ter v proračunskih letih 2000 in 2001 dosegel 41 milijonov EUR. Kriza slinavke in parkljevke je zahtevala dodatno nakazilo v višini 400 milijonov EUR za začetna sredstva sklada, ki so za leto 2001 znašala 41 milijonov EUR, kar je pomenilo dodatek v višini skoraj desetkratnega začetnega zneska. Dokončna sredstva za proračunska leta 2001, 2002 in 2003, vpisana v proračun, so dosegla znesek 978,1 milijona EUR.

15

(16)  Menjalni tečaj: 1 EUR = 0,62380 funta šterlinga (3. december 2001).

16

Opombe:

Opombe:

Zahtevki držav članic za povračilo se nanašajo na 3,5 milijona živali.

Najvišje število ima Združeno kraljestvo s 3 166 583 živalmi, kar predstavlja 89 % skupnega števila živali.

Izplačana nadomestila znašajo 1 775,1 milijona EUR, od tega jih je bilo v Združenem kraljestvu izplačanih 1 670 milijonov, kar predstavlja 94 % skupnega zneska nadomestil, ki so jih izplačale države, prizadete zaradi slinavke in parkljevke leta 2001.

Kategorija živali, ki je utrpela največjo škodo zaradi slinavke in parkljevke leta 2001, so bile ovce, in sicer 2 587 180 ovac. Število ovac, za katere so bila v Združenem kraljestvu izplačana nadomestila, predstavlja 94,53 % tega skupnega števila.

Najvišji znesek nadomestil po kategorijah živali predstavljajo nadomestila za govedo, ki skupaj znašajo 1 086 189 835 EUR, 93,8 % tega zneska je bilo izplačanih v Združenem kraljestvu.

Vir:

Vir:

Francija/zahtevka za povračilo (5. oktober 2001 in 6. december 2002).

Irska/zahtevek za povračilo (6. februar 2002).

Nizozemska/zahtevek za povračilo (april 2002).

Združeno kraljestvo/zahtevka za povračilo (december 2001 in 26. februar 2003) in zahtevek za povračilo s strani Severne Irske.

(17)  Odločbe Komisije 2001/646/ES (UL L 228, 24.8.2001, str. 24), 2001/652/ES (UL L 230, 28.8.2001, str. 8), 2001/653/ES (UL L 230, 28.8.2001, str. 12) in 2001/654/ES (UL L 230, 28.8.2001, str. 16) o finančni pomoči za izkoreninjenje slinavke in parkljevke v Franciji, na Irskem, Nizozemskem in v Združenem kraljestvu.

17

(18)  Plačila, izvedena do 31. decembra 2003.

18

(19)  SP 2001: Slinavka in parkljevka v letu 2001.

19

(20)  SP 2001: Slinavka in parkljevka leta 2001.

20

(21)  Obveznosti za „Druge živalske bolezni“: 114,38 milijona EUR.

21

(22)  Izplačila za „Druge živalske bolezni“: 36,2 milijona EUR.

22

(23)  Letno poročilo o proračunskem letu 1995 (UL C 340, 12.11.1996, str. 1). Posebno poročilo št. 19/98 o financiranju Skupnosti nekaterih ukrepov, sprejetih po krizi goveje spongiformne encefalopatije (BSE) (UL C 383, 9.12.1998, str. 1). Posebno poročilo št. 1/2000 o klasični prašičji kugi (UL C 85, 23.3.2000, str. 1). Posebno poročilo št. 14/2001, Spremljanje posebnega poročila št. 19/98 o goveji spongiformni encefalopatiji (UL C 324, 20.11.2001, str. 1).

23

(24)  Dokler ne bo Komisija končala pogajanj z državami članicami in sprejela končne odločitve o povračilu, ki ga bo odobrila, Sodišče ne bo moglo izraziti svojega mnenja o drugih izdatkih za slinavko in parkljevko, povezanih z uničenjem živalskih trupov ter razkuževanjem zgradb in opreme, niti o finančnih nadzorih Komisije.

24

(25)  Tri od teh revizij so bile opravljene skupaj s službami Komisije.

25

(26)  Hkrati so bili zaslišani tudi upravičenci in ocenjevalci, ki so ocenili vrednost zaklanih živali. Obiskali so tudi Mednarodni urad za kužne bolezni v Parizu, laboratorij v Pirbrightu in Nacionalni revizijski urad (National Audit Office, NAO) v Londonu.

26

(27)  International Conference on Control and Prevention of Foot and Mouth Disease, Final Report, Bruselj, 12.–13. december 2001, ki so jo organizirali belgijsko predsedstvo Sveta, Evropska komisija, Nizozemska in Združeno kraljestvo;

27

International Conference on Control and Prevention of Foot and Mouth Disease, Final Report

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. junij 2002, The Stationery Office, London;

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

Rapport d'information no 405, J.-P. Émorine iz francoskega senata, sprejeto na seji dne 21. junija 2001;

Rapport d'information no

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be Learned Inquiry, 22. julij 2002, dr. Iain Anderson CBE, The Stationery Office, London;

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be Learned Inquiry

Infectious diseases in livestock, The Royal Society, julij 2002;

Infectious diseases in livestock

Odgovori na poročila „Foot and Mouth Disease Inquiries“, HM Government with the Welsh Assembly Government, november 2002;

Foot and Mouth Disease Inquiries

Resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. decembra 2002 o nadzoru slinavke in parkljevke v Evropski uniji leta 2001 in ukrepih, ki se sprejmejo za preprečevanje in nadzor epidemij živalskih bolezni v Evropski uniji, ter poročilo začasnega odbora Evropskega parlamenta za slinavko in parkljevko (A5-0405/2002).

(28)  Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectuée par la Commission sur les politiques actuelles des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse, Komisija Evropskih skupnosti, SEC(89) 1731 konč. z dne 18. oktobra 1989.

28

Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectuée par la Commission sur les politiques actuelles des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse

(29)  V primeru goveda premiki vključujejo tri milijone glav na leto.

29

(30)  Število klavnic v Združenem kraljestvu se je s 1 400 leta 1990 zmanjšalo na 400 leta 1999.

30

(31)  Gostota staleža prašičev na gospodarstvo se je med letoma 1987 in 1997 na Irskem več kot potrojila ter na Nizozemskem, v Združenem kraljestvu in Franciji povečala za več kot 50 %. Gostota staleža ovac na gospodarstvo se je ravno tako zelo povečala v Španiji, na Irskem in zlasti v Združenem kraljestvu, kjer je dosegla skoraj 500 glav na gospodarstvo, kar pa za štirikrat presega povprečno gostoto v Uniji (137,9 glave na gospodarstvo). Ravno tako se je v tem obdobju povečala gostota staleža koz na gospodarstvo, zlasti v Grčiji, Španiji, Franciji, Italiji in na Nizozemskem. (Struktura kmetijskih gospodarstev – Zgodovinski rezultati – Raziskave v obdobju od 1966/1967 do 1997 – Končna različica: oktober 2000, Eurostat, str. 88, 89 in 92.)

31

(32)  Organizacija Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (United Nations Food and Agriculture Organization).

32

(33)  Sporočilo za javnost FAO 98/05.

33

(34)  Za leti 1997 in 1998 je proračun Skupnosti bremenilo skupno 650,5 milijona EUR. Posebno poročilo Sodišča št. 1/2000, odstavek 1.

34

(35)  COM(2002) 736 konč. z dne 13. decembra 2002, str. 4.

35

(36)  Člen 43a Odločbe 90/424/EGS od Komisije zahteva, da Parlamentu in Svetu vsaka tri leta predloži poročilo o pogojih uporabe te odločbe.

36

(37)  Direkcija F Generalnega direktorata za zdravje in varstvo potrošnikov.

37

(38)  Urad za prehrano in veterinarstvo med inšpekcijami na kraju samem poleg tega preverja učinkovitost ukrepov za prenos v nacionalno zakonodajo in oblikuje priporočila za Komisijo, zlasti kadar meni, da nacionalni ukrepi niso v skladu s standardi Skupnosti.

38

(39)  Direktiva Sveta 2002/99/ES z dne 16. decembra 2002 o predpisih v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki urejajo proizvodnjo, predelavo, distribucijo in uvoz proizvodov živalskega izvora, namenjenih prehrani ljudi (UL L 18, 23.1.2003, str. 11).

39

(40)  Odločba Komisije 2002/995/ES z dne 9. decembra 2002 o začasnih zaščitnih ukrepih pri uvozu izdelkov živalskega izvora, namenjenih osebni porabi (UL L 353, 30.12.2002, str. 1).

40

(41)  Komisija je leta 2000 Parlamentu in Svetu predložila predlog (COM(2000) 574) o prepovedi uporabe odpadkov iz gostinstva in pomij za krmljenje rejnih živali, vendar je bil sprejet šele leta 2002 (Uredba (ES) št. 1774/2002 (UL L 273, 10.10.2002, str. 1)). Januarja 2001, tik pred začetkom krize, je predložila tudi predlog prepovedi uporabe odpadkov iz gostinstva za krmljenje prašičev, vendar je bil sprejet šele 23. oktobra 2001. Direktiva Sveta 2001/89/ES z dne 23. oktobra 2001 o ukrepih Skupnosti za nadzor nad klasično prašičjo kugo (UL L 316, 1.12.2001, str. 5).

41

(42)  Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, Department for Environment, Food and Rural Affairs, junij 2002.

42

Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001

(43)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be Learned Inquiry, str. 47.

43

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be Learned Inquiry

(44)  Direktiva 90/423/EGS.

44

(45)  Odločba Komisije 91/42/EGS z dne 8. januarja 1991 o določitvi meril za izdelavo načrtov ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih za obvladovanje slinavke in parkljevke ob uporabi Direktive Sveta 90/423/EGS (UL L 23, 29.1.1991, str. 29).

45

(46)  Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases, odstavek 6.12: „Each Member State should ensure that it has immediately available sufficient trained staff to deal with, at any time, up to 10 outbreaks of disease and to properly maintain surveillance in the 3 km radius protection zone associated with each. It has been estimated that a trained veterinarian can visit and examine stock at no more than five holdings on one day if he/she properly undertakes the required disinfection procedures at each place.“

46

Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases

(47)  Resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. decembra 2002, odstavek 54.

47

(48)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. junij 2002, The Stationery Office, London, točka 2, tretja alinea: „The plans were based on the most likely scenario and other scenarios were not considered. In line with European Commission guidance, the Department's plans were based on the supposition that there would not be more than 10 infected premises at one time.“

48

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(49)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. junij 2002, The Stationery Office, London, odstavek 2.30.

49

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(50)  Uredba (ES) št. 1760/2000 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 204, 11.8.2000, str. 1) je uvedla sistem individualne identifikacije in registracije govedi.

50

(51)  Posebno poročilo Sodišča št. 6/2004 o organizaciji sistema identifikacije in registracije govedi v Evropski uniji (UL C 29, 4.2.2005, str. 1).

51

(52)  Direktiva Sveta 92/102/EGS z dne 27. novembra 1992 o identifikaciji in registraciji živali (UL L 355, 5.12.1992, str. 32). Individualna identifikacija ovac je postala obvezna z Direktivo Sveta 2003/85/ES (UL L 306, 22.11.2003, str. 1). Odločba Komisije 2000/678/ES je države članice obvezala k uvedbi podatkovnih baz o prašičerejskih obratih in premikih prašičev.

52

(53)  Glej poročilo Urada za prehrano in veterinarstvo po obisku na Irskem od 14. do 17. maja 2001: „Pred pojavom krize na Irskem niso izvedli Direktive 92/102/EGS, kar zadeva identifikacijo ovac in koz.“

53

Glej tudi končno poročilo Urada za prehrano in veterinarstvo po obisku inšpektorjev v Združenem kraljestvu od 12. do 16. marca, str. 9 in 10: „Council Directive 92/102/EEC requires identification of small ruminants (sheep and goats) as to their holding of origin (although not on an individual basis). This Directive should have been transposed into national legislation by 1 January 1995. Official identification of small ruminants in UK, by means of an ear tag bearing the registration number of the holding of birth, has only been compulsory for animals born since 1 January 2001 (the date upon which the Directive was actually transposed for these animals in the UK). In the absence of an official tagging system, a mixture of unofficial permanent means of identification and temporary identification is used. The vast majority of animals moving through markets are marked with coloured dyes. There is no compulsory requirement for sheep to be accompanied by any form of official documentation during routine movements.“

Glej tudi poročilo Urada za prehrano in veterinarstvo o inšpekciji v Franciji od 2. do 6. aprila 2001: „Državni krizni center (Enota za slinavko in parkljevko) si je v sodelovanju z lokalnimi kriznimi centri zelo prizadeval za sledenje živali v Franciji in v tujini. (...) Temu prizadevanju so škodovali (a) pomanjkljivosti obstoječih nadzorov na različnih ravneh (...), (b) nepopolna izvedba Direktive Sveta 92/102/EGS (prisotnost neregistriranih majhnih čred z neidentificiranimi živalmi), in (c) nerazpoložljivi, manjkajoči ali napačni podatki v sistemu ANIMO.“

(54)  Direktiva Sveta 90/425/EGS o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi, člen 18 (UL L 224, 18.8.1990, str. 29).

54

(55)  Direktiva 90/425/EGS, člen 20.

55

(56)  Sistem ANIMO je bil vzpostavljen leta 1990 po odpravi veterinarskih pregledov znotraj Unije. Zadeva vse živali (ne samo govedo) in živalske proizvode. Sistem temelji na pošiljanju sporočil veterinarske enote porekla namembni veterinarski enoti. Sporočila navajajo samo skupno število živali po kategorijah, ki so predmet premikov, brez njihove individualne identifikacije.

56

(57)  Odločba Komisije 91/637/EGS z dne 3. decembra 1991 o vzorcu sporočila, ki se pošilja prek računalniškega omrežja ANIMO (UL L 343, 13.12.1991, str. 46).

57

(58)  Posebno poročilo št. 1/2000 o prašičji kugi, odstavek 29.

58

(59)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. junij 2002, odstavek 1.8: „Between confirmation and a national movement ban being imposed on 23 February another 62 premises are believed to have been infected.“

59

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(60)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be Learned Inquiry, dr. Iain Anderson navaja profesorja Woolhousea z Univerze v Edinburghu, str. 60.

60

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be Learned Inquiry

(61)  Glej sklepne ugotovitve končnega poročila Urada za prehrano in veterinarstvo po obisku inšpektorjev v Združenem kraljestvu od 12. do 16. marca 2001: „In some cases, there had been unacceptable delays in dealing with infected premises, from the identification of suspect disease, through to its confirmation, and the slaughter and disposal of animals. These have not only led to an increased risk of spread of the disease, but also undermined public confidence in the slaughter programme.“

61

(62)  Rapport sur les politiques des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse, odstavek 4.10.

62

Rapport sur les politiques des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse

(63)  Resolucija Evropskega parlamenta 2002/2153 o nadzoru slinavke in parkljevke v Evropski uniji leta 2001 in ukrepih, ki se sprejmejo za preprečevanje in nadzor epidemij živalskih bolezni v Evropski uniji (A5-0405/2002), odstavka 99 in 100.

63

(64)  Mednarodna konferenca o nadzoru in preprečevanju slinavke in parkljevke, Bruselj, 12. in 13. december 2001, Končno poročilo, odstavek 3.1 sklepnih ugotovitev in priporočil.

64

(65)  Inquiry into Infectious Diseases in Livestock, The Royal Society, visits to Cumbria and Galloway, 1. in 2. november 2001.

65

Inquiry into Infectious Diseases in Livestock

(66)  Eurostat in Royal College of Veterinary Surgeons, leto 2000.

66

(67)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be Learned Inquiry, dr. Iain Anderson, odstavki 9.2, 9.7 in 9.8.

67

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be Learned Inquiry

(68)  Report on the 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, odstavek 3.37, 14. junij 2002, National Audit Office, Združeno kraljestvo.

68

Report on the 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

(69)  Vir: Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, DEFRA, Združeno kraljestvo, junij 2002.

69

Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001

(70)  Direktiva Sveta 82/894/EGS (UL L 378, 31.12.1982, str. 58) v členu 3(1) od držav članic zahteva, da v štiriindvajsetih urah Komisijo in države članice obvestijo o pojavu primarnega izbruha ene od bolezni, navedenih v Prilogi I k Direktivi, ugotovljenem na njihovem ozemlju.

70

(71)  Direktiva 90/423/EGS.

71

(72)  Samo Nizozemska je predvidela, da se v primeru kršitve veterinarskih in zdravstvenih predpisov odbije do 100 % nadomestil, izplačanih rejcem. Te kršitve niso zadevale niti prijave bolezni niti upoštevanja omejitev gibanja, temveč neupoštevanje sistemov identifikacije živali (75 %) in higienskih pravil (18 %) ter oviranje zakola cepljenih živali. Vendar so nizozemske oblasti pozneje zaradi težav, ki so jih imeli zadevni rejci, te kazni ukinile.

72

(73)  Odločba 90/424/EGS, člen 3 in člen 11(2).

73

(74)  Odločba Sveta 2001/12/ES z dne 19. decembra 2000 o spremembi Odločbe 90/424/EGS o izdatkih na področju veterine (UL L 3, 6.1.2001, str. 27).

74

(75)  Generalni direktorat za kmetijstvo še naprej upravlja nadomestila, ki se rejcem izplačajo za obvezni zakol goveda v primeru goveje spongiformne encefalopatije. Razlogi za delitev pristojnosti na področju upravljanja živalskih bolezni med Generalnim direktoratom za zdravje in varstvo potrošnikov ter Generalnim direktoratom za kmetijstvo so zgodovinski. Omenjen je bil prenos programov obveznega selektivnega zakola z Jamstvenega sklada – podpora trga na Jamstveni sklad – veterinarstvo, vendar je še vedno treba rešiti težave z osebjem znotraj Komisije.

75

(76)  Uredba Komisije (ES) št. 164/97 (UL L 29, 31.1.1997, str. 1). Ta uredba temelji na členu 37 Pogodbe, ki zadeva skupno kmetijsko politiko, in Odločbi 90/424/EGS o izdatkih na področju veterine.

76

(77)  Rejci tri tedne po zakolu živali in popolnem razkuženju gospodarstva ne smejo obnoviti staleža na gospodarstvu. V tem obdobju so brez prihodkov.

77

(78)  Sistem identifikacije in registracije goveda vključuje ušesne znamke in potne liste za individualno identifikacijo goveda, individualne registre na vsakem gospodarstvu in računalniške podatkovne baze, uvedene v državah članicah. Podatkovna baza mora ves čas nuditi identifikacijske številke vsega goveda na gospodarstvu ter vse premike vsega goveda od skotitve dalje. Kljub pomanjkljivostim, ugotovljenim pri uporabi tega sistema (glej Posebno poročilo št. 6/2004 o sistemu identifikacije in registracije), bi lahko natisnili sezname goveda na gospodarstvih, ki bi jih veterinarji in ocenjevalci uporabili, da bi preverili število živali, začeli njihov zakol in ocenili njihovo vrednost.

78

(79)  Uredba Komisije (ES) št. 1458/2001 (UL L 194, 18.7.2001, str. 4). To uredbo je pripravil Generalni direktorat za kmetijstvo.

79

(80)  Predpise o premijah za živali (Uredba Sveta (ES) št. 1254/1999, izvedbena Uredba Komisije (ES) št. 2342/1999 (UL L 281, 4.11.1999, str. 30) za govedo in Uredba Sveta (ES) št. 2467/98 (UL L 312, 20.11.1998, str. 1) za ovce), ki sestavljajo ukrepe za podporo trga, pripravlja in upravlja Generalni direktorat za kmetijstvo. Premije se dodelijo rejcem goveda in ovac, če upoštevajo nekatera obvezna obdobja reje.

