# Europeiska unionens C 29/2005

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 29 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 48 årgången4 februari 2005 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 29

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

48 årgången4 februari 2005

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Revisionsrätten |
| 2005/C 029/1 | Särskild rapport nr 6/2004 om införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur i Europeiska unionen samt kommissionens svar (i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget) | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Revisionsrätten

2005/C 029/1

Särskild rapport nr 6/2004 om införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur i Europeiska unionen samt kommissionens svar (i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget)

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Revisionsrätten

| 4.2.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 29/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 29/1

---

SÄRSKILD RAPPORT nr 6/2004

om införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur i Europeiska unionen samt kommissionens svar

(i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget)

(2005/C 29/01)

Image

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

| I–IX | SAMMANFATTNING |
| --- | --- |

I–IX

| 1–6 | INLEDNING |
| --- | --- |

1–6

| 1–3 | Allmän bakgrund |
| --- | --- |

1–3

| 4–6 | Revisionsrättens granskning |
| --- | --- |

4–6

| 7–26 | SYSTEMETS UPPKOMST OCH UTVECKLING |
| --- | --- |

7–26

| 7–10 | Nötkreaturssektorns omfattning |
| --- | --- |

7–10

| 11–17 | Bakgrund och skäl till införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur |
| --- | --- |

11–17

| 18–26 | Vad är systemet för identifiering och registrering av nötkreatur? |
| --- | --- |

18–26

| 27–32 | ROLLER OCH FÖRESKRIVNA KRAV FÖR DE OLIKA PARTERNA I SYSTEMET FÖR IDENTIFIERING OCH REGISTRERING AV NÖTKREATUR |
| --- | --- |

27–32

| 27 | Rådet och Europaparlamentet |
| --- | --- |

27

| 28 | Kommissionen |
| --- | --- |

28

| 29–31 | Medlemsstaterna |
| --- | --- |

29–31

| 32 | De olika djurhållare som håller nötkreatur |
| --- | --- |

32

| 33–46 | IAKTTAGELSER GÄLLANDE SYSTEMETS UTFORMNING PÅ GEMENSKAPSNIVÅ |
| --- | --- |

33–46

| 33–34 | Inledning |
| --- | --- |

33–34

| 35–37 | Regelverket innehåller inga bestämmelser om informationsutbyte mellan databaser |
| --- | --- |

35–37

| 38–39 | Gemenskapslagstiftningen är inte tillräckligt tydlig |
| --- | --- |

38–39

| 40–41 | Kommissionen har inte befogenhet att fastställa hur införandet av nationella databaser skall gå till |
| --- | --- |

40–41

| 42–46 | Kommissionens förordningar om kontroller på plats och om påföljder kan förbättras |
| --- | --- |

42–46

| 47–77 | RESULTAT AV GRANSKNINGEN AV FÖRVALTNINGEN AV SYSTEMET PÅ GEMENSKAPSNIVÅ |
| --- | --- |

47–77

| 47–54 | Det saknas tydliga bestämmelser för förvaltningen av nationella databaser |
| --- | --- |

47–54

| 55–64 | Det saknas kriterier för godkännande av att databaserna är fullt fungerande |
| --- | --- |

55–64

| 65–71 | Kommissionens övervakning |
| --- | --- |

65–71

| 72–77 | Inkonsekvenser i bidragsförvaltningen |
| --- | --- |

72–77

| 72–74 | Nötkreatursbidrag som kontrolleras inom ramen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet |
| --- | --- |

72–74

| 75–77 | Undantagsåtgärder till stöd för nötköttsmarknaden i anslutning till BSE-krisen |
| --- | --- |

75–77

| 78–91 | RESULTAT AV REVISIONSRÄTTENS GRANSKNING I DE MEDLEMSSTATER SOM BESÖKTS |
| --- | --- |

78–91

| 92–99 | SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER |
| --- | --- |

92–99

Kommissionens svar

SAMMANFATTNING

| I. | Identifiering och registrering av nötkreatur är en förutsättning för att det skall vara möjligt att spåra nötkött och är två av de villkor som måste respekteras för att olika nötkreatursbidrag skall betalas ut. Summan av dessa bidrag uppgick till över 7 miljarder euro 2002 och över 8 miljarder euro 2004. |
| --- | --- |

I.

Identifiering och registrering av nötkreatur är en förutsättning för att det skall vara möjligt att spåra nötkött och är två av de villkor som måste respekteras för att olika nötkreatursbidrag skall betalas ut. Summan av dessa bidrag uppgick till över 7 miljarder euro 2002 och över 8 miljarder euro 2004.

| II. | Det främsta målet med granskningen var att utvärdera systemet för identifiering och registrering av nötkreatur på kommissionsnivå (utformning, kontroll av införandet och övervakning) och i medlemsstaterna (ett fungerande system som gör det möjligt att effektivt följa djur från födelse till slakt och kontrollera att utbetalningarna av alla direktstöd är korrekta). Granskningen genomfördes i de fyra medlemsstater som har den största nötkreatursbesättningen (Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket). |
| --- | --- |

II.

Det främsta målet med granskningen var att utvärdera systemet för identifiering och registrering av nötkreatur på kommissionsnivå (utformning, kontroll av införandet och övervakning) och i medlemsstaterna (ett fungerande system som gör det möjligt att effektivt följa djur från födelse till slakt och kontrollera att utbetalningarna av alla direktstöd är korrekta). Granskningen genomfördes i de fyra medlemsstater som har den största nötkreatursbesättningen (Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket).

| III. | Systemet för identifiering har fyra delar, nämligen öronmärken, pass, djurregister och databasen där alla nötkreatur är registrerade. Denna databas är en av delarna i systemet och skulle ha varit i drift senast den 31 december 1999. |
| --- | --- |

III.

Systemet för identifiering har fyra delar, nämligen öronmärken, pass, djurregister och databasen där alla nötkreatur är registrerade. Denna databas är en av delarna i systemet och skulle ha varit i drift senast den 31 december 1999.

| IV. | Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur som infördes i de fyra medlemsstaterna över två år efter tidsgränsen den 31 december 1999 har fortfarande vissa brister. Det går därför inte att följa passen för djur som flyttats mellan medlemsstater, det sker inget informationsutbyte mellan de nationella databaserna, information registreras sent i databaserna och informationen i databaserna bedöms ofta inte vara tillräckligt tillförlitlig. Det viktigaste konstaterandet är att systemet för identifiering och registrering av nötkreatur inte är utformat så att det med säkerhet går att spåra nötkreatur som förflyttas inom eller in i och ut från gemenskapen. Dessa förflyttningar berör dock 3 miljoner djur per år (omkring 4 % av nötkreatursbesättningen). |
| --- | --- |

IV.

Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur som infördes i de fyra medlemsstaterna över två år efter tidsgränsen den 31 december 1999 har fortfarande vissa brister. Det går därför inte att följa passen för djur som flyttats mellan medlemsstater, det sker inget informationsutbyte mellan de nationella databaserna, information registreras sent i databaserna och informationen i databaserna bedöms ofta inte vara tillräckligt tillförlitlig. Det viktigaste konstaterandet är att systemet för identifiering och registrering av nötkreatur inte är utformat så att det med säkerhet går att spåra nötkreatur som förflyttas inom eller in i och ut från gemenskapen. Dessa förflyttningar berör dock 3 miljoner djur per år (omkring 4 % av nötkreatursbesättningen).

| V. | Den övergripande ramen för systemet fastställs av Europaparlamentet och rådet. Kommissionen skall besluta om tillämpningsåtgärder för vissa delar av systemet medan medlemsstaterna har ansvaret för att systemet införs. I lagstiftningen finns inget förfarande för att medlemsstaterna skall utbyta information om djurförflyttningar, och ett sådant utbyte är i princip omöjligt eftersom formatet på uppgifterna är olika i de olika medlemsstaterna. Alla försök att göra informationen i de olika databaserna mer enhetlig har misslyckats. Medlemsstaterna har gjort olika tolkningar av vissa delar av gemenskapslagstiftningen, såväl vad gäller tidsgränser för öronmärkning och anmälan som vad som menas med djurhållare och vad som gäller för återsändande av djurpass. Kommissionen har inte haft ansvaret för att besluta om databasernas tillämpningsföreskrifter eller för att kontrollera databaserna. Detta förklarar delvis de skillnader som konstaterats mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

V.

Den övergripande ramen för systemet fastställs av Europaparlamentet och rådet. Kommissionen skall besluta om tillämpningsåtgärder för vissa delar av systemet medan medlemsstaterna har ansvaret för att systemet införs. I lagstiftningen finns inget förfarande för att medlemsstaterna skall utbyta information om djurförflyttningar, och ett sådant utbyte är i princip omöjligt eftersom formatet på uppgifterna är olika i de olika medlemsstaterna. Alla försök att göra informationen i de olika databaserna mer enhetlig har misslyckats. Medlemsstaterna har gjort olika tolkningar av vissa delar av gemenskapslagstiftningen, såväl vad gäller tidsgränser för öronmärkning och anmälan som vad som menas med djurhållare och vad som gäller för återsändande av djurpass. Kommissionen har inte haft ansvaret för att besluta om databasernas tillämpningsföreskrifter eller för att kontrollera databaserna. Detta förklarar delvis de skillnader som konstaterats mellan medlemsstaterna.

| VI. | De gällande bestämmelserna om kontroll och påföljder har inte anpassats till djurhållare som håller nötkreatur, till exempel handlare, uppsamlingsställen och slakterier. Viss information i databaserna, såsom försenade anmälningar och antal ommärkningar, används dessutom inte av medlemsstaterna som kontrollverktyg. Kontrollerna görs också på olika sätt i olika medlemsstater. |
| --- | --- |

VI.

De gällande bestämmelserna om kontroll och påföljder har inte anpassats till djurhållare som håller nötkreatur, till exempel handlare, uppsamlingsställen och slakterier. Viss information i databaserna, såsom försenade anmälningar och antal ommärkningar, används dessutom inte av medlemsstaterna som kontrollverktyg. Kontrollerna görs också på olika sätt i olika medlemsstater.

| VII. | Vad gäller kontroll av införandet och övervakning av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur har kommissionen tolkat sin roll snävt och styr inte införandet av databaserna. Det har inte utarbetats någon bestämmelse om enhetlig förvaltning, och det har inte utvecklats någon kvalitetsindikator för hur databaserna fungerar. Förfarandena för godkännande av att databaserna fungerar är otillfredsställande, och kommissionens roll har alltför ofta begränsats till att konstatera att det rent tekniskt finns databaser, men det har inte gjorts någon bedömning av hur de faktiskt fungerar på grundval av tydliga förvaltningsbestämmelser om eller i förväg fastställda kvalitetsindikatorer. |
| --- | --- |

VII.

Vad gäller kontroll av införandet och övervakning av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur har kommissionen tolkat sin roll snävt och styr inte införandet av databaserna. Det har inte utarbetats någon bestämmelse om enhetlig förvaltning, och det har inte utvecklats någon kvalitetsindikator för hur databaserna fungerar. Förfarandena för godkännande av att databaserna fungerar är otillfredsställande, och kommissionens roll har alltför ofta begränsats till att konstatera att det rent tekniskt finns databaser, men det har inte gjorts någon bedömning av hur de faktiskt fungerar på grundval av tydliga förvaltningsbestämmelser om eller i förväg fastställda kvalitetsindikatorer.

| VIII. | Kommissionen bör ha tillräckliga medel för att kunna vara den som styr systemen, särskilt genom att införa enhetliga förvaltningsbestämmelser, kvalitetsindikatorer och ett format för informationsutbyte mellan nationella databaser. Informationsutbytet mellan medlemsstater, och även med tredjeländer, bör organiseras så att det går att övervaka förflyttningar inom och till och från gemenskapen. |
| --- | --- |

VIII.

Kommissionen bör ha tillräckliga medel för att kunna vara den som styr systemen, särskilt genom att införa enhetliga förvaltningsbestämmelser, kvalitetsindikatorer och ett format för informationsutbyte mellan nationella databaser. Informationsutbytet mellan medlemsstater, och även med tredjeländer, bör organiseras så att det går att övervaka förflyttningar inom och till och från gemenskapen.

| IX. | Man bör även jämföra gällande administrativa kontroller i de olika medlemsstaterna, och det bör beslutas om dubbelkontroller mellan databasen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur och databasen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) före utbetalning av olika bidrag. Man bör även se över bestämmelserna för kontroller på plats, inbegripet påföljdsmekanismer, och besluta om särskilda tillvägagångssätt för varje typ av djurhållare som håller nötkreatur samt föreskriva ett tillvägagångssätt som är helt integrerat i IACS. |
| --- | --- |

IX.

Man bör även jämföra gällande administrativa kontroller i de olika medlemsstaterna, och det bör beslutas om dubbelkontroller mellan databasen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur och databasen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) före utbetalning av olika bidrag. Man bör även se över bestämmelserna för kontroller på plats, inbegripet påföljdsmekanismer, och besluta om särskilda tillvägagångssätt för varje typ av djurhållare som håller nötkreatur samt föreskriva ett tillvägagångssätt som är helt integrerat i IACS.

INLEDNING

Allmän bakgrund

| 1. | I förordningen som specifikt gäller identifiering och registrering av nötkreatur (1) införs dels ett system för identifiering och registrering av nötkreatur på produktionsstadiet, dels ett särskilt gemenskapssystem för märkning som gäller nötköttssektorn. Dessa två system är beroende av varandra. Möjligheten att spåra nötkreatur genom systemet för identifiering och registrering är i själva verket en förutsättning för att säkerheten i näringskedjan skall kunna garanteras genom märkningssystemet. Av veterinära och hälsorelaterade skäl, liksom för kraven vad gäller förvaltningen av vissa gemenskapssystem för djurbidrag, är det viktigt med ett effektivt system för identifiering och registrering av nötkreatur. |
| --- | --- |

1.

I förordningen som specifikt gäller identifiering och registrering av nötkreatur (1) införs dels ett system för identifiering och registrering av nötkreatur på produktionsstadiet, dels ett särskilt gemenskapssystem för märkning som gäller nötköttssektorn. Dessa två system är beroende av varandra. Möjligheten att spåra nötkreatur genom systemet för identifiering och registrering är i själva verket en förutsättning för att säkerheten i näringskedjan skall kunna garanteras genom märkningssystemet. Av veterinära och hälsorelaterade skäl, liksom för kraven vad gäller förvaltningen av vissa gemenskapssystem för djurbidrag, är det viktigt med ett effektivt system för identifiering och registrering av nötkreatur.

| 2. | I denna rapport behandlas systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Märkning av saluförda produkter tas inte upp. Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur omfattar öronmärkning för identifiering av varje enskilt djur, pass för djuren, individuella register som förs på varje anläggning och databaser som införts av medlemsstaterna. Databaserna, som skulle ha införts av alla medlemsstater den 31 december 1999, utgör en viktig del i systemet. Dessa databaser skall innehålla all information om all förflyttning av samtliga nötkreatur, från födelse till slakt. |
| --- | --- |

2.

I denna rapport behandlas systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Märkning av saluförda produkter tas inte upp. Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur omfattar öronmärkning för identifiering av varje enskilt djur, pass för djuren, individuella register som förs på varje anläggning och databaser som införts av medlemsstaterna. Databaserna, som skulle ha införts av alla medlemsstater den 31 december 1999, utgör en viktig del i systemet. Dessa databaser skall innehålla all information om all förflyttning av samtliga nötkreatur, från födelse till slakt.

| 3. | Databaserna över nötkreatur skapades ursprungligen för veterinära ändamål (2) men används även av bidragsförvaltare för de administrativa kontroller som skall göras inom ramen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) (3). Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur och i synnerhet databasen om nötkreatur är även en viktig del i det integrerade administrations- och kontrollsystemet med vars hjälp man skall se till att förvaltningen är effektiv och att det görs kontroller av nötkreatursbidragen (4). |
| --- | --- |

3.

Databaserna över nötkreatur skapades ursprungligen för veterinära ändamål (2) men används även av bidragsförvaltare för de administrativa kontroller som skall göras inom ramen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) (3). Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur och i synnerhet databasen om nötkreatur är även en viktig del i det integrerade administrations- och kontrollsystemet med vars hjälp man skall se till att förvaltningen är effektiv och att det görs kontroller av nötkreatursbidragen (4).

Revisionsrättens granskning

| 4. | Revisionsrätten har vid olika tillfällen granskat identifieringen och registreringen av nötkreatur (5). De iakttagelser som revisionsrätten har gjort vid sina tidigare granskningar bekräftar att systemet för identifiering och registrering av nötkreatur är en mycket viktig del i flera olika kontrollsystem och att det finns brister vad gäller godkännande och förvaltning av samt innehållet i databaserna för identifiering och registrering av nötkreatur. |
| --- | --- |

4.

Revisionsrätten har vid olika tillfällen granskat identifieringen och registreringen av nötkreatur (5). De iakttagelser som revisionsrätten har gjort vid sina tidigare granskningar bekräftar att systemet för identifiering och registrering av nötkreatur är en mycket viktig del i flera olika kontrollsystem och att det finns brister vad gäller godkännande och förvaltning av samt innehållet i databaserna för identifiering och registrering av nötkreatur.

| 5. | Målet med granskningen var att undersöka utformningen av det system för identifiering och registrering av nötkreatur som har införts i Europeiska unionen (se punkterna 33–46) och att analysera kommissionens kontroll och övervakning av att systemet införts korrekt i de olika medlemsstaterna (se punkterna 47–77). Genom granskningen skulle man även kontrollera om det har införts ett effektivt system för identifiering och registrering av nötkreatur och utvärdera om förordningarna som styr systemet, vad gäller både principer och tillämpningsföreskrifter, gör det möjligt att nå de uppsatta målen. |
| --- | --- |

5.

Målet med granskningen var att undersöka utformningen av det system för identifiering och registrering av nötkreatur som har införts i Europeiska unionen (se punkterna 33–46) och att analysera kommissionens kontroll och övervakning av att systemet införts korrekt i de olika medlemsstaterna (se punkterna 47–77). Genom granskningen skulle man även kontrollera om det har införts ett effektivt system för identifiering och registrering av nötkreatur och utvärdera om förordningarna som styr systemet, vad gäller både principer och tillämpningsföreskrifter, gör det möjligt att nå de uppsatta målen.

| 6. | Vid granskningen gjordes även en utvärdering av hur systemet för identifiering och registrering av nötkreatur har utvecklats i fyra medlemsstater: Tyskland (delstaterna Bayern och Sachsen), Frankrike, Italien och Förenade kungariket (Storbritannien) (se punkterna 78–91). Målet var att granska införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur genom att kontrollera om det genom det föreslagna systemet är möjligt att spåra nötkreatur inom Europa och alltså följa samtlig förflyttning av nötkreatur från det att djuren föds eller importeras från ett tredjeland till dess att de slaktas eller exporteras utanför Europeiska unionen. År 2002 hade de fyra medlemsstater som besöktes 64 % av Europeiska unionens nötkreatursbesättning, och de tog emot nästan 59 % av nötkreatursbidragen. Granskningen omfattade även kommissionens arbete, närmare bestämt rapporterna om inspektioner i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

6.

Vid granskningen gjordes även en utvärdering av hur systemet för identifiering och registrering av nötkreatur har utvecklats i fyra medlemsstater: Tyskland (delstaterna Bayern och Sachsen), Frankrike, Italien och Förenade kungariket (Storbritannien) (se punkterna 78–91). Målet var att granska införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur genom att kontrollera om det genom det föreslagna systemet är möjligt att spåra nötkreatur inom Europa och alltså följa samtlig förflyttning av nötkreatur från det att djuren föds eller importeras från ett tredjeland till dess att de slaktas eller exporteras utanför Europeiska unionen. År 2002 hade de fyra medlemsstater som besöktes 64 % av Europeiska unionens nötkreatursbesättning, och de tog emot nästan 59 % av nötkreatursbidragen. Granskningen omfattade även kommissionens arbete, närmare bestämt rapporterna om inspektioner i medlemsstaterna.