80

(81)  Premije za govedo in ovce.

81

(82)  Devizni tečaj, ki ga Komisija uporablja v skladu s predpisi (1 EUR = 0,62380 funta šterlinga), je iz decembra 2001, ko je Združeno kraljestvo vložilo zahtevek za povračilo.

82

(83)  Skupno približno 800 živali ustreza skupnemu znesku 38 000 EUR.

83

(84)  Uredba Sveta (ES) št. 1254/1999.

84

(85)  Odbor, ustanovljen s Sklepom Sveta 68/361/EGS (UL L 255, 18.10.1968, str. 23), izda mnenje o osnutkih potrebnih ukrepov, ki jih predlaga Komisija.

85

(86)  Države članice so bile obveščene skoraj ob koncu epidemije, zlasti:

86

| — | Irska: Odločba 2001/646/ES, |
| --- | --- |

—

Irska: Odločba 2001/646/ES,

| — | Francija: Odločba 2001/653/ES, |
| --- | --- |

—

Francija: Odločba 2001/653/ES,

| — | Nizozemska: Odločba 2001/652/ES, |
| --- | --- |

—

Nizozemska: Odločba 2001/652/ES,

| — | Združeno kraljestvo: Odločba 2001/654/ES. |
| --- | --- |

—

Združeno kraljestvo: Odločba 2001/654/ES.

(87)  Uredba (ES) št. 1760/2000.

87

(88)  Odločbe Komisije 2003/619/ES (UL L 216, 28.8.2003, str. 42), 2003/620/ES (UL L 216, 28.8.2003, str. 45), 2003/621/ES (UL L 216, 28.8.2003, str. 48) in 2003/622/ES (UL L 216, 28.8.2003, str. 53) o finančnem prispevku Skupnosti k preventivnim ukrepom zoper slinavko in parkljevko, ki so jih sprejele Belgija, Nemčija, Španija in Portugalska.

88

(89)  Komisija je odločbe o povračilu izdatkov držav članic za spremljajoče stroške, uničenje, razkuževanje in čiščenje sprejela šele 14. marca 2003 za Nizozemsko (Odločba 2003/182/ES (UL L 71, 15.3.2003, str. 19)), Francijo (Odločba 2003/183/ES (UL L 71, 15.3.2003, str. 22)) in Irsko (Odločba 2003/184/ES (UL L 71, 15.3.2003, str. 25)) ter 24. septembra 2003 za Združeno kraljestvo (Odločba 2003/676/ES (UL L 249, 1.10.2003, str. 45).

89

(90)  Odločba 90/424/EGS, člen 3(2).

90

(91)  Podatki, zahtevani od držav članic bodisi v okviru Direktive Sveta 82/894/EGS (UL L 378, 31.12.1982, str. 58) bodisi v okviru odločb o dodelitvi pomoči Komisije, ne omenjajo datumov potrditve izbruhov, vzpostavitve omejitev premikov, zakolov, uničenj, čiščenja in razkuževanja, ki so potrebni, da se oceni, ali so države članice ukrepe sprejele takoj.

91

(92)  Posebno poročilo št. 1/2000, odstavek 81.

92

(93)  Economic Evaluation of Foot and Mouth Disease, ki jo je opravil Trinity College Dublin, Department of Agriculture and Food, Irska, marec 2002.

93

Economic Evaluation of Foot and Mouth Disease

(94)  Sisteme zavarovanj so razvili tudi v Španiji in Nemčiji.

94

(95)  Direktiva Sveta 2003/85/ES.

95

(96)  Direktiva 2003/85/ES, člen 72(10).

96

(97)  Direktiva 2003/85/ES, člen 2 in Priloga I.

97

(98)  Člen 86 Direktive 2003/85/ES od držav članic zahteva, da določijo pravila o kaznih. Kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

98

(99)  Odločba 2002/995/ES.

99

(100)  Direktiva Sveta 2002/99/ES.

100

(101)  Uredba (ES) št. 1774/2002.

101

(102)  COM(2002) 729 konč. z dne 13. decembra 2002.

102

(103)  Uredba Sveta (ES) št. 21/2004 z dne 17. decembra 2003 o uvedbi sistema za identifikacijo in registracijo ovac in koz (UL L 5, 9.1.2004, str. 8).

103

(104)  Posebno poročilo št. 1/2000, odstavek 82.

104

(105)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. junij 2002, The Stationery Office, London, odstavki od 1.23 do 1.29. Od zdaj so na primer na voljo ocene izgub v turizmu zaradi krize leta 2001, ki so samo za Združeno kraljestvo ocenjene v višini med 4 500 in 5 400 milijoni funtov šterlingov (oziroma med 7 213 in 8 656 milijoni EUR po deviznem tečaju iz decembra 2001).

105

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(106)  Omejitve izvoza iz držav članic so bile odpravljene pozno, nekatere veljajo še vedno. Tako je imela Nizozemska septembra 2002 še vedno težave pri izvozu v ZDA, čeprav je uradno že eno leto prej znova pridobila status države, proste slinavke in parkljevke. Podobne težave so odkrili v Franciji, na Irskem in v Združenem kraljestvu.

106

(107)  Poročilo o predlogu direktive Sveta o uvedbi ukrepov Skupnosti za obvladovanje slinavke in parkljevke in spremembi Direktive 92/426/EGS, dok. A5-0141/2003.

107

(108)  Dok. 6270/02/AGRI 33.

108

---

ODGOVORI KOMISIJE

POVZETEK

| I. | Direktiva 90/423/EGS, ki spreminja Direktivo 85/511/EGS o nadzornih ukrepih za slinavko in parkljevko, vzpostavlja celovit sistem za preprečevanje, nadzor in odpravo bolezni.
  S prepovedjo profilaktičnega cepljenja iz tehničnih in ekonomskih razlogov, je Direktiva za slinavko in parkljevko uvedla načrtovanje dela v nepredvidenih razmerah, sistem rezerv antigenov za primer nujnega cepljenja ter spremenjeno drugo zakonodajo o zdravju živali s ciljem preprečitve širjenja bolezni. |
| --- | --- |

I.

Direktiva 90/423/EGS, ki spreminja Direktivo 85/511/EGS o nadzornih ukrepih za slinavko in parkljevko, vzpostavlja celovit sistem za preprečevanje, nadzor in odpravo bolezni.

S prepovedjo profilaktičnega cepljenja iz tehničnih in ekonomskih razlogov, je Direktiva za slinavko in parkljevko uvedla načrtovanje dela v nepredvidenih razmerah, sistem rezerv antigenov za primer nujnega cepljenja ter spremenjeno drugo zakonodajo o zdravju živali s ciljem preprečitve širjenja bolezni.

| III. | Leta 1990 je Komisija opredelila celotno strategijo Skupnosti, kot sledi: „Vzdrževati status Skupnosti kot področja brez slinavke in parkljevke ter okužb brez izvajanja profilaktičnega cepljenja“.
  To strategijo od takrat podpirajo vse države članice, Evropski parlament in ustrezne gospodarske panoge. Strategija temelji na znanosti, deluje po uveljavljenih mednarodnih standardih in uravnava nevarnost vnosa virusa s tehničnimi in ekonomskimi odzivnimi možnostmi v primeru pojava bolezni.
  Komisija poleg tega meni, da ta strategija, čeprav uradno ni posodobljena, za svoje izvajanje vsebuje dovolj točnih znanstvenih informacij (1).
  V zvezi z vrednotenjem dejavnosti Komisije pred krizo britanski National Audit Office (NAO) v svojem poročilu o slinavki in parkljevki v opombi k točki 9c ugotavlja: „Če načrtovano delovanje v nepredvidenih razmerah ni zadoščalo za obravnavo epidemije takšnega obsega, je nerealno pričakovati, da bi lahko kdor koli obvladal nastale probleme in težave oziroma, da bi lahko pristojni organi napovedali značaj epidemije iz leta 2001, ki je brez primere“.
  Čeprav v času krize slinavke in parkljevke leta 2001 vsi ukrepi v pripravi niso bili pripravljeni za izvajanje, sedanje poročilo ne priznava Komisiji, kot bi bilo treba, zaslug v zvezi z napredkom, ki ga je dosegla po ustanovitvi enotnega trga leta 1993. |
| --- | --- |

III.

Leta 1990 je Komisija opredelila celotno strategijo Skupnosti, kot sledi: „Vzdrževati status Skupnosti kot področja brez slinavke in parkljevke ter okužb brez izvajanja profilaktičnega cepljenja“.

To strategijo od takrat podpirajo vse države članice, Evropski parlament in ustrezne gospodarske panoge. Strategija temelji na znanosti, deluje po uveljavljenih mednarodnih standardih in uravnava nevarnost vnosa virusa s tehničnimi in ekonomskimi odzivnimi možnostmi v primeru pojava bolezni.

Komisija poleg tega meni, da ta strategija, čeprav uradno ni posodobljena, za svoje izvajanje vsebuje dovolj točnih znanstvenih informacij (1).

V zvezi z vrednotenjem dejavnosti Komisije pred krizo britanski National Audit Office (NAO) v svojem poročilu o slinavki in parkljevki v opombi k točki 9c ugotavlja: „Če načrtovano delovanje v nepredvidenih razmerah ni zadoščalo za obravnavo epidemije takšnega obsega, je nerealno pričakovati, da bi lahko kdor koli obvladal nastale probleme in težave oziroma, da bi lahko pristojni organi napovedali značaj epidemije iz leta 2001, ki je brez primere“.

Čeprav v času krize slinavke in parkljevke leta 2001 vsi ukrepi v pripravi niso bili pripravljeni za izvajanje, sedanje poročilo ne priznava Komisiji, kot bi bilo treba, zaslug v zvezi z napredkom, ki ga je dosegla po ustanovitvi enotnega trga leta 1993.

| IV. | Komisija nenehno analizira zdravstveno stanje živali v državah članicah in v tretjih državah, zlasti pa je sprejela ukrepe v zvezi z vprašanji, ki jih je izpostavilo Sodišče.






  (a) | Nadzor Komisije v državah članicah

  Nadzorne veterinarske službe Komisije so v državah članicah izvedle misije v zvezi z izvajanjem zakonodaje Skupnosti glede nadzornih ukrepov za velike epidemije. |
| --- | --- | --- |

IV.

Komisija nenehno analizira zdravstveno stanje živali v državah članicah in v tretjih državah, zlasti pa je sprejela ukrepe v zvezi z vprašanji, ki jih je izpostavilo Sodišče.

(a)

Nadzor Komisije v državah članicah

Nadzorne veterinarske službe Komisije so v državah članicah izvedle misije v zvezi z izvajanjem zakonodaje Skupnosti glede nadzornih ukrepov za velike epidemije.

| (b) | Določbe za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke

  Za Skupnost je slinavka in parkljevka eksotična bolezen. Za preprečevanje vnosa virusa je Komisija vzpostavila sistem uvoznih pogojev in nadzora. Poleg tega Komisija v sodelovanju z mednarodnimi organizacijami spodbuja prizadevanja sosednjih držav za nadzor in odpravo bolezni.
  Določbe Direktive 85/511/EGS so skupaj s posebnimi ukrepi, sprejetimi s komitologijo, omogočile odpravo slinavke in parkljevke v letu 2001. |
| --- | --- |

(b)

Določbe za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke

Za Skupnost je slinavka in parkljevka eksotična bolezen. Za preprečevanje vnosa virusa je Komisija vzpostavila sistem uvoznih pogojev in nadzora. Poleg tega Komisija v sodelovanju z mednarodnimi organizacijami spodbuja prizadevanja sosednjih držav za nadzor in odpravo bolezni.

Določbe Direktive 85/511/EGS so skupaj s posebnimi ukrepi, sprejetimi s komitologijo, omogočile odpravo slinavke in parkljevke v letu 2001.

| (c) | Mejna zaščita

  Stroga pravila so bila uveljavljena že pred izbruhom epidemije leta 2001. Nekatere od teh določb so bile okrepljene med ali kmalu po krizi v letu 2001. |
| --- | --- |

(c)

Mejna zaščita

Stroga pravila so bila uveljavljena že pred izbruhom epidemije leta 2001. Nekatere od teh določb so bile okrepljene med ali kmalu po krizi v letu 2001.

| (d) | Krmljenje s pomijami

  Leta 1980 je bilo prepovedano krmljenje prašičev s pomijami, razen če so bile pomije zbrane, predelane in dobavljene pod posebnimi pogoji, ki so jih dovolili in nadzirali pristojni organi. |
| --- | --- |

(d)

Krmljenje s pomijami

Leta 1980 je bilo prepovedano krmljenje prašičev s pomijami, razen če so bile pomije zbrane, predelane in dobavljene pod posebnimi pogoji, ki so jih dovolili in nadzirali pristojni organi.

| (e) | Načrtovanje dela v nepredvidenih razmerah

  Inšpekcijski nadzor nad izvajanjem odobrenega načrtovanja dela v nepredvidenih razmerah se je pričel pred krizo. |
| --- | --- |

(e)

Načrtovanje dela v nepredvidenih razmerah

Inšpekcijski nadzor nad izvajanjem odobrenega načrtovanja dela v nepredvidenih razmerah se je pričel pred krizo.

| (f) | Označevanje drobnice

  Označevanje drobnice, ki omogoča izsleditev dejavnosti porekla, je že urejala Direktiva 92/102/EGS. |
| --- | --- |

(f)

Označevanje drobnice

Označevanje drobnice, ki omogoča izsleditev dejavnosti porekla, je že urejala Direktiva 92/102/EGS.

| (g) | Sistem ANIMO

  Sistem ANIMO je bil zelo uporaben za začetno sledenje živali, ki so bile v obdobju 3 tednov pred odkritjem prvega izbruha iz Združenega kraljestva poslane v druge države članice. Nastale težave so v glavnem povezane s hitrim gibanjem in ponovnim izdajanjem potrdil za pitovne ovce. |
| --- | --- |

(g)

Sistem ANIMO

Sistem ANIMO je bil zelo uporaben za začetno sledenje živali, ki so bile v obdobju 3 tednov pred odkritjem prvega izbruha iz Združenega kraljestva poslane v druge države članice. Nastale težave so v glavnem povezane s hitrim gibanjem in ponovnim izdajanjem potrdil za pitovne ovce.

| (h) | Skladnost z omejitvami gibanja

  Omejitve gibanja, uvedene v skladu z zakonodajo Skupnosti in nacionalno zakonodajo o ukrepih za nadziranje bolezni, mora izvajati zadevna država članica.
  Razpoložljivost služb Komisije in odločb, sprejetih med krizo, je bila ocenjena kot hitra in ustrezna.
  Komisija poziva Sodišče, da upošteva izjave Sveta v času krize, kot tudi sklepe Mednarodne konference za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke, ki je 12. in 13. decembra 2001 potekala v Bruslju.
  Poleg tega resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. decembra 2002, ki potrjuje spremenjeno poročilo, navedeno v opombi 1 (2), v odstavku 53 nadalje priznava: „Komisija se je na krizo nemudoma odzvala in sprejela potrebne odločitve. V času krize je v skladu z razvojem dogodkov hitro popravila in dokumentirala svoje odločbe na podlagi mnenj stalnega odbora. V Komisijinem kriznem upravljanju ni bilo mogoče opaziti pomanjkljivosti. Državne veterinarske službe zadevnih držav članic so prav tako izrecno poudarile visoko kakovost dela Komisije pri nadzoru krize“. |
| --- | --- |

(h)

Skladnost z omejitvami gibanja

Omejitve gibanja, uvedene v skladu z zakonodajo Skupnosti in nacionalno zakonodajo o ukrepih za nadziranje bolezni, mora izvajati zadevna država članica.

Razpoložljivost služb Komisije in odločb, sprejetih med krizo, je bila ocenjena kot hitra in ustrezna.

Komisija poziva Sodišče, da upošteva izjave Sveta v času krize, kot tudi sklepe Mednarodne konference za preprečevanje in nadzor slinavke in parkljevke, ki je 12. in 13. decembra 2001 potekala v Bruslju.

Poleg tega resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. decembra 2002, ki potrjuje spremenjeno poročilo, navedeno v opombi 1 (2), v odstavku 53 nadalje priznava: „Komisija se je na krizo nemudoma odzvala in sprejela potrebne odločitve. V času krize je v skladu z razvojem dogodkov hitro popravila in dokumentirala svoje odločbe na podlagi mnenj stalnega odbora. V Komisijinem kriznem upravljanju ni bilo mogoče opaziti pomanjkljivosti. Državne veterinarske službe zadevnih držav članic so prav tako izrecno poudarile visoko kakovost dela Komisije pri nadzoru krize“.

| V. | Komisija nima pravne sposobnosti za usklajevanje nadomestil na ravni Skupnosti, ki jih države članice v primeru epidemije plačajo svojim živinorejcem.
  Po drugi strani pa je Komisija poskrbela za usklajevanje pogojev nadomestila Skupnosti državam članicam. V tem okviru so bili zneski, ki so jih predložile države članice, vzeto v celoti, znižani za 583 milijonov (predloženi celotni znesek je bil 1 051 milijonov). |
| --- | --- |

V.

Komisija nima pravne sposobnosti za usklajevanje nadomestil na ravni Skupnosti, ki jih države članice v primeru epidemije plačajo svojim živinorejcem.

Po drugi strani pa je Komisija poskrbela za usklajevanje pogojev nadomestila Skupnosti državam članicam. V tem okviru so bili zneski, ki so jih predložile države članice, vzeto v celoti, znižani za 583 milijonov (predloženi celotni znesek je bil 1 051 milijonov).

| VI. | Finančni okvir: Komisija se od leta 2002 ukvarja s spremembo načinov sofinanciranja Skupnosti, da bi med drugim omejila čezmerno precenjenost živali, na kar se je med krizo naletelo predvsem v Združenem kraljestvu, in tako preprečila povečevanje stroškov za odpravo epizootij. V zvezi s tem bo kmalu podan predlog.
  Z veterinarskega stališča je potrebno omeniti:
  Prvič, sistem obveščanja o boleznih nima alternative. Standardi EU so skladni z mednarodnimi standardi.
  Drugič, živinorejska gospodarstva so pod veterinarskim nadzorom, le-ta pa se zaostruje s strožjimi zahtevami za dobro počutje živali, s preiskavami na kmetijskih gospodarstvih za zagotavljanje skladnosti z zahtevami javnega zdravja (pristop prehranjevalne verige) in v okviru programov odprave in nadzora.
  Nazadnje, Komisija je sprejela vrsto ukrepov za krepitev nadaljnjega nadzora nad gibanjem živali.
  Zakonodaja Skupnosti o zdravju živali na splošno in ukrepi nadzorovanja bolezni še posebej omogočajo državam članicam, da izvajajo najustreznejše ukrepe za hitro odpravo zadevne bolezni. Določeni so minimalni ukrepi, ki so lahko ali pa morajo v drugih primerih biti dopolnjeni v skladu z epidemiološkimi razmerami.
  Komisija želi opozoriti, da velik del vseh stroškov epidemije, vključno s posrednimi stroški, nosi prizadeta država članica. |
| --- | --- |

VI.

Finančni okvir: Komisija se od leta 2002 ukvarja s spremembo načinov sofinanciranja Skupnosti, da bi med drugim omejila čezmerno precenjenost živali, na kar se je med krizo naletelo predvsem v Združenem kraljestvu, in tako preprečila povečevanje stroškov za odpravo epizootij. V zvezi s tem bo kmalu podan predlog.