SYSTEMETS UPPKOMST OCH UTVECKLING

Nötkreaturssektorns omfattning

| 7. | Enligt den undersökning som gjordes av Eurostat fanns det 81,1 miljoner nötkreatur inom Europeiska unionen i maj–juni 2002 (6). Frankrike hade med sina 20,5 miljoner nötkreatur över en fjärdel av kreatursbesättningen i Europa. Därefter följde Tyskland och Förenade kungariket med 14,0 respektive 10,4 miljoner djur, det vill säga 17,3 % respektive 12,8 % av kreatursbesättningen i Europa. Nötkreatursbesättningarna bestod av över 7,2 miljoner djur i Italien och Irland (8,9 %) och över 6 miljoner djur i Spanien (se figur 1). |
| --- | --- |

7.

Enligt den undersökning som gjordes av Eurostat fanns det 81,1 miljoner nötkreatur inom Europeiska unionen i maj–juni 2002 (6). Frankrike hade med sina 20,5 miljoner nötkreatur över en fjärdel av kreatursbesättningen i Europa. Därefter följde Tyskland och Förenade kungariket med 14,0 respektive 10,4 miljoner djur, det vill säga 17,3 % respektive 12,8 % av kreatursbesättningen i Europa. Nötkreatursbesättningarna bestod av över 7,2 miljoner djur i Italien och Irland (8,9 %) och över 6 miljoner djur i Spanien (se figur 1).

Image

| 8. | Det sker ganska omfattande förflyttningar inom gemenskapen, medan handeln med tredjeländer verkar vara mer begränsad. År 2001 skedde handel med nära 3 miljoner nötkreatur inom eller utanför gemenskapen, vilket innebär omkring 4 % av kreatursbesättningen i Europa (se figurerna 2 och 3). Enligt den information som finns tillgänglig har utförseln av djur varit mycket omfattande i Frankrike (1,4 miljoner nötkreatur) och i Tyskland (0,5 miljoner nötkreatur). Dessa två medlemsstater står för över 75 % av utförseln till andra länder i gemenskapen. Däremot omfattar utförseln till andra medlemsstater mindre än 25 kreatur när det gäller Grekland, Finland, Förenade kungariket och Portugal. Samma sak har iakttagits när det gäller införsel, där Italien (1,3 miljoner kreatur), Spanien (0,5 miljoner), Nederländerna (0,4 miljoner) och Frankrike (0,2 miljoner) har registrerat 93 % av införseln från andra medlemsstater. De övriga elva medlemsstaterna har registrerat mindre än 7 % av införda djur inom gemenskapen. De variationer som har iakttagits i förflyttningarna av nötkreatur avspeglar de specifika dragen för nötköttssektorn i de olika medlemsstaterna. Frankrike är till exempel känt för att ha många nötkreatursanläggningar som är specialiserade på att föda upp unga nötdjur som säljs till andra medlemsstater, där de göds. Detta gäller särskilt Italien som inte har tillräckligt med nötkött. |
| --- | --- |

8.

Det sker ganska omfattande förflyttningar inom gemenskapen, medan handeln med tredjeländer verkar vara mer begränsad. År 2001 skedde handel med nära 3 miljoner nötkreatur inom eller utanför gemenskapen, vilket innebär omkring 4 % av kreatursbesättningen i Europa (se figurerna 2 och 3). Enligt den information som finns tillgänglig har utförseln av djur varit mycket omfattande i Frankrike (1,4 miljoner nötkreatur) och i Tyskland (0,5 miljoner nötkreatur). Dessa två medlemsstater står för över 75 % av utförseln till andra länder i gemenskapen. Däremot omfattar utförseln till andra medlemsstater mindre än 25 kreatur när det gäller Grekland, Finland, Förenade kungariket och Portugal. Samma sak har iakttagits när det gäller införsel, där Italien (1,3 miljoner kreatur), Spanien (0,5 miljoner), Nederländerna (0,4 miljoner) och Frankrike (0,2 miljoner) har registrerat 93 % av införseln från andra medlemsstater. De övriga elva medlemsstaterna har registrerat mindre än 7 % av införda djur inom gemenskapen. De variationer som har iakttagits i förflyttningarna av nötkreatur avspeglar de specifika dragen för nötköttssektorn i de olika medlemsstaterna. Frankrike är till exempel känt för att ha många nötkreatursanläggningar som är specialiserade på att föda upp unga nötdjur som säljs till andra medlemsstater, där de göds. Detta gäller särskilt Italien som inte har tillräckligt med nötkött.

Image
  Image

| 9. | Budgetutgifterna för den gemensamma organisationen av nötköttsmarknaden, som ständigt ökar, steg 1999 till 4,6 miljarder euro, det vill säga 11,5 % av de totala utgifterna för jordbruket, och 2002 till 7,1 miljarder euro, det vill säga 16,4 % av jordbruksutgifterna. I budgeten för 2004 är totalsumman 8,1 miljarder euro, det vill säga 17,2 % av de totala utgifterna för jordbruket (se tabell 1). Denna hastiga ökning av utgifterna under de senaste åren beror på att direktstöden har ökat och att det har införts nya stöd såsom slaktbidrag.
  Tabell 1
  Utgifter för nötkött åren 1999 till 2004












  (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Budgetpost | Utgiftskategori | 1999 Utgifter | 2000 Utgifter | 2001 Utgifter | 2002 Utgifter | 2003 Budget | 2004 Budget |
| B1-210 | Bidrag för export av nötkött | 594,9 | 661,3 | 362,6 | 386,7 | 534,0 | 396,0 |
| B1-211 | Interventionslagring av nötkött | -36,6 | -82,7 | 325,8 | 104,1 | -1,0 | -33,0 |
| Direktstöd |
| B1-2120 | Bidrag för am- och dikor | 1 594,7 | 1 565,9 | 1 705,3 | 1 888,3 | 2 060,0 | 2 060,0 |
| B1-2121 | Tilläggsbidrag för am- och dikor | 63,3 | 62,5 | 71,6 | 70,9 | 97,0 | 97,0 |
| B1-2122 | Särskilt bidrag för handjur av nötkreatur | 1 297,3 | 1 299,3 | 1 530,0 | 1 748,4 | 1 967,0 | 1 959,0 |
| B1-2123 | Säsongsutjämningsbidrag | 23,7 | 2,6 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |
| B1-2124 | Slaktbidrag | | | 493,7 | 1 024,8 | 1 710,0 | 1 750,0 |
| B1-2125 | Extensifieringsbidrag | 714,2 | 715,5 | 913,8 | 942,6 | 1 018,0 | 1 020,0 |
| B1-2128 | Tilläggsbidrag | | | 147,8 | 295,3 | 483,0 | 483,0 |
| | Deltotal | 3 693,2 | 3 645,8 | 4 862,2 | 5 970,3 | 7 335,0 | 7 369,0 |
| Direktstöd i anslutning till BSE |
| B1-2124 | Bearbetningsbidrag för unga tjurkalvar | 76,1 | 8,4 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |
| B1-2126 | Undantagsåtgärder för stöd | 218,7 | 292,5 | 245,6 | 242,4 | 344,0 | 327,0 |
| B1-2127 | Program för obligatorisk slakt | 11,4 | 20,9 | 54,8 | 68,3 | 100,0 | 100,0 |
| B1-2128 | Bidrag för tidig kalvslakt | 35,6 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |
| B1-2129 | Andra interventioner | 0,0 | 1,6 | 212,4 | 329,4 | 100,0 | 10,0 |
| | Deltotal | 341,8 | 323,4 | 512,8 | 640,1 | 544,0 | 437,0 |
| B1-219 | Annat | -14,7 | -8,3 | -9,4 | -29,3 | -8,0 | -8,0 |
| B1-21 | Totalt nötkött | 4 578,6 | 4 539,5 | 6 054,0 | 7 071,9 | 8 404,0 | 8 161,0 |
| | Andel direktstöd i de totala utgifterna för nötkött | 80,7 % | 80,3 % | 80,3 % | 84,4 % | 87,3 % | 90,3 % |
| B1 | Totalt utgifter för jordbruket (förutom monetär reserv) | 39 540,8 | 40 466,7 | 42 083,3 | 43 214,3 | 44 780,5 | 44 761,4 |
| | Andel utgifter för nötkött i de totala utgifterna för jordbruket | 11,6 % | 11,2 % | 14,4 % | 16,4 % | 18,8 % | 18,2 % |
| Källa: 1999 till 2002: Finansiella rapporter om utgifterna för EUGFJ:s garantisektion; 2003: Budgeten, 2004: Preliminärt budgetförslag. |

9.

Budgetutgifterna för den gemensamma organisationen av nötköttsmarknaden, som ständigt ökar, steg 1999 till 4,6 miljarder euro, det vill säga 11,5 % av de totala utgifterna för jordbruket, och 2002 till 7,1 miljarder euro, det vill säga 16,4 % av jordbruksutgifterna. I budgeten för 2004 är totalsumman 8,1 miljarder euro, det vill säga 17,2 % av de totala utgifterna för jordbruket (se tabell 1). Denna hastiga ökning av utgifterna under de senaste åren beror på att direktstöden har ökat och att det har införts nya stöd såsom slaktbidrag.

Tabell 1

Utgifter för nötkött åren 1999 till 2004

(miljoner euro)

Budgetpost

Utgiftskategori

1999 Utgifter

2000 Utgifter

2001 Utgifter

2002 Utgifter

2003 Budget

2004 Budget

B1-210

Bidrag för export av nötkött

594,9

661,3

362,6

386,7

534,0

396,0

B1-211

Interventionslagring av nötkött

-36,6

-82,7

325,8

104,1

-1,0

-33,0

Direktstöd

B1-2120

Bidrag för am- och dikor

1 594,7

1 565,9

1 705,3

1 888,3

2 060,0

2 060,0

B1-2121

Tilläggsbidrag för am- och dikor

63,3

62,5

71,6

70,9

97,0

97,0

B1-2122

Särskilt bidrag för handjur av nötkreatur

1 297,3

1 299,3

1 530,0

1 748,4

1 967,0

1 959,0

B1-2123

Säsongsutjämningsbidrag

23,7

2,6

0,0

0,0

0,0

0,0

B1-2124

Slaktbidrag

493,7

1 024,8

1 710,0

1 750,0

B1-2125

Extensifieringsbidrag

714,2

715,5

913,8

942,6

1 018,0

1 020,0

B1-2128

Tilläggsbidrag

147,8

295,3

483,0

483,0

Deltotal

3 693,2

3 645,8

4 862,2

5 970,3

7 335,0

7 369,0

Direktstöd i anslutning till BSE

B1-2124

Bearbetningsbidrag för unga tjurkalvar

76,1

8,4

0,0

0,0

0,0

0,0

B1-2126

Undantagsåtgärder för stöd

218,7

292,5

245,6

242,4

344,0

327,0

B1-2127

Program för obligatorisk slakt

11,4

20,9

54,8

68,3

100,0

100,0

B1-2128

Bidrag för tidig kalvslakt

35,6

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

B1-2129

Andra interventioner

0,0

1,6

212,4

329,4

100,0

10,0

Deltotal

341,8

323,4

512,8

640,1

544,0

437,0

B1-219

Annat

-14,7

-8,3

-9,4

-29,3

-8,0

-8,0

B1-21

Totalt nötkött

4 578,6

4 539,5

6 054,0

7 071,9

8 404,0

8 161,0

Andel direktstöd i de totala utgifterna för nötkött

80,7 %

80,3 %

80,3 %

84,4 %

87,3 %

90,3 %

B1

Totalt utgifter för jordbruket (förutom monetär reserv)

39 540,8

40 466,7

42 083,3

43 214,3

44 780,5

44 761,4

Andel utgifter för nötkött i de totala utgifterna för jordbruket

11,6 %

11,2 %

14,4 %

16,4 %

18,8 %

18,2 %

Källa: 1999 till 2002: Finansiella rapporter om utgifterna för EUGFJ:s garantisektion; 2003: Budgeten, 2004: Preliminärt budgetförslag.

| 10. | Utgifterna för direktstöden har ökat från 3,7 miljarder euro 1999 till 6,0 miljarder euro 2002, det vill säga 80,7 % respektive 84,4 % av de totala utgifterna för nötkött. I budgeten för 2004 beräknas att de direkta stöden kommer att öka ytterligare till 7,3 miljarder euro, det vill säga 90,2 % av de totala utgifterna för nötkött. I tabell 2 visas fördelningen av direktstöden mellan de olika medlemsstaterna 2002, och i tabell 3 visas hur direktstöd i anslutning till BSE fördelats mellan medlemsstaterna 2002.
  Tabell 2
  Direktstöd utbetalade 2002 för nötkreatur fördelat per medlemsstat






















  (miljoner euro) |
| --- | --- |
| Budget-post | Utgiftskategori | BE | DK | DE | EL | ES | FR | IE | IT | LU | NL | AT | PT | FI | SE | UK | EU/15 |
| B1-2120 | Bidrag för am- och dikor | 70,5 | 19,5 | 105,4 | 27,9 | 251,4 | 670,2 | 218,0 | 94,3 | 3,3 | 9,3 | 54,8 | 50,1 | 5,0 | 24,9 | 283,7 | 1 888,3 |
| B1-2121 | Tilläggsbidrag för am- och dikor | 19,4 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 28,7 | 1,8 | 0,0 | 6,8 | 0,0 | 0,0 | 0,1 | 6,6 | 0,3 | 0,0 | 7,2 | 70,9 |
| B1-2122 | Särskilt bidrag för handjur av nötkreatur | 43,3 | 38,2 | 312,5 | 27,2 | 130,4 | 343,3 | 251,7 | 74,4 | 3,6 | 18,3 | 52,9 | 31,9 | 36,6 | 41,5 | 342,6 | 1 748,4 |
| B1-2124 | Slaktbidrag | 34,1 | 31,0 | 195,2 | 6,0 | 95,6 | 218,4 | 93,5 | 79,4 | 3,7 | 66,4 | 32,4 | 17,0 | 17,7 | 22,6 | 111,8 | 1 024,8 |
| B1-2125 | Extensifieringsbidrag | 3,1 | 6,2 | 52,6 | 20,1 | 153,7 | 240,1 | 144,5 | 15,1 | 1,0 | 1,2 | 43,5 | 30,2 | 17,7 | 29,0 | 184,6 | 942,6 |
| B1-2128 | Tilläggsbidrag | 26,1 | 7,9 | 55,8 | 2,1 | 21,0 | 60,2 | 20,2 | 23,8 | 0,0 | 16,7 | 7,9 | 3,9 | 4,1 | 5,5 | 40,1 | 295,3 |
| Totalt | 196,5 | 102,8 | 721,5 | 83,3 | 680,8 | 1 534,0 | 727,9 | 293,8 | 11,6 | 111,9 | 191,6 | 139,7 | 81,4 | 123,5 | 970,0 | 5 970,3 |
| Andel av medlemsstatens utgifter | 3,3 % | 1,7 % | 12,1 % | 1,4 % | 11,4 % | 25,7 % | 12,2 % | 4,9 % | 0,2 % | 1,9 % | 3,2 % | 2,3 % | 1,4 % | 2,1 % | 16,2 % | 100,0 % |
| Källa: Dokument från kommissionen av den 11.12.2002 - Utgifter för FEOGA:s garantisektion från och med den 16.10.2001 till och med den 15.10.2002 (AGRI/72/2002). |

10.

Utgifterna för direktstöden har ökat från 3,7 miljarder euro 1999 till 6,0 miljarder euro 2002, det vill säga 80,7 % respektive 84,4 % av de totala utgifterna för nötkött. I budgeten för 2004 beräknas att de direkta stöden kommer att öka ytterligare till 7,3 miljarder euro, det vill säga 90,2 % av de totala utgifterna för nötkött. I tabell 2 visas fördelningen av direktstöden mellan de olika medlemsstaterna 2002, och i tabell 3 visas hur direktstöd i anslutning till BSE fördelats mellan medlemsstaterna 2002.

Tabell 2

Direktstöd utbetalade 2002 för nötkreatur fördelat per medlemsstat

(miljoner euro)

Budget-post

Utgiftskategori

BE

DK

DE

EL

ES

FR

IE

IT

LU

NL

AT

PT

FI

SE

UK

EU/15

B1-2120

Bidrag för am- och dikor

70,5

19,5

105,4

27,9

251,4

670,2

218,0

94,3

3,3

9,3

54,8

50,1

5,0

24,9

283,7

1 888,3

B1-2121

Tilläggsbidrag för am- och dikor

19,4

0,0

0,0

0,0

28,7

1,8

0,0

6,8

0,0

0,0

0,1

6,6

0,3

0,0

7,2

70,9

B1-2122

Särskilt bidrag för handjur av nötkreatur

43,3

38,2

312,5

27,2

130,4

343,3

251,7

74,4

3,6

18,3

52,9

31,9

36,6

41,5

342,6

1 748,4

B1-2124

Slaktbidrag

34,1

31,0

195,2

6,0

95,6

218,4

93,5

79,4

3,7

66,4

32,4

17,0

17,7

22,6

111,8

1 024,8

B1-2125

Extensifieringsbidrag

3,1

6,2

52,6

20,1

153,7

240,1

144,5

15,1

1,0

1,2

43,5

30,2

17,7

29,0

184,6

942,6

B1-2128

Tilläggsbidrag

26,1

7,9

55,8

2,1

21,0

60,2

20,2

23,8

0,0

16,7

7,9

3,9

4,1

5,5

40,1

295,3

Totalt

196,5

102,8

721,5

83,3

680,8

1 534,0

727,9

293,8

11,6

111,9

191,6

139,7

81,4

123,5

970,0

5 970,3

Andel av medlemsstatens utgifter

3,3 %

1,7 %

12,1 %

1,4 %

11,4 %

25,7 %

12,2 %

4,9 %

0,2 %

1,9 %

3,2 %

2,3 %

1,4 %

2,1 %

16,2 %

100,0 %

Källa: Dokument från kommissionen av den 11.12.2002 - Utgifter för FEOGA:s garantisektion från och med den 16.10.2001 till och med den 15.10.2002 (AGRI/72/2002).

| Del av direktstöden som mottagits av Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket | 58,9 % |
| --- | --- |

Del av direktstöden som mottagits av Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket

58,9 %

Tabell 3

Direktstöd i anslutning till BSE utbetalade 2002 för nötkreatur fördelat per medlemsstat

| (miljoner euro) |
| --- |
| Budget-post | Utgiftskategori | BE | DK | DE | EL | ES | FR | IE | IT | LU | NL | AT | PT | FI | SE | UK | EU/15 |
| B1-2126 | Undantagsåtgärder för stöd | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 242,4 | 242,4 |
| B1-2127 | Program för obligatorisk slakt | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 38,3 | 29,4 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,6 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 68,3 |
| B1-2129 | Andra interventioner | 6,9 | 1,7 | 46,6 | 1,1 | 23,3 | 165,1 | 80,9 | 0,0 | 3,4 | -2,3 | 0,3 | 2,4 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 329,4 |
| Totalt | 6,9 | 1,7 | 46,6 | 1,1 | 23,3 | 203,4 | 110,3 | 0,0 | 3,4 | -2,3 | 0,3 | 3,0 | 0,0 | 0,0 | 242,4 | 640,1 |
| Andel av medlemsstatens utgifter | 1,1 % | 0,3 % | 7,3 % | 0,2 % | 3,6 % | 31,8 % | 17,2 % | 0,0 % | 0,5 % | -0,4 % | 0,0 % | 0,5 % | 0,0 % | 0,0 % | 37,9 % | 100,0 % |
| Källa: Dokument från kommissionen av den 11.12.2002 - Utgifter för EUGFJ:s garantisektion från och med den 16.10.2001 till och med den 15.10.2002 (AGRI/72/2002). |

(miljoner euro)

Budget-post

Utgiftskategori

BE

DK

DE

EL

ES

FR

IE

IT

LU

NL

AT

PT

FI

SE

UK

EU/15

B1-2126

Undantagsåtgärder för stöd

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

242,4

242,4

B1-2127

Program för obligatorisk slakt

0,0

0,0

0,0

0,0

0,0

38,3

29,4

0,0

0,0

0,0

0,0

0,6

0,0

0,0

0,0

68,3

B1-2129

Andra interventioner

6,9

1,7

46,6

1,1

23,3

165,1

80,9

0,0

3,4

-2,3

0,3

2,4

0,0

0,0

0,0

329,4

Totalt

6,9

1,7

46,6

1,1

23,3

203,4

110,3

0,0

3,4

-2,3

0,3

3,0

0,0

0,0

242,4

640,1

Andel av medlemsstatens utgifter

1,1 %

0,3 %

7,3 %

0,2 %

3,6 %

31,8 %

17,2 %

0,0 %

0,5 %

-0,4 %

0,0 %

0,5 %

0,0 %

0,0 %

37,9 %

100,0 %

Källa: Dokument från kommissionen av den 11.12.2002 - Utgifter för EUGFJ:s garantisektion från och med den 16.10.2001 till och med den 15.10.2002 (AGRI/72/2002).

| Del av direktstöden i anslutning till BSE som mottagits av Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket | 76,9 % |
| --- | --- |

Del av direktstöden i anslutning till BSE som mottagits av Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket

76,9 %

Bakgrund och skäl till införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur

| 11. | Vissa medlemsstater hade på eget initiativ infört system för identifiering och registrering av nötkreatur långt före 1992. Dessa nationella system gav ingen garanti för att identifieringsnumren var unika, och därför kunde flera djur i en och samma medlemsstat ha samma identifieringsnummer. Ursprungligen svarade de nationella systemen främst mot veterinära behov och utformades egentligen inte för att man skulle kunna spåra djur. |
| --- | --- |

11.