Z veterinarskega stališča je potrebno omeniti:

Prvič, sistem obveščanja o boleznih nima alternative. Standardi EU so skladni z mednarodnimi standardi.

Drugič, živinorejska gospodarstva so pod veterinarskim nadzorom, le-ta pa se zaostruje s strožjimi zahtevami za dobro počutje živali, s preiskavami na kmetijskih gospodarstvih za zagotavljanje skladnosti z zahtevami javnega zdravja (pristop prehranjevalne verige) in v okviru programov odprave in nadzora.

Nazadnje, Komisija je sprejela vrsto ukrepov za krepitev nadaljnjega nadzora nad gibanjem živali.

Zakonodaja Skupnosti o zdravju živali na splošno in ukrepi nadzorovanja bolezni še posebej omogočajo državam članicam, da izvajajo najustreznejše ukrepe za hitro odpravo zadevne bolezni. Določeni so minimalni ukrepi, ki so lahko ali pa morajo v drugih primerih biti dopolnjeni v skladu z epidemiološkimi razmerami.

Komisija želi opozoriti, da velik del vseh stroškov epidemije, vključno s posrednimi stroški, nosi prizadeta država članica.

| VII. | V zvezi s splošno nadzorno strategijo za velike nalezljive bolezni, za ukrepe, ki jih trenutno določa zakonodaja Skupnosti, ni nadomestnih strategij. Ti ukrepi so namenjeni odpravi bolezni in hkrati predvidevajo zadostno prožnost glede uporabljenih sredstev. Nadzorni ukrepi za klasično prašičjo kugo pri merjascu in za bolezen modrikastega jezika sta primera tega prožnega pristopa.
  Z večjim poudarkom na nujnem cepljenju v primeru velikih epidemij (klasična prašičja kuga, bolezen modrikastega jezika, konjska kuga, slinavka in parkljevka) zakonodaja Skupnosti določa instrumente za omejevanje neposrednih stroškov ukrepov za nadziranje bolezni.
  Odločba 90/424/EGS na primeren način spodbuja proizvajalce, da kar najhitreje prijavijo živali, ki kažejo sumljive bolezenske znake (glej tudi 92). Poleg tega obstajajo še kazenski ukrepi, ki jih države članice sprejmejo v primeru neupoštevanja nadzornih ukrepov.
  Skladno z zahtevo Evropskega parlamenta je Komisija podvzela študijo o obstoječih programih nadomestil v državah članicah ter oktobra 2003 prejela končno poročilo. Dodatna študija, izvedena s strani strokovnjakov, namenjena zagotovljanju spremljanja izvajanja iz prve študije in temelječa na namenskih proračunskih postavkah, bi morala zagotoviti natančne ocene in izračune za izvajanje presoje vpliva. O njih bodo septembra 2004 razpravljali direktorji Veterinarskih uprav in predstavljeni bodo na Mednarodni konferenci o preprečevanju in nadzoru nalezljivih bolezni živali v decembru 2004.
  Z vidika pojasnitve finančnega okvira in zmanjšanja tveganj za proračun Skupnosti, so smernice v zvezi z ravnijo in naravo upravičenih izdatkov v postopku sprejemanja. |
| --- | --- |

VII.

V zvezi s splošno nadzorno strategijo za velike nalezljive bolezni, za ukrepe, ki jih trenutno določa zakonodaja Skupnosti, ni nadomestnih strategij. Ti ukrepi so namenjeni odpravi bolezni in hkrati predvidevajo zadostno prožnost glede uporabljenih sredstev. Nadzorni ukrepi za klasično prašičjo kugo pri merjascu in za bolezen modrikastega jezika sta primera tega prožnega pristopa.

Z večjim poudarkom na nujnem cepljenju v primeru velikih epidemij (klasična prašičja kuga, bolezen modrikastega jezika, konjska kuga, slinavka in parkljevka) zakonodaja Skupnosti določa instrumente za omejevanje neposrednih stroškov ukrepov za nadziranje bolezni.

Odločba 90/424/EGS na primeren način spodbuja proizvajalce, da kar najhitreje prijavijo živali, ki kažejo sumljive bolezenske znake (glej tudi 92). Poleg tega obstajajo še kazenski ukrepi, ki jih države članice sprejmejo v primeru neupoštevanja nadzornih ukrepov.

Skladno z zahtevo Evropskega parlamenta je Komisija podvzela študijo o obstoječih programih nadomestil v državah članicah ter oktobra 2003 prejela končno poročilo. Dodatna študija, izvedena s strani strokovnjakov, namenjena zagotovljanju spremljanja izvajanja iz prve študije in temelječa na namenskih proračunskih postavkah, bi morala zagotoviti natančne ocene in izračune za izvajanje presoje vpliva. O njih bodo septembra 2004 razpravljali direktorji Veterinarskih uprav in predstavljeni bodo na Mednarodni konferenci o preprečevanju in nadzoru nalezljivih bolezni živali v decembru 2004.

Z vidika pojasnitve finančnega okvira in zmanjšanja tveganj za proračun Skupnosti, so smernice v zvezi z ravnijo in naravo upravičenih izdatkov v postopku sprejemanja.

INTRODUCTION

| 2. | In preparation for the single market, the Council adopted Directives 89/662/EEC and 90/425/EEC laying down the veterinary controls on intra-Community trade in products of animal origin and live animals.
  In accordance with these Directives, veterinary controls at national borders were abolished. However, animals move from one Member State to another under clearly established conditions to be certified by an official veterinarian at the place of dispatch. All necessary and harmonised guarantees are provided at the place of departure and controls en route or at destination are carried out in a non-discriminatory way. |
| --- | --- |

2.

In preparation for the single market, the Council adopted Directives 89/662/EEC and 90/425/EEC laying down the veterinary controls on intra-Community trade in products of animal origin and live animals.

In accordance with these Directives, veterinary controls at national borders were abolished. However, animals move from one Member State to another under clearly established conditions to be certified by an official veterinarian at the place of dispatch. All necessary and harmonised guarantees are provided at the place of departure and controls en route or at destination are carried out in a non-discriminatory way.

| 3. | As vaccination prevents disease rather than infection, waiting periods are necessary to confirm the absence of circulating virus. The waiting periods established by the OIE reflect the progress made in developing techniques to detect infected animals in a vaccinated population.
  Until specific discriminatory tests were mentioned for the first time in the Manual of Standards of the OIE published in August 2001, longer waiting periods were necessary to detect remaining infection through close contact of receptive, i.e. unvaccinated sentinel animals, with vaccinated potentially virus-carrying animals. |
| --- | --- |

3.

As vaccination prevents disease rather than infection, waiting periods are necessary to confirm the absence of circulating virus. The waiting periods established by the OIE reflect the progress made in developing techniques to detect infected animals in a vaccinated population.

Until specific discriminatory tests were mentioned for the first time in the Manual of Standards of the OIE published in August 2001, longer waiting periods were necessary to detect remaining infection through close contact of receptive, i.e. unvaccinated sentinel animals, with vaccinated potentially virus-carrying animals.

| 4. | The harmonised rules for the control of FMD in Member States adopted in 1985 (Directive 85/511/EEC) contributed to the eradication of FMD in the 12 Member States by the end of the 1980s. From that time onwards FMD has been an exotic disease for the EC and prophylactic vaccination was no longer a realistic option, as it would have been a complete lottery to select the appropriate vaccine strain given the multitude of serotypes and strains of the FMD virus.
  The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries. |
| --- | --- |

4.

The harmonised rules for the control of FMD in Member States adopted in 1985 (Directive 85/511/EEC) contributed to the eradication of FMD in the 12 Member States by the end of the 1980s. From that time onwards FMD has been an exotic disease for the EC and prophylactic vaccination was no longer a realistic option, as it would have been a complete lottery to select the appropriate vaccine strain given the multitude of serotypes and strains of the FMD virus.

The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries.

| 5. | The Commission considers that the management of the outbreaks reported in various Member States during the years 1993 to 2001 documents the efficiency of the measures adopted by the Commission and the Member States.
  In the context of the disease control measures relating to the 2 034 confirmed outbreaks of FMD in the United Kingdom, the animals of over 8 000 premises were killed and destroyed as dangerous contacts, contiguous or on suspicion.
  The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products with the affected Member States and commencing for the United Kingdom a carefully operated phasing out of the restrictions in October 2001, well before it was recognised as free of the disease by the OIE in January 2002 (see also paragraph 102).
  The Commission wishes to clarify that the outbreaks in France (a total of two outbreaks, the first of which was detected on 13 March 2001) and the outbreaks in the Netherlands (a total of 26 outbreaks, the first of which was detected on 21 March 2001) are related to the movement of incubating sheep from the United Kingdom prior to the adoption of Decision 2001/145/EC. |
| --- | --- |

5.

The Commission considers that the management of the outbreaks reported in various Member States during the years 1993 to 2001 documents the efficiency of the measures adopted by the Commission and the Member States.

In the context of the disease control measures relating to the 2 034 confirmed outbreaks of FMD in the United Kingdom, the animals of over 8 000 premises were killed and destroyed as dangerous contacts, contiguous or on suspicion.

The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products with the affected Member States and commencing for the United Kingdom a carefully operated phasing out of the restrictions in October 2001, well before it was recognised as free of the disease by the OIE in January 2002 (see also paragraph 102).

The Commission wishes to clarify that the outbreaks in France (a total of two outbreaks, the first of which was detected on 13 March 2001) and the outbreaks in the Netherlands (a total of 26 outbreaks, the first of which was detected on 21 March 2001) are related to the movement of incubating sheep from the United Kingdom prior to the adoption of Decision 2001/145/EC.

| 6. | The Commission agrees with the observations of the Court that Community legislation provides a comprehensive system of measures to prevent the introduction of FMD virus onto EU territory.
  The agreement with the European Commission for the Control of FMD Disease of the UN with its headquarters at the FAO in Rome and the formalised operation of the Trust Fund maintained in support of that organisation is an impressive example for the support of control measures in neighbouring third countries. |
| --- | --- |

6.

The Commission agrees with the observations of the Court that Community legislation provides a comprehensive system of measures to prevent the introduction of FMD virus onto EU territory.

The agreement with the European Commission for the Control of FMD Disease of the UN with its headquarters at the FAO in Rome and the formalised operation of the Trust Fund maintained in support of that organisation is an impressive example for the support of control measures in neighbouring third countries.

| 7. | Directive 2003/85/EC does not modify the main principles of the control measures.
  Various additional measures were also adopted by the Council, reinforcing identification and traceability of animals, exchange of information, and controls on introduction of products of animal origin, and the Commission adopted Decisions to support the FMD-control measures in neighbouring countries.
  Furthermore, the stocks of antigen for vaccine formulation have been updated and further research on FMD has been supported. |
| --- | --- |

7.

Directive 2003/85/EC does not modify the main principles of the control measures.

Various additional measures were also adopted by the Council, reinforcing identification and traceability of animals, exchange of information, and controls on introduction of products of animal origin, and the Commission adopted Decisions to support the FMD-control measures in neighbouring countries.

Furthermore, the stocks of antigen for vaccine formulation have been updated and further research on FMD has been supported.

| 9. | In the first sentence of this comment, the Court refers to the total resources under the budget heading (for all diseases, including FMD). In the remainder of its comment, the Court analyses expenditure by the Member States on FMD. The two sums are not comparable and must be dealt with separately. |
| --- | --- |

9.

In the first sentence of this comment, the Court refers to the total resources under the budget heading (for all diseases, including FMD). In the remainder of its comment, the Court analyses expenditure by the Member States on FMD. The two sums are not comparable and must be dealt with separately.

| 11. | The underspend is entirely related to the year 2002, for which EUR 400 million were entered in the budget. However, only EUR 50,8 million were committed because the United Kingdom, which should have been the main beneficiary, was unable to submit its request for reimbursement of the operational costs until 2003. The time taken for the Commission to conduct its checks is a result of the intensive nature of its audit, which resulted in applications for EUR 583 million of the total of EUR 1 051 million being rejected. |
| --- | --- |

11.

The underspend is entirely related to the year 2002, for which EUR 400 million were entered in the budget. However, only EUR 50,8 million were committed because the United Kingdom, which should have been the main beneficiary, was unable to submit its request for reimbursement of the operational costs until 2003. The time taken for the Commission to conduct its checks is a result of the intensive nature of its audit, which resulted in applications for EUR 583 million of the total of EUR 1 051 million being rejected.

COMMISSION ACTION BEFORE THE CRISIS

| 16. | The ban on prophylactic vaccination came into force on 1 January 1992. However, most Member States that had practised prophylactic vaccination ceased doing so during 1991.
  The central case scenario described in the 1989 report estimates, for a 10-year period without vaccination, i.e. 1993 to 2002, a total of 273 outbreaks, with 13 primary outbreaks related to unknown sources and 20 secondary outbreaks for each primary outbreak.
  The best case scenario is based on 13 primary outbreaks related to unknown sources without subsequent secondary infection.
  The worst case scenario describes, for a 10-year period without vaccination, a total of 1 963 outbreaks resulting from the above 13 primary outbreaks and 150 secondary outbreaks for each of them. |
| --- | --- |

16.

The ban on prophylactic vaccination came into force on 1 January 1992. However, most Member States that had practised prophylactic vaccination ceased doing so during 1991.

The central case scenario described in the 1989 report estimates, for a 10-year period without vaccination, i.e. 1993 to 2002, a total of 273 outbreaks, with 13 primary outbreaks related to unknown sources and 20 secondary outbreaks for each primary outbreak.

The best case scenario is based on 13 primary outbreaks related to unknown sources without subsequent secondary infection.

The worst case scenario describes, for a 10-year period without vaccination, a total of 1 963 outbreaks resulting from the above 13 primary outbreaks and 150 secondary outbreaks for each of them.

| 17. | Social and environmental issues had been included in the Community policy only following the Treaty of Maastricht in 1992, and could therefore not have been included explicitly in a study carried out prior to that date.
  However, the report reflects on certain direct social consequences and on the effects of the non-vaccination policy on vaccine production plants, laboratories and veterinarians.
  As regard environmental measures, they were harmonised subsequently. |
| --- | --- |

17.

Social and environmental issues had been included in the Community policy only following the Treaty of Maastricht in 1992, and could therefore not have been included explicitly in a study carried out prior to that date.

However, the report reflects on certain direct social consequences and on the effects of the non-vaccination policy on vaccine production plants, laboratories and veterinarians.

As regard environmental measures, they were harmonised subsequently.

| 18. | The actions taken by the Commission in relation to imports of live susceptible animals and their products were effective in restricting virus introduction into the Community and contact between the virus and susceptible animals. This may be attributed in particular to the tightened import conditions and controls and the support for third countries to control FMD.
  The outbreaks in Greece occurred under extensive holding conditions, as most of the outbreaks did in 1993 in Italy. FMD is an exotic disease and the incursion is related to illegal or accidental introduction through human activities. The Commission responded to the increase in trade in animals related to the completion of the single market by proposing in particular harmonisation of the trade rules for live animals (3) by including the conditions for assembly centres, dealers and transporters.
  Animals intended for export to a third country are accompanied during their journey on EU territory by an animal health certificate for animals for slaughter.
  Animals of susceptible species originating in and coming from third countries are subject to the animal health conditions for imports and the required controls at approved veterinary border inspection posts. |
| --- | --- |

18.

The actions taken by the Commission in relation to imports of live susceptible animals and their products were effective in restricting virus introduction into the Community and contact between the virus and susceptible animals. This may be attributed in particular to the tightened import conditions and controls and the support for third countries to control FMD.

The outbreaks in Greece occurred under extensive holding conditions, as most of the outbreaks did in 1993 in Italy. FMD is an exotic disease and the incursion is related to illegal or accidental introduction through human activities. The Commission responded to the increase in trade in animals related to the completion of the single market by proposing in particular harmonisation of the trade rules for live animals (3) by including the conditions for assembly centres, dealers and transporters.

Animals intended for export to a third country are accompanied during their journey on EU territory by an animal health certificate for animals for slaughter.

Animals of susceptible species originating in and coming from third countries are subject to the animal health conditions for imports and the required controls at approved veterinary border inspection posts.

| 19. | The measures provided for in Directive 85/511/EEC have been considered incomplete in so far as that they do not detail in advance the treatment and handling of various animal products and the complete exit strategy following an outbreak. However, the measures described in the case of suspicion or confirmation are the minimum measures to be taken to eradicate an outbreak and these measures were successfully implemented in the past and are recognised by international trading partners and the OIE. |
| --- | --- |

19.

The measures provided for in Directive 85/511/EEC have been considered incomplete in so far as that they do not detail in advance the treatment and handling of various animal products and the complete exit strategy following an outbreak. However, the measures described in the case of suspicion or confirmation are the minimum measures to be taken to eradicate an outbreak and these measures were successfully implemented in the past and are recognised by international trading partners and the OIE.

| 20. | The strategy review started in 1998 when Council Directive 2001/89/EC was being prepared in the wake of the classical swine fever epidemic in 1996/1997 and was continued in 2002 in particular under a proposal for a new Directive on FMD (2003/85/EC, COM(2002) 736 Final). This strategy was confirmed by all the Member States and the Parliament. Even though a formal report was not produced, all the decisions relating to the financial contributions to the various veterinary activities were subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health and were approved by the Commission and published in the Official Journal. The various decisions relating to the Community contribution to eradicating FMD were therefore discussed in all transparency in the said Committee. Management of veterinary appropriations is also discussed in the Council and the budgetary guidelines are debated regularly as well.
  Since the mid-1990s the FVO has carried out a large number of inspection missions, in particular in the Member States, which included assessments of the competent authorities and their ability to implement Community veterinary legislation. |
| --- | --- |

20.

The strategy review started in 1998 when Council Directive 2001/89/EC was being prepared in the wake of the classical swine fever epidemic in 1996/1997 and was continued in 2002 in particular under a proposal for a new Directive on FMD (2003/85/EC, COM(2002) 736 Final). This strategy was confirmed by all the Member States and the Parliament. Even though a formal report was not produced, all the decisions relating to the financial contributions to the various veterinary activities were subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health and were approved by the Commission and published in the Official Journal. The various decisions relating to the Community contribution to eradicating FMD were therefore discussed in all transparency in the said Committee. Management of veterinary appropriations is also discussed in the Council and the budgetary guidelines are debated regularly as well.

Since the mid-1990s the FVO has carried out a large number of inspection missions, in particular in the Member States, which included assessments of the competent authorities and their ability to implement Community veterinary legislation.

| 21. | Regulatory checks of essential measures were made and specific reports produced:






  (a) | veterinary and health checks at borders on imports of animals and animal products were dealt with in FVO report 9001/02 on inspections carried out in 2000, 2001 and 2002; |
| --- | --- | --- |

21.