Vissa medlemsstater hade på eget initiativ infört system för identifiering och registrering av nötkreatur långt före 1992. Dessa nationella system gav ingen garanti för att identifieringsnumren var unika, och därför kunde flera djur i en och samma medlemsstat ha samma identifieringsnummer. Ursprungligen svarade de nationella systemen främst mot veterinära behov och utformades egentligen inte för att man skulle kunna spåra djur.

| 12. | I och med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 1992 skedde en betydande ökning av de befintliga direktstöden, till exempel bidrag för handjur av nötkreatur samt am- och dikobidrag, och nya infördes, till exempel säsongsutjämningsbidrag (7) och extensifieringsbidrag (8). Ett nytt system för identifiering och registrering av nötkreatur infördes då för att kontrollen av budgetutgifterna skulle bli effektivare och för att oberättigade betalningar av stöd skulle undvikas. |
| --- | --- |

12.

I och med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 1992 skedde en betydande ökning av de befintliga direktstöden, till exempel bidrag för handjur av nötkreatur samt am- och dikobidrag, och nya infördes, till exempel säsongsutjämningsbidrag (7) och extensifieringsbidrag (8). Ett nytt system för identifiering och registrering av nötkreatur infördes då för att kontrollen av budgetutgifterna skulle bli effektivare och för att oberättigade betalningar av stöd skulle undvikas.

| 13. | Vid reformen 1992 beslutades att det samtidigt skulle införas ett obligatoriskt system för identifiering och registrering av nötkreatur (9) och ett integrerat system för administration och kontroll och att det skulle finnas krav på dubbelkontroller (10) mellan dessa databaser för att kontrollera direkta utbetalningar som görs. Systemet för identifiering och registrering skulle ha börjat fungera den 1 oktober 1993 och IACS:s databaser den 1 januari 1997. Merparten av medlemsstaterna respekterade inte något av dessa båda datum. |
| --- | --- |

13.

Vid reformen 1992 beslutades att det samtidigt skulle införas ett obligatoriskt system för identifiering och registrering av nötkreatur (9) och ett integrerat system för administration och kontroll och att det skulle finnas krav på dubbelkontroller (10) mellan dessa databaser för att kontrollera direkta utbetalningar som görs. Systemet för identifiering och registrering skulle ha börjat fungera den 1 oktober 1993 och IACS:s databaser den 1 januari 1997. Merparten av medlemsstaterna respekterade inte något av dessa båda datum.

| 14. | Hälsoproblem och i synnerhet den första BSE-krisen 1996 ledde till att rådet såg över bestämmelserna om identifiering och registrering av nötkreatur och ville göra det möjligt att spåra nötkreatur från födsel till slakt, och från slakteri till detaljhandlare. Därför beslutade rådet 1997 att de rättsliga bestämmelserna skulle förstärkas och att direktivet skulle ersättas av en förordning (11) där det fastställdes tre stora faser för att man skulle kunna nå det uppsatta målet. Sedan den 1 januari 1998 skall alla nötkreatur födda i, importerade till eller avsedda för handel inom gemenskapen identifieras och registreras. Sedan den 31 december 1999 skall det genom fullt fungerande databaser vara möjligt att spåra nötkreatur från det att de föds tills dess att de slaktas eller dör, och den 1 januari 2000 skulle ett obligatoriskt märkningssystem för nötkött införas. |
| --- | --- |

14.

Hälsoproblem och i synnerhet den första BSE-krisen 1996 ledde till att rådet såg över bestämmelserna om identifiering och registrering av nötkreatur och ville göra det möjligt att spåra nötkreatur från födsel till slakt, och från slakteri till detaljhandlare. Därför beslutade rådet 1997 att de rättsliga bestämmelserna skulle förstärkas och att direktivet skulle ersättas av en förordning (11) där det fastställdes tre stora faser för att man skulle kunna nå det uppsatta målet. Sedan den 1 januari 1998 skall alla nötkreatur födda i, importerade till eller avsedda för handel inom gemenskapen identifieras och registreras. Sedan den 31 december 1999 skall det genom fullt fungerande databaser vara möjligt att spåra nötkreatur från det att de föds tills dess att de slaktas eller dör, och den 1 januari 2000 skulle ett obligatoriskt märkningssystem för nötkött införas.

| 15. | Med anledning av de svårigheter som rådet och parlamentet hade med att fastställa normer för märkning och med anledning av de praktiska hinder som distributörerna påtalade, sköt man upp det datum då ett obligatoriskt märkningssystem för nötkött skulle vara infört från den 1 januari 2000 till den 1 januari 2002 (12). |
| --- | --- |

15.

Med anledning av de svårigheter som rådet och parlamentet hade med att fastställa normer för märkning och med anledning av de praktiska hinder som distributörerna påtalade, sköt man upp det datum då ett obligatoriskt märkningssystem för nötkött skulle vara infört från den 1 januari 2000 till den 1 januari 2002 (12).

| 16. | I och med att nya bidrag (slaktbidrag och tilläggsbetalningar (13)) infördes inom ramen för reformen av Agenda 2000 blev det möjligt att få ett eller flera direktstöd för am- och dikor. I enlighet med de nya reglerna för marknaden kan man endast få de fastställda direktstöden för djur som är identifierade och registrerade (14). |
| --- | --- |

16.

I och med att nya bidrag (slaktbidrag och tilläggsbetalningar (13)) infördes inom ramen för reformen av Agenda 2000 blev det möjligt att få ett eller flera direktstöd för am- och dikor. I enlighet med de nya reglerna för marknaden kan man endast få de fastställda direktstöden för djur som är identifierade och registrerade (14).

| 17. | Dessutom gäller identifieringen och registreringen av nötkreatur, och den möjlighet att spåra djur som alltså följer av detta, alla utgifter för nötkött (15), även utgifter för offentlig lagring eller exportbidrag. Offentlig lagring eller exportbidrag kan endast beviljas för nötkött och nötköttsprodukter som är märkta på ett sådant sätt att länken till den ursprungliga identifieringen av djuret kan fastslås (16). |
| --- | --- |

17.

Dessutom gäller identifieringen och registreringen av nötkreatur, och den möjlighet att spåra djur som alltså följer av detta, alla utgifter för nötkött (15), även utgifter för offentlig lagring eller exportbidrag. Offentlig lagring eller exportbidrag kan endast beviljas för nötkött och nötköttsprodukter som är märkta på ett sådant sätt att länken till den ursprungliga identifieringen av djuret kan fastslås (16).

Vad är systemet för identifiering och registrering av nötkreatur?

| 18. | Det centrala i systemet är öronmärkningen för att varje enskilt djur skall kunna identifieras, pass för djuren, individuella register som förs på varje anläggning och databaser som införts i alla medlemsstater. |
| --- | --- |

18.

Det centrala i systemet är öronmärkningen för att varje enskilt djur skall kunna identifieras, pass för djuren, individuella register som förs på varje anläggning och databaser som införts i alla medlemsstater.

| 19. | Alla djur på en anläggning som är födda efter den 31 december 1997, eller som efter detta datum har varit avsedda för handel inom gemenskapen, identifieras genom ett märke som godkänts av behörig myndighet och som fästs på vardera örat. De två öronmärkena har samma unika identifieringskod som gör det möjligt att identifiera vart och ett av djuren samt den anläggning där djuret är fött (se foto 1). |
| --- | --- |

19.

Alla djur på en anläggning som är födda efter den 31 december 1997, eller som efter detta datum har varit avsedda för handel inom gemenskapen, identifieras genom ett märke som godkänts av behörig myndighet och som fästs på vardera örat. De två öronmärkena har samma unika identifieringskod som gör det möjligt att identifiera vart och ett av djuren samt den anläggning där djuret är fött (se foto 1).

Image
  Image

| 20. | Grundinformationen (17) finns i passen, i registren och i databaserna. |
| --- | --- |

20.

Grundinformationen (17) finns i passen, i registren och i databaserna.

| 21. | Från och med den 1 januari 1998 skall den behöriga myndigheten i medlemsstaten för varje djur som måste vara identifierat utfärda ett pass inom två veckor efter det att djurets födelse har anmälts eller, när det gäller djur som importerats från ett tredjeland, inom två veckor efter det att deras nya identifiering har anmälts. När ett djur förflyttas måste passet medföras. Förutom grundinformationen lämnas även andra upplysningar (18) i passet (se foto 2). |
| --- | --- |

21.

Från och med den 1 januari 1998 skall den behöriga myndigheten i medlemsstaten för varje djur som måste vara identifierat utfärda ett pass inom två veckor efter det att djurets födelse har anmälts eller, när det gäller djur som importerats från ett tredjeland, inom två veckor efter det att deras nya identifiering har anmälts. När ett djur förflyttas måste passet medföras. Förutom grundinformationen lämnas även andra upplysningar (18) i passet (se foto 2).

Image

| 22. | Alla djurhållare, med undantag för transportörer, för ett register som uppdateras (19). |
| --- | --- |

22.

Alla djurhållare, med undantag för transportörer, för ett register som uppdateras (19).

| 23. | Databasen för nötkreatur skulle vara fungerande i alla medlemsstater den 31 december 1999. Den skall innehålla olika uppgifter om djuren och om anläggningarna. I databasen finns uppgifter om varje enskilt djurs identifieringskod, födelsedatum, kön, ras eller information om djurets teckning samt moderns identifieringskod (eller, om det gäller ett djur som importerats från ett tredjeland, det identifieringsnummer som djuret tilldelades vid införseln och som hör samman med det ursprungliga identifieringsnumret), identifieringsnumret för den anläggning där djuret föddes, identifieringsnummer för samtliga anläggningar där djuret har hållits och datum för alla förflyttningar. I databasen finns även uppgifter om datum då djuret dog eller slaktades. För varje anläggning finns det i databasen uppgifter om djurhållarens namn och adress samt ett identifieringsnummer som förutom landskoden även består av en kod bestående av högst 12 tecken. |
| --- | --- |

23.

Databasen för nötkreatur skulle vara fungerande i alla medlemsstater den 31 december 1999. Den skall innehålla olika uppgifter om djuren och om anläggningarna. I databasen finns uppgifter om varje enskilt djurs identifieringskod, födelsedatum, kön, ras eller information om djurets teckning samt moderns identifieringskod (eller, om det gäller ett djur som importerats från ett tredjeland, det identifieringsnummer som djuret tilldelades vid införseln och som hör samman med det ursprungliga identifieringsnumret), identifieringsnumret för den anläggning där djuret föddes, identifieringsnummer för samtliga anläggningar där djuret har hållits och datum för alla förflyttningar. I databasen finns även uppgifter om datum då djuret dog eller slaktades. För varje anläggning finns det i databasen uppgifter om djurhållarens namn och adress samt ett identifieringsnummer som förutom landskoden även består av en kod bestående av högst 12 tecken.

| 24. | Genom databasen skall det ständigt vara möjligt att få reda på identifieringsnummer för samtliga nötkreatur på en anläggning och alla djurens samtliga förflyttningar sedan födseln eller, för de djur som importerats från ett tredjeland, från ankomstanläggningen (20) i medlemsstaten. |
| --- | --- |

24.

Genom databasen skall det ständigt vara möjligt att få reda på identifieringsnummer för samtliga nötkreatur på en anläggning och alla djurens samtliga förflyttningar sedan födseln eller, för de djur som importerats från ett tredjeland, från ankomstanläggningen (20) i medlemsstaten.

| 25. | För att systemet för identifiering och registrering av nötkreatur skall fungera väl bör den behöriga myndigheten i varje medlemsstat genomföra ett minimum av kontroller på plats (21) för att kontrollera identifieringen av samtliga djur på anläggningen. I dessa kontroller ingår en fysisk kontroll av öronmärkningen, en dokumentkontroll av att registret förs korrekt och att det finns styrkande handlingar för införsel och utförsel, samt en kontroll av kravet på att alla förflyttningar skall anmälas till förvaltaren av databasen (födsel, död, inköp, försäljning, lån). De producenter som skall granskas väljs ut efter en riskanalys. I förordningarna fastställs att påföljderna skall stå i proportion till hur allvarliga de konstaterade överträdelserna är (22). I ruta 1 sammanfattas vilka påföljder som skall utdömas beroende på vilka överträdelser som har iakttagits.

  Om vissa djur inte till fullo uppfyller kraven på identifiering och registrering skall förflyttning av dessa djur inskränkas till dess att kraven till fullo uppfylls.Om antalet djur som inte till fullo uppfyller kraven på identifiering och registrering överstiger 20 % av besättningen på en anläggning skall förflyttningen inskränkas för samtliga djur på anläggningen.Även i fall då djur som förflyttas, föds eller dör inte anmäls skall förflyttningen till och från den berörda anläggningen inskränkas.Om ett eller flera djur inte uppfyller någon av bestämmelserna vad gäller identifiering och registrering skall all förflyttning av djur till och från denna anläggning inskränkas.Om djurhållaren inte kan bevisa identifieringen av ett djur inom två arbetsdagar skall djuret omedelbart destrueras under veterinärmyndigheternas överinseende utan att det ges ersättning. |
| --- | --- |

25.

För att systemet för identifiering och registrering av nötkreatur skall fungera väl bör den behöriga myndigheten i varje medlemsstat genomföra ett minimum av kontroller på plats (21) för att kontrollera identifieringen av samtliga djur på anläggningen. I dessa kontroller ingår en fysisk kontroll av öronmärkningen, en dokumentkontroll av att registret förs korrekt och att det finns styrkande handlingar för införsel och utförsel, samt en kontroll av kravet på att alla förflyttningar skall anmälas till förvaltaren av databasen (födsel, död, inköp, försäljning, lån). De producenter som skall granskas väljs ut efter en riskanalys. I förordningarna fastställs att påföljderna skall stå i proportion till hur allvarliga de konstaterade överträdelserna är (22). I ruta 1 sammanfattas vilka påföljder som skall utdömas beroende på vilka överträdelser som har iakttagits.

Om vissa djur inte till fullo uppfyller kraven på identifiering och registrering skall förflyttning av dessa djur inskränkas till dess att kraven till fullo uppfylls.Om antalet djur som inte till fullo uppfyller kraven på identifiering och registrering överstiger 20 % av besättningen på en anläggning skall förflyttningen inskränkas för samtliga djur på anläggningen.Även i fall då djur som förflyttas, föds eller dör inte anmäls skall förflyttningen till och från den berörda anläggningen inskränkas.Om ett eller flera djur inte uppfyller någon av bestämmelserna vad gäller identifiering och registrering skall all förflyttning av djur till och från denna anläggning inskränkas.Om djurhållaren inte kan bevisa identifieringen av ett djur inom två arbetsdagar skall djuret omedelbart destrueras under veterinärmyndigheternas överinseende utan att det ges ersättning.

| 26. | De medlemsstater som har en databas som kommissionen bedömer vara fullt fungerande kan besluta att inte längre utfärda pass för förflyttning av nötkreatur inom medlemsstaten. I dessa fall måste endast de nötkreatur som är avsedda för handel inom gemenskapen ha ett pass som bygger på uppgifterna i databasen (23). Medlemsstaterna kan också minska andelen kontroller på plats från 10 % till 5 % (24) om de har en fullt fungerande databas som gör det möjligt för dem att effektivt genomföra dubbelkontroller. |
| --- | --- |

26.

De medlemsstater som har en databas som kommissionen bedömer vara fullt fungerande kan besluta att inte längre utfärda pass för förflyttning av nötkreatur inom medlemsstaten. I dessa fall måste endast de nötkreatur som är avsedda för handel inom gemenskapen ha ett pass som bygger på uppgifterna i databasen (23). Medlemsstaterna kan också minska andelen kontroller på plats från 10 % till 5 % (24) om de har en fullt fungerande databas som gör det möjligt för dem att effektivt genomföra dubbelkontroller.

ROLLER OCH FÖRESKRIVNA KRAV FÖR DE OLIKA PARTERNA I SYSTEMET FÖR IDENTIFIERING OCH REGISTRERING AV NÖTKREATUR

Rådet och Europaparlamentet

| 27. | När det gäller skydd av folkhälsan (25) är det rådet och Europaparlamentet som antar de grundläggande förordningarna på förslag från kommissionen. I jordbruksfrågor är det rådet som fastställer förordningar eller direktiv på förslag från kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet. |
| --- | --- |

27.

När det gäller skydd av folkhälsan (25) är det rådet och Europaparlamentet som antar de grundläggande förordningarna på förslag från kommissionen. I jordbruksfrågor är det rådet som fastställer förordningar eller direktiv på förslag från kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet.

Kommissionen

| 28. | I grundförordningen (EG) nr 1760/2000 fastställs det (26) att kommissionen skall bistås av en förvaltningskommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna (Kommittén för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (27)) för att vidta de åtgärder som behövs för införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur och i synnerhet bestämmelserna om öronmärken, pass och register, minimikontroller som skall genomföras och tillämpningen av administrativa påföljder och övergångsbestämmelser. För övrigt fastställs det i grundförordningen (28) att kommissionens experter, tillsammans med behöriga myndigheter, dels skall bekräfta att medlemsstaterna följer bestämmelserna, dels skall genomföra kontroller på plats för att försäkra sig om att kontrollerna genomförs i enlighet med gällande förordningar. För detta har kommissionen hjälp av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa (29). När kommissionen, utifrån resultaten av kontrollerna, anser det lämpligt tar man upp situationen till granskning inom denna kommitté. Kommissionen har också befogenhet att fatta nödvändiga beslut. Det fastställs också att kommissionen skall följa hur situationen utvecklas och att den i förekommande fall kan ändra eller upphäva besluten. |
| --- | --- |

28.

I grundförordningen (EG) nr 1760/2000 fastställs det (26) att kommissionen skall bistås av en förvaltningskommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna (Kommittén för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (27)) för att vidta de åtgärder som behövs för införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur och i synnerhet bestämmelserna om öronmärken, pass och register, minimikontroller som skall genomföras och tillämpningen av administrativa påföljder och övergångsbestämmelser. För övrigt fastställs det i grundförordningen (28) att kommissionens experter, tillsammans med behöriga myndigheter, dels skall bekräfta att medlemsstaterna följer bestämmelserna, dels skall genomföra kontroller på plats för att försäkra sig om att kontrollerna genomförs i enlighet med gällande förordningar. För detta har kommissionen hjälp av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa (29). När kommissionen, utifrån resultaten av kontrollerna, anser det lämpligt tar man upp situationen till granskning inom denna kommitté. Kommissionen har också befogenhet att fatta nödvändiga beslut. Det fastställs också att kommissionen skall följa hur situationen utvecklas och att den i förekommande fall kan ändra eller upphäva besluten.

Medlemsstaterna

| 29. | Varje medlemsstat skall införa ett system för identifiering och registrering av nötkreatur i enlighet med förordningarna. Medlemsstaterna beslutar om och förvaltar öronmärken, de beslutar om hur anläggningarnas register skall utformas och utfärdar pass för nötkreaturen. |
| --- | --- |

29.

Varje medlemsstat skall införa ett system för identifiering och registrering av nötkreatur i enlighet med förordningarna. Medlemsstaterna beslutar om och förvaltar öronmärken, de beslutar om hur anläggningarnas register skall utformas och utfärdar pass för nötkreaturen.

| 30. | För att hålla de nationella databaserna uppdaterade skall medlemsstaterna besluta om förfarandena för anmälan om förflyttning av nötkreatur. Dessa förfaranden är antingen manuella (anmälningsformulär) eller automatiserade (överföring av filer, Internetanslutning osv.). |
| --- | --- |

30.