Regulatory checks of essential measures were made and specific reports produced:

(a)

veterinary and health checks at borders on imports of animals and animal products were dealt with in FVO report 9001/02 on inspections carried out in 2000, 2001 and 2002;

| (b) | checks on animal feed intended to prevent contamination of animals or animal products were covered by FVO report 9007/02 on inspections carried out in 2001 after the crisis broke out; |
| --- | --- |

(b)

checks on animal feed intended to prevent contamination of animals or animal products were covered by FVO report 9007/02 on inspections carried out in 2001 after the crisis broke out;

| (c) | the Member States' contingency plans for mobilising adequate human, material and organisational resources in the event of a crisis breaking out were covered by FVO report 9502/03 on inspections carried out in 1999-2002; |
| --- | --- |

(c)

the Member States' contingency plans for mobilising adequate human, material and organisational resources in the event of a crisis breaking out were covered by FVO report 9502/03 on inspections carried out in 1999-2002;

| (d) | a report on the Commission's preliminary study on the introduction of the TRACES system covered the Member States' identification and tracing systems for animal movements and a Member State information system (ANIMO), which were essential for locating and rapidly slaughtering contaminated animals. |
| --- | --- |

(d)

a report on the Commission's preliminary study on the introduction of the TRACES system covered the Member States' identification and tracing systems for animal movements and a Member State information system (ANIMO), which were essential for locating and rapidly slaughtering contaminated animals.

| 22. | It is difficult to envisage a systematic check of compliance of all national transposing legislation with the Community directives, given the scale of the Community legislation to be checked.
  However, the Commission carries out its tasks of surveillance and monitoring with the instruments at its disposal.
  During its missions, the FVO checks whether those elements of EU legislation that are relevant to the mission's objectives have been transposed. The recently adopted provisions of Regulation (EC) No 882/2004 on official controls performed to ensure verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules establish a new legal framework whereby the role of the Commission's departments is more focused on ascertaining that appropriate and reliable controls systems are in place and effectively managed at Member State level.
  FVO inspections are not the Commission's only source of information on potential infringements of Community legislation, in particular with regard to infringement procedures referred to in Article 226 of the Treaty. A fair number of infringement procedures are initiated following complaints submitted or on the Commission's own initiative.
  Occasionally, the Commission also decides to institute infringement proceedings on its own initiative on the basis of information which has come to its notice, regardless of the source. |
| --- | --- |

22.

It is difficult to envisage a systematic check of compliance of all national transposing legislation with the Community directives, given the scale of the Community legislation to be checked.

However, the Commission carries out its tasks of surveillance and monitoring with the instruments at its disposal.

During its missions, the FVO checks whether those elements of EU legislation that are relevant to the mission's objectives have been transposed. The recently adopted provisions of Regulation (EC) No 882/2004 on official controls performed to ensure verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules establish a new legal framework whereby the role of the Commission's departments is more focused on ascertaining that appropriate and reliable controls systems are in place and effectively managed at Member State level.

FVO inspections are not the Commission's only source of information on potential infringements of Community legislation, in particular with regard to infringement procedures referred to in Article 226 of the Treaty. A fair number of infringement procedures are initiated following complaints submitted or on the Commission's own initiative.

Occasionally, the Commission also decides to institute infringement proceedings on its own initiative on the basis of information which has come to its notice, regardless of the source.

| 23. | The Commission deems it to be entirely in keeping with existing provisions and procedures for an infringement file, opened as a result of inadequate transposal of a directive, to be closed once the shortcoming has been remedied by the Member State in receipt of the letter of formal notice. The closing of files opened following non-transposal of legislation does not, of course, prevent compliance of national provisions with Community directives being examined or a subsequent procedure being opened. |
| --- | --- |

23.

The Commission deems it to be entirely in keeping with existing provisions and procedures for an infringement file, opened as a result of inadequate transposal of a directive, to be closed once the shortcoming has been remedied by the Member State in receipt of the letter of formal notice. The closing of files opened following non-transposal of legislation does not, of course, prevent compliance of national provisions with Community directives being examined or a subsequent procedure being opened.

| 24. | Between 1998 and 2000, the FVO carried out 47 missions in relation to veterinary Border Inspection Posts (BIPs) in the Member States. All reports are available on the website (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_en.html). |
| --- | --- |

24.

Between 1998 and 2000, the FVO carried out 47 missions in relation to veterinary Border Inspection Posts (BIPs) in the Member States. All reports are available on the website (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_en.html).

| 25. | Concerning the incompleteness of its legislation existing in 2001, notably in relation to passenger luggage and free warehouses, the Commission makes the following point: Council Directive 90/675/EEC introduced, in modification of the Commission's proposal, provisions for controls on the storage of non-EC standard products of animal origin in free warehouses and free zones. Thereby the veterinary services in the Member States obtained the possibility to carry out checks on these warehouses that existed before, but exclusively under the control of customs services. Consequently, Directive 97/78/EC, which replaced Directive 90/675/EEC in the light of the development of the single market, took over the provisions on controls over free warehouses and free zones. Commission Decision 2000/571/EC laid down the methods of veterinary checks for products from third countries destined for introduction into free zones, free warehouses, customs warehouses or operators supplying cross border means of sea transport.
  Directive 90/675/EEC also modified Directive 72/462/EEC to the effect that the general rule requiring all products imported to comply with EC standards was deleted. According to Article 1(2)(c) of Directive 72/462/EEC quantities larger than 1 kg of meat and meat products transported in the personal luggage of travellers must be fully heat-treated. Article 16 of Directive 97/78/EC allows derogation from the veterinary controls for small quantities of products of animal origin for personal consumption that originate in third countries listed for such imports, but does not exclude customs controls to verify these facts.
  In 2000 the Commission proposed to the Council a Directive (COM(2000) 438), later adopted as Council Directive 2002/99/EC, that requires all products introduced onto Community territory to comply with the Community animal health requirements, regardless of the customs procedure. |
| --- | --- |

25.

Concerning the incompleteness of its legislation existing in 2001, notably in relation to passenger luggage and free warehouses, the Commission makes the following point: Council Directive 90/675/EEC introduced, in modification of the Commission's proposal, provisions for controls on the storage of non-EC standard products of animal origin in free warehouses and free zones. Thereby the veterinary services in the Member States obtained the possibility to carry out checks on these warehouses that existed before, but exclusively under the control of customs services. Consequently, Directive 97/78/EC, which replaced Directive 90/675/EEC in the light of the development of the single market, took over the provisions on controls over free warehouses and free zones. Commission Decision 2000/571/EC laid down the methods of veterinary checks for products from third countries destined for introduction into free zones, free warehouses, customs warehouses or operators supplying cross border means of sea transport.

Directive 90/675/EEC also modified Directive 72/462/EEC to the effect that the general rule requiring all products imported to comply with EC standards was deleted. According to Article 1(2)(c) of Directive 72/462/EEC quantities larger than 1 kg of meat and meat products transported in the personal luggage of travellers must be fully heat-treated. Article 16 of Directive 97/78/EC allows derogation from the veterinary controls for small quantities of products of animal origin for personal consumption that originate in third countries listed for such imports, but does not exclude customs controls to verify these facts.

In 2000 the Commission proposed to the Council a Directive (COM(2000) 438), later adopted as Council Directive 2002/99/EC, that requires all products introduced onto Community territory to comply with the Community animal health requirements, regardless of the customs procedure.

| 26. | Catering waste from international means of transport was banned by Directive 72/462/EEC and Directive 90/675/EEC.
  In accordance with Directive 80/217/EEC, the feeding of swill to pigs was forbidden, unless such swill was properly treated under authorisation.
  There is no evidence that the feeding of swill in compliance with Community rules has ever caused an outbreak of either CSF or FMD. Illegal swill feeding is, however, by its very nature hard to control. |
| --- | --- |

26.

Catering waste from international means of transport was banned by Directive 72/462/EEC and Directive 90/675/EEC.

In accordance with Directive 80/217/EEC, the feeding of swill to pigs was forbidden, unless such swill was properly treated under authorisation.

There is no evidence that the feeding of swill in compliance with Community rules has ever caused an outbreak of either CSF or FMD. Illegal swill feeding is, however, by its very nature hard to control.

| 27. | The risks from swill feeding were addressed on various occasions, in the CSF legislation and not least in the context of inspections on the control and supervision of swill feeding which were carried out in relation to CSF in Germany as early as 1994. One of the conclusions at that time was to gradually phase out the on-farm heat treatment. This concept of separating the treatment of the swill from the feeding was confirmed by adopting Decision 2003/328/EC. |
| --- | --- |

27.

The risks from swill feeding were addressed on various occasions, in the CSF legislation and not least in the context of inspections on the control and supervision of swill feeding which were carried out in relation to CSF in Germany as early as 1994. One of the conclusions at that time was to gradually phase out the on-farm heat treatment. This concept of separating the treatment of the swill from the feeding was confirmed by adopting Decision 2003/328/EC.

| 30. | Decision 91/42/EEC allows the Commission to adopt recommendations and explanatory notes on the criteria to be applied when drawing up contingency plans.
  Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases were made available to all Member States in 1995, supplemented specifically for FMD in 1998. The latter document includes a requirement for different scenarios, including the worst case, taking into account the specific risk factors and other characteristics of the Member State.






  (a) | Contingency plans are based on a risk assessment in relation to both virus incursion and subsequent spread. They are assessed during real-time exercises conducted by the Member States.
  In the Decision and the Guidelines the Commission could not indicate to the Member States the number of personnel required to comply with the plans, as it then had little authority, especially in the field of animal health, and therefore scarce expertise to interfere with the organisation of administrative action by the Member States when issues of police, public order and civil liberties were involved. |
| --- | --- | --- |

30.

Decision 91/42/EEC allows the Commission to adopt recommendations and explanatory notes on the criteria to be applied when drawing up contingency plans.

Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases were made available to all Member States in 1995, supplemented specifically for FMD in 1998. The latter document includes a requirement for different scenarios, including the worst case, taking into account the specific risk factors and other characteristics of the Member State.

(a)

Contingency plans are based on a risk assessment in relation to both virus incursion and subsequent spread. They are assessed during real-time exercises conducted by the Member States.

In the Decision and the Guidelines the Commission could not indicate to the Member States the number of personnel required to comply with the plans, as it then had little authority, especially in the field of animal health, and therefore scarce expertise to interfere with the organisation of administrative action by the Member States when issues of police, public order and civil liberties were involved.

| (b) | Missions have been carried out since 1999 to investigate the implementation of the contingency plans. These inspections were carried out in application of Decision 91/42/EEC and the aforementioned Guidelines which address such points as propagation of the plan to the national farming community and regular exercises. |
| --- | --- |

(b)

Missions have been carried out since 1999 to investigate the implementation of the contingency plans. These inspections were carried out in application of Decision 91/42/EEC and the aforementioned Guidelines which address such points as propagation of the plan to the national farming community and regular exercises.

| (c) | Article 13(3) of Directive 85/511/EEC provided that a decision on emergency vaccination may be taken by the Commission in collaboration with the Member State concerned (Committee procedure) ‘when FMD is confirmed and threatens to become extensive’. Such a decision would specify the conditions under which emergency vaccination would be carried out. In addition, the decision to introduce emergency vaccination around an outbreak could be taken by the affected Member State following notification to the Commission, provided that basic Community interests would not be endangered and these national measures would be reviewed in the Standing Veterinary Committee and harmonised by Commission decision.
  Work on laying down criteria at Community level started in 1991 and continued in 1999. In 2001 all the criteria were used to assess whether it was advisable to carry out emergency vaccination in the Member States requesting it.
  Directive 2003/85/EC requires preparations to be made for vaccination after the first confirmed outbreak, but for it to be initiated depending on the epidemiological situation and only if there is more than one outbreak. This Directive also provides guidance for the decision-making process on emergency vaccination, based on the report of the Scientific Committee of 1999. |
| --- | --- |

(c)

Article 13(3) of Directive 85/511/EEC provided that a decision on emergency vaccination may be taken by the Commission in collaboration with the Member State concerned (Committee procedure) ‘when FMD is confirmed and threatens to become extensive’. Such a decision would specify the conditions under which emergency vaccination would be carried out. In addition, the decision to introduce emergency vaccination around an outbreak could be taken by the affected Member State following notification to the Commission, provided that basic Community interests would not be endangered and these national measures would be reviewed in the Standing Veterinary Committee and harmonised by Commission decision.

Work on laying down criteria at Community level started in 1991 and continued in 1999. In 2001 all the criteria were used to assess whether it was advisable to carry out emergency vaccination in the Member States requesting it.

Directive 2003/85/EC requires preparations to be made for vaccination after the first confirmed outbreak, but for it to be initiated depending on the epidemiological situation and only if there is more than one outbreak. This Directive also provides guidance for the decision-making process on emergency vaccination, based on the report of the Scientific Committee of 1999.

| (d) | In the case of suspicion, Directive 85/511/EEC required a census of all animals on the holding in question by species and category, already dead, infected or liable to be infected or contaminated to be prepared and kept up to date, in order to take account of animals born and animals dying. Only these figures are important for the control of the disease.
  However, records available on the holding or in a central/veterinary database in accordance with Community systems for the identification and registration of animals should be consulted and cross checked. |
| --- | --- |

(d)

In the case of suspicion, Directive 85/511/EEC required a census of all animals on the holding in question by species and category, already dead, infected or liable to be infected or contaminated to be prepared and kept up to date, in order to take account of animals born and animals dying. Only these figures are important for the control of the disease.

However, records available on the holding or in a central/veterinary database in accordance with Community systems for the identification and registration of animals should be consulted and cross checked.

| (e) | The need to incorporate livestock valuers in the local disease control centres is laid down in document VI/5211/95. |
| --- | --- |

(e)

The need to incorporate livestock valuers in the local disease control centres is laid down in document VI/5211/95.

| (f) | At the end of 2003 the Commission sent a questionnaire to the Member States and to the accession countries on the system for recruiting assessors, the general principles governing their remuneration and a system for compensating livestock farmers. |
| --- | --- |

(f)

At the end of 2003 the Commission sent a questionnaire to the Member States and to the accession countries on the system for recruiting assessors, the general principles governing their remuneration and a system for compensating livestock farmers.

| 31. | Contingency plans are to be considered as implementing legislation. The measures provided for in the plans may have a serious impact on the economic and social situation of the rural community and the national economy as a whole. Until evaluated against harmonised criteria and formally approved they can neither be implemented nor tested. Real-time alert exercises cannot be easily carried out within a short time-span.
  In addition, the European Commission for the Control of FMD at the FAO, of which all Member States are members and to which the Commission contributes financially, carried out an evaluation of the contingency plans in 1999. |
| --- | --- |

31.

Contingency plans are to be considered as implementing legislation. The measures provided for in the plans may have a serious impact on the economic and social situation of the rural community and the national economy as a whole. Until evaluated against harmonised criteria and formally approved they can neither be implemented nor tested. Real-time alert exercises cannot be easily carried out within a short time-span.

In addition, the European Commission for the Control of FMD at the FAO, of which all Member States are members and to which the Commission contributes financially, carried out an evaluation of the contingency plans in 1999.

| 32. | An exceptional situation in Member States should not be taken as indicative of potential FMD outbreaks. |
| --- | --- |

32.

An exceptional situation in Member States should not be taken as indicative of potential FMD outbreaks.

| 33. | The contingency plan for FMD of the United Kingdom may have changed little during the years following its adoption. However, by the end of 2000 the United Kingdom was reviewing certain aspects of its contingency planning in the light of the experience with CSF (4).
  The recommendation by the Commission in 1995 was that any veterinary service had to provide the capacity for the instant control of 10 (5) simultaneous outbreaks, with an option to expand should the epidemiological situation so require.
  The preliminary results of an Expert Elicitation Workshop on the risk of introduction of FMD to Europe were discussed at the meeting of the Research Group of the European Commission for the Control of FMD at the FAO in 2000. This report estimated the risk of virus introduction into the islands and the northern Member States of the EU as very remote.
  It is important to note that the situation in the United Kingdom, with infection already seeded in more than 50 premises prior to the confirmation of the first outbreak, cannot be compared with the situation in other affected Member States that had a sufficient period of warning. |
| --- | --- |

33.

The contingency plan for FMD of the United Kingdom may have changed little during the years following its adoption. However, by the end of 2000 the United Kingdom was reviewing certain aspects of its contingency planning in the light of the experience with CSF (4).

The recommendation by the Commission in 1995 was that any veterinary service had to provide the capacity for the instant control of 10 (5) simultaneous outbreaks, with an option to expand should the epidemiological situation so require.

The preliminary results of an Expert Elicitation Workshop on the risk of introduction of FMD to Europe were discussed at the meeting of the Research Group of the European Commission for the Control of FMD at the FAO in 2000. This report estimated the risk of virus introduction into the islands and the northern Member States of the EU as very remote.

It is important to note that the situation in the United Kingdom, with infection already seeded in more than 50 premises prior to the confirmation of the first outbreak, cannot be compared with the situation in other affected Member States that had a sufficient period of warning.

| 35. | The current practice of identifying bovine animals should ensure traceability of these animals both on national territory and in intra-Community trade. Animals intended for export to third countries are accompanied to the exit point by an animal health certificate established for bovine animals for slaughter. If such animals were to be re-imported they would be subject to the established import requirements which include a mandatory residence in the approved country of dispatch as well as pre-export isolation and testing verified by appropriate veterinary certification.
  Traceability of bovine animals in third countries is therefore of concern to the Commission as far as the approval of third countries for exports are concerned, but is from an animal health point of view not a Community responsibility.
  Identification of sheep and goats is one of the aspects to be controlled by the FVO during specific missions for the eradication of B. melitensis. However, the United Kingdom, Ireland and the Netherlands are free of B. melitensis throughout their territories and have therefore been spared from such missions. |
| --- | --- |

35.

The current practice of identifying bovine animals should ensure traceability of these animals both on national territory and in intra-Community trade. Animals intended for export to third countries are accompanied to the exit point by an animal health certificate established for bovine animals for slaughter. If such animals were to be re-imported they would be subject to the established import requirements which include a mandatory residence in the approved country of dispatch as well as pre-export isolation and testing verified by appropriate veterinary certification.

Traceability of bovine animals in third countries is therefore of concern to the Commission as far as the approval of third countries for exports are concerned, but is from an animal health point of view not a Community responsibility.

Identification of sheep and goats is one of the aspects to be controlled by the FVO during specific missions for the eradication of B. melitensis. However, the United Kingdom, Ireland and the Netherlands are free of B. melitensis throughout their territories and have therefore been spared from such missions.

| 36. | Identification of sheep and goats allowing the tracing of the holding of origin was already being regulated by Directive 92/102/EEC.
  Following difficult discussions in the Council and the European Parliament, in 2003 the Council adopted Regulation (EC) No 21/2004 which requires individual identification of sheep and goats and record keeping on the registered farms. |
| --- | --- |

36.

Identification of sheep and goats allowing the tracing of the holding of origin was already being regulated by Directive 92/102/EEC.

Following difficult discussions in the Council and the European Parliament, in 2003 the Council adopted Regulation (EC) No 21/2004 which requires individual identification of sheep and goats and record keeping on the registered farms.

| 37. | In accordance with Directive 92/102/EEC sheep, goats and pigs were identified as a group so as to allow tracing of the holding of origin. Article 3(2) of that Directive provides for a derogation in relation to small holdings keeping not more than three animals of the ovine or caprine species or one pig, provided that any such animal was subject to the controls laid down by legislation prior to movement. Regulation (EC) No 21/2004 withdrew this derogation in relation to sheep and goats. |
| --- | --- |

37.

In accordance with Directive 92/102/EEC sheep, goats and pigs were identified as a group so as to allow tracing of the holding of origin. Article 3(2) of that Directive provides for a derogation in relation to small holdings keeping not more than three animals of the ovine or caprine species or one pig, provided that any such animal was subject to the controls laid down by legislation prior to movement. Regulation (EC) No 21/2004 withdrew this derogation in relation to sheep and goats.

| 38 and 39. | The ANIMO system as a management tool operated by the Member States was developed prior to the Internet period. The amount of information exchanged was therefore limited to the essentially necessary information.
  As a consequence of the technical developments the Commission adopted Decision 2003/24/EC laying down that the TRACES computer system was to be developed, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture. Consequently, the necessary resources were mobilised and the Commission adopted Decision 2004/292/EC of 30 March 2004 on the introduction of the TRACES system and amending Decision 92/486/EEC. |
| --- | --- |

38 and 39.