För att hålla de nationella databaserna uppdaterade skall medlemsstaterna besluta om förfarandena för anmälan om förflyttning av nötkreatur. Dessa förfaranden är antingen manuella (anmälningsformulär) eller automatiserade (överföring av filer, Internetanslutning osv.).

| 31. | Medlemsstaterna skall även genomföra kontroller hos djurhållare som håller nötkreatur och upprätta en årsrapport över kontrollresultaten. Denna rapport skall överlämnas till kommissionen. |
| --- | --- |

31.

Medlemsstaterna skall även genomföra kontroller hos djurhållare som håller nötkreatur och upprätta en årsrapport över kontrollresultaten. Denna rapport skall överlämnas till kommissionen.

De olika djurhållare som håller nötkreatur

| 32. | Varje fysisk eller juridisk person som är ansvarig för djur, antingen permanent eller tillfälligt, även under transport eller på en marknad, räknas som djurhållare. Alla djurhållare, med undantag av transportörer, skall till den behöriga myndigheten rapportera alla djur som förs in eller ut och alla djur som föds och dör. Dessa djurhållare för också ett register som hålls uppdaterat, fyller i pass och sätter fast öronmärken på djur som föds och märker om djuret om märket försvinner (30). |
| --- | --- |

32.

Varje fysisk eller juridisk person som är ansvarig för djur, antingen permanent eller tillfälligt, även under transport eller på en marknad, räknas som djurhållare. Alla djurhållare, med undantag av transportörer, skall till den behöriga myndigheten rapportera alla djur som förs in eller ut och alla djur som föds och dör. Dessa djurhållare för också ett register som hålls uppdaterat, fyller i pass och sätter fast öronmärken på djur som föds och märker om djuret om märket försvinner (30).

IAKTTAGELSER GÄLLANDE SYSTEMETS UTFORMNING PÅ GEMENSKAPSNIVÅ

Inledning

| 33. | De förordningar som har antagits när det gäller identifiering och registrering av nötkreatur måste överensstämma med de mål man vill uppnå. Om målet är att kunna följa all förflyttning av nötkreatur på Europeiska unionens territorium skall förordningarna vara anpassade därefter. |
| --- | --- |

33.

De förordningar som har antagits när det gäller identifiering och registrering av nötkreatur måste överensstämma med de mål man vill uppnå. Om målet är att kunna följa all förflyttning av nötkreatur på Europeiska unionens territorium skall förordningarna vara anpassade därefter.

| 34. | Grundförordningarna om identifiering och registrering av nötkreatur är allmänt hållna och ger medlemsstaterna ansvaret för införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur på deras territorium. Kommissionen har fastställt tillämpningsföreskrifter för öronmärken, pass, register, kontroller (31) och påföljder (32), men inte för databaserna. |
| --- | --- |

34.

Grundförordningarna om identifiering och registrering av nötkreatur är allmänt hållna och ger medlemsstaterna ansvaret för införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur på deras territorium. Kommissionen har fastställt tillämpningsföreskrifter för öronmärken, pass, register, kontroller (31) och påföljder (32), men inte för databaserna.

Regelverket innehåller inga bestämmelser om informationsutbyte mellan databaser

| 35. | I gemenskapslagstiftningen finns föreskrifter om vilka åtgärder som är nödvändiga för veterinära och avelstekniska kontroller. I förordning (EG) nr 1760/2000 uppmanas medlemsstaterna att vidta de åtgärder som krävs för att de nationella databaserna skall vara fullt fungerande så snart som möjligt. Kommissionen var medveten om förutsättningarna och insåg att det krävdes ett genomskinligt förfarande för informationsutbyte mellan medlemsstaterna om djur och förflyttning av djur för att man skulle kunna spåra djur på det sätt man önskade, och lade fram ett förslag som gick i den riktningen. Rådet följde inte detta förslag. I den förordning som antogs i juli 2000 finns det inga bestämmelser om informationsutbyte mellan de olika nationella databaserna, utan endast förfaranden för ömsesidigt bistånd mellan medlemsstater. Genom systemet Animo kan medlemsstaterna utbyta information om de djurpartier som har sålts eller köpts, men det går inte att få information som identifierar de djur som ingår i partiet. Följden blir att det inte finns någon systematisk kommunikation mellan medlemsstaterna om de köpta och sålda djurens hälsostatus eller om de är stödberättigade. |
| --- | --- |

35.

I gemenskapslagstiftningen finns föreskrifter om vilka åtgärder som är nödvändiga för veterinära och avelstekniska kontroller. I förordning (EG) nr 1760/2000 uppmanas medlemsstaterna att vidta de åtgärder som krävs för att de nationella databaserna skall vara fullt fungerande så snart som möjligt. Kommissionen var medveten om förutsättningarna och insåg att det krävdes ett genomskinligt förfarande för informationsutbyte mellan medlemsstaterna om djur och förflyttning av djur för att man skulle kunna spåra djur på det sätt man önskade, och lade fram ett förslag som gick i den riktningen. Rådet följde inte detta förslag. I den förordning som antogs i juli 2000 finns det inga bestämmelser om informationsutbyte mellan de olika nationella databaserna, utan endast förfaranden för ömsesidigt bistånd mellan medlemsstater. Genom systemet Animo kan medlemsstaterna utbyta information om de djurpartier som har sålts eller köpts, men det går inte att få information som identifierar de djur som ingår i partiet. Följden blir att det inte finns någon systematisk kommunikation mellan medlemsstaterna om de köpta och sålda djurens hälsostatus eller om de är stödberättigade.

| 36. | Informationsutbytet mellan de olika nationella databaserna försvåras hur som helst redan från första början eftersom formatet på uppgifterna varierar mellan de olika medlemsstaterna. I brist på en mekanism för informationsutbyte mellan databaserna kan man följa förflyttningen av nötkreatur genom kontroll av de köpta eller sålda djurens återsända pass. Systemet med återsända pass fungerar dock inte (se punkt 38.c). |
| --- | --- |

36.

Informationsutbytet mellan de olika nationella databaserna försvåras hur som helst redan från första början eftersom formatet på uppgifterna varierar mellan de olika medlemsstaterna. I brist på en mekanism för informationsutbyte mellan databaserna kan man följa förflyttningen av nötkreatur genom kontroll av de köpta eller sålda djurens återsända pass. Systemet med återsända pass fungerar dock inte (se punkt 38.c).

| 37. | För närvarande har kommissionen varken någon detaljerad beskrivning av uppföljningen av samtliga förflyttningar eller någon analys av hur de fungerar inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Då det inte finns något informationsutbyte mellan nationella databaser kan kommissionen inte ge någon försäkran om att systemet, åtminstone i teorin, gör det möjligt att effektivt följa all förflyttning av nötkreatur på gemenskapens territorium. |
| --- | --- |

37.

För närvarande har kommissionen varken någon detaljerad beskrivning av uppföljningen av samtliga förflyttningar eller någon analys av hur de fungerar inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Då det inte finns något informationsutbyte mellan nationella databaser kan kommissionen inte ge någon försäkran om att systemet, åtminstone i teorin, gör det möjligt att effektivt följa all förflyttning av nötkreatur på gemenskapens territorium.

Gemenskapslagstiftningen är inte tillräckligt tydlig

| 38. | Den gällande gemenskapslagstiftningen är i viss mån oklar eller inkonsekvent och innebär att medlemsstaterna kan handla olika, vilket kan leda till felaktigheter.






  a) | Kraven på djurhållarnas register är inte anpassade

  Alla djurhållare som håller nötkreatur, med undantag för transportörer, skall föra ett uppdaterat register, manuellt eller datoriserat, med de obligatoriska uppgifterna. Registret är inte anpassat till djurhållarnas olika verksamheter. Särdragen hos vissa djurhållare såsom handlare, uppsamlingsställen och slakterier bör tas i beaktande (33). Med tanke på det stora antalet förflyttningar är det alltså inte möjligt för en handlare eller för förvaltaren av ett uppsamlingsställe att registrera uppgifterna om alla enskilda djur i ett traditionellt register. Dessa djurhållares yrkesverksamheter stämmer inte alltid överens med de nuvarande kraven på hur ett register skall föras. Liknande hinder finns när det gäller slakterier. |
| --- | --- | --- |

38.

Den gällande gemenskapslagstiftningen är i viss mån oklar eller inkonsekvent och innebär att medlemsstaterna kan handla olika, vilket kan leda till felaktigheter.

a)

Kraven på djurhållarnas register är inte anpassade

Alla djurhållare som håller nötkreatur, med undantag för transportörer, skall föra ett uppdaterat register, manuellt eller datoriserat, med de obligatoriska uppgifterna. Registret är inte anpassat till djurhållarnas olika verksamheter. Särdragen hos vissa djurhållare såsom handlare, uppsamlingsställen och slakterier bör tas i beaktande (33). Med tanke på det stora antalet förflyttningar är det alltså inte möjligt för en handlare eller för förvaltaren av ett uppsamlingsställe att registrera uppgifterna om alla enskilda djur i ett traditionellt register. Dessa djurhållares yrkesverksamheter stämmer inte alltid överens med de nuvarande kraven på hur ett register skall föras. Liknande hinder finns när det gäller slakterier.

| b) | Begreppet djurhållare som håller nötkreatur tolkas på olika sätt

  Enligt lagstiftningen är en djurhållare varje fysisk eller juridisk person som är ansvarig för djur, antingen permanent eller tillfälligt, även under transport eller på en marknad. Syftet med denna vida definition är att den skall omfatta alla kategorier av operatörer som har hand om nötkreatur från det att djuret föds eller ankommer till Europeiska unionen till det att djuret dör eller förs ut ur Europeiska unionen. Medlemsstaterna har ibland tolkat begreppet djurhållare på olika sätt. Frankrike har fört in uppsamlingsställen och destrueringsanläggningar i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Detta var inte fallet i de tre andra medlemsstater som besöktes. |
| --- | --- |

b)

Begreppet djurhållare som håller nötkreatur tolkas på olika sätt

Enligt lagstiftningen är en djurhållare varje fysisk eller juridisk person som är ansvarig för djur, antingen permanent eller tillfälligt, även under transport eller på en marknad. Syftet med denna vida definition är att den skall omfatta alla kategorier av operatörer som har hand om nötkreatur från det att djuret föds eller ankommer till Europeiska unionen till det att djuret dör eller förs ut ur Europeiska unionen. Medlemsstaterna har ibland tolkat begreppet djurhållare på olika sätt. Frankrike har fört in uppsamlingsställen och destrueringsanläggningar i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Detta var inte fallet i de tre andra medlemsstater som besöktes.

| c) | Pass för djur som har dött eller förts ut till en annan medlemsstat där ett nytt pass har utfärdats blir inte alltid annullerade

  I de medlemsstater som besöktes används pass vid all förflyttning av nötkreatur. I gemenskapslagstiftningen fastställs att om ett djur dör skall djurhållaren återlämna passet till den behöriga myndigheten senast sju dagar efter det att djuret dog. Om djuret sänds till slakt är förvaltaren av slakteriet ansvarig för att passet återlämnas till den behöriga myndigheten. Rutinerna för återsändande av pass är antingen obefintliga eller ineffektiva. Det finns inga detaljerade tillämpningsföreskrifter för återsändande av pass eller för kontroller av att passen har återsänts. Dessutom finns det inget förfarande för annullering av dessa pass. Pass som inte har annullerats skulle kunna återanvändas på ett oriktigt sätt så länge det inte finns något systematiskt informationsutbyte mellan medlemsstaterna och eftersom gemenskapslagstiftningen är otydlig vad gäller såväl förfaranden som kontroller och eventuella påföljder. För de nötkreatur som kommer från en annan medlemsstat finns det inget fastställt förfarande för återsändande av information om nötkreatur i de nationella databaserna om det inte utfärdas ett nytt pass i den medlemsstat dit djuret förs. När ett nytt pass utfärdas finns det för övrigt inga eller endast ineffektiva förfaranden för återsändande av det gamla passet till den medlemsstat som djuret kom ifrån. |
| --- | --- |

c)

Pass för djur som har dött eller förts ut till en annan medlemsstat där ett nytt pass har utfärdats blir inte alltid annullerade

I de medlemsstater som besöktes används pass vid all förflyttning av nötkreatur. I gemenskapslagstiftningen fastställs att om ett djur dör skall djurhållaren återlämna passet till den behöriga myndigheten senast sju dagar efter det att djuret dog. Om djuret sänds till slakt är förvaltaren av slakteriet ansvarig för att passet återlämnas till den behöriga myndigheten. Rutinerna för återsändande av pass är antingen obefintliga eller ineffektiva. Det finns inga detaljerade tillämpningsföreskrifter för återsändande av pass eller för kontroller av att passen har återsänts. Dessutom finns det inget förfarande för annullering av dessa pass. Pass som inte har annullerats skulle kunna återanvändas på ett oriktigt sätt så länge det inte finns något systematiskt informationsutbyte mellan medlemsstaterna och eftersom gemenskapslagstiftningen är otydlig vad gäller såväl förfaranden som kontroller och eventuella påföljder. För de nötkreatur som kommer från en annan medlemsstat finns det inget fastställt förfarande för återsändande av information om nötkreatur i de nationella databaserna om det inte utfärdas ett nytt pass i den medlemsstat dit djuret förs. När ett nytt pass utfärdas finns det för övrigt inga eller endast ineffektiva förfaranden för återsändande av det gamla passet till den medlemsstat som djuret kom ifrån.

| d) | Det är ibland svårt att fastställa sambandet med ursprungslandet eller ursprungsanläggningen. För de djur som kommer från ett tredjeland bygger det nuvarande systemet på att nötkreaturen identifieras på den första anläggningen som djuret kommer till, det vill säga att djuret ”naturaliseras” vid anländandet, vilket gör att det inte alltid är möjligt att fastställa sambandet med ursprungslandet eller ursprungsanläggningen. |
| --- | --- |

d)

Det är ibland svårt att fastställa sambandet med ursprungslandet eller ursprungsanläggningen. För de djur som kommer från ett tredjeland bygger det nuvarande systemet på att nötkreaturen identifieras på den första anläggningen som djuret kommer till, det vill säga att djuret ”naturaliseras” vid anländandet, vilket gör att det inte alltid är möjligt att fastställa sambandet med ursprungslandet eller ursprungsanläggningen.

| 39. | Valmöjligheterna i gemenskapslagstiftningen gör systemet onödigt komplicerat:






  a) | Förflyttningar inom medlemsstaten med eller utan pass

  Möjligheten att välja om det skall krävas pass för förflyttning inom medlemsstaten finns för de medlemsstater som har en databas som godkändes av kommissionen som fullt fungerande senast den 31 december 1999. I de medlemsstater som besöktes har revisionsrätten konstaterat att man genom de tester, visserligen av varierande kvalitet, som görs innan ett pass utfärdas för ett djur kan filtrera den information som förts in i databasen och därmed öka databasernas tillförlitlighet. I gemenskapslagstiftningen (34) ges medlemsstaterna möjlighet att välja att slopa pass vid förflyttningar inom landet. I sådana fall måste man försäkra sig om att man genom kontroller kan garantera att uppgifterna i databaserna är tillräckligt tillförlitliga. |
| --- | --- | --- |

39.

Valmöjligheterna i gemenskapslagstiftningen gör systemet onödigt komplicerat:

a)

Förflyttningar inom medlemsstaten med eller utan pass

Möjligheten att välja om det skall krävas pass för förflyttning inom medlemsstaten finns för de medlemsstater som har en databas som godkändes av kommissionen som fullt fungerande senast den 31 december 1999. I de medlemsstater som besöktes har revisionsrätten konstaterat att man genom de tester, visserligen av varierande kvalitet, som görs innan ett pass utfärdas för ett djur kan filtrera den information som förts in i databasen och därmed öka databasernas tillförlitlighet. I gemenskapslagstiftningen (34) ges medlemsstaterna möjlighet att välja att slopa pass vid förflyttningar inom landet. I sådana fall måste man försäkra sig om att man genom kontroller kan garantera att uppgifterna i databaserna är tillräckligt tillförlitliga.

| b) | Längden på identifieringsnumren för nötkreatur varierar (två bokstäver som anger medlemsstaten följt av högst tolv siffror)

  Vid handel med djur får vissa medlemsstater problem med förvaltningen när koderna på öronmärkena inte är standardiserade. Frankrike, som endast använder tio siffror, skapar virtuella nummer för att kunna registrera djur som kommer från andra medlemsstater i databasen. Med en ökad standardisering av identifieringsnumren skulle man automatiskt kunna registrera förflyttningar av nötkreatur mellan medlemsstater. Om kompatibla eller standardiserade identifieringskoder används skulle man kunna få en effektiv och exakt registrering av uppgifterna. |
| --- | --- |

b)

Längden på identifieringsnumren för nötkreatur varierar (två bokstäver som anger medlemsstaten följt av högst tolv siffror)

Vid handel med djur får vissa medlemsstater problem med förvaltningen när koderna på öronmärkena inte är standardiserade. Frankrike, som endast använder tio siffror, skapar virtuella nummer för att kunna registrera djur som kommer från andra medlemsstater i databasen. Med en ökad standardisering av identifieringsnumren skulle man automatiskt kunna registrera förflyttningar av nötkreatur mellan medlemsstater. Om kompatibla eller standardiserade identifieringskoder används skulle man kunna få en effektiv och exakt registrering av uppgifterna.

Kommissionen har inte befogenhet att fastställa hur införandet av nationella databaser skall gå till

| 40. | I motsats till vad som fastställts för andra delar av systemet (öronmärken, pass, register, kontroller på plats, administrativa påföljder och övergångsbestämmelser) har kommissionen inte behörighet (35) att besluta hur olika nationella databaser skall införas och kontrolleras (36) (se punkt 28). Denna stora brist i systemet förklarar de skillnader som konstaterades i de medlemsstater som besöktes eftersom varje medlemsstat har utvecklat sin egen databas som fungerar utifrån de kriterier som medlemsstaten själv har beslutat om (se tabell 4).
  Tabell 4
  Sammanfattning av de resultat som revisionsrätten fått fram vid granskningar gjorda under första halvåret 2002 (37) | Tillfredsställande |
| --- | --- | --- |
| | Tillräcklig |
| | Otillräcklig |

40.

I motsats till vad som fastställts för andra delar av systemet (öronmärken, pass, register, kontroller på plats, administrativa påföljder och övergångsbestämmelser) har kommissionen inte behörighet (35) att besluta hur olika nationella databaser skall införas och kontrolleras (36) (se punkt 28). Denna stora brist i systemet förklarar de skillnader som konstaterades i de medlemsstater som besöktes eftersom varje medlemsstat har utvecklat sin egen databas som fungerar utifrån de kriterier som medlemsstaten själv har beslutat om (se tabell 4).

Tabell 4

Sammanfattning av de resultat som revisionsrätten fått fram vid granskningar gjorda under första halvåret 2002 (37)

Tillfredsställande

Tillräcklig

Otillräcklig

Källa: Revisionsrätten.

| Medlemsstat | Öronmärken | Anläggningarnas register | Pass | Databaser |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Beslut | Hur unika öronmärkena är samt märkning av alla nötkreatur | Öronmärkenas kvalitet | Format på registret som innehåller all den erforderliga informationen | Register som används av uppfödare | Register som används av slakterier, grossister och handlare | Passens format | Passens tillförlitlighet | Övervakning av pass för nötkreatur som säljs och köps mellan medlemsstater | Kvalitet på informationen i anmälan om förflyttning för övervakning av förflyttningar | Behandling av anmälan om förflyttning | Mekanism för upptäckt av anomalier vid förflyttningar | Förvaltning av anomalier vid förflyttningar | Synkronisering av lokala databaser med den nationella databasen | Förvaltning av förflyttningar inom gemenskapen | Kvaliteten på informationen i databaserna |
| Tyskland | | | | | | | | | | | | | | | | |
| Frankrike | | | | | | | | | | | | | | | | |
| Italien | | | | | | | | | | | | | | | | |
| Förenade kungariket (Storbritannien) | | | | | | | | | Inte bedömd | | | | | | | |

Medlemsstat

Öronmärken

Anläggningarnas register

Pass

Databaser

Beslut

Hur unika öronmärkena är samt märkning av alla nötkreatur

Öronmärkenas kvalitet

Format på registret som innehåller all den erforderliga informationen

Register som används av uppfödare

Register som används av slakterier, grossister och handlare

Passens format

Passens tillförlitlighet

Övervakning av pass för nötkreatur som säljs och köps mellan medlemsstater

Kvalitet på informationen i anmälan om förflyttning för övervakning av förflyttningar

Behandling av anmälan om förflyttning

Mekanism för upptäckt av anomalier vid förflyttningar

Förvaltning av anomalier vid förflyttningar

Synkronisering av lokala databaser med den nationella databasen

Förvaltning av förflyttningar inom gemenskapen

Kvaliteten på informationen i databaserna

Tyskland

Frankrike

Italien

Förenade kungariket (Storbritannien)

Inte bedömd

| Medlemsstat | Nivån på de olika djurhållarnas deltagande | Kontroller på plats |
| --- | --- | --- |
| Uppfödare | Handlare och grossister | Slakterier | Kontrollnivå | Urvalsmetod | Utdömande av påföljder |
| Tyskland - Bayern | | | | | | |
| Tyskland - Sachsen | | | | | | |
| Frankrike | | | | | | |
| Italien | | | | | | |
| Förenade kungariket (Storbritannien) | | | | | | |

Medlemsstat

Nivån på de olika djurhållarnas deltagande

Kontroller på plats

Uppfödare

Handlare och grossister

Slakterier

Kontrollnivå

Urvalsmetod

Utdömande av påföljder

Tyskland - Bayern

Tyskland - Sachsen

Frankrike

Italien

Förenade kungariket (Storbritannien)

| 41. | Den enda befogenhet som kommissionen har enligt grundförordningen (38) är att bedöma om databaserna är fullt fungerande (39). I och med godkännandet av databaserna kan medlemsstaterna slopa kravet på pass vid förflyttning av nötkreatur på det nationella territoriet (se punkt 39). Villkoren för kommissionens godkännande har dock inte fastställts i gemenskapslagstiftningen. Denna lucka i lagstiftningen är förklaringen till att kommissionens förvaltning av förfarandet för godkännande har förändrats grundligt (se punkterna 55–62). |
| --- | --- |

41.

Den enda befogenhet som kommissionen har enligt grundförordningen (38) är att bedöma om databaserna är fullt fungerande (39). I och med godkännandet av databaserna kan medlemsstaterna slopa kravet på pass vid förflyttning av nötkreatur på det nationella territoriet (se punkt 39). Villkoren för kommissionens godkännande har dock inte fastställts i gemenskapslagstiftningen. Denna lucka i lagstiftningen är förklaringen till att kommissionens förvaltning av förfarandet för godkännande har förändrats grundligt (se punkterna 55–62).

Kommissionens förordningar om kontroller på plats och om påföljder kan förbättras

| 42. | I lagstiftningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur finns bestämmelser om att det skall göras kontroller på plats och att det skall finnas ett särskilt påföljdssystem. Syftet med kontrollerna på plats är att verifiera att alla delar av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur har införts och fungerar tillfredsställande. Enligt gemenskapslagstiftningen skall djurhållare som håller nötkreatur ådömas indirekta ekonomiska påföljder endast vid allvarliga överträdelser. Djuret slaktas då utan att det ges någon ersättning. I alla andra fall införs endast inskränkningar i förflyttningen av nötkreatur. I och med att förflyttningarna inskränks går det inte att köpa eller sälja nötkreatur, vilket kraftigt kan störa den berörda företagarens ekonomiska verksamhet. Gemenskapens lagstadgade påföljder tillämpas på olika sätt i de fyra medlemsstater som besöktes. |
| --- | --- |

42.

I lagstiftningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur finns bestämmelser om att det skall göras kontroller på plats och att det skall finnas ett särskilt påföljdssystem. Syftet med kontrollerna på plats är att verifiera att alla delar av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur har införts och fungerar tillfredsställande. Enligt gemenskapslagstiftningen skall djurhållare som håller nötkreatur ådömas indirekta ekonomiska påföljder endast vid allvarliga överträdelser. Djuret slaktas då utan att det ges någon ersättning. I alla andra fall införs endast inskränkningar i förflyttningen av nötkreatur. I och med att förflyttningarna inskränks går det inte att köpa eller sälja nötkreatur, vilket kraftigt kan störa den berörda företagarens ekonomiska verksamhet. Gemenskapens lagstadgade påföljder tillämpas på olika sätt i de fyra medlemsstater som besöktes.

| 43. | De iakttagelser som gjordes i de fyra medlemsstater som besöktes tyder på att bestämmelserna om kontroller på plats och tillämpningen av påföljder fungerade på olika sätt vid tiden för granskningen. I ruta 2 visas några exempel där det inte fungerar tillfredsställande.

  I Italien gjorde veterinärer identifieringskontroller och hälsokontroller samtidigt. Vid dessa kontroller prioriterades hälsoaspekterna framför de tekniska och administrativa aspekter som hade att göra med identifieringen. Ingen särskild information om identifieringskontrollerna togs upp i kontrollrapporten. Då endast ett litet antal överträdelser konstaterades begränsades även antalet påföljder.I Tyskland fanns inget förfarande för uppföljning av anomalier. Kontrollrapporterna var inte tillräckligt detaljerade.I Storbritannien använde sig inspektörerna inte av listor över förflyttningsanomalier för att få bättre riktade kontroller.I Frankrike ledde inte de kontroller som gjordes vid slakterier och uppsamlingsställen till någon rapport om ”identifieringskontroller”. I förhållande till antalet konstaterade anomalier var antalet påföljder ganska begränsat. |
| --- | --- |

43.

De iakttagelser som gjordes i de fyra medlemsstater som besöktes tyder på att bestämmelserna om kontroller på plats och tillämpningen av påföljder fungerade på olika sätt vid tiden för granskningen. I ruta 2 visas några exempel där det inte fungerar tillfredsställande.

I Italien gjorde veterinärer identifieringskontroller och hälsokontroller samtidigt. Vid dessa kontroller prioriterades hälsoaspekterna framför de tekniska och administrativa aspekter som hade att göra med identifieringen. Ingen särskild information om identifieringskontrollerna togs upp i kontrollrapporten. Då endast ett litet antal överträdelser konstaterades begränsades även antalet påföljder.I Tyskland fanns inget förfarande för uppföljning av anomalier. Kontrollrapporterna var inte tillräckligt detaljerade.I Storbritannien använde sig inspektörerna inte av listor över förflyttningsanomalier för att få bättre riktade kontroller.I Frankrike ledde inte de kontroller som gjordes vid slakterier och uppsamlingsställen till någon rapport om ”identifieringskontroller”. I förhållande till antalet konstaterade anomalier var antalet påföljder ganska begränsat.

| 44. | Kontrollbestämmelserna, som inbegriper riskanalys, kontrollstatistik och förfaranden för påföljder, var väl anpassade till kontrollerna av uppfödarna innan de nationella databaserna infördes. Dessa bestämmelser är dock inte tillräckligt inriktade på behoven av att kontrollera andra djurhållare såsom handlare, marknader, uppsamlingsställen och slakterier (se ruta 3).

  Syftet med traditionella bestämmelser om kontroller på plats är att kontrollera de djur som finns på anläggningen, se till att de är korrekt identifierade, kontrollera att registret förs på ett korrekt sätt och att passen är i sin ordning. Kontrollen har även till syfte att se vilka förflyttningar som har skett de senaste tolv månaderna. Denna bestämmelse var väl anpassad till uppfödare av nötkreatur. När en ”identifieringskontroll” skulle genomföras vid ett slakteri, hos en handlare eller på ett uppsamlingsställe, var det svårt att omsätta de traditionella bestämmelserna i praktiken med tanke på antalet djur och omfattningen av förflyttningarna som registrerats av de olika djurhållarna. |
| --- | --- |

44.

Kontrollbestämmelserna, som inbegriper riskanalys, kontrollstatistik och förfaranden för påföljder, var väl anpassade till kontrollerna av uppfödarna innan de nationella databaserna infördes. Dessa bestämmelser är dock inte tillräckligt inriktade på behoven av att kontrollera andra djurhållare såsom handlare, marknader, uppsamlingsställen och slakterier (se ruta 3).

Syftet med traditionella bestämmelser om kontroller på plats är att kontrollera de djur som finns på anläggningen, se till att de är korrekt identifierade, kontrollera att registret förs på ett korrekt sätt och att passen är i sin ordning. Kontrollen har även till syfte att se vilka förflyttningar som har skett de senaste tolv månaderna. Denna bestämmelse var väl anpassad till uppfödare av nötkreatur. När en ”identifieringskontroll” skulle genomföras vid ett slakteri, hos en handlare eller på ett uppsamlingsställe, var det svårt att omsätta de traditionella bestämmelserna i praktiken med tanke på antalet djur och omfattningen av förflyttningarna som registrerats av de olika djurhållarna.

| 45. | Dessutom har dessa kontrollbestämmelser inte anpassats för att ta hänsyn till den information som finns tillgänglig efter införandet av databaser och till de möjligheter som finns att göra effektivare kontroller på plats genom att använda listorna över anomalier som upptäckts genom databasen, såsom dubbla registreringar, försenade anmälningar, andelen ommärkningar osv., men det har inte fastställts vad kontrollerna på plats skall omfatta. I Italien är andelen kontroller på plats över 20 % eftersom de obligatoriska förebyggande hälsokontrollerna systematiskt redovisas som identifieringskontroller. Dessa kontroller tar inte på ett systematiskt sätt upp alla tekniska och administrativa aspekter av identifiering. |
| --- | --- |

45.

Dessutom har dessa kontrollbestämmelser inte anpassats för att ta hänsyn till den information som finns tillgänglig efter införandet av databaser och till de möjligheter som finns att göra effektivare kontroller på plats genom att använda listorna över anomalier som upptäckts genom databasen, såsom dubbla registreringar, försenade anmälningar, andelen ommärkningar osv., men det har inte fastställts vad kontrollerna på plats skall omfatta. I Italien är andelen kontroller på plats över 20 % eftersom de obligatoriska förebyggande hälsokontrollerna systematiskt redovisas som identifieringskontroller. Dessa kontroller tar inte på ett systematiskt sätt upp alla tekniska och administrativa aspekter av identifiering.

| 46. | Enligt gemenskapslagstiftningen kan kontrollerna på plats inom systemet för identifiering och registrering av nötkreatur genomföras samtidigt som andra kontroller, framför allt IACS-kontroller. Ur uppfödarnas perspektiv ligger de två förordningarna mycket nära varandra. Att det finns två särskilda förordningar som i viss mån skiljer sig åt orsakar problem på fältet när det gäller tolkning och logistik (se ruta 4).

  Jordbruksföretagarna gör inte nödvändigtvis någon åtskillnad mellan identifieringskontroller och bidragskontroller. Tidsfristerna för anmälning och lager av öronmärken granskades därför vid identifieringskontrollen, men inte vid IACS-kontrollen.Anomalierna i identifieringen togs inte systematiskt upp i den rapport som skrevs vid en bidragskontroll, vilket de dock gjorde vid en identifieringskontroll. |
| --- | --- |

46.

Enligt gemenskapslagstiftningen kan kontrollerna på plats inom systemet för identifiering och registrering av nötkreatur genomföras samtidigt som andra kontroller, framför allt IACS-kontroller. Ur uppfödarnas perspektiv ligger de två förordningarna mycket nära varandra. Att det finns två särskilda förordningar som i viss mån skiljer sig åt orsakar problem på fältet när det gäller tolkning och logistik (se ruta 4).

Jordbruksföretagarna gör inte nödvändigtvis någon åtskillnad mellan identifieringskontroller och bidragskontroller. Tidsfristerna för anmälning och lager av öronmärken granskades därför vid identifieringskontrollen, men inte vid IACS-kontrollen.Anomalierna i identifieringen togs inte systematiskt upp i den rapport som skrevs vid en bidragskontroll, vilket de dock gjorde vid en identifieringskontroll.

RESULTAT AV GRANSKNINGEN AV FÖRVALTNINGEN AV SYSTEMET PÅ GEMENSKAPSNIVÅ

Det saknas tydliga bestämmelser för förvaltningen av nationella databaser

| 47. | Eftersom det inte finns någon bestämmelse för hur databaserna skall förvaltas skiljer de sig mycket åt mellan de olika medlemsstaterna. Det förekom ingen styrning från kommissionens sida när databaserna infördes i medlemsstaterna. Varje medlemsstat har utvecklat sin egen databas och tagit på sig en stor del av kostnaderna för utformning och utveckling (40) (Förenade kungariket har utvecklat två separata system, se punkt 62). Databaserna har inte utvecklats enligt ett gemensamt funktionssätt beslutat på gemenskapsnivå, och hanteringen av uppgifterna är inte harmoniserad. |
| --- | --- |

47.

Eftersom det inte finns någon bestämmelse för hur databaserna skall förvaltas skiljer de sig mycket åt mellan de olika medlemsstaterna. Det förekom ingen styrning från kommissionens sida när databaserna infördes i medlemsstaterna. Varje medlemsstat har utvecklat sin egen databas och tagit på sig en stor del av kostnaderna för utformning och utveckling (40) (Förenade kungariket har utvecklat två separata system, se punkt 62). Databaserna har inte utvecklats enligt ett gemensamt funktionssätt beslutat på gemenskapsnivå, och hanteringen av uppgifterna är inte harmoniserad.

| 48. | Mer exakt kännetecknas situationen av att grundläggande begrepp inte är definierade och att det saknas enhetliga förvaltningsbestämmelser, kvalitetsindikatorer och ett fastställt format för informationsutbyte. |
| --- | --- |

48.

Mer exakt kännetecknas situationen av att grundläggande begrepp inte är definierade och att det saknas enhetliga förvaltningsbestämmelser, kvalitetsindikatorer och ett fastställt format för informationsutbyte.

| 49. | Dessa grundläggande begrepp gäller till exempel den minsta information som djurhållarna skall uppge vid anmälningar av förflyttning eller en utförlig definition av djurhållare som håller nötkreatur. I vissa fall gör djurhållare i mellanled ingen anmälan, och därför går det inte att fullständigt spåra djuren. |
| --- | --- |

49.

Dessa grundläggande begrepp gäller till exempel den minsta information som djurhållarna skall uppge vid anmälningar av förflyttning eller en utförlig definition av djurhållare som håller nötkreatur. I vissa fall gör djurhållare i mellanled ingen anmälan, och därför går det inte att fullständigt spåra djuren.

| 50. | Bristen på enhetliga förvaltningsbestämmelser betyder att tester av samstämmighet skiljer sig åt från en databas till en annan och att anomalier i fråga om förflyttningar inte täcker samma saker. Som en följd av detta varierar tillförlitligheten i databasernas informationer kraftigt. I ruta 5 visas hur olika situationen är i medlemsstaterna 2002.

  När det gäller kontrollen av informationen i databaserna har medlemsstaterna definierat de anomalier som automatiskt upptäcks genom systemet. De olika typerna av förflyttningsanomalier som har fastställts av de fyra medlemsstater som besöktes var 5 till antalet i Italien, 55 i Tyskland, 8 i Storbritannien och 35 i Frankrike.Exempel på anomalier som gäller förflyttningar är: utförsel från anläggningen som inte följts av registrering av införsel hos en annan djurhållare (jordbruksföretagare, handlare, slakteri osv.), ett datum för utförsel från anläggningen som är senare än införseldatumet på nästa anläggning, utförseldatum registrerat av en djurhållare och införseldatum registrerat av nästa djurhållare som skiljer sig åt. Det senare exemplet kan vara ett tecken på att en mellanhandsförflyttning inte har registrerats och alltså att möjligheten att spåra en del av förflyttningen har gått förlorad.Förvaltningsbestämmelserna för en och samma typ av anomali varierade stort från en medlemsstat till en annan. När ett djur som deklarerats som ”avrest” av en djurhållare inte hade deklarerats som ”anlänt” av en annan djurhållare genererade det tyska systemet en anomali om skillnaden var 2 dagar, och det franska systemet genererade en anomali om skillnaden var 30 dagar, medan de italienska och brittiska systemen inte tog hänsyn till denna anomali. För dessa två databaser fanns det alltså inte något automatiskt system för uppföljning av djur som ”förlorats”.Den 1 januari 2002 innehöll den italienska databasen 2 305 076”förlorade” djur. Dessa djur hade anmälts som ”avresta” levande av en djurhållare, men de hade inte anmälts som anlända hos någon annan djurhållare. Orsakerna till detta var antingen att anmälningar inte hade gjorts eller var felaktiga eller att det hade begåtts fel vid inmatningen av data eller uppstått andra datatekniska problem. I Storbritannien ledde samma typ av situation till att myndigheterna införde ett ”long dead programme” som gjorde det möjligt att eliminera sådana anomalier som gällde djur som kunde anses som döda.När ett djur var registrerat hos två olika djurhållare samtidigt genererade de brittiska och tyska systemen en anomali från och med den första överlappningsdagen, det franska systemet genererade en anomali om överlappningen varade 15 dagar och det italienska systemet tog inte alls denna anomali i beaktande. |
| --- | --- |

50.

Bristen på enhetliga förvaltningsbestämmelser betyder att tester av samstämmighet skiljer sig åt från en databas till en annan och att anomalier i fråga om förflyttningar inte täcker samma saker. Som en följd av detta varierar tillförlitligheten i databasernas informationer kraftigt. I ruta 5 visas hur olika situationen är i medlemsstaterna 2002.

När det gäller kontrollen av informationen i databaserna har medlemsstaterna definierat de anomalier som automatiskt upptäcks genom systemet. De olika typerna av förflyttningsanomalier som har fastställts av de fyra medlemsstater som besöktes var 5 till antalet i Italien, 55 i Tyskland, 8 i Storbritannien och 35 i Frankrike.Exempel på anomalier som gäller förflyttningar är: utförsel från anläggningen som inte följts av registrering av införsel hos en annan djurhållare (jordbruksföretagare, handlare, slakteri osv.), ett datum för utförsel från anläggningen som är senare än införseldatumet på nästa anläggning, utförseldatum registrerat av en djurhållare och införseldatum registrerat av nästa djurhållare som skiljer sig åt. Det senare exemplet kan vara ett tecken på att en mellanhandsförflyttning inte har registrerats och alltså att möjligheten att spåra en del av förflyttningen har gått förlorad.Förvaltningsbestämmelserna för en och samma typ av anomali varierade stort från en medlemsstat till en annan. När ett djur som deklarerats som ”avrest” av en djurhållare inte hade deklarerats som ”anlänt” av en annan djurhållare genererade det tyska systemet en anomali om skillnaden var 2 dagar, och det franska systemet genererade en anomali om skillnaden var 30 dagar, medan de italienska och brittiska systemen inte tog hänsyn till denna anomali. För dessa två databaser fanns det alltså inte något automatiskt system för uppföljning av djur som ”förlorats”.Den 1 januari 2002 innehöll den italienska databasen 2 305 076”förlorade” djur. Dessa djur hade anmälts som ”avresta” levande av en djurhållare, men de hade inte anmälts som anlända hos någon annan djurhållare. Orsakerna till detta var antingen att anmälningar inte hade gjorts eller var felaktiga eller att det hade begåtts fel vid inmatningen av data eller uppstått andra datatekniska problem. I Storbritannien ledde samma typ av situation till att myndigheterna införde ett ”long dead programme” som gjorde det möjligt att eliminera sådana anomalier som gällde djur som kunde anses som döda.När ett djur var registrerat hos två olika djurhållare samtidigt genererade de brittiska och tyska systemen en anomali från och med den första överlappningsdagen, det franska systemet genererade en anomali om överlappningen varade 15 dagar och det italienska systemet tog inte alls denna anomali i beaktande.

| 51. | Medlemsstaterna hade utvecklat få kvalitetsindikatorer för databaserna. Det hade inte fastställts någon lämplig lägsta gräns för anomalier. Dessutom fanns det antingen inga resultattavlor eller så höll de på att utvecklas. |
| --- | --- |

51.

Medlemsstaterna hade utvecklat få kvalitetsindikatorer för databaserna. Det hade inte fastställts någon lämplig lägsta gräns för anomalier. Dessutom fanns det antingen inga resultattavlor eller så höll de på att utvecklas.

| 52. | Eftersom det saknas ett kompatibelt format för informationsutbyte mellan nationella databaser går det inte att helt spåra nötkreatur som förflyttas från en medlemstat till en annan. |
| --- | --- |

52.