The ANIMO system as a management tool operated by the Member States was developed prior to the Internet period. The amount of information exchanged was therefore limited to the essentially necessary information.

As a consequence of the technical developments the Commission adopted Decision 2003/24/EC laying down that the TRACES computer system was to be developed, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture. Consequently, the necessary resources were mobilised and the Commission adopted Decision 2004/292/EC of 30 March 2004 on the introduction of the TRACES system and amending Decision 92/486/EEC.

| 40. | Following the first outbreak in the United Kingdom in 2001, the information stored in the existing ANIMO system was made immediately available to Member States of potential destination and was subsequently completed.
  Difficulties have been encountered in relation to triangular trade in fattening sheep forwarded from the Member State of first destination to another and accompanied by a new certificate recorded in a new ANIMO message. Clarification of such movements required close cooperation between Member States. This problem is related to the particular trade conditions for fattening sheep that had not provided for a mandatory residence before dispatched to another Member State. Directive 2003/50/EC addressed this problem by introducing a residence and stand-still period prior to dispatch to another Member State.
  In other cases tracing of sheep was hampered when the sheep originating in the United Kingdom had been moved under national conditions from the holding of destination indicated in the ANIMO message to another holding within the same Member State. |
| --- | --- |

40.

Following the first outbreak in the United Kingdom in 2001, the information stored in the existing ANIMO system was made immediately available to Member States of potential destination and was subsequently completed.

Difficulties have been encountered in relation to triangular trade in fattening sheep forwarded from the Member State of first destination to another and accompanied by a new certificate recorded in a new ANIMO message. Clarification of such movements required close cooperation between Member States. This problem is related to the particular trade conditions for fattening sheep that had not provided for a mandatory residence before dispatched to another Member State. Directive 2003/50/EC addressed this problem by introducing a residence and stand-still period prior to dispatch to another Member State.

In other cases tracing of sheep was hampered when the sheep originating in the United Kingdom had been moved under national conditions from the holding of destination indicated in the ANIMO message to another holding within the same Member State.

| 41. | The Commission has taken steps to permanently include information on the transit through staging points in the messages issued by the new TRACES computer system, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture (Decision 2004/292/EC of 30 March 2004). In addition, the sanitary conditions for the operation of staging points were strengthened by the introduction of a sanitary break with compulsory disinfection between the occupation by subsequent consignments (Decision 2003/483/EC and Regulation (EC) No 1040/2003). |
| --- | --- |

41.

The Commission has taken steps to permanently include information on the transit through staging points in the messages issued by the new TRACES computer system, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture (Decision 2004/292/EC of 30 March 2004). In addition, the sanitary conditions for the operation of staging points were strengthened by the introduction of a sanitary break with compulsory disinfection between the occupation by subsequent consignments (Decision 2003/483/EC and Regulation (EC) No 1040/2003).

| 42 and 43. | The question of a transport ban on a large part or indeed the entire territory of a Member State is already an extremely serious restriction of animal health policy, having wide-ranging consequences for public order and civil liberties. It is applied by the Member State under the responsibility of the competent authorities. The Commission did adopt Decision 2001/190/EC of 8 March 2001 which introduced EC-wide restrictions on the movement of susceptible animals within and between Member States other than the United Kingdom, and which had the above-mentioned effects.
  On 19 February 2001 the disease was noticed in sows at the abattoir in Essex and subsequently confirmed on 20 February 2001. Tracing to source farms led on 21 February 2001 to the conclusion that the abattoir was contaminated before these animals had arrived. Also, about 600 holdings that had supplied slaughter pigs, first of all swill-feeders, and their respective contacts had to be visited.
  On 23 February 2001 the disease was reported in cattle on a holding from where sheep had been sent to a big livestock market days before. The national movement ban was immediately introduced.
  Movement of mainly sheep before the detection of the disease and the installation of movement restrictions accounts for nine out of 12 of the major geographical groups of outbreaks. Eight out of the nine areas, which account for 89 % of the outbreaks diagnosed by 15 June 2001, were infected before the first case of FMD was diagnosed.
  The minimum requirements described in Article 9 of Directive 85/511/EEC, which aim to prevent airborne spread or spread through fomites of the FMD virus, have been effective in the context of the outbreaks in other Member States to which the Court referred previously and also in relation to more isolated outbreaks in the United Kingdom.
  By contrast with the scientific studies carried out afterwards on archive data of the 2001 epidemic, the competent authorities had to operate at the time of the first outbreaks on a much less complete set of information. |
| --- | --- |

42 and 43.

The question of a transport ban on a large part or indeed the entire territory of a Member State is already an extremely serious restriction of animal health policy, having wide-ranging consequences for public order and civil liberties. It is applied by the Member State under the responsibility of the competent authorities. The Commission did adopt Decision 2001/190/EC of 8 March 2001 which introduced EC-wide restrictions on the movement of susceptible animals within and between Member States other than the United Kingdom, and which had the above-mentioned effects.

On 19 February 2001 the disease was noticed in sows at the abattoir in Essex and subsequently confirmed on 20 February 2001. Tracing to source farms led on 21 February 2001 to the conclusion that the abattoir was contaminated before these animals had arrived. Also, about 600 holdings that had supplied slaughter pigs, first of all swill-feeders, and their respective contacts had to be visited.

On 23 February 2001 the disease was reported in cattle on a holding from where sheep had been sent to a big livestock market days before. The national movement ban was immediately introduced.

Movement of mainly sheep before the detection of the disease and the installation of movement restrictions accounts for nine out of 12 of the major geographical groups of outbreaks. Eight out of the nine areas, which account for 89 % of the outbreaks diagnosed by 15 June 2001, were infected before the first case of FMD was diagnosed.

The minimum requirements described in Article 9 of Directive 85/511/EEC, which aim to prevent airborne spread or spread through fomites of the FMD virus, have been effective in the context of the outbreaks in other Member States to which the Court referred previously and also in relation to more isolated outbreaks in the United Kingdom.

By contrast with the scientific studies carried out afterwards on archive data of the 2001 epidemic, the competent authorities had to operate at the time of the first outbreaks on a much less complete set of information.

| 43. | The NAO report reads on page 14:
  ‘Between confirmation and a national movement ban being imposed on 23 February 2001 another 62 premises are believed to have been infected, involving another seven counties.’
  The NAO in its report on page 56 point 3.53 explains the concerns of the department to introduce on 20 February 2001 on the basis of existing epidemiological evidence a nationwide movement ban. Such a drastic measure, with far-reaching consequences for stranded animals and feed supply, was considered disproportionate, as the disease at that stage existed only in pigs and the pig industry does not tend to move animals through markets.
  The NAO also makes it clear that the conclusions quoted by the Court were based on a developing model and that data had been subsequently improved. |
| --- | --- |

43.

The NAO report reads on page 14:

‘Between confirmation and a national movement ban being imposed on 23 February 2001 another 62 premises are believed to have been infected, involving another seven counties.’

The NAO in its report on page 56 point 3.53 explains the concerns of the department to introduce on 20 February 2001 on the basis of existing epidemiological evidence a nationwide movement ban. Such a drastic measure, with far-reaching consequences for stranded animals and feed supply, was considered disproportionate, as the disease at that stage existed only in pigs and the pig industry does not tend to move animals through markets.

The NAO also makes it clear that the conclusions quoted by the Court were based on a developing model and that data had been subsequently improved.

COMMISSION ACTION DURING THE CRISIS

| 44. | The responsible services in the Commission have been and are available 24/24 not only during crisis situations, as can be gathered from the rapid response to the notification of the first outbreak. |
| --- | --- |

44.

The responsible services in the Commission have been and are available 24/24 not only during crisis situations, as can be gathered from the rapid response to the notification of the first outbreak.

| 45. | The Commission agrees with the Court that during the crisis the procedures for completing a mission report had been accelerated.
  However, during and after missions to affected Member States, the FVO informed the relevant Commission departments immediately about important and relevant findings, notably through direct contact and back-to-office reports. The completion of the reports within two months of the end of the mission is therefore only a formal aspect taking into account the need for careful preparation of the reports intended to be published on the Internet. |
| --- | --- |

45.

The Commission agrees with the Court that during the crisis the procedures for completing a mission report had been accelerated.

However, during and after missions to affected Member States, the FVO informed the relevant Commission departments immediately about important and relevant findings, notably through direct contact and back-to-office reports. The completion of the reports within two months of the end of the mission is therefore only a formal aspect taking into account the need for careful preparation of the reports intended to be published on the Internet.

| 46. | (b) | Compulsory notification of any suspicion of a major infectious disease is an internationally accepted measure, which has for technical reasons no alternative and is required and regulated by Community legislation.
  The responsibility of the food chain operators, including livestock keepers, has been clarified in Article 17 of Regulation (EC) No 178/2002 which was based on a Commission proposal (COM(2000) 716 Final) and was reconfirmed by both the European Parliament and the Council when adopting Regulation (EC) No 882/2004 of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules. |
| --- | --- | --- |

46.

(b)

Compulsory notification of any suspicion of a major infectious disease is an internationally accepted measure, which has for technical reasons no alternative and is required and regulated by Community legislation.

The responsibility of the food chain operators, including livestock keepers, has been clarified in Article 17 of Regulation (EC) No 178/2002 which was based on a Commission proposal (COM(2000) 716 Final) and was reconfirmed by both the European Parliament and the Council when adopting Regulation (EC) No 882/2004 of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules.

| (c) | FMD is usually a disease with clear clinical symptoms in cattle and pigs but may go unobserved in small ruminants. An initial negative result in a laboratory test requires complementary investigations. The report of the NAO (p. 61) details the steps taken by the United Kingdom authorities in March 2001 to accelerate the diagnosis and to shorten the report-to-killing delays.
  Killing on clinical grounds has been practised from the very beginning but was formalised on 15 March when up to 50 new outbreaks per day threatened to overwhelm the capacities of both the veterinary services and their laboratory back-up. Shortly after killing on suspicion and the contiguous cull were instituted. |
| --- | --- |

(c)

FMD is usually a disease with clear clinical symptoms in cattle and pigs but may go unobserved in small ruminants. An initial negative result in a laboratory test requires complementary investigations. The report of the NAO (p. 61) details the steps taken by the United Kingdom authorities in March 2001 to accelerate the diagnosis and to shorten the report-to-killing delays.

Killing on clinical grounds has been practised from the very beginning but was formalised on 15 March when up to 50 new outbreaks per day threatened to overwhelm the capacities of both the veterinary services and their laboratory back-up. Shortly after killing on suspicion and the contiguous cull were instituted.

| 48. | The Court rightly observed that the Commission supports a range of programmes for the control and eradication in Member States of both viral and non-viral infectious diseases in livestock and notably of zoonotic diseases and those previously included in list A of the OIE.
  In addition, some Member States have been granted additional guarantees in relation to viral diseases and these guarantees require additional on-farm surveillance.
  Also Community legislation on animal welfare requires the appropriate level of veterinary supervision and inspections on farms and Member States are obliged to report about the results of their controls.
  Furthermore, in accordance with the health legislation on milk production (Directive 92/46/EEC), farms producing milk must comply with specific animal health conditions and hygiene standards. Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.
  Article 3.8.1.3 of the OIE Terrestrial Animal Health Code provides for Guidelines for the discontinuation of specific surveillance after recognition of freedom from infection:
  A country that has been recognised as free from infection in accordance with the provisions of the Terrestrial Code may discontinue specific surveillance while maintaining the infection-free status, provided that:






  (a) | it is a notifiable disease; |
| --- | --- | --- |

48.

The Court rightly observed that the Commission supports a range of programmes for the control and eradication in Member States of both viral and non-viral infectious diseases in livestock and notably of zoonotic diseases and those previously included in list A of the OIE.

In addition, some Member States have been granted additional guarantees in relation to viral diseases and these guarantees require additional on-farm surveillance.

Also Community legislation on animal welfare requires the appropriate level of veterinary supervision and inspections on farms and Member States are obliged to report about the results of their controls.

Furthermore, in accordance with the health legislation on milk production (Directive 92/46/EEC), farms producing milk must comply with specific animal health conditions and hygiene standards. Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.

Article 3.8.1.3 of the OIE Terrestrial Animal Health Code provides for Guidelines for the discontinuation of specific surveillance after recognition of freedom from infection:

A country that has been recognised as free from infection in accordance with the provisions of the Terrestrial Code may discontinue specific surveillance while maintaining the infection-free status, provided that:

(a)

it is a notifiable disease;

| (b) | an early detection system is in place; |
| --- | --- |

(b)

an early detection system is in place;

| (c) | measures to prevent disease/infection introduction are in place; |
| --- | --- |

(c)

measures to prevent disease/infection introduction are in place;

| (d) | vaccination against the disease is not applied; |
| --- | --- |

(d)

vaccination against the disease is not applied;

| (e) | infection is known not to be established in wildlife. |
| --- | --- |

(e)

infection is known not to be established in wildlife.

Given the short incubation period of FMD, surveillance on holdings cannot prevent an outbreak, as it is not feasible to have an official or authorised veterinarian permanently on-farm. It is for this reason that the keeper of the animals and any other person in charge of the animals is responsible for notifying any suspicion of a contagious disease. As part of contingency planning, these persons have to be trained to recognise the key diseases.

| 49. | The number of official veterinarians should be compared not only to the total number of livestock, but more importantly to the number of holdings, as most of the diseases in question are herd diseases rather than affecting individual animals, and the contacts between holdings. Such estimates must also consider the general animal health situation in the country and the progress made in infrastructure, logistics, communication, education of farmers and first and foremost the capability to recruit additional staff in case of emergency. The number of official veterinarians in the United Kingdom was based on the minimum requirements for FMD contingency planning. |
| --- | --- |

49.

The number of official veterinarians should be compared not only to the total number of livestock, but more importantly to the number of holdings, as most of the diseases in question are herd diseases rather than affecting individual animals, and the contacts between holdings. Such estimates must also consider the general animal health situation in the country and the progress made in infrastructure, logistics, communication, education of farmers and first and foremost the capability to recruit additional staff in case of emergency. The number of official veterinarians in the United Kingdom was based on the minimum requirements for FMD contingency planning.

| 51. | For the success of the measures to be taken in the case of FMD, rapid notification of suspicions is essential, and farmers must be trained in disease recognition as part of contingency planning.
  The establishment of measures such as the imposition of penal sanctions in case of failure to notify, or enquiries and public order restrictions affecting private property, were hardly conceivable at Community level under the legal framework then applicable.
  Consultation with the various bodies, organisations and other stakeholders involved in the control of a possible disease outbreak is carried out in the preparation of contingency plans and the Commission prepared suitable guidelines well in advance of the outbreak.
  Commission Decision 91/42/EEC requires the drawing-up of contingency plans in such a way that would in particular allow rapid contact of persons and organisations directly or indirectly involved. Contingency plans must be exercised to maintain and develop skills in field and administration procedures.
  In the case of a suspected or confirmed outbreak the keeper of livestock is instructed by the official veterinarian on the measures to be taken in order to prevent the spread of disease. These measures are of a general nature laid down in national law in transposition of relevant Community law and of a specific nature depending on prevailing circumstances and outlined in the contingency plans. |
| --- | --- |

51.

For the success of the measures to be taken in the case of FMD, rapid notification of suspicions is essential, and farmers must be trained in disease recognition as part of contingency planning.

The establishment of measures such as the imposition of penal sanctions in case of failure to notify, or enquiries and public order restrictions affecting private property, were hardly conceivable at Community level under the legal framework then applicable.

Consultation with the various bodies, organisations and other stakeholders involved in the control of a possible disease outbreak is carried out in the preparation of contingency plans and the Commission prepared suitable guidelines well in advance of the outbreak.

Commission Decision 91/42/EEC requires the drawing-up of contingency plans in such a way that would in particular allow rapid contact of persons and organisations directly or indirectly involved. Contingency plans must be exercised to maintain and develop skills in field and administration procedures.

In the case of a suspected or confirmed outbreak the keeper of livestock is instructed by the official veterinarian on the measures to be taken in order to prevent the spread of disease. These measures are of a general nature laid down in national law in transposition of relevant Community law and of a specific nature depending on prevailing circumstances and outlined in the contingency plans.

| 52. | While early notification of suspicious cases is essential to control the spread of FMD, the disease does not in each and every case produce clearly detectable clinical symptoms and farmers have different levels of training and skill in detecting them. It is a challenge for the veterinary profession to work with a biological system embedded in a diversity of social, cultural and economic circumstances. Community legislation therefore provides for a cascade of measures to ensure that the spread of major infectious livestock diseases is avoided or at least minimised. The official veterinarian at the slaughterhouse who carries out the ante-mortem inspection is therefore an essential element in detecting diseases in livestock.
  Where a person in charge of animals wilfully fails to report suspicious signs of disease, he or she is subject to the punishment provided for in the respective national legislation. |
| --- | --- |

52.

While early notification of suspicious cases is essential to control the spread of FMD, the disease does not in each and every case produce clearly detectable clinical symptoms and farmers have different levels of training and skill in detecting them. It is a challenge for the veterinary profession to work with a biological system embedded in a diversity of social, cultural and economic circumstances. Community legislation therefore provides for a cascade of measures to ensure that the spread of major infectious livestock diseases is avoided or at least minimised. The official veterinarian at the slaughterhouse who carries out the ante-mortem inspection is therefore an essential element in detecting diseases in livestock.

Where a person in charge of animals wilfully fails to report suspicious signs of disease, he or she is subject to the punishment provided for in the respective national legislation.

| 53. | Community legislation requires an immediate notification of any suspicion of FMD by the livestock keeper to the authorities. Equally, Article 4 of Directive 85/511/EEC requires the suspect holding to be placed immediately under restrictions and an epidemiological investigation to be started in order to rule out or confirm the presence of the disease and to trace dangerous contacts. In such cases, a negative result in the initial screening test is the most complicated as this requires time-consuming complementary investigations until a definitive diagnosis can be established. The measures applied to suspect holdings may be extended to other holdings likely to be infected or contaminated.
  The notification of the confirmed outbreak to the Commission and the other Member States, and indeed the OIE, is a secondary step. It is an internationally accepted standard to notify other countries within 24 hours.
  The United Kingdom authorities informed the Commission before the final results of the ultimate proof, the virus isolation, had become available.
  A carefully established diagnosis is essential to justify severe measures such as stamping out and large-scale movement restrictions.
  Each year, several dozen suspicions of FMD are notified to the competent authorities in the Member States. Such reporting is strongly encouraged by both the Member States and the Commission. Measures taken in relation to such suspicions must be proportionate. It is unrealistic to shut down the entire livestock industry each time a suspicion is reported. |
| --- | --- |

53.

Community legislation requires an immediate notification of any suspicion of FMD by the livestock keeper to the authorities. Equally, Article 4 of Directive 85/511/EEC requires the suspect holding to be placed immediately under restrictions and an epidemiological investigation to be started in order to rule out or confirm the presence of the disease and to trace dangerous contacts. In such cases, a negative result in the initial screening test is the most complicated as this requires time-consuming complementary investigations until a definitive diagnosis can be established. The measures applied to suspect holdings may be extended to other holdings likely to be infected or contaminated.

The notification of the confirmed outbreak to the Commission and the other Member States, and indeed the OIE, is a secondary step. It is an internationally accepted standard to notify other countries within 24 hours.

The United Kingdom authorities informed the Commission before the final results of the ultimate proof, the virus isolation, had become available.