Eftersom det saknas ett kompatibelt format för informationsutbyte mellan nationella databaser går det inte att helt spåra nötkreatur som förflyttas från en medlemstat till en annan.

| 53. | Det är mycket viktigt att tidsfristerna för anmälan respekteras för att det skall gå att göra en effektiv spårning i realtid. Det finns inget krav på att medlemsstaterna skall analysera dessa uppgifter eller överlämna dem till kommissionen. När den information som anmälts till revisionsrätten analyserades avslöjades stora olikheter i tidsfristerna för anmälan, mellan typer av förflyttningar och mellan medlemsstater (se figur 4). |
| --- | --- |

53.

Det är mycket viktigt att tidsfristerna för anmälan respekteras för att det skall gå att göra en effektiv spårning i realtid. Det finns inget krav på att medlemsstaterna skall analysera dessa uppgifter eller överlämna dem till kommissionen. När den information som anmälts till revisionsrätten analyserades avslöjades stora olikheter i tidsfristerna för anmälan, mellan typer av förflyttningar och mellan medlemsstater (se figur 4).

Image

| 54. | Kommissionen hjälpte inte till när databaserna infördes och gav inte råd till de medlemsstater som bad om det. Storbritannien bad kommissionen om hjälp när deras system utvecklades men fick ingen hjälp. |
| --- | --- |

54.

Kommissionen hjälpte inte till när databaserna infördes och gav inte råd till de medlemsstater som bad om det. Storbritannien bad kommissionen om hjälp när deras system utvecklades men fick ingen hjälp.

Det saknas kriterier för godkännande av att databaserna är fullt fungerande

| 55. | Kommissionen gör en bedömning (41) av om den nationella databasen är fullt fungerande innan medlemsstaten kan upphöra med pass för förflyttning av nötkreatur på sitt nationella territorium (se punkt 26). Kommissionen bygger sitt godkännande av databasen som fullt fungerande på en analys av medlemsstaternas svar på ett frågeformulär och på ett två dagar långt besök på plats i de medlemsstater som begär det. Syftet med besöket är att man skall presentera hur databasen fungerar. Kommissionen offentliggör sedan beslutet om att den nationella databasen är fullt fungerande. I ruta 6 finns några exempel på villkor som finns med i kommissionens beslut om godkännande av att databaserna är fullt fungerande.

  Kommissionen har ofta satt upp villkor som en medlemsstat måste följa för att dess databas skall vara fullständigt tillförlitlig. Vid godkännandet av den luxemburgska databasen pekade kommissionen särskilt på två brister, nämligen att den behöriga myndigheten inte snabbt kunde rätta till fel och brister och att tidsfristen för anmälan av djur som förflyttas, föds eller dör var längre än sju dagar.För Danmarks del påtalade kommissionen samma två brister. Dessutom fanns ingen garanti för att passen var äkta, och bidragsstatus nämndes inte.För Belgiens del registrerades inte alla typer av förflyttningar i databasen, och den behöriga myndigheten kunde inte snabbt rätta till fel och brister.För Nederländernas del kunde den behöriga myndigheten inte snabbt rätta till fel och brister, tid för anmälan av djur som förflyttades, föddes eller dog var längre än sju dagar, och bestämmelserna i förordning (EG) nr 2630/97 tillämpades inte korrekt.För Österrikes del hade inte alla förflyttningar av djur registrerats, felen hade rättats till för sent och den nationella lagstiftningen om tidsgränser för anmälan av förflyttningar respekterades inte.För Sveriges del anmäldes varken slakt eller förflyttningar till destrueringsanläggningar. Felen rättades till för sent, och man hade inte följt alla bestämmelser om ny identifiering av nötkreatur vid borttappade öronmärken. Tidsfristerna för anmälan av förflyttningar hade inte respekterats.I Nordirland uppmanades myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder för att förbättra tillförlitligheten i registreringen av uppgifter för att förbättra förfarandena för utbyte av öronmärken, närmare bestämt tidsfristerna för distribution och möjligheten att spåra djur. De bör även förbättra förfarandena för godkännande och validering av pass.I Frankrike uppmanades myndigheterna att begränsa tidsfristen för anmälan av djur som förflyttas, föds och dör till sju dagar, att registrera all förflyttning av djur och att snabbt rätta till alla fel och brister som upptäckts vid kontrollerna på plats. |
| --- | --- |

55.

Kommissionen gör en bedömning (41) av om den nationella databasen är fullt fungerande innan medlemsstaten kan upphöra med pass för förflyttning av nötkreatur på sitt nationella territorium (se punkt 26). Kommissionen bygger sitt godkännande av databasen som fullt fungerande på en analys av medlemsstaternas svar på ett frågeformulär och på ett två dagar långt besök på plats i de medlemsstater som begär det. Syftet med besöket är att man skall presentera hur databasen fungerar. Kommissionen offentliggör sedan beslutet om att den nationella databasen är fullt fungerande. I ruta 6 finns några exempel på villkor som finns med i kommissionens beslut om godkännande av att databaserna är fullt fungerande.

Kommissionen har ofta satt upp villkor som en medlemsstat måste följa för att dess databas skall vara fullständigt tillförlitlig. Vid godkännandet av den luxemburgska databasen pekade kommissionen särskilt på två brister, nämligen att den behöriga myndigheten inte snabbt kunde rätta till fel och brister och att tidsfristen för anmälan av djur som förflyttas, föds eller dör var längre än sju dagar.För Danmarks del påtalade kommissionen samma två brister. Dessutom fanns ingen garanti för att passen var äkta, och bidragsstatus nämndes inte.För Belgiens del registrerades inte alla typer av förflyttningar i databasen, och den behöriga myndigheten kunde inte snabbt rätta till fel och brister.För Nederländernas del kunde den behöriga myndigheten inte snabbt rätta till fel och brister, tid för anmälan av djur som förflyttades, föddes eller dog var längre än sju dagar, och bestämmelserna i förordning (EG) nr 2630/97 tillämpades inte korrekt.För Österrikes del hade inte alla förflyttningar av djur registrerats, felen hade rättats till för sent och den nationella lagstiftningen om tidsgränser för anmälan av förflyttningar respekterades inte.För Sveriges del anmäldes varken slakt eller förflyttningar till destrueringsanläggningar. Felen rättades till för sent, och man hade inte följt alla bestämmelser om ny identifiering av nötkreatur vid borttappade öronmärken. Tidsfristerna för anmälan av förflyttningar hade inte respekterats.I Nordirland uppmanades myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder för att förbättra tillförlitligheten i registreringen av uppgifter för att förbättra förfarandena för utbyte av öronmärken, närmare bestämt tidsfristerna för distribution och möjligheten att spåra djur. De bör även förbättra förfarandena för godkännande och validering av pass.I Frankrike uppmanades myndigheterna att begränsa tidsfristen för anmälan av djur som förflyttas, föds och dör till sju dagar, att registrera all förflyttning av djur och att snabbt rätta till alla fel och brister som upptäckts vid kontrollerna på plats.

| 56. | Villkoren i kommissionens beslut om att databaserna är fullt fungerande och de konstateranden som gjorts av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor och av generaldirektoratet för jordbruk när det gäller identifiering och registrering av nötkreatur är inte någon garanti för att det med det gällande systemet är möjligt att bekräfta villkoren i förordningarna vad gäller tidsfrister för anmälningar, vad som händer när det inte görs anmälningar och när det gäller påföljder. |
| --- | --- |

56.

Villkoren i kommissionens beslut om att databaserna är fullt fungerande och de konstateranden som gjorts av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor och av generaldirektoratet för jordbruk när det gäller identifiering och registrering av nötkreatur är inte någon garanti för att det med det gällande systemet är möjligt att bekräfta villkoren i förordningarna vad gäller tidsfrister för anmälningar, vad som händer när det inte görs anmälningar och när det gäller påföljder.

| 57. | Beslutet om godkännande av att en databas är fungerande tjänade endast till att bekräfta att databasen var fullt fungerande ur teknisk synvinkel. Enligt kommissionen är detta godkännande endast till för att godkänna utformningen av det system som en viss medlemsstat har infört. För övrigt har kommissionen inte gjort någon bedömning av hur databasen faktiskt fungerar på grundval av tydliga fastställda förvaltningsbestämmelser och i förväg definierade kvalitetsindikatorer. Hur databasen fungerar i praktiken och hur tillförlitlig den är i slutändan beror alltså på djurhållarna som måste lägga in uttömmande information och uppdatera den kontinuerligt. |
| --- | --- |

57.

Beslutet om godkännande av att en databas är fungerande tjänade endast till att bekräfta att databasen var fullt fungerande ur teknisk synvinkel. Enligt kommissionen är detta godkännande endast till för att godkänna utformningen av det system som en viss medlemsstat har infört. För övrigt har kommissionen inte gjort någon bedömning av hur databasen faktiskt fungerar på grundval av tydliga fastställda förvaltningsbestämmelser och i förväg definierade kvalitetsindikatorer. Hur databasen fungerar i praktiken och hur tillförlitlig den är i slutändan beror alltså på djurhållarna som måste lägga in uttömmande information och uppdatera den kontinuerligt.

| 58. | Dessutom innehåller alla beslut om godkännande av att databaserna är fungerande suspensiva villkor kopplade till de berörda medlemsstaternas formella förbindelse att, innan det datum då det officella godkännandet träder i kraft, vidta ett visst antal åtgärder för att databaserna skall fungera bättre. Sedan 2001 har kommissionen systematiskt följt upp att rekommendationerna verkligen har genomförts. |
| --- | --- |

58.

Dessutom innehåller alla beslut om godkännande av att databaserna är fungerande suspensiva villkor kopplade till de berörda medlemsstaternas formella förbindelse att, innan det datum då det officella godkännandet träder i kraft, vidta ett visst antal åtgärder för att databaserna skall fungera bättre. Sedan 2001 har kommissionen systematiskt följt upp att rekommendationerna verkligen har genomförts.

| 59. | Sedan 2001 gör kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor olika granskningsbesök för att kontrollera möjligheterna att spåra djur, och granskningsresultatet tas med i utvärderingen av hur databaserna är utformade och hur de fungerar. Detta är det förfaringssätt som har antagits, men så var det inte vid de första utvärderingarna av om databaserna var fungerande. Dessa ingående kontroller ligger till grund för utvärderingar av om databaserna är fungerande. Kommissionen lägger alltså nu större vikt vid förfarandet för godkännande av databaserna och sin roll i detta. |
| --- | --- |

59.

Sedan 2001 gör kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor olika granskningsbesök för att kontrollera möjligheterna att spåra djur, och granskningsresultatet tas med i utvärderingen av hur databaserna är utformade och hur de fungerar. Detta är det förfaringssätt som har antagits, men så var det inte vid de första utvärderingarna av om databaserna var fungerande. Dessa ingående kontroller ligger till grund för utvärderingar av om databaserna är fungerande. Kommissionen lägger alltså nu större vikt vid förfarandet för godkännande av databaserna och sin roll i detta.

| 60. | I början av 2004 hade kommissionen godkänt databaserna i nio medlemsstater och i Nordirland vid de datum som nämns i tabell 5.
  Tabell 5
  Datum för kommissionens beslut om att godkänna databaserna som fullt fungerande









  Medlemsstat (eller region) | Beslut | Datum för beslutet | Datum för faktiskt godkännande |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Finland | 1999/317/EG | 28 april 1999 | 1 maj 1999 |
| Luxemburg | 1999/375/EG | 19 maj 1999 | 1 augusti 1999 |
| Danmark | 1999/376/EG | 19 maj 1999 | 1 oktober 1999 |
| Belgien | 1999/377/EG | 19 maj 1999 | 1 juli 1999 |
| Nederländerna | 1999/546/EG | 13 juli 1999 | 1 oktober 1999 |
| Österrike | 1999/571/EG | 28 juli 1999 | 1 oktober 1999 |
| Sverige | 1999/693/EG | 5 oktober 1999 | 1 november 1999 |
| Förenade kungariket
  (Nordirland) | 1999/696/EG | 11 oktober 1999 | 1 november 1999 |
| Frankrike | 2001/399/EG | 7 maj 2001 | 2 september 2001 |
| Tyskland | 2002/67/EG | 28 januari 2002 | Inte angivet |

60.

I början av 2004 hade kommissionen godkänt databaserna i nio medlemsstater och i Nordirland vid de datum som nämns i tabell 5.

Tabell 5

Datum för kommissionens beslut om att godkänna databaserna som fullt fungerande

Medlemsstat (eller region)

Beslut

Datum för beslutet

Datum för faktiskt godkännande

Finland

1999/317/EG

28 april 1999

1 maj 1999

Luxemburg

1999/375/EG

19 maj 1999

1 augusti 1999

Danmark

1999/376/EG

19 maj 1999

1 oktober 1999

Belgien

1999/377/EG

19 maj 1999

1 juli 1999

Nederländerna

1999/546/EG

13 juli 1999

1 oktober 1999

Österrike

1999/571/EG

28 juli 1999

1 oktober 1999

Sverige

1999/693/EG

5 oktober 1999

1 november 1999

Förenade kungariket

(Nordirland)

1999/696/EG

11 oktober 1999

1 november 1999

Frankrike

2001/399/EG

7 maj 2001

2 september 2001

Tyskland

2002/67/EG

28 januari 2002

Inte angivet

| 61. | Sex medlemsstaters databaser hade ännu inte godkänts i början av 2004. Det gäller Grekland, Spanien, Irland, Italien, Portugal och Förenade kungariket (Storbritannien). Detaljerad information finns i ruta 7.

  För Portugals del sköt kommissionens avdelningar upp beslutet om godkännande efter ett besök den 19 oktober 2000 då kontrollörerna från generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd konstaterade att det finns brister.De spanska myndigheterna återsände frågeformuläret till kommissionen den 24 juli 2001. De förklarade sig vara beredda att ta emot besök från kommissionen för det officiella godkännandet av databasen, men ville att det fastställda datumet för det verkliga godkännandet skulle vara det datum då frågeformuläret sändes till kommissionen. Sedan 2002 har kontrollerna på plats minskat till 5 %.Kommissionen besökte Storbritannien den 20 och 21 november 2001. Ett förslag till beslut hade lagts fram där man föreslog den 1 april 2002 som datum för ikraftträdande, men även i detta fall har kommissionens avdelningar skjutit upp beslutet på grund av de brister som konstaterades på plats.I ett brev av den 23 januari 2002 informerade de irländska myndigheterna helt enkelt kommissionen om att deras databas var fullt fungerande och att de därför minskade kontrollerna på plats från 10 % till 5 %.När det gäller Italien mottog kommissionen det ifyllda standardformuläret den 28 februari 2002. De italienska myndigheterna förklarade sig vara beredda att ta emot besök från kommissionen för godkännande av databasen.I ett brev den 24 juli 2001 meddelade de grekiska myndigheterna kommissionen att de planerade införa en databas som skulle vara redo att tas i bruk i juni 2002. |
| --- | --- |

61.

Sex medlemsstaters databaser hade ännu inte godkänts i början av 2004. Det gäller Grekland, Spanien, Irland, Italien, Portugal och Förenade kungariket (Storbritannien). Detaljerad information finns i ruta 7.

För Portugals del sköt kommissionens avdelningar upp beslutet om godkännande efter ett besök den 19 oktober 2000 då kontrollörerna från generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd konstaterade att det finns brister.De spanska myndigheterna återsände frågeformuläret till kommissionen den 24 juli 2001. De förklarade sig vara beredda att ta emot besök från kommissionen för det officiella godkännandet av databasen, men ville att det fastställda datumet för det verkliga godkännandet skulle vara det datum då frågeformuläret sändes till kommissionen. Sedan 2002 har kontrollerna på plats minskat till 5 %.Kommissionen besökte Storbritannien den 20 och 21 november 2001. Ett förslag till beslut hade lagts fram där man föreslog den 1 april 2002 som datum för ikraftträdande, men även i detta fall har kommissionens avdelningar skjutit upp beslutet på grund av de brister som konstaterades på plats.I ett brev av den 23 januari 2002 informerade de irländska myndigheterna helt enkelt kommissionen om att deras databas var fullt fungerande och att de därför minskade kontrollerna på plats från 10 % till 5 %.När det gäller Italien mottog kommissionen det ifyllda standardformuläret den 28 februari 2002. De italienska myndigheterna förklarade sig vara beredda att ta emot besök från kommissionen för godkännande av databasen.I ett brev den 24 juli 2001 meddelade de grekiska myndigheterna kommissionen att de planerade införa en databas som skulle vara redo att tas i bruk i juni 2002.

| 62. | För vissa medlemsstater (Portugal och Förenade kungariket) har kommissionen tills vidare skjutit upp beslutet om godkännande. Sådana förseningar i beslutsprocessen är till nackdel för de berörda medlemsstaterna. Två medlemsstater (Spanien och Irland) utnyttjade också fördelen av ett godkännande och minskade kontrollerna från 10 % till 5 % utan att kommissionen hade fattat något formellt beslut. |
| --- | --- |

62.

För vissa medlemsstater (Portugal och Förenade kungariket) har kommissionen tills vidare skjutit upp beslutet om godkännande. Sådana förseningar i beslutsprocessen är till nackdel för de berörda medlemsstaterna. Två medlemsstater (Spanien och Irland) utnyttjade också fördelen av ett godkännande och minskade kontrollerna från 10 % till 5 % utan att kommissionen hade fattat något formellt beslut.

| 63. | Förenade kungariket införde två separata databaser, en i Storbritannien och en i Nordirland (42). De två databaserna är inkompatibla vilket framgick när den behöriga myndigheten på revisionsrättens begäran försökte jämföra uppgifter om förflyttningar av nötkreatur i de två databaserna, vilket misslyckades. Med de uppgifter som finns tillgängliga går det inte att följa djur som har sålts och köpts mellan Nordirland och Storbritannien. Dessutom använde veterinärerna en annan databas, vilket inte var i enlighet med målen i förordningarna (43). |
| --- | --- |

63.

Förenade kungariket införde två separata databaser, en i Storbritannien och en i Nordirland (42). De två databaserna är inkompatibla vilket framgick när den behöriga myndigheten på revisionsrättens begäran försökte jämföra uppgifter om förflyttningar av nötkreatur i de två databaserna, vilket misslyckades. Med de uppgifter som finns tillgängliga går det inte att följa djur som har sålts och köpts mellan Nordirland och Storbritannien. Dessutom använde veterinärerna en annan databas, vilket inte var i enlighet med målen i förordningarna (43).

| 64. | Kommissionen godkände Nordirlands databas som fullt fungerande från och med den 1 november 1999. Att Förenade kungariket har infört två separata databaser och att kommissionen har godkänt en av dem är inte i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Eftersom de två databaserna är inkompatibla går det inte praktiskt att slå samman dem till en enda databas. |
| --- | --- |

64.

Kommissionen godkände Nordirlands databas som fullt fungerande från och med den 1 november 1999. Att Förenade kungariket har infört två separata databaser och att kommissionen har godkänt en av dem är inte i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Eftersom de två databaserna är inkompatibla går det inte praktiskt att slå samman dem till en enda databas.

Kommissionens övervakning

| 65. | Fram till 1999 var det generaldirektoratet för jordbruk som hade ansvaret för identifiering och registrering. Därefter överfördes ansvaret till generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd (44). Ansvaret för kontroller och utbetalning av djurbidrag ligger dock på generaldirektoratet för jordbruk (det integrerade administrations- och kontrollsystemet, IACS). Sedan 1999 kan djurbidrag endast ges för nötkreatur som har identifierats och registrerats korrekt i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (45). Båda generaldirektoraten skall alltså övervaka systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Enligt förordningarna om det integrerade administrations- och kontrollsystemet liksom enligt förordningarna om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur kan medlemsstaterna sänka minimikravet för kontroller på plats från 10 % till 5 % när den nationella databasen är fullt fungerande och när man i över ett år har kunnat göra effektiva dubbelkontroller i databasen inom ramen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet (46). |
| --- | --- |

65.

Fram till 1999 var det generaldirektoratet för jordbruk som hade ansvaret för identifiering och registrering. Därefter överfördes ansvaret till generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd (44). Ansvaret för kontroller och utbetalning av djurbidrag ligger dock på generaldirektoratet för jordbruk (det integrerade administrations- och kontrollsystemet, IACS). Sedan 1999 kan djurbidrag endast ges för nötkreatur som har identifierats och registrerats korrekt i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (45). Båda generaldirektoraten skall alltså övervaka systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Enligt förordningarna om det integrerade administrations- och kontrollsystemet liksom enligt förordningarna om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur kan medlemsstaterna sänka minimikravet för kontroller på plats från 10 % till 5 % när den nationella databasen är fullt fungerande och när man i över ett år har kunnat göra effektiva dubbelkontroller i databasen inom ramen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet (46).

| 66. | Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd har hand om förfarandet för godkännande av att de nationella databaserna är fullt fungerande (se punkterna 55–62) och uppföljningen av den statistik som medlemsstaterna skall ta fram efter de kontroller på plats som görs inom systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (se punkt 46). |
| --- | --- |

66.

Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd har hand om förfarandet för godkännande av att de nationella databaserna är fullt fungerande (se punkterna 55–62) och uppföljningen av den statistik som medlemsstaterna skall ta fram efter de kontroller på plats som görs inom systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (se punkt 46).

| 67. | Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor som ingår i generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd håller i den normala övervakningen av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. I början av 2002 gjorde kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor en rad granskningsbesök i medlemsstaterna för att utvärdera kontrollerna av möjligheten att spåra nötkött och nötköttsprodukter. Vid dessa granskningsbesök analyseras hela kedjan från uppfödning till detaljhandel. Rapporterna om iakttagelser och rekommendationer går igenom ett kontradiktoriskt förfarande med medlemsstaterna, och den slutliga rapporten läggs ut på kommissionens hemsida. För att göra detta besöker kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor de femton medlemsstaterna under en tolvmånadersperiod. |
| --- | --- |

67.

Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor som ingår i generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd håller i den normala övervakningen av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. I början av 2002 gjorde kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor en rad granskningsbesök i medlemsstaterna för att utvärdera kontrollerna av möjligheten att spåra nötkött och nötköttsprodukter. Vid dessa granskningsbesök analyseras hela kedjan från uppfödning till detaljhandel. Rapporterna om iakttagelser och rekommendationer går igenom ett kontradiktoriskt förfarande med medlemsstaterna, och den slutliga rapporten läggs ut på kommissionens hemsida. För att göra detta besöker kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor de femton medlemsstaterna under en tolvmånadersperiod.

| 68. | Generaldirektoratet för jordbruk deltar på medlemsstatsnivå vid avslutning av räkenskaperna. Det utvärderar då tillförlitligheten i informationen i databasen om nötkreatur och förfarandena för informationsutbyte mellan nationella kontrollmyndigheter efter det att kontroller på plats har genomförts inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. De konstateranden som generaldirektoratet för jordbruk gör vid sina besök vid avslutning av räkenskaperna kan visa på svårigheter att genomföra dubbelkontroller mellan uppgifter från bidragsansökningar och upgifter i databaserna för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur, förseningar i anmälningarna om förflyttning, otillräckliga djurregister eller brister i systemet för validering av pass. Det kan också komma fram att identifieringskontrollerna har organiserats på ett försumligt sätt och att det saknas kontroller av andra djurhållare än de som lämnar in bidragsansökningar eller att de enheter som förvaltar bidragen och de som har hand om identifieringen inte meddelar kontrollresultaten till varandra. |
| --- | --- |

68.

Generaldirektoratet för jordbruk deltar på medlemsstatsnivå vid avslutning av räkenskaperna. Det utvärderar då tillförlitligheten i informationen i databasen om nötkreatur och förfarandena för informationsutbyte mellan nationella kontrollmyndigheter efter det att kontroller på plats har genomförts inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. De konstateranden som generaldirektoratet för jordbruk gör vid sina besök vid avslutning av räkenskaperna kan visa på svårigheter att genomföra dubbelkontroller mellan uppgifter från bidragsansökningar och upgifter i databaserna för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur, förseningar i anmälningarna om förflyttning, otillräckliga djurregister eller brister i systemet för validering av pass. Det kan också komma fram att identifieringskontrollerna har organiserats på ett försumligt sätt och att det saknas kontroller av andra djurhållare än de som lämnar in bidragsansökningar eller att de enheter som förvaltar bidragen och de som har hand om identifieringen inte meddelar kontrollresultaten till varandra.

| 69. | Samordningen av de arbeten som kommissionens och medlemsstaternas olika parter gör har förbättrats efter hand. Eftersom det inte finns några kvantifierade kvalitetsindikatorer som används av alla parter har dessa emellertid inget verktyg för att avgöra hur väl de nationella databaserna fungerar. |
| --- | --- |

69.

Samordningen av de arbeten som kommissionens och medlemsstaternas olika parter gör har förbättrats efter hand. Eftersom det inte finns några kvantifierade kvalitetsindikatorer som används av alla parter har dessa emellertid inget verktyg för att avgöra hur väl de nationella databaserna fungerar.

| 70. | Förutom de brister som beskrivs i punkterna 44 och 92 har kommissionen varken analyserat statistiken över de kontroller på plats som medlemsstaterna genomför inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur eller använt den som ett styrmedel (se tabell 6).
  Tabell 6
  Resultat av kontroller på plats genomförda under budgetåret 2000 inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur






















  Beskrivning | Beslut | DK | DE | EL | ES | FR | IE | IT | LU | NL | AT | PT | FI | SE | UK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Stor-britannien | Nordirland |
| Totalt antal registrerade anläggningar | 50 666 | 35 667 | 249 966 | | 211 490 | 334 008 | 138 263 | 234 257 | 1 882 | - | 105 943 | 93 684 | 31 540 | 35 671 | 108 658 | 31 533 |
| Totalt antal kontrollerade anläggningar | 9 595 | 2 097 | 19 181 | | 18 960 | 22 854 | 26 997 | 61 465 | 276 | 3 068 | 12 647 | 7 649 | 1 594 | 3 409 | 7 500 | 1 138 |
| % | 19 % | 6 % | 8 % | | 9 % | 7 % | 20 % | 26 % | 15 % | - | 12 % | 8 % | 5 % | 10 % | 7 % | 4 % |
| Totalt antal registrerade nötkreatur i början av perioden | 3 010 799 | 1 977 581 | 11 139 070 | | 6 833 668 | 21 000 000 | 7 569 735 | - | 201 859 | - | 2 154 667 | 1 202 200 | 1 065 932 | 1 732 839 | 6 896 759 | 1 664 169 |
| Totalt antal kontrollerade nötkreatur | 757 990 | 179 238 | 1 178 221 | | 783 925 | 1 587 594 | 996 917 | 1 928 147 | 46 402 | 337 480 | 480 377 | 110 699 | 80 897 | 233 251 | 608 202 | 29 083 |
| % | 25 % | 9 % | 11 % | | 11 % | 8 % | 13 % | - | 23 % | - | 22 % | 9 % | 8 % | 13 % | 9 % | 2 % |
| Antal konstaterade överträdelser | 530 | 9 583 | 10 800 | | 28 088 | 292 370 | 2 183 | 8 737 | 130 | - | - | 16 229 | 2 121 | 14 124 | 51 314 | 3 390 |
| Utdömda påföljder | 220 | 37 | - | | 331 | 393 | - | 873 | 10 | - | | 677 | 9 | 90 | 34 683 | - |
| % | 42 % | 0 % | - | | 1 % | 0 % | | 10 % | 8 % | - | | 4 % | 0 % | 1 % | 68 % | - |
| Antal djur som har destruerats | 7 | - | - | | - | 93 | - | - | 4 | - | - | 59 | - | - | 48 | - |
| % (i förhållande till kontrollerade djur) | 0,001 % | - | - | | - | 0,006 % | - | - | 0,009 % | - | - | 0,053 % | - | - | 0,008 % | - |
| Anm 1: Referensperioden är inte samma för alla medlemsstater.

  Anm 2: Det går inte att jämföra uppgifterna om ”utdömda påföljder” mellan medlemsstaterna eftersom den lämnade informationen inte är enhetlig. Vissa medlemsstater uppger antalet utdömda påföljder (BE, IT), andra uppger antalet anläggningar och djur som är föremål för påföljder (FR, LU, PT, FI, UK-Storbritannien), eller endast antalet anläggningar med påföljder (DK), eller antalet nötkreatur som är föremål för påföljder (SE), en medlemsstat uppger antal fall som har gått vidare till domstol (ES).

  Anm 3: Grekland har ännu inte infört det integrerade systemet för administration och kontroll. Det finns alltså ingen tillgänglig statistik.

  Källa: Årsrapporter i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 2630/97. |

70.

Förutom de brister som beskrivs i punkterna 44 och 92 har kommissionen varken analyserat statistiken över de kontroller på plats som medlemsstaterna genomför inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur eller använt den som ett styrmedel (se tabell 6).

Tabell 6

Resultat av kontroller på plats genomförda under budgetåret 2000 inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur

Beskrivning

Beslut

DK

DE

EL

ES

FR

IE

IT

LU

NL

AT

PT

FI

SE

UK

Stor-britannien

Nordirland

Totalt antal registrerade anläggningar

50 666

35 667

249 966

211 490

334 008

138 263

234 257

1 882

-

105 943

93 684

31 540

35 671

108 658

31 533

Totalt antal kontrollerade anläggningar

9 595

2 097

19 181

18 960

22 854

26 997

61 465

276

3 068

12 647

7 649

1 594

3 409

7 500

1 138

%

19 %

6 %

8 %

9 %

7 %

20 %

26 %

15 %

-

12 %

8 %

5 %

10 %

7 %

4 %

Totalt antal registrerade nötkreatur i början av perioden

3 010 799

1 977 581

11 139 070

6 833 668

21 000 000

7 569 735

-

201 859

-

2 154 667

1 202 200

1 065 932

1 732 839

6 896 759

1 664 169

Totalt antal kontrollerade nötkreatur

757 990

179 238

1 178 221

783 925

1 587 594

996 917

1 928 147

46 402

337 480

480 377

110 699

80 897

233 251

608 202

29 083

%

25 %

9 %

11 %

11 %

8 %

13 %

-

23 %

-

22 %

9 %

8 %

13 %

9 %

2 %

Antal konstaterade överträdelser

530

9 583

10 800

28 088

292 370

2 183

8 737

130

-

-

16 229

2 121

14 124

51 314

3 390

Utdömda påföljder

220

37

-

331

393

-

873

10

-

677

9

90

34 683

-

%

42 %

0 %

-

1 %

0 %

10 %

8 %

-

4 %

0 %

1 %

68 %

-

Antal djur som har destruerats

7

-

-

-

93

-

-

4

-

-

59

-

-

48

-

% (i förhållande till kontrollerade djur)

0,001 %

-

-

-

0,006 %

-

-

0,009 %

-

-

0,053 %

-

-

0,008 %

-

Anm 1: Referensperioden är inte samma för alla medlemsstater.

Anm 2: Det går inte att jämföra uppgifterna om ”utdömda påföljder” mellan medlemsstaterna eftersom den lämnade informationen inte är enhetlig. Vissa medlemsstater uppger antalet utdömda påföljder (BE, IT), andra uppger antalet anläggningar och djur som är föremål för påföljder (FR, LU, PT, FI, UK-Storbritannien), eller endast antalet anläggningar med påföljder (DK), eller antalet nötkreatur som är föremål för påföljder (SE), en medlemsstat uppger antal fall som har gått vidare till domstol (ES).

Anm 3: Grekland har ännu inte infört det integrerade systemet för administration och kontroll. Det finns alltså ingen tillgänglig statistik.

Källa: Årsrapporter i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 2630/97.

| 71. | I de två förordningarna om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur föreskrivs påföljder. I lagstiftningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur samt i andra veterinära bestämmelser finns inga föreskrifter om ekonomiska påföljder då de gällande reglerna inte följs. I lagstiftningen om IACS föreslås det däremot att ekonomiska påföljder skall utdömas om reglerna inte följs. De arbeten som generaldirektoratet för jordbruk gör kan alltså leda till finansiella korrigeringar (47) i allvarliga fall av identifieringsanomalier som konstaterats vid kontroller. De två påföljdsordningarna är olika, och det finns ingen överbryggning mellan dem. |
| --- | --- |

71.

I de två förordningarna om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur föreskrivs påföljder. I lagstiftningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur samt i andra veterinära bestämmelser finns inga föreskrifter om ekonomiska påföljder då de gällande reglerna inte följs. I lagstiftningen om IACS föreslås det däremot att ekonomiska påföljder skall utdömas om reglerna inte följs. De arbeten som generaldirektoratet för jordbruk gör kan alltså leda till finansiella korrigeringar (47) i allvarliga fall av identifieringsanomalier som konstaterats vid kontroller. De två påföljdsordningarna är olika, och det finns ingen överbryggning mellan dem.

Inkonsekvenser i bidragsförvaltningen

Nötkreatursbidrag som kontrolleras inom ramen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet

| 72. | I gemenskapslagstiftningen om det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) fastställs det att medlemsstaterna skall genomföra administrativa kontroller för att kunna garantera att villkoren för beviljande av stöd och bidrag följs. Dessa administrativa kontroller består i synnerhet av dubbelkontroller mot databasen om nötkreatur. Inom IACS använder man alltså databasen om nötkreatur (den viktigaste delen i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur) för att kontrollera att bidragsansökningarna är giltiga (48). |
| --- | --- |

72.

I gemenskapslagstiftningen om det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) fastställs det att medlemsstaterna skall genomföra administrativa kontroller för att kunna garantera att villkoren för beviljande av stöd och bidrag följs. Dessa administrativa kontroller består i synnerhet av dubbelkontroller mot databasen om nötkreatur. Inom IACS använder man alltså databasen om nötkreatur (den viktigaste delen i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur) för att kontrollera att bidragsansökningarna är giltiga (48).

| 73. | Kommissionen ser till att samtliga medlemsstater genomför dessa administrativa kontroller. Vid kontrollerna skall det bekräftas att villkoren för stödberättigande är uppfyllda genom en avstämning mot databasen som ingår i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Omfattningen av kontrollerna av stödberättigandet skiljer sig mycket åt mellan de fyra medlemsstater som besöktes. |
| --- | --- |

73.

Kommissionen ser till att samtliga medlemsstater genomför dessa administrativa kontroller. Vid kontrollerna skall det bekräftas att villkoren för stödberättigande är uppfyllda genom en avstämning mot databasen som ingår i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur. Omfattningen av kontrollerna av stödberättigandet skiljer sig mycket åt mellan de fyra medlemsstater som besöktes.

| 74. | Kommissionen har i detalj fastställt utformningen av de administrativa kontrollerna genom att dela upp dem i nyckelkontroller och hjälpkontroller som skall genomföras inom ramen för nötkreatursbidrag. Kommissionen har inte förtydligat vilka påvisade identifieringsanomalier som skall beaktas och om det skall gå att stoppa utbetalningar på grund av dem. I ruta 8 finns en översikt över anomalier som gäller förflyttningar.

  Exempel på anomalier som gäller förflyttningar är: utförsel från en anläggning som inte följs upp av en registrering av införsel gjord av en annan djurhållare (jordbruksföretagare, handlare, slakteri osv.), ett datum för utförsel från anläggningen som är senare än införseldatumet på nästa anläggning, avvikelser mellan utförseldatum som registrerats av en djurhållare och införseldatum som registrerats av nästa djurhållare (eventuella förflyttningar i mellanled har inte registrerats, och det är inte längre möjligt att spåra djuren). |
| --- | --- |

74.

Kommissionen har i detalj fastställt utformningen av de administrativa kontrollerna genom att dela upp dem i nyckelkontroller och hjälpkontroller som skall genomföras inom ramen för nötkreatursbidrag. Kommissionen har inte förtydligat vilka påvisade identifieringsanomalier som skall beaktas och om det skall gå att stoppa utbetalningar på grund av dem. I ruta 8 finns en översikt över anomalier som gäller förflyttningar.

Exempel på anomalier som gäller förflyttningar är: utförsel från en anläggning som inte följs upp av en registrering av införsel gjord av en annan djurhållare (jordbruksföretagare, handlare, slakteri osv.), ett datum för utförsel från anläggningen som är senare än införseldatumet på nästa anläggning, avvikelser mellan utförseldatum som registrerats av en djurhållare och införseldatum som registrerats av nästa djurhållare (eventuella förflyttningar i mellanled har inte registrerats, och det är inte längre möjligt att spåra djuren).

Undantagsåtgärder till stöd för nötköttsmarknaden i anslutning till BSE-krisen

| 75. | Under BSE-krisen 1996 införde kommissionen en förordning om slakt och destruering av nötkreatur äldre än 30 månader som endast var tillämplig i Förenade kungariket (49). Vid den andra krisen 2000 fastställde kommissionen nya åtgärder som var tillämpliga i övriga medlemsstater. I denna nya förordning fastställde kommissionen att för att vara berättigade till utbetalningar vid slakt och destruering av nötkreatur skall djuren vara identifierade och registrerade i enlighet med förordningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (50). |
| --- | --- |

75.

Under BSE-krisen 1996 införde kommissionen en förordning om slakt och destruering av nötkreatur äldre än 30 månader som endast var tillämplig i Förenade kungariket (49). Vid den andra krisen 2000 fastställde kommissionen nya åtgärder som var tillämpliga i övriga medlemsstater. I denna nya förordning fastställde kommissionen att för att vara berättigade till utbetalningar vid slakt och destruering av nötkreatur skall djuren vara identifierade och registrerade i enlighet med förordningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (50).

| 76. | Den förordning som är tillämplig i Förenade kungariket ändrades inte när detta villkor infördes. Alltså behövde djuren inte vara identifierade och registrerade i enlighet med förordningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur för att vara berättigade till de utbetalningar som görs vid slakt eller destruering av nötkreatur. Denna skillnad i behandling mellan medlemsstaterna innebär att förordningarna är inkonsekventa. Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur infördes i EU till följd av BSE-krisen. Endast Förenade kungariket, den medlemsstat som var mest drabbad av sjukdomen, hade ingen rättslig skyldighet att genomföra dubbelkontroller mot den nationella databasen och erhöll utbetalningar för djur som inte var identifierade och som slaktats för att destrueras. |
| --- | --- |

76.

Den förordning som är tillämplig i Förenade kungariket ändrades inte när detta villkor infördes. Alltså behövde djuren inte vara identifierade och registrerade i enlighet med förordningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur för att vara berättigade till de utbetalningar som görs vid slakt eller destruering av nötkreatur. Denna skillnad i behandling mellan medlemsstaterna innebär att förordningarna är inkonsekventa. Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur infördes i EU till följd av BSE-krisen. Endast Förenade kungariket, den medlemsstat som var mest drabbad av sjukdomen, hade ingen rättslig skyldighet att genomföra dubbelkontroller mot den nationella databasen och erhöll utbetalningar för djur som inte var identifierade och som slaktats för att destrueras.

| 77. | Kommissionen motiverade skillnaderna i hanteringssättet genom förordningen från 1996 där syftet var att gamla kor som inte omfattades av kraven på identifiering och vars ålder kunde avgöras genom en granskning av tanduppsättningen skulle tas bort från marknaden. Dessa argument som inte längre är relevanta berättigades av att risken för olaglig slakt skulle ha ökat om man hade infört villkor för identifiering av gamla djur. |
| --- | --- |

77.

Kommissionen motiverade skillnaderna i hanteringssättet genom förordningen från 1996 där syftet var att gamla kor som inte omfattades av kraven på identifiering och vars ålder kunde avgöras genom en granskning av tanduppsättningen skulle tas bort från marknaden. Dessa argument som inte längre är relevanta berättigades av att risken för olaglig slakt skulle ha ökat om man hade infört villkor för identifiering av gamla djur.

RESULTAT AV REVISIONSRÄTTENS GRANSKNING I DE MEDLEMSSTATER SOM BESÖKTS

| 78. | Revisionsrätten konstaterade brister i de fyra medlemsstater som besöktes under första halvåret 2002, det vill säga tjugofyra månader efter tidsfristen den 31 december 1999 som var det datum då ett effektivt system för identifiering och registrering skulle vara infört. Vissa medlemsstater höll fortfarande på att utveckla det egna systemet vid tiden för granskningen och förbättringar planerades i alla de besökta medlemsstaterna. Även om vissa av revisionsrättens resultat inte längre är relevanta utfärdas rekommendationer som gäller andra konstaterade brister (se punkterna 92–99), och fortfarande gäller att de bör rättas till. I tabell 4 beskrivs de iakttagelser som gjordes 2002 på fem områden i de fyra medlemsstater som besöktes. Det gäller öronmärken, anläggningarnas register, passen, databaserna och i vilken utsträckning de olika djurhållarna deltar i systemet. |
| --- | --- |

78.