A carefully established diagnosis is essential to justify severe measures such as stamping out and large-scale movement restrictions.

Each year, several dozen suspicions of FMD are notified to the competent authorities in the Member States. Such reporting is strongly encouraged by both the Member States and the Commission. Measures taken in relation to such suspicions must be proportionate. It is unrealistic to shut down the entire livestock industry each time a suspicion is reported.

| 54. | The Commission, using its standard procedures, reacted promptly and according to the legislation using the most direct and modern communication technology.
  The Commission informed the Member States within less than one hour of the outbreak notification and adopted the appropriate safeguard measures within less than 24 hours.
  In addition the United Kingdom, in accordance with Community legislation had stopped certifying and/or permitting exports of live animals and their products to other Member States.
  The Irish authorities suspended imports of susceptible animals and their products on 21 February 2001 and informed the Commission thereof at 15.42. The Irish authorities also traced all animals introduced from the United Kingdom into Ireland and ordered their killing. |
| --- | --- |

54.

The Commission, using its standard procedures, reacted promptly and according to the legislation using the most direct and modern communication technology.

The Commission informed the Member States within less than one hour of the outbreak notification and adopted the appropriate safeguard measures within less than 24 hours.

In addition the United Kingdom, in accordance with Community legislation had stopped certifying and/or permitting exports of live animals and their products to other Member States.

The Irish authorities suspended imports of susceptible animals and their products on 21 February 2001 and informed the Commission thereof at 15.42. The Irish authorities also traced all animals introduced from the United Kingdom into Ireland and ordered their killing.

| 56. | With the adoption of the ‘non-vaccination’ policy a system of compensation for animals killed for disease control purposes was established. This system was introduced because the keeper of animals was, in the interest of the farming community and the national and Community economy, no longer in a position to apply all available instruments for the protection of the herd, such as prophylactic vaccination.
  At the same time this system of compensation set an incentive for swift notification by excluding from compensation animals that had died from the disease prior to notification. |
| --- | --- |

56.

With the adoption of the ‘non-vaccination’ policy a system of compensation for animals killed for disease control purposes was established. This system was introduced because the keeper of animals was, in the interest of the farming community and the national and Community economy, no longer in a position to apply all available instruments for the protection of the herd, such as prophylactic vaccination.

At the same time this system of compensation set an incentive for swift notification by excluding from compensation animals that had died from the disease prior to notification.

| 58. | Article 5(3) of Directive 85/511/EEC allows exemption from the taking of samples from animals in a secondary outbreak which has an epidemiological link to a confirmed outbreak for which such samples had already been taken. In other words, in such cases the diagnosis may be established on clinical grounds.
  The stamping-out policy applies to all confirmed outbreaks and, in accordance with the contingency plans, to animals suspected of being infected or contaminated (Article 3(2) of Decision 90/424/EEC).
  With regard to the organisation of administrative procedures related to the destruction, evaluation and compensation of herds, the Member States should remain entitled to organise themselves according to the requirements of their national legal order concerning administrative police and its interaction with the protection of private property and civil rights. |
| --- | --- |

58.

Article 5(3) of Directive 85/511/EEC allows exemption from the taking of samples from animals in a secondary outbreak which has an epidemiological link to a confirmed outbreak for which such samples had already been taken. In other words, in such cases the diagnosis may be established on clinical grounds.

The stamping-out policy applies to all confirmed outbreaks and, in accordance with the contingency plans, to animals suspected of being infected or contaminated (Article 3(2) of Decision 90/424/EEC).

With regard to the organisation of administrative procedures related to the destruction, evaluation and compensation of herds, the Member States should remain entitled to organise themselves according to the requirements of their national legal order concerning administrative police and its interaction with the protection of private property and civil rights.

COMMISSION ACTION CONCERNING THE REIMBURSEMENT SYSTEM

| 59 and 60. | The Commission shares the Court's view that more precise instructions should be given to the Member States on reimbursement of indemnification expenditure. Such instructions are currently being drawn up and a draft regulation laying down expenditure eligible for Community funding will be presented to the Member States soon.
  For all market support measures adopted in the pig meat sector since the special report No 1/2000, the Commission has applied the same rate of co-funding (50 %) as for veterinary measures.
  Although there was no working document or formal code of practice on the rules and procedures on eligibility, the Member States had already been given the essential information on slaughtering. In particular, the financing decision stipulated that only compulsory slaughtering would be eligible for Community reimbursement.
  The financing decisions also clarified that only the ‘market’ value of the animals was eligible for Community funding. As far as the specific issue of indemnification of livestock farmers is concerned, the situation is very different from one Member State to another. There is no question of a single sum for a type of animal constituting adequate compensation for farmers whose animals have been slaughtered.
  The Commission points out that it does not have the legal authority to harmonise the national indemnification systems in the event of an epidemic. |
| --- | --- |

59 and 60.

The Commission shares the Court's view that more precise instructions should be given to the Member States on reimbursement of indemnification expenditure. Such instructions are currently being drawn up and a draft regulation laying down expenditure eligible for Community funding will be presented to the Member States soon.

For all market support measures adopted in the pig meat sector since the special report No 1/2000, the Commission has applied the same rate of co-funding (50 %) as for veterinary measures.

Although there was no working document or formal code of practice on the rules and procedures on eligibility, the Member States had already been given the essential information on slaughtering. In particular, the financing decision stipulated that only compulsory slaughtering would be eligible for Community reimbursement.

The financing decisions also clarified that only the ‘market’ value of the animals was eligible for Community funding. As far as the specific issue of indemnification of livestock farmers is concerned, the situation is very different from one Member State to another. There is no question of a single sum for a type of animal constituting adequate compensation for farmers whose animals have been slaughtered.

The Commission points out that it does not have the legal authority to harmonise the national indemnification systems in the event of an epidemic.

| 61. | There were four Commission Regulations governing the United Kingdom, Portugal, France and Ireland on the compensation system laid down under measures for monitoring and eradicating bovine spongiform encephalitis (BSE) for animals slaughtered under the selective reform provided for by a Member State eradication plan and approved by the Commission. The same principles regarding the compensation system were enshrined in all four Regulations, including Regulation (EC) No 164/97 on France.
  As regards animals which have contracted BSE, the Commission emphasises that indemnification of the owners is not covered by the emergency fund (Articles 3, 4, 6 and 11) of Decision 90/424/EEC (6). |
| --- | --- |

61.

There were four Commission Regulations governing the United Kingdom, Portugal, France and Ireland on the compensation system laid down under measures for monitoring and eradicating bovine spongiform encephalitis (BSE) for animals slaughtered under the selective reform provided for by a Member State eradication plan and approved by the Commission. The same principles regarding the compensation system were enshrined in all four Regulations, including Regulation (EC) No 164/97 on France.

As regards animals which have contracted BSE, the Commission emphasises that indemnification of the owners is not covered by the emergency fund (Articles 3, 4, 6 and 11) of Decision 90/424/EEC (6).

| 62. | It is firstly up to the Member States to decide on compensation depending on actual market conditions. Recent decisions on the Community contribution to costs incurred by Member States stipulated the level of indemnification eligible for Community funding. Only the market value of the animal immediately prior to slaughtering is eligible for Community funding. |
| --- | --- |

62.

It is firstly up to the Member States to decide on compensation depending on actual market conditions. Recent decisions on the Community contribution to costs incurred by Member States stipulated the level of indemnification eligible for Community funding. Only the market value of the animal immediately prior to slaughtering is eligible for Community funding.

| 63. | Adequate compensation was defined as the market value of animals immediately before slaughtering; the losses of income mentioned are therefore not eligible for Community funding and any such applications were rejected. |
| --- | --- |

63.

Adequate compensation was defined as the market value of animals immediately before slaughtering; the losses of income mentioned are therefore not eligible for Community funding and any such applications were rejected.

| 64. | The cattle database established in accordance with Regulation (EC) No 1760/2000 and Article 14 of Directive 64/432/EEC is an important tool for tracing the movement of animals, but is of limited value for valuation purposes. While it provides information on the age, sex, colour or breed and the identification code of the mother, it does not provide information whether or not an animal is a purebred breeding animal entered in a herd book. The Commission proposal to include the herd-book status was not adopted by the Member States. |
| --- | --- |

64.

The cattle database established in accordance with Regulation (EC) No 1760/2000 and Article 14 of Directive 64/432/EEC is an important tool for tracing the movement of animals, but is of limited value for valuation purposes. While it provides information on the age, sex, colour or breed and the identification code of the mother, it does not provide information whether or not an animal is a purebred breeding animal entered in a herd book. The Commission proposal to include the herd-book status was not adopted by the Member States.

| 66. | The Commission has no legal authority to harmonise the Member States' systems for indemnification of livestock farmers nor do the Member States want them to be harmonised.
  The differences in the Member States noted by the Court were also noted by the Commission during its in situ checks and are the result of the choices made by the Member States. The Commission made appropriate financial adjustments for any irregularities having an impact on the Community budget, as detailed below.
  The Commission takes care to preserve the principle of equal treatment of the Member States in all its co-funding decisions.
  The fact that the decisions are subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health helps to ensure that this is the case. |
| --- | --- |

66.

The Commission has no legal authority to harmonise the Member States' systems for indemnification of livestock farmers nor do the Member States want them to be harmonised.

The differences in the Member States noted by the Court were also noted by the Commission during its in situ checks and are the result of the choices made by the Member States. The Commission made appropriate financial adjustments for any irregularities having an impact on the Community budget, as detailed below.

The Commission takes care to preserve the principle of equal treatment of the Member States in all its co-funding decisions.

The fact that the decisions are subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health helps to ensure that this is the case.

| 67 to 71. | The exemptions granted by Regulation (EC) No 1458/2001 adopted on 17 July 2001 on the application of premium schemes are to be seen in the light of the principle that the direct payment system is designed to compensate for the effects on producers' income of the progressive reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission therefore holds that the premiums may be granted to the producer irrespective of any other circumstances linked to the health situation of animals in the Member States.
  The Member States affected by the FMD epidemic asked for exemptions to be adopted from the end of April 2001.
  In response to these requests, the Commission found that the producers were unable to meet certain obligations under the regulations establishing the premium schemes because of measures which restricted the movements of animals in certain regions, adopted under the provisions for combating the spread of the FMD epidemic.
  The Commission granted a temporary exemption from certain rules applicable in normal circumstances, especially with regard to the holding of animals. A series of proposals was put before the Beef Management Committee in mid-May, on which it finally gave a favourable opinion on 29 June 2001.
  The process of adopting Regulation (EC) No 1458/2001 hence took two months from the time when the Commission was asked to take action.
  As direct payments can be granted under these circumstances, the Commission feels that it is up to the Member States to ensure, during accompanying or subsequent checks of amounts set in another context for indemnification of producers in compliance with veterinary provisions, that producers do not receive the premiums twice.
  The Commission considers that, under such circumstances it would in future be advisable to include, either in the rules governing direct payments or in the veterinary decisions conferring entitlement to indemnification, a clause to guarantee that no double payments are made and to place the responsibility for this clearly in the hands of the Member States.
  Nevertheless, as part of its task of disease management, the Commission has taken the necessary measures to limit the impact of over-assessment of the price of animals on the Community budget. Following in situ checks, the average correction rate for the United Kingdom, France, the Netherlands and Ireland was 55 % or EUR 583 million of a total requested of 1 051 million. |
| --- | --- |

67 to 71.

The exemptions granted by Regulation (EC) No 1458/2001 adopted on 17 July 2001 on the application of premium schemes are to be seen in the light of the principle that the direct payment system is designed to compensate for the effects on producers' income of the progressive reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission therefore holds that the premiums may be granted to the producer irrespective of any other circumstances linked to the health situation of animals in the Member States.

The Member States affected by the FMD epidemic asked for exemptions to be adopted from the end of April 2001.

In response to these requests, the Commission found that the producers were unable to meet certain obligations under the regulations establishing the premium schemes because of measures which restricted the movements of animals in certain regions, adopted under the provisions for combating the spread of the FMD epidemic.

The Commission granted a temporary exemption from certain rules applicable in normal circumstances, especially with regard to the holding of animals. A series of proposals was put before the Beef Management Committee in mid-May, on which it finally gave a favourable opinion on 29 June 2001.

The process of adopting Regulation (EC) No 1458/2001 hence took two months from the time when the Commission was asked to take action.

As direct payments can be granted under these circumstances, the Commission feels that it is up to the Member States to ensure, during accompanying or subsequent checks of amounts set in another context for indemnification of producers in compliance with veterinary provisions, that producers do not receive the premiums twice.

The Commission considers that, under such circumstances it would in future be advisable to include, either in the rules governing direct payments or in the veterinary decisions conferring entitlement to indemnification, a clause to guarantee that no double payments are made and to place the responsibility for this clearly in the hands of the Member States.

Nevertheless, as part of its task of disease management, the Commission has taken the necessary measures to limit the impact of over-assessment of the price of animals on the Community budget. Following in situ checks, the average correction rate for the United Kingdom, France, the Netherlands and Ireland was 55 % or EUR 583 million of a total requested of 1 051 million.

| 72 and 73. | The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission took the view that there was good reason for granting a premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.
  The regulations in force do not make the application for a slaughtering premium contingent upon veterinary acceptance or the animal's destination and, in particular, fitness for human consumption.
  The scope of these regulations was confirmed on several occasions, particularly by the Beef Management Committee at the time of the adoption of Regulation (EC) No 2777/2000 on exceptional measures to support the beef market (purchase for destruction system).
  It was communicated in June 2001 to the authorities of the Netherlands in response to their question on the eligibility for the premium of animals slaughtered in the course of a FMD epidemic and was confirmed in February 2004 to the Netherlands Minister of Agriculture, specifying that the premium could be granted for animals slaughtered in a slaughterhouse as long as the sum of the premium was neither included in the evaluation of animals for the purposes of veterinary compensation nor paid on that count, in order to prevent double payment. The procedure followed and the decisions notified were intended not to be detrimental to the interests of the beneficiaries.
  Under the regulations in force, the slaughtering premium may be paid beyond the deadline in duly substantiated exceptional cases.
  The information supplied by the Netherlands Agricultural Services show that of 1 278 holdings affected, 791 had the animals slaughtered in a slaughterhouse. |
| --- | --- |

72 and 73.

The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission took the view that there was good reason for granting a premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.

The regulations in force do not make the application for a slaughtering premium contingent upon veterinary acceptance or the animal's destination and, in particular, fitness for human consumption.

The scope of these regulations was confirmed on several occasions, particularly by the Beef Management Committee at the time of the adoption of Regulation (EC) No 2777/2000 on exceptional measures to support the beef market (purchase for destruction system).

It was communicated in June 2001 to the authorities of the Netherlands in response to their question on the eligibility for the premium of animals slaughtered in the course of a FMD epidemic and was confirmed in February 2004 to the Netherlands Minister of Agriculture, specifying that the premium could be granted for animals slaughtered in a slaughterhouse as long as the sum of the premium was neither included in the evaluation of animals for the purposes of veterinary compensation nor paid on that count, in order to prevent double payment. The procedure followed and the decisions notified were intended not to be detrimental to the interests of the beneficiaries.

Under the regulations in force, the slaughtering premium may be paid beyond the deadline in duly substantiated exceptional cases.

The information supplied by the Netherlands Agricultural Services show that of 1 278 holdings affected, 791 had the animals slaughtered in a slaughterhouse.

| 74. | Council Decision 90/424/EC affords only limited legal scope for establishing the arrangements for the Community to contribute to expenditure incurred by the Member State. To this effect, any draft regulation prepared by the Commission laying down rules for eligibility for Community financing must have Council Regulation (EC) No 1258/1999 as its legal basis. |
| --- | --- |

74.

Council Decision 90/424/EC affords only limited legal scope for establishing the arrangements for the Community to contribute to expenditure incurred by the Member State. To this effect, any draft regulation prepared by the Commission laying down rules for eligibility for Community financing must have Council Regulation (EC) No 1258/1999 as its legal basis.

| 75. | The draft decision laying down rules for eligibility to Community financing of emergency action and combating FMD comprises an annex setting out the supporting documents to be provided on request by the competent supervisory authorities.
  Article 9 of Council Regulation (EC) No 1258/1999 is applicable with respect to supporting documents, as is pointed out specifically in each veterinary co-financing decision. The Member States therefore know what information they need to provide and substantiate when checks are carried out.
  The examples quoted by the Court, which were also noted by the Commission during its in situ audits, do not really indicate a problem in defining supporting documents, but highlight the poor quality of them in certain Member States. Any consistencies determined are, as a rule, the result of inadequate administrative organisation by the Member States at the time of the epidemic.
  As the Commission has not yet had any problems of access to administrative information with the Member States and each national administrative system and each epidemic is different, it would appear difficult to draw up a priori an exhaustive list of supporting documents to be provided. Having said that, the Commission did have a problem with access to the data held by livestock farmers (operating registers, invoices for the purchase of slaughtered animals, etc.) during its checks. This point will be clarified legally with the Member States with a view to future Community reimbursement. |
| --- | --- |

75.

The draft decision laying down rules for eligibility to Community financing of emergency action and combating FMD comprises an annex setting out the supporting documents to be provided on request by the competent supervisory authorities.

Article 9 of Council Regulation (EC) No 1258/1999 is applicable with respect to supporting documents, as is pointed out specifically in each veterinary co-financing decision. The Member States therefore know what information they need to provide and substantiate when checks are carried out.

The examples quoted by the Court, which were also noted by the Commission during its in situ audits, do not really indicate a problem in defining supporting documents, but highlight the poor quality of them in certain Member States. Any consistencies determined are, as a rule, the result of inadequate administrative organisation by the Member States at the time of the epidemic.

As the Commission has not yet had any problems of access to administrative information with the Member States and each national administrative system and each epidemic is different, it would appear difficult to draw up a priori an exhaustive list of supporting documents to be provided. Having said that, the Commission did have a problem with access to the data held by livestock farmers (operating registers, invoices for the purchase of slaughtered animals, etc.) during its checks. This point will be clarified legally with the Member States with a view to future Community reimbursement.

| 76. | In general, the Member States are familiar with the idea of indemnifying animals ‘at their value prior to being contaminated’, as it had already been used previously for funding purposes.
  The Member States did not therefore ask the Commission for any clarification on this notion during the epidemic. |
| --- | --- |

76.

In general, the Member States are familiar with the idea of indemnifying animals ‘at their value prior to being contaminated’, as it had already been used previously for funding purposes.

The Member States did not therefore ask the Commission for any clarification on this notion during the epidemic.

| 77. | The Commission would like to emphasise that it did give instructions to Member States on how to apply for reimbursement.
  Also, Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004 obliges Member States to lay down rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare, and to take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.
  In its proposal for a Regulation on feed and food controls (COM(2003) 52), failures to comply with the restrictions imposed by the authorities on the movement of animals or products were listed as criminal offences (Annex VI, Point 7 (b)). These provisions were not maintained by the Council and the European Parliament. |
| --- | --- |

77.

The Commission would like to emphasise that it did give instructions to Member States on how to apply for reimbursement.

Also, Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004 obliges Member States to lay down rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare, and to take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.

In its proposal for a Regulation on feed and food controls (COM(2003) 52), failures to comply with the restrictions imposed by the authorities on the movement of animals or products were listed as criminal offences (Annex VI, Point 7 (b)). These provisions were not maintained by the Council and the European Parliament.

| 78. | In the event of an outbreak it is only important to know which animals of susceptible species are on the holding in order to apply the measures correctly and in particular to prevent or detect illegal movement of potentially infected or contaminated animals.
  Therefore, in the case of a suspected or confirmed outbreak Directive 85/511/EEC requires the competent authorities to carry out a census of all animals on the holding, including the animals that died from the disease. These inventories must be kept up-to-date, which cannot be always ensured by other data bases.
  The shortcomings identified by the Court are not the result of a lack of guidance by the Commission but by the administrative disorganisation attributable to the Member States, which can be accounted for to some extent by the circumstances of the crisis. |
| --- | --- |

78.

In the event of an outbreak it is only important to know which animals of susceptible species are on the holding in order to apply the measures correctly and in particular to prevent or detect illegal movement of potentially infected or contaminated animals.

Therefore, in the case of a suspected or confirmed outbreak Directive 85/511/EEC requires the competent authorities to carry out a census of all animals on the holding, including the animals that died from the disease. These inventories must be kept up-to-date, which cannot be always ensured by other data bases.

The shortcomings identified by the Court are not the result of a lack of guidance by the Commission but by the administrative disorganisation attributable to the Member States, which can be accounted for to some extent by the circumstances of the crisis.

| 79. | The Commission does not share the Court's view that the arrangements for reimbursement were not laid down in good time.






  (i) | The Commission has not changed the eligibility rules appreciably since Decision 90/424/EC was adopted.
  The Commission's specific financing decisions were always adopted as soon as it was technically possible, i.e. when the Commission had received an application for co-funding, the statement of expenditure supplied by the Member State was sufficiently reliable and the budgetary authority had made provision for financial cover for the funding.
  Financing decisions also require time to be taken to study the Member States' financial forecasts, which are often unreliable or imprecise during epidemics, and a favourable vote by the Member States in the veterinary committee followed by formal adoption by the Commission.
  The Commission has not received any complaints about the late decisions mentioned by the Court. |
| --- | --- | --- |

79.

The Commission does not share the Court's view that the arrangements for reimbursement were not laid down in good time.

(i)

The Commission has not changed the eligibility rules appreciably since Decision 90/424/EC was adopted.

The Commission's specific financing decisions were always adopted as soon as it was technically possible, i.e. when the Commission had received an application for co-funding, the statement of expenditure supplied by the Member State was sufficiently reliable and the budgetary authority had made provision for financial cover for the funding.

Financing decisions also require time to be taken to study the Member States' financial forecasts, which are often unreliable or imprecise during epidemics, and a favourable vote by the Member States in the veterinary committee followed by formal adoption by the Commission.

The Commission has not received any complaints about the late decisions mentioned by the Court.

| (ii) | The Commission has not appreciably changed the eligibility rules, since the costs incurred for preventive slaughter have always been regarded as eligible for Community funding, as they were crucial in combating the epidemic.
  The same applies to partial preventive slaughter of the different species.
  Community funding for preventive slaughter carried out by the Member States where no outbreaks occurred is not obligatory. The funding provided for by the four decisions is based on Article 5(3) of Decision 90/424/EEC. |
| --- | --- |

(ii)

The Commission has not appreciably changed the eligibility rules, since the costs incurred for preventive slaughter have always been regarded as eligible for Community funding, as they were crucial in combating the epidemic.

The same applies to partial preventive slaughter of the different species.

Community funding for preventive slaughter carried out by the Member States where no outbreaks occurred is not obligatory. The funding provided for by the four decisions is based on Article 5(3) of Decision 90/424/EEC.

| (iii) | Finally, priority was given by both the Member States and the Commission to Community financing of indemnification of livestock farmers. It was not until 27 February 2003 that the United Kingdom was able to present a provisional request for reimbursement of operational costs in addition to indemnification. |
| --- | --- |

(iii)

Finally, priority was given by both the Member States and the Commission to Community financing of indemnification of livestock farmers. It was not until 27 February 2003 that the United Kingdom was able to present a provisional request for reimbursement of operational costs in addition to indemnification.

| 80. | Detailed information on outbreaks is available in the ADNS data base.
  The Member States also regularly reported to the Standing Committee the measures that they had taken to combat the disease. |
| --- | --- |

80.

Detailed information on outbreaks is available in the ADNS data base.

The Member States also regularly reported to the Standing Committee the measures that they had taken to combat the disease.

| 81. | The model for applying for reimbursement and the information required have been standardised since the swine fever epidemic in 1997. The model was not included in the annex of the specific financing decisions but was communicated directly to the Member States. |
| --- | --- |

81.

The model for applying for reimbursement and the information required have been standardised since the swine fever epidemic in 1997. The model was not included in the annex of the specific financing decisions but was communicated directly to the Member States.

| 82. | This problem was noted by the Commission. However, when it was not possible to obtain an adequate guarantee as to the number of animals for which indemnification had actually been paid, DG SANCO applied a flat-rate financial adjustment in order to cover the financial risk incurred by the Commission. |
| --- | --- |

82.

This problem was noted by the Commission. However, when it was not possible to obtain an adequate guarantee as to the number of animals for which indemnification had actually been paid, DG SANCO applied a flat-rate financial adjustment in order to cover the financial risk incurred by the Commission.

| 83. | Given the scale and diversity of the expenditure presented, the Commission takes the view that the periods for checks are reasonable.
  Moreover, the Court's statement relates only to payment of the balance. In fact, sizable advances were paid to the Member States after the financing decisions were adopted. These were paid in 2002 (EUR 355 million to the United Kingdom on 22 February 2002, EUR 3,3 million to France on 14 March 2002, EUR 2,7 million to Ireland on 1 March 2002 and EUR 39 million to the Netherlands on 26 February 2002). These EUR 400 million represent around 86 % of the total finally paid out. |
| --- | --- |

83.

Given the scale and diversity of the expenditure presented, the Commission takes the view that the periods for checks are reasonable.

Moreover, the Court's statement relates only to payment of the balance. In fact, sizable advances were paid to the Member States after the financing decisions were adopted. These were paid in 2002 (EUR 355 million to the United Kingdom on 22 February 2002, EUR 3,3 million to France on 14 March 2002, EUR 2,7 million to Ireland on 1 March 2002 and EUR 39 million to the Netherlands on 26 February 2002). These EUR 400 million represent around 86 % of the total finally paid out.

| 85. | The reimbursement rates for veterinary expenditure were established by a Council decision.
  In the past, there was a discrepancy between the rates applied by DG SANCO and DG AGRI in the pig sector. Since the swine fever epidemic in 1997, the rates have been harmonised and set at a co-funding rate of 50 %. |
| --- | --- |

85.

The reimbursement rates for veterinary expenditure were established by a Council decision.

In the past, there was a discrepancy between the rates applied by DG SANCO and DG AGRI in the pig sector. Since the swine fever epidemic in 1997, the rates have been harmonised and set at a co-funding rate of 50 %.

| 86. | Since its first report in 1999 on ‘Income Insurance in European Agriculture’, the Commission has conducted a follow-up study on ‘Financing risk for livestock epidemics’ that includes an analysis of current practices in Member States and outlines possible solutions for the future. It appears from that study that there is no simple solution to this complex issue. The complexity of the economic problems posed by animal diseases and the ways of facing the related risks is confirmed by studies done by international organisations such as the OECD and by recent experiences in other countries of the world which have been struck by FMD, BSE or avian influenza.
  However, consultations and EU supported research on these matters continue with a view to establishing the sound scientific basis which is necessary to draft a proposal to amend Council Decision 90/424/EEC that can be supported by the EU legislator. |
| --- | --- |

86.

Since its first report in 1999 on ‘Income Insurance in European Agriculture’, the Commission has conducted a follow-up study on ‘Financing risk for livestock epidemics’ that includes an analysis of current practices in Member States and outlines possible solutions for the future. It appears from that study that there is no simple solution to this complex issue. The complexity of the economic problems posed by animal diseases and the ways of facing the related risks is confirmed by studies done by international organisations such as the OECD and by recent experiences in other countries of the world which have been struck by FMD, BSE or avian influenza.

However, consultations and EU supported research on these matters continue with a view to establishing the sound scientific basis which is necessary to draft a proposal to amend Council Decision 90/424/EEC that can be supported by the EU legislator.

| 87 and 88. | In several Member States, there are arrangements for livestock farmers to make compulsory contributions to a fund which is designed to cover the costs of eradication of animal diseases. The Commission does not think that, on the whole, the sector is profiting from an epidemic.
  These profits mainly result from an increase in the volume of meat exports to the United Kingdom and the remainder of the European Union and an increase in market prices due to falling production in the United Kingdom. The part played by the windfall effect after the crisis is impossible to assess. |
| --- | --- |

87 and 88.

In several Member States, there are arrangements for livestock farmers to make compulsory contributions to a fund which is designed to cover the costs of eradication of animal diseases. The Commission does not think that, on the whole, the sector is profiting from an epidemic.

These profits mainly result from an increase in the volume of meat exports to the United Kingdom and the remainder of the European Union and an increase in market prices due to falling production in the United Kingdom. The part played by the windfall effect after the crisis is impossible to assess.

| 89. | There is no equal treatment for breeders in all aspects throughout the Community. Tax policies remain the responsibility of the Member States.
  In 2001 the Commission was acting on the basis of Decision 90/424/EEC. |
| --- | --- |

89.

There is no equal treatment for breeders in all aspects throughout the Community. Tax policies remain the responsibility of the Member States.

In 2001 the Commission was acting on the basis of Decision 90/424/EEC.

COMMISSION MANAGEMENT AFTER THE CRISIS

| 90. | On several occasions the Commission has described the new FMD control Directive 2003/85/EC as a prudent reform of the measures in place in 2001. This Directive does not change the main principles of the control measures.






  (a) | Emergency vaccination was provided for in Directive 85/511/EEC. However, the absence of a pre-defined exit strategy, the uncertainty about the future of the vaccinated animals and their products, and the consequences for international trade discouraged Member States from simply having recourse to emergency vaccination.
  Council Directive 2003/85/EC shifts the emphasis on emergency vaccination from an instrument of last resort more to the forefront of the control measures and reflects the technical developments in laboratory diagnosis and the regulatory modifications made to the OIE Animal Health Code. |
| --- | --- | --- |

90.

On several occasions the Commission has described the new FMD control Directive 2003/85/EC as a prudent reform of the measures in place in 2001. This Directive does not change the main principles of the control measures.

(a)

Emergency vaccination was provided for in Directive 85/511/EEC. However, the absence of a pre-defined exit strategy, the uncertainty about the future of the vaccinated animals and their products, and the consequences for international trade discouraged Member States from simply having recourse to emergency vaccination.

Council Directive 2003/85/EC shifts the emphasis on emergency vaccination from an instrument of last resort more to the forefront of the control measures and reflects the technical developments in laboratory diagnosis and the regulatory modifications made to the OIE Animal Health Code.

| (b) | The provisions on contingency planning included in Directive 2003/85/EC are by and large based on the recommendations provided for in the guidelines developed in 1995 and 1998. (Documents VI/5211/95 andVI/6319/98 – Rev.1).
  The new requirements for contingency planning request also that account be taken of a worst case scenario which is defined not only by the natural course of the disease but also by the intentional release of FMD virus. |
| --- | --- |

(b)

The provisions on contingency planning included in Directive 2003/85/EC are by and large based on the recommendations provided for in the guidelines developed in 1995 and 1998. (Documents VI/5211/95 andVI/6319/98 – Rev.1).

The new requirements for contingency planning request also that account be taken of a worst case scenario which is defined not only by the natural course of the disease but also by the intentional release of FMD virus.

| (c) | As clarified in point 58, diagnosing FMD on clinical grounds in conjunction with an epidemiological link to a confirmed outbreak was already provided for in Article 5(3) of Directive 85/511/EEC. Based on the experience in 2001, Directive 2003/85/EC included this option in the definition of an outbreak. In this respect the outbreak definition in Directive 2003/85/EC is different from the definition provided for in the OIE Animal Health Code.
  However, in practice, a reasonable clinical diagnosis of FMD, even in the context of an ongoing outbreak, may only be established in animals of certain susceptible species that display clear clinical signs. |
| --- | --- |

(c)

As clarified in point 58, diagnosing FMD on clinical grounds in conjunction with an epidemiological link to a confirmed outbreak was already provided for in Article 5(3) of Directive 85/511/EEC. Based on the experience in 2001, Directive 2003/85/EC included this option in the definition of an outbreak. In this respect the outbreak definition in Directive 2003/85/EC is different from the definition provided for in the OIE Animal Health Code.

However, in practice, a reasonable clinical diagnosis of FMD, even in the context of an ongoing outbreak, may only be established in animals of certain susceptible species that display clear clinical signs.

| (d) | Article 4(3) of Directive 90/425/EEC already requires Member States to take the appropriate measures to penalise any infringement of veterinary legislation in relation to trade by natural or legal persons. However, the Council refused to reinforce further Community provisions on sanctions in case of violation of Community law, as laid down in Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004. |
| --- | --- |

(d)

Article 4(3) of Directive 90/425/EEC already requires Member States to take the appropriate measures to penalise any infringement of veterinary legislation in relation to trade by natural or legal persons. However, the Council refused to reinforce further Community provisions on sanctions in case of violation of Community law, as laid down in Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004.

| (e) | As indicated in paragraph 80, the obligation to notify outbreaks through the system of ADNS is laid down in Directive 82/894/EEC, which also specifies the details of the required information. |
| --- | --- |

(e)

As indicated in paragraph 80, the obligation to notify outbreaks through the system of ADNS is laid down in Directive 82/894/EEC, which also specifies the details of the required information.

| 92. | (a) | In its proposal for Regulation (EC) No 882/2004 on official feed and food controls (COM(2003) 52), adopted on 29 April 2004, the Commission sought to reinforce the consequences of failure to notify a suspicion of an animal disease by qualifying it as a criminal offence leading to penal sanctions. The European Parliament and the Council have declined such reinforcement in this provision.
  Member States shall lay down the rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.
  Furthermore, Articles 3(2) and 11(4) of Council Decision 90/424/EEC clearly set incentives for early notification and conditions for compensation. In particular it provides for compensation for animals slaughtered or killed for disease control purposes. It is in the economic interest of the farmer to notify possible disease as early as possible because any animals that die before notification are not eligible for compensation. These considerations are also included in the compensation schemes of certain Member States. |
| --- | --- | --- |

92.

(a)

In its proposal for Regulation (EC) No 882/2004 on official feed and food controls (COM(2003) 52), adopted on 29 April 2004, the Commission sought to reinforce the consequences of failure to notify a suspicion of an animal disease by qualifying it as a criminal offence leading to penal sanctions. The European Parliament and the Council have declined such reinforcement in this provision.

Member States shall lay down the rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.

Furthermore, Articles 3(2) and 11(4) of Council Decision 90/424/EEC clearly set incentives for early notification and conditions for compensation. In particular it provides for compensation for animals slaughtered or killed for disease control purposes. It is in the economic interest of the farmer to notify possible disease as early as possible because any animals that die before notification are not eligible for compensation. These considerations are also included in the compensation schemes of certain Member States.

| (b) | This requirement is in line with international standards.
  Setting a shorter deadline would only be meaningful to the extent that it would become possible to punish intentional delays. However, it is necessary to acknowledge that outbreaks may occur under various conditions, including in remote areas with poor communication.
  It is important to take account of the real situation, where the notification of any suspicion to the competent authorities has to be done immediately. These authorities have to take the necessary steps according to the legislation immediately, and thereby to prevent or at least limit the spread of disease. |
| --- | --- |

(b)

This requirement is in line with international standards.

Setting a shorter deadline would only be meaningful to the extent that it would become possible to punish intentional delays. However, it is necessary to acknowledge that outbreaks may occur under various conditions, including in remote areas with poor communication.

It is important to take account of the real situation, where the notification of any suspicion to the competent authorities has to be done immediately. These authorities have to take the necessary steps according to the legislation immediately, and thereby to prevent or at least limit the spread of disease.

| (c) | Although it is advisable to slaughter the animals quickly, the need for supporting documents on the amounts to be reimbursed make it necessary to compile a detailed financial inventory. Rapid and decisive action is essential to the success of the measures. However, a detailed inventory of the animals of susceptible species was required in Articles 4 and 5 of Directive 85/511/EEC and is required in Article 4(3)(a) of Directive 2003/85/EC. |
| --- | --- |

(c)

Although it is advisable to slaughter the animals quickly, the need for supporting documents on the amounts to be reimbursed make it necessary to compile a detailed financial inventory. Rapid and decisive action is essential to the success of the measures. However, a detailed inventory of the animals of susceptible species was required in Articles 4 and 5 of Directive 85/511/EEC and is required in Article 4(3)(a) of Directive 2003/85/EC.

| 93. | A cost-benefit analysis is particularly useful only if there are alternative strategies. As the EU is recognised as free of FMD and infection, prophylactic vaccination is not a realistic option because of the many different strains and types of the virus and the exorbitant costs. Directive 2003/85/EC does not change the principles of the control policy. A cost-benefit analysis as a follow-up to the one carried out in 1989 was therefore considered unnecessary.
  However, conservative estimates only of the costs for the vaccines in case of pan-vaccination of the livestock population registered in the EU in 2001 amount to EUR 150 to 250 million per year. Were the costs for the administration of the vaccines included, this amount could easily double. These estimates do not take account of possible restrictions on exports from Member States, the increase in imports of animal products from countries vaccinating, the disruption of the single market if some Member States would not agree to prophylactic vaccination and the costs of the number of outbreaks still occurring despite vaccination.
  The economic impact analysis carried out before submitting the proposal for a new Directive estimated Commission expenditure for maintaining the disease free status and preparing for an emergency at about EUR 4 million per year.
  The control measures under Directive 2003/85/EC allow the Member States to use all available and proportionate measures to eradicate the disease as quickly as possible. Such measures could allow the coexistence of pre-emptive killing and emergency vaccination. |
| --- | --- |

93.

A cost-benefit analysis is particularly useful only if there are alternative strategies. As the EU is recognised as free of FMD and infection, prophylactic vaccination is not a realistic option because of the many different strains and types of the virus and the exorbitant costs. Directive 2003/85/EC does not change the principles of the control policy. A cost-benefit analysis as a follow-up to the one carried out in 1989 was therefore considered unnecessary.

However, conservative estimates only of the costs for the vaccines in case of pan-vaccination of the livestock population registered in the EU in 2001 amount to EUR 150 to 250 million per year. Were the costs for the administration of the vaccines included, this amount could easily double. These estimates do not take account of possible restrictions on exports from Member States, the increase in imports of animal products from countries vaccinating, the disruption of the single market if some Member States would not agree to prophylactic vaccination and the costs of the number of outbreaks still occurring despite vaccination.

The economic impact analysis carried out before submitting the proposal for a new Directive estimated Commission expenditure for maintaining the disease free status and preparing for an emergency at about EUR 4 million per year.

The control measures under Directive 2003/85/EC allow the Member States to use all available and proportionate measures to eradicate the disease as quickly as possible. Such measures could allow the coexistence of pre-emptive killing and emergency vaccination.

| 94. | The most recent modifications made to the FMD Chapter in the OIE Animal Health Code helped the Commission and the Member States to adapt the Community control measures. However, the scientific basis for this move of the OIE comes by and large from the research carried out in Europe and supported by the Commission. It is worth comparing the report of the Scientific Committee of 1999 on emergency vaccination with the current OIE recommendation to acknowledge its pioneering character. |
| --- | --- |

94.