Revisionsrätten konstaterade brister i de fyra medlemsstater som besöktes under första halvåret 2002, det vill säga tjugofyra månader efter tidsfristen den 31 december 1999 som var det datum då ett effektivt system för identifiering och registrering skulle vara infört. Vissa medlemsstater höll fortfarande på att utveckla det egna systemet vid tiden för granskningen och förbättringar planerades i alla de besökta medlemsstaterna. Även om vissa av revisionsrättens resultat inte längre är relevanta utfärdas rekommendationer som gäller andra konstaterade brister (se punkterna 92–99), och fortfarande gäller att de bör rättas till. I tabell 4 beskrivs de iakttagelser som gjordes 2002 på fem områden i de fyra medlemsstater som besöktes. Det gäller öronmärken, anläggningarnas register, passen, databaserna och i vilken utsträckning de olika djurhållarna deltar i systemet.

Öronmärken

| 79. | Enligt lagstiftningen skall det antal öronmärken som distribueras till jordbruksföretagaren täcka maximalt ett års behov. I de medlemsstater som besöktes fanns ibland fler öronmärken än så. Formatet på öronmärkena stämmer i allmänhet överens med kraven i lagstiftningen (se foto 1). |
| --- | --- |

79.

Enligt lagstiftningen skall det antal öronmärken som distribueras till jordbruksföretagaren täcka maximalt ett års behov. I de medlemsstater som besöktes fanns ibland fler öronmärken än så. Formatet på öronmärkena stämmer i allmänhet överens med kraven i lagstiftningen (se foto 1).

| 80. | I Tyskland, Frankrike och Italien hade de nationella myndigheterna inte utvärderat kvaliteten på öronmärkena genom att använda index såsom hur många öronmärken som försvunnit eller hur ofta det gjorts ommärkningar. De hade heller inte granskat upphandlingsförfarandena. I Storbritannien däremot, där öronmärken från tolv olika producenter hade godkänts, finns det tillgänglig statistik (”Ear Tag Allocation System”) som visar att 10,8 % av samtliga öronmärken hade bytts ut efter fyra år. Andelen ommärkningar varierade kraftigt beroende på leverantör och kunde uppgå till så mycket som 23 %. |
| --- | --- |

80.

I Tyskland, Frankrike och Italien hade de nationella myndigheterna inte utvärderat kvaliteten på öronmärkena genom att använda index såsom hur många öronmärken som försvunnit eller hur ofta det gjorts ommärkningar. De hade heller inte granskat upphandlingsförfarandena. I Storbritannien däremot, där öronmärken från tolv olika producenter hade godkänts, finns det tillgänglig statistik (”Ear Tag Allocation System”) som visar att 10,8 % av samtliga öronmärken hade bytts ut efter fyra år. Andelen ommärkningar varierade kraftigt beroende på leverantör och kunde uppgå till så mycket som 23 %.

Anläggningarnas register

| 81. | Anläggningarnas register hade inte alltid det format som krävs enligt lagstiftningen. I samtliga de medlemsstater som besöktes fanns inte all den information som krävs enligt lagstiftningen i de register som användes av slakterierna, grossisterna och handlarna (se ruta 9).

  I Frankrike hade den behöriga myndigheten inte godkänt ett fastställt register för alla kategorier av djurhållare, såsom föreskrivs i artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1760/2000. Formatet på det godkända registret för uppfödningsanläggningarna var sådant att det inte gick att föra ett kontinuerligt register över förflyttningar av boskap eller att direkt få reda på antalet nötkreatur på anläggningen.I Italien fanns det två olika sorters djurregister samtidigt. Inte i någon av de två modellerna gick det att kontinuerligt registrera förflyttning av nötkreatur. Det hade inte godkänts något register för slakterier.I Storbritannien förde inte alltid handlarna, förvaltarna av marknader och slakterier register i det format som godkänts av den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

81.

Anläggningarnas register hade inte alltid det format som krävs enligt lagstiftningen. I samtliga de medlemsstater som besöktes fanns inte all den information som krävs enligt lagstiftningen i de register som användes av slakterierna, grossisterna och handlarna (se ruta 9).

I Frankrike hade den behöriga myndigheten inte godkänt ett fastställt register för alla kategorier av djurhållare, såsom föreskrivs i artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1760/2000. Formatet på det godkända registret för uppfödningsanläggningarna var sådant att det inte gick att föra ett kontinuerligt register över förflyttningar av boskap eller att direkt få reda på antalet nötkreatur på anläggningen.I Italien fanns det två olika sorters djurregister samtidigt. Inte i någon av de två modellerna gick det att kontinuerligt registrera förflyttning av nötkreatur. Det hade inte godkänts något register för slakterier.I Storbritannien förde inte alltid handlarna, förvaltarna av marknader och slakterier register i det format som godkänts av den behöriga myndigheten.

Pass

| 82. | Passens format varierade kraftigt från en medlemsstat till en annan eftersom varje medlemsstat hade utvecklat ett eget system. Passen var inte jämförbara, och det var svårt för en uppfödare från en annan medlemsstat att tyda de olika passens upplägg (se foto 2). Uppföljningen av pass för djur som hade sålts mellan medlemsstater var otillräcklig i de medlemsstater som besökts (se ruta 10).

  I Italien fanns inga garantier för att passen var tillförlitliga. I vissa regioner fanns det i själva verket flera olika passmodeller samtidigt, eftersom handskrivna pass fortfarande var i omlopp vid sidan av de tryckta passen. Passen för kalvar som importerats från ett tredjeland och som identifierats på den anläggning djuret först anlände till innehöll i vissa fall ingen uppgift om var kalvarna kom ifrån. De italienska myndigheterna har valt att inte utfärda nya pass för de djur som kommer från andra medlemsstater, men den information som finns i streckkoderna på passen för djur som sålts eller köpts hade inte använts systematiskt på grund av att dessa streckkoder inte var standardiserade. Passen för slaktade djur återsändes inte systematiskt till den behöriga myndigheten. Vissa slakterier skickade passen till sätet för den nationella databasen, andra skickade dem till de lokala enheterna och vissa behöll dem i flera år. Det fanns ingen dubbelkontroll mellan passen för slaktade djur och den information om slakt som slakterierna meddelat till databaserna.I Bayern och Sachsen fanns det inga förfaranden för uppföljning av återsändande av pass efter slakt av nötkreatur. Passen hade inte systematiskt sänts tillbaka till det regionala centrumet i respektive delstat. Dessutom fyllde slakterierna inte i passen för alla djur som slaktades. I de fall passen utfärdades på nytt fanns det inget förfarande för att bedöma om det var nödvändigt att utfärda nya pass.I Frankrike utfärdar myndigheterna nya pass för djur som kommer från andra medlemsstater. Pass för uppköpta djur som kommer från en annan medlemsstat hade inte återlämnats till ursprungslandet. Dessa pass samlades in antingen av jordbruksministeriet eller av de lokala myndigheterna i väntan på att eventuellt återsändas till den medlemsstat djuren kom från. Det fanns varken förfaranden för registrering av dessa pass eller något system för annullering av dem. |
| --- | --- |

82.

Passens format varierade kraftigt från en medlemsstat till en annan eftersom varje medlemsstat hade utvecklat ett eget system. Passen var inte jämförbara, och det var svårt för en uppfödare från en annan medlemsstat att tyda de olika passens upplägg (se foto 2). Uppföljningen av pass för djur som hade sålts mellan medlemsstater var otillräcklig i de medlemsstater som besökts (se ruta 10).

I Italien fanns inga garantier för att passen var tillförlitliga. I vissa regioner fanns det i själva verket flera olika passmodeller samtidigt, eftersom handskrivna pass fortfarande var i omlopp vid sidan av de tryckta passen. Passen för kalvar som importerats från ett tredjeland och som identifierats på den anläggning djuret först anlände till innehöll i vissa fall ingen uppgift om var kalvarna kom ifrån. De italienska myndigheterna har valt att inte utfärda nya pass för de djur som kommer från andra medlemsstater, men den information som finns i streckkoderna på passen för djur som sålts eller köpts hade inte använts systematiskt på grund av att dessa streckkoder inte var standardiserade. Passen för slaktade djur återsändes inte systematiskt till den behöriga myndigheten. Vissa slakterier skickade passen till sätet för den nationella databasen, andra skickade dem till de lokala enheterna och vissa behöll dem i flera år. Det fanns ingen dubbelkontroll mellan passen för slaktade djur och den information om slakt som slakterierna meddelat till databaserna.I Bayern och Sachsen fanns det inga förfaranden för uppföljning av återsändande av pass efter slakt av nötkreatur. Passen hade inte systematiskt sänts tillbaka till det regionala centrumet i respektive delstat. Dessutom fyllde slakterierna inte i passen för alla djur som slaktades. I de fall passen utfärdades på nytt fanns det inget förfarande för att bedöma om det var nödvändigt att utfärda nya pass.I Frankrike utfärdar myndigheterna nya pass för djur som kommer från andra medlemsstater. Pass för uppköpta djur som kommer från en annan medlemsstat hade inte återlämnats till ursprungslandet. Dessa pass samlades in antingen av jordbruksministeriet eller av de lokala myndigheterna i väntan på att eventuellt återsändas till den medlemsstat djuren kom från. Det fanns varken förfaranden för registrering av dessa pass eller något system för annullering av dem.

Databaserna och kvaliteten på uppgifterna

| 83. | I lagstiftningen står det att djurhållarna till databasen skall anmäla alla förflyttningar till eller från anläggningen, men det förtydligas inte vilket slags uppgifter som skall meddelas. Därför var informationen i anmälningarna om förflyttning inte alltid kompletta. De franska myndigheterna fick därför mycket begränsad information om nötkreaturens destinationer. Djurhållarna behövde endast uppge antingen ”slakteri” eller ”uppfödning” som motiv till utförseln utan någon information om djurets faktiska destination (franska marknaden eller andra länder). Följaktligen fanns det i databasen ingen information när djuren förflyttades inom eller utanför gemenskapen. I Italien meddelade uppsamlingsställena inte systematiskt förflyttningarna. Dessutom hade det uppstått stora förseningar i behandlingen av anmälningarna. Under 2000 och 2001 överskred över 95 % av alla typer av anmälningar som registrerades i databasen den lagstiftade tidsramen. |
| --- | --- |

83.

I lagstiftningen står det att djurhållarna till databasen skall anmäla alla förflyttningar till eller från anläggningen, men det förtydligas inte vilket slags uppgifter som skall meddelas. Därför var informationen i anmälningarna om förflyttning inte alltid kompletta. De franska myndigheterna fick därför mycket begränsad information om nötkreaturens destinationer. Djurhållarna behövde endast uppge antingen ”slakteri” eller ”uppfödning” som motiv till utförseln utan någon information om djurets faktiska destination (franska marknaden eller andra länder). Följaktligen fanns det i databasen ingen information när djuren förflyttades inom eller utanför gemenskapen. I Italien meddelade uppsamlingsställena inte systematiskt förflyttningarna. Dessutom hade det uppstått stora förseningar i behandlingen av anmälningarna. Under 2000 och 2001 överskred över 95 % av alla typer av anmälningar som registrerades i databasen den lagstiftade tidsramen.

| 84. | Hur förflyttningsanomalier upptäcktes och hur dessa anomalier förvaltades skilde sig mycket åt mellan de medlemsstater som besöktes (se ruta 11).

  I Tyskland hade man genomfört 600 förhandsgranskningar för att försäkra sig om att de uppgifter som fördes in i databasen var av bästa möjliga kvalitet. Även andra efterhandsgranskningar hade gjorts. Dessutom hade de tyska myndigheterna infört en kvalitetsindikator för uppgifterna i databasen. Denna indikator angav procenttalet för djur med anomalier i förhållande till de totala förflyttningarna.I 515 967 fall av de anmälningar om införsel som gjordes 2001 i Italien nämndes inte varifrån djuret kom (21 % av det totala antalet). Den 1 januari 2002 hade 2 305 076 djur anmälts som utförda utan att destinationen hade uppgivits. I mars 2002 innehöll den nationella databasen 743 079 dubbletter av öronmärken.Försenade anmälningar av förflyttningar hade registrerats i Storbritannien. Ett antal utförslar hade inte följts av någon införsel, vilket betydde att djuren i fråga hade ”tappats bort”. Dessutom hade vissa anomalier rättats till automatiskt så att man skapat den förflyttning som saknades (1 915 000”rättade” förflyttningar i april 2002).I Frankrike behövde uppsamlingsställena och handlarna bara anmäla förflyttningar om nötkreaturen hölls där i mer än 30 dagar. Slakterierna behövde inte meddela förflyttningar. |
| --- | --- |

84.

Hur förflyttningsanomalier upptäcktes och hur dessa anomalier förvaltades skilde sig mycket åt mellan de medlemsstater som besöktes (se ruta 11).

I Tyskland hade man genomfört 600 förhandsgranskningar för att försäkra sig om att de uppgifter som fördes in i databasen var av bästa möjliga kvalitet. Även andra efterhandsgranskningar hade gjorts. Dessutom hade de tyska myndigheterna infört en kvalitetsindikator för uppgifterna i databasen. Denna indikator angav procenttalet för djur med anomalier i förhållande till de totala förflyttningarna.I 515 967 fall av de anmälningar om införsel som gjordes 2001 i Italien nämndes inte varifrån djuret kom (21 % av det totala antalet). Den 1 januari 2002 hade 2 305 076 djur anmälts som utförda utan att destinationen hade uppgivits. I mars 2002 innehöll den nationella databasen 743 079 dubbletter av öronmärken.Försenade anmälningar av förflyttningar hade registrerats i Storbritannien. Ett antal utförslar hade inte följts av någon införsel, vilket betydde att djuren i fråga hade ”tappats bort”. Dessutom hade vissa anomalier rättats till automatiskt så att man skapat den förflyttning som saknades (1 915 000”rättade” förflyttningar i april 2002).I Frankrike behövde uppsamlingsställena och handlarna bara anmäla förflyttningar om nötkreaturen hölls där i mer än 30 dagar. Slakterierna behövde inte meddela förflyttningar.

| 85. | I Frankrike och Italien var de lokala databaserna inte synkroniserade med den nationella databasen. I Frankrike hämtades uppgifterna i den nationella databasen från 43 lokala databaser. Skillnader i kvantitet och kvalitet konstaterades mellan uppgifterna i den nationella databasen och i den lokala databasen för 75 % av de anläggningar som besöktes. I Italien hade inte alla de 198 lokala databaserna direkt tillgång till den nationella databasen. Dessutom var slakterierna inte knutna till den nationella databasen. Skillnader mellan uppgifter som kommer från de olika databaserna noterades i alla de anläggningar som besöktes. |
| --- | --- |

85.

I Frankrike och Italien var de lokala databaserna inte synkroniserade med den nationella databasen. I Frankrike hämtades uppgifterna i den nationella databasen från 43 lokala databaser. Skillnader i kvantitet och kvalitet konstaterades mellan uppgifterna i den nationella databasen och i den lokala databasen för 75 % av de anläggningar som besöktes. I Italien hade inte alla de 198 lokala databaserna direkt tillgång till den nationella databasen. Dessutom var slakterierna inte knutna till den nationella databasen. Skillnader mellan uppgifter som kommer från de olika databaserna noterades i alla de anläggningar som besöktes.

| 86. | Kvaliteten på informationen i databaserna bedömdes vara tillräcklig i Tyskland, men otillräcklig i de tre andra medlemsstaterna. Få kvalitetsindikatorer gällande uppgifterna i databasen hade utvecklats, och externa källor hade inte använts för att bekräfta uppgifternas kvalitet. |
| --- | --- |

86.

Kvaliteten på informationen i databaserna bedömdes vara tillräcklig i Tyskland, men otillräcklig i de tre andra medlemsstaterna. Få kvalitetsindikatorer gällande uppgifterna i databasen hade utvecklats, och externa källor hade inte använts för att bekräfta uppgifternas kvalitet.

De olika djurhållarnas anmälningar

| 87. | Beträffande anmälningarna bedömdes de olika djurhållarna delta i tillräckligt stor utsträckning för uppfödarna. Det är dock inte möjligt att fullständigt spåra djur om inte alla djurhållare, även tillfälliga såsom handlare, grossister och förvaltare av uppsamlingsställen, anmäler införsel och utförsel av djur. |
| --- | --- |

87.

Beträffande anmälningarna bedömdes de olika djurhållarna delta i tillräckligt stor utsträckning för uppfödarna. Det är dock inte möjligt att fullständigt spåra djur om inte alla djurhållare, även tillfälliga såsom handlare, grossister och förvaltare av uppsamlingsställen, anmäler införsel och utförsel av djur.

| 88. | I Frankrike ingick inte slakterierna i systemet. Slakterierna utgör länken mellan själva identifieringen och märkningen av nötköttet. De är därför mycket viktiga för att man fullständigt skall kunna spåra djur. |
| --- | --- |

88.

I Frankrike ingick inte slakterierna i systemet. Slakterierna utgör länken mellan själva identifieringen och märkningen av nötköttet. De är därför mycket viktiga för att man fullständigt skall kunna spåra djur.

Information om förflyttningar av nötkreatur

| 89. | I databasen i Frankrike, som stod för över 50 % av exporten inom gemenskaperna, fanns det ingen information om förflyttningar till och från andra medlemsstater. Informationen om förflyttningar inom gemenskapen i de andra medlemsstaternas databaser skiljer sig åt betydligt när det gäller de utförslar som uppgivits av den medlemsstat som djuret kom från och de införslar som uppgivits av den medlemsstat som djuret fördes till (se tabell 7). I ruta 12 beskrivs exempel på anomalier och inkonsekvenser som konstaterats i jämförelsen mellan de nationella databaserna.
  Tabell 7
  Samkörning av nationella databaser gällande förflyttningar av djur inom gemenskapen
  FÖRFLYTTNINGAR ÅR 2000











  Från | Till | Tyskland | Frankrike | Italien | Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tyskland | Databasen i destinationslandet | | ej tillgänglig | 18 255 | 52 |
| Databasen i Tyskland | | 51 432 | 79 691 | 23 |
| Skillnad | | ej tillgänglig | 61 436 | 29 |
| Frankrike | Databasen i destinationslandet | 16 642 | | 401 894 | 202 |
| Databasen i Frankrike | ej tillgänglig | | ej tillgänglig | ej tillgänglig |
| Skillnad | ej tillgänglig | | ej tillgänglig | ej tillgänglig |
| Italien | Databasen i destinationslandet | 1 126 | ej tillgänglig | | 5 |
| Databasen i Italien | 0 | 174 | | 160 |
| Skillnad | 1 126 | ej tillgänglig | | 155 |
| Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland) | Databasen i destinationslandet | 0 | ej tillgänglig | 160 | |
| Databaserna i Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland) | 0 | 0 | 0 | |
| Skillnad | 0 | ej tillgänglig | 160 | |
| ej tillgänglig: uppgifterna är ej tillgängliga.

  Källa: Nationella databaser. |

89.

I databasen i Frankrike, som stod för över 50 % av exporten inom gemenskaperna, fanns det ingen information om förflyttningar till och från andra medlemsstater. Informationen om förflyttningar inom gemenskapen i de andra medlemsstaternas databaser skiljer sig åt betydligt när det gäller de utförslar som uppgivits av den medlemsstat som djuret kom från och de införslar som uppgivits av den medlemsstat som djuret fördes till (se tabell 7). I ruta 12 beskrivs exempel på anomalier och inkonsekvenser som konstaterats i jämförelsen mellan de nationella databaserna.

Tabell 7

Samkörning av nationella databaser gällande förflyttningar av djur inom gemenskapen

FÖRFLYTTNINGAR ÅR 2000

Från

Till

Tyskland

Frankrike

Italien

Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland)

Tyskland

Databasen i destinationslandet

ej tillgänglig

18 255

52

Databasen i Tyskland

51 432

79 691

23

Skillnad

ej tillgänglig

61 436

29

Frankrike

Databasen i destinationslandet

16 642

401 894

202

Databasen i Frankrike

ej tillgänglig

ej tillgänglig

ej tillgänglig

Skillnad

ej tillgänglig

ej tillgänglig

ej tillgänglig

Italien

Databasen i destinationslandet

1 126

ej tillgänglig

5

Databasen i Italien

0

174

160

Skillnad

1 126

ej tillgänglig

155

Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland)

Databasen i destinationslandet

0

ej tillgänglig

160

Databaserna