The most recent modifications made to the FMD Chapter in the OIE Animal Health Code helped the Commission and the Member States to adapt the Community control measures. However, the scientific basis for this move of the OIE comes by and large from the research carried out in Europe and supported by the Commission. It is worth comparing the report of the Scientific Committee of 1999 on emergency vaccination with the current OIE recommendation to acknowledge its pioneering character.

| 95. | The Commission made numerous interventions in multilateral and bilateral forums to promote the principles of regionalisation.
  The regionalisation policy dates back to Directive 72/462/EEC and has been at the heart of EC import and trade policy ever since.
  The fact that, in an outbreak situation, certain third countries do not recognise the regionalisation proposed by the Commission and impose unjustified restrictions on trade suggests that these restrictions are primarily motivated by commercial considerations. |
| --- | --- |

95.

The Commission made numerous interventions in multilateral and bilateral forums to promote the principles of regionalisation.

The regionalisation policy dates back to Directive 72/462/EEC and has been at the heart of EC import and trade policy ever since.

The fact that, in an outbreak situation, certain third countries do not recognise the regionalisation proposed by the Commission and impose unjustified restrictions on trade suggests that these restrictions are primarily motivated by commercial considerations.

| 96. | For the Commission and the Member States there are no realistic alternatives to the current provisions. In order to minimise the risks of economic sanctions in case of outbreaks of FMD, Directive 2003/85/EC provides the Member States with a maximum of flexibility as regards the control instruments employed to eradicate the disease quickly.
  Moreover, the decision on emergency vaccination will in future be influenced by considerations such as Community legislation on the protection of the environment, on animal welfare and also, very importantly, the lack of public acceptance for the mass killing of animals.
  To limit the detrimental impact of international sanctions, the Community has therefore promoted the concept of regionalisation for many years, and not least since its study of 1989, both in the framework of the OIE and of veterinary agreements with important trade partners. |
| --- | --- |

96.

For the Commission and the Member States there are no realistic alternatives to the current provisions. In order to minimise the risks of economic sanctions in case of outbreaks of FMD, Directive 2003/85/EC provides the Member States with a maximum of flexibility as regards the control instruments employed to eradicate the disease quickly.

Moreover, the decision on emergency vaccination will in future be influenced by considerations such as Community legislation on the protection of the environment, on animal welfare and also, very importantly, the lack of public acceptance for the mass killing of animals.

To limit the detrimental impact of international sanctions, the Community has therefore promoted the concept of regionalisation for many years, and not least since its study of 1989, both in the framework of the OIE and of veterinary agreements with important trade partners.

| 97. | Member States are regularly visited by the inspectors of the FVO and relevant aspects of the implementation of Community veterinary legislation are evaluated. The final version of the mission reports is then published on the Internet.
  Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.
  In addition and in line with the request of the European Parliament, Member States are called on to ensure in the context of their contingency planning that farmers are familiar with and are applying the general rules on disease control and biosecurity. |
| --- | --- |

97.

Member States are regularly visited by the inspectors of the FVO and relevant aspects of the implementation of Community veterinary legislation are evaluated. The final version of the mission reports is then published on the Internet.

Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.

In addition and in line with the request of the European Parliament, Member States are called on to ensure in the context of their contingency planning that farmers are familiar with and are applying the general rules on disease control and biosecurity.

| 98. | The Commission had already alerted the Member States to the issue of agricultural insurance when it presented the Council Presidency's memorandum in 2002. |
| --- | --- |

98.

The Commission had already alerted the Member States to the issue of agricultural insurance when it presented the Council Presidency's memorandum in 2002.

| 99. | The Commission explained its activities in relation to a critical review of the provisions currently contained in Decision 90/424/EEC in its reply to point 86.
  The Commission is aware of the conclusions of the study on current animal health insurance practices in Member States. However, the Commission cannot prioritise one suggested solution before all aspects of any possible new system for the compensation of livestock farmers have been considered, including, for example, the implications for competition. |
| --- | --- |

99.

The Commission explained its activities in relation to a critical review of the provisions currently contained in Decision 90/424/EEC in its reply to point 86.

The Commission is aware of the conclusions of the study on current animal health insurance practices in Member States. However, the Commission cannot prioritise one suggested solution before all aspects of any possible new system for the compensation of livestock farmers have been considered, including, for example, the implications for competition.

| 100. | The Commission has arranged for the translation of the study into one more official language in order to supply a copy of the study to the veterinary services in the Member States for reflection.
  Under B2004, a specific budget heading 17 01 04 04 is intended to fund a pilot study on a ‘Financing model incorporating the risks of diseases affecting cattle’. The purpose of this follow-up study is to obtain expert estimates and calculations in order to complete an impact assessment.
  It is envisaged to discuss the issue with the Chief Veterinary Officers in September and to present initial results of this study at the International Conference on the prevention and control of infectious diseases organised by the Netherlands Presidency in December 2004. |
| --- | --- |

100.

The Commission has arranged for the translation of the study into one more official language in order to supply a copy of the study to the veterinary services in the Member States for reflection.

Under B2004, a specific budget heading 17 01 04 04 is intended to fund a pilot study on a ‘Financing model incorporating the risks of diseases affecting cattle’. The purpose of this follow-up study is to obtain expert estimates and calculations in order to complete an impact assessment.

It is envisaged to discuss the issue with the Chief Veterinary Officers in September and to present initial results of this study at the International Conference on the prevention and control of infectious diseases organised by the Netherlands Presidency in December 2004.

CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS

| 101. | The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries. |
| --- | --- |

101.

The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries.

| 102. | The Commission considers that the legal provisions in place in 2001 were sufficient to keep O1-PanAsia FMD virus out of the Community.
  There are limits to the extent that the Commission can interfere with the Member States' authority in matters of police and administrative organisation, which are attributed to the nature of the competences vested to the Community.
  The Commission, with its critical analysis of mission findings and its determination to constantly improve both legislation and its implementation, considers that even more surveillance and supervision on its part could not have limited the impact of the 2001 outbreak.
  The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products, for example certain meat and milk products and a whole range of animal by-products, with the affected Member States and commencing for the United Kingdom, but similarly for the Netherlands, a carefully operated phasing-out of the restrictions in October 2001, for example fresh pig meat from the East Anglia pig areas followed gradually by other products as a consequence of the progress made in the completion of the post-outbreak surveillance.
  In ‘application’ of the OIE code a country may regain its previous disease- and infection-free status ‘three months after the last case where a stamping-out policy and serological surveillance are applied....’ With the last outbreak in the United Kingdom in September 2001 and the first meeting of the appropriate Commission of the OIE in January 2002, the United Kingdom was recognised as free of the disease by the OIE at the earliest opportunity. The other three Member States affected by FMD also regained their free status within three months of the last outbreak or the slaughter of the last vaccinated animals respectively.
  Despite some initial problems with certain trade partners the regionalisation of the EU on the basis of Member States was quickly re-installed and trade resumed from Member States not affected by the disease. The EU as a whole was therefore not blocked for all products for a period of 12 months. |
| --- | --- |

102.

The Commission considers that the legal provisions in place in 2001 were sufficient to keep O1-PanAsia FMD virus out of the Community.

There are limits to the extent that the Commission can interfere with the Member States' authority in matters of police and administrative organisation, which are attributed to the nature of the competences vested to the Community.

The Commission, with its critical analysis of mission findings and its determination to constantly improve both legislation and its implementation, considers that even more surveillance and supervision on its part could not have limited the impact of the 2001 outbreak.

The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products, for example certain meat and milk products and a whole range of animal by-products, with the affected Member States and commencing for the United Kingdom, but similarly for the Netherlands, a carefully operated phasing-out of the restrictions in October 2001, for example fresh pig meat from the East Anglia pig areas followed gradually by other products as a consequence of the progress made in the completion of the post-outbreak surveillance.

In ‘application’ of the OIE code a country may regain its previous disease- and infection-free status ‘three months after the last case where a stamping-out policy and serological surveillance are applied....’ With the last outbreak in the United Kingdom in September 2001 and the first meeting of the appropriate Commission of the OIE in January 2002, the United Kingdom was recognised as free of the disease by the OIE at the earliest opportunity. The other three Member States affected by FMD also regained their free status within three months of the last outbreak or the slaughter of the last vaccinated animals respectively.

Despite some initial problems with certain trade partners the regionalisation of the EU on the basis of Member States was quickly re-installed and trade resumed from Member States not affected by the disease. The EU as a whole was therefore not blocked for all products for a period of 12 months.

| 103. | Council Decision 90/424/EEC clearly relates the compensation for farmers to the animals that had been killed for disease control purposes. This requirement encourages farmers to report the disease as early as possible for financial reasons. Timely, adequate and fair compensation is therefore essential to ensure cooperation of the farming community.
  Farmers are also sanctioned if they disobey veterinary restrictions on movement of animals and products, and the basic provisions for Member States imposing such sanctions are laid down for in vertical and horizontal Community legislation. |
| --- | --- |

103.

Council Decision 90/424/EEC clearly relates the compensation for farmers to the animals that had been killed for disease control purposes. This requirement encourages farmers to report the disease as early as possible for financial reasons. Timely, adequate and fair compensation is therefore essential to ensure cooperation of the farming community.

Farmers are also sanctioned if they disobey veterinary restrictions on movement of animals and products, and the basic provisions for Member States imposing such sanctions are laid down for in vertical and horizontal Community legislation.

| 104. | The Commission shares the Court's view that even more precise directives to the Member States are required for shouldering the burden of indemnification expenditure. Such directives are currently being drafted. A draft regulation formalising the arrangements for granting Community co-funding will be presented to the Member States soon. At present, all the files have been closed except for the one relating to operating costs in the United Kingdom (for which the application for reimbursement was presented only in 2003) and corresponding reimbursements were made as soon as the financial checks, which were intensified owing to the amounts involved and the complexity of the file, had been completed. The results of these checks were that applications for almost EUR 583 million, or 55 % of the total, were rejected without prompting any dispute with the Member States. The discrepancies ascertained by the Court are a result of the Member States' practices which the Commission has no legal authority to harmonise. On the other hand, the Commission has been scrupulous in ensuring that reimbursements to the Member States are corrected if necessary in order to ensure that they are treated equally. Moreover, it is stated under point 70 that any accumulation of premiums and indemnifications should be prohibited explicitly.
  The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission always took the view that, first, the premium could be granted to producers irrespective of the state of health of their livestock and, second, that there was good reason for granting the premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse. |
| --- | --- |

104.

The Commission shares the Court's view that even more precise directives to the Member States are required for shouldering the burden of indemnification expenditure. Such directives are currently being drafted. A draft regulation formalising the arrangements for granting Community co-funding will be presented to the Member States soon. At present, all the files have been closed except for the one relating to operating costs in the United Kingdom (for which the application for reimbursement was presented only in 2003) and corresponding reimbursements were made as soon as the financial checks, which were intensified owing to the amounts involved and the complexity of the file, had been completed. The results of these checks were that applications for almost EUR 583 million, or 55 % of the total, were rejected without prompting any dispute with the Member States. The discrepancies ascertained by the Court are a result of the Member States' practices which the Commission has no legal authority to harmonise. On the other hand, the Commission has been scrupulous in ensuring that reimbursements to the Member States are corrected if necessary in order to ensure that they are treated equally. Moreover, it is stated under point 70 that any accumulation of premiums and indemnifications should be prohibited explicitly.

The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission always took the view that, first, the premium could be granted to producers irrespective of the state of health of their livestock and, second, that there was good reason for granting the premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.

| 105. | The Commission holds that it has learned the financial lessons of each disease, first by establishing an increasingly precise framework for eligible expenditure and now by looking at ways to simplify the rules.
  Although the Council has decided that the Member States should benefit from Community financial support to eradicate the disease, this does not alter the fact that the specific financing decisions adopted by the Commission after receiving a request for reimbursement (the general framework is mentioned in Council Decision 90/424/EC) point out that this is contingent on the planned action being taken immediately, such as isolation of the holding from the time of suspicion and, following official confirmation of the disease:






  — | slaughter of animals of susceptible species, |
| --- | --- | --- |

105.

The Commission holds that it has learned the financial lessons of each disease, first by establishing an increasingly precise framework for eligible expenditure and now by looking at ways to simplify the rules.

Although the Council has decided that the Member States should benefit from Community financial support to eradicate the disease, this does not alter the fact that the specific financing decisions adopted by the Commission after receiving a request for reimbursement (the general framework is mentioned in Council Decision 90/424/EC) point out that this is contingent on the planned action being taken immediately, such as isolation of the holding from the time of suspicion and, following official confirmation of the disease:

—

slaughter of animals of susceptible species,

| — | their destruction, |
| --- | --- |

—

their destruction,

| — | destruction of contaminated feed or materials, |
| --- | --- |

—

destruction of contaminated feed or materials,

| — | cleaning, disinfestation and disinfection of the holding and equipment, |
| --- | --- |

—

cleaning, disinfestation and disinfection of the holding and equipment,

| — | setting up of protection zones. |
| --- | --- |

—

setting up of protection zones.

Moreover, on the strength of the experience gained in the classical swine fever epidemic in the Netherlands in 1997 (and, a posteriori, the positive judgment delivered by the Court of Justice at the end of 2003 in the case between the Commission and the Netherlands authorities on the financial corrections made to the request for reimbursement) and its desire to protect Community financial interests, the Commission deliberately laid down more stringent criteria for eligibility of expenditure in the financing decisions applicable to FMD.

These criteria were approved by the States concerned through the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health.

Nevertheless, the Commission also learned the lessons of monitoring expenditure on FMD.

As it is always at pains to protect the Community's financial interests and also to simplify monitoring for both the Commission and the Member States, the Commission will shortly present a draft regulation laying down the expenditure that is eligible for Community funding.

| 106. | (a) | As control strategies must be scrutinised on a regular basis, Article 72(10) of Council Directive 2003/85/EC contains specific provisions on contingency planning, real-time exercises and in particular reporting to the Commission about the main findings of these exercises and the necessary adjustments to the contingency plans.
  In addition, the Commission is following closely the FMD situation in the world and the development of the relevant chapter in the OIE Animal Health Code. Commission funding of major research projects on FMD has been agreed in recent months and this will contribute to the development of the legislation where necessary. |
| --- | --- | --- |

106.

(a)

As control strategies must be scrutinised on a regular basis, Article 72(10) of Council Directive 2003/85/EC contains specific provisions on contingency planning, real-time exercises and in particular reporting to the Commission about the main findings of these exercises and the necessary adjustments to the contingency plans.

In addition, the Commission is following closely the FMD situation in the world and the development of the relevant chapter in the OIE Animal Health Code. Commission funding of major research projects on FMD has been agreed in recent months and this will contribute to the development of the legislation where necessary.

| (b) | The Commission considers that the appropriate legal provisions guaranteeing fair and timely compensation are in place to encourage early notification of suspicions and that Member States are bound and economically motivated to enforce the restrictions necessary to contain and eradicate the disease. |
| --- | --- |

(b)

The Commission considers that the appropriate legal provisions guaranteeing fair and timely compensation are in place to encourage early notification of suspicions and that Member States are bound and economically motivated to enforce the restrictions necessary to contain and eradicate the disease.

| (c) | As indicated above, the Commission will shortly present a draft regulation laying down expenditure that is eligible for Community funding.
  The ban on export of live animals and their products was introduced on 21 February 2001.
  The United Kingdom had therefore some initial problems to provide all the information to recipient Member States for the exports of sheep before that date in relation to holdings of origin that were subsequently, given an incubation period of about a fortnight, identified as outbreaks.
  By adopting Decision 2001/190/EC on 8 March 2001, the Commission approved the measures already taken by the Member States, including the pre-emptive killing of all sheep imported from the United Kingdom between 1 and 21 February 2001. The problems relating to the tracing of these animals were thereby solved.
  The first outbreak was confirmed on 20 February 2001 at the abattoir in Essex. On 21 February 2001 the second outbreak was confirmed on the farm next to the abattoir and on 22 February another outbreak, both related to the movement of animals from the slaughterhouse to the farm and subsequent contacts. All these outbreaks have per se no epidemiological importance with regard to the 2001 FMD epidemic, as they were marginal and dead-end events. |
| --- | --- |

(c)

As indicated above, the Commission will shortly present a draft regulation laying down expenditure that is eligible for Community funding.

The ban on export of live animals and their products was introduced on 21 February 2001.

The United Kingdom had therefore some initial problems to provide all the information to recipient Member States for the exports of sheep before that date in relation to holdings of origin that were subsequently, given an incubation period of about a fortnight, identified as outbreaks.

By adopting Decision 2001/190/EC on 8 March 2001, the Commission approved the measures already taken by the Member States, including the pre-emptive killing of all sheep imported from the United Kingdom between 1 and 21 February 2001. The problems relating to the tracing of these animals were thereby solved.

The first outbreak was confirmed on 20 February 2001 at the abattoir in Essex. On 21 February 2001 the second outbreak was confirmed on the farm next to the abattoir and on 22 February another outbreak, both related to the movement of animals from the slaughterhouse to the farm and subsequent contacts. All these outbreaks have per se no epidemiological importance with regard to the 2001 FMD epidemic, as they were marginal and dead-end events.

---

(1)  Po izbruhih epidemije slinavke in parkljevke v Italiji in Grčiji, na katere se spodaj sklicuje Sodišče, je Komisija skupaj z državami članicami v Stalnem veterinarskem odboru analizirala epidemiološke razmere in učinke uporabljenih nadzornih ukrepov; na osnovi rezultatov delovnih skupin, v katerih so sodelovale vse države članice, je bilo leta 1998 pripravljeno poročilo, ki podaja pregled načel bodoče politike nadzora nad slinavko in parkljevko. Znanstveni odbor je prav tako pripravil poročilo o nujnem cepljenju leta 1999. Komisija vsako leto na generalnem zasedanju OIE (Mednarodni urad za epizootije) usklajuje stališča držav članic, vključno s stališči glede poglavja „slinavka in parkljevka“ v Kodeksu zdravstvenega stanja živali. V okviru Evropske komisije za nadzor nad slinavko in parkljevko pri FAO države članice, skupaj s Komisijo v vlogi opazovalke, dvakrat letno razpravljajo o razmerah v zvezi s slinavko in parkljevko v svetu ter v Evropi. Ob upoštevanju izkušenj preteklih kriz je Direktiva Sveta 2001/89/ES povzela spoznanja, ki so bila pridobljena ob epidemiji klasične prašičje kuge v delih ES v letih 1996/1997, in podala številne možnosti za razpravo o ključnih strategijah za nadzor in odpravo velikih nalezljivih bolezni rejnih živali. Nedavno in v luči epidemije iz leta 2001 je bila strategija Komisije, določene v letu 1990, soglasno potrjena na mednarodni konferenci v decembru 2001, z resolucijo Evropskega parlamenta decembra 2002, v predlogu Komisije o novi direktivi, ki je bila Svetu predložena decembra 2002, in nazadnje z Direktivo Sveta 2003/85/ES, po mnenju Evropskega parlamenta, Evropskega ekonomsko-socialnega odbora in Evropskega odbora regij.

(2)  Poročilo o boju proti slinavki in parkljevki v Evropski uniji v letu 2001 in ukrepi, ki jih je treba sprejeti, da bi se izognili boju z epizootijami v Evropski uniji - Poročilo Evropskega parlamenta z dne 28. novembra 2002 (KONČ. A5-045/2002).

(3)  For sheep and goats (Directive 91/68/EEC) and for other biungulates (Directive 92/65/EEC).

(4)  FMD 2001-Lessons to be Learned Inquiry Report (p. 34)

(5)  Document VI/5211/95 point 6.12.

(6)  The principle of transfer of the ‘Market guarantee’ to ‘Veterinary guarantee’ of the selective compulsory slaughtering programmes will take effect on 1 January 2005.

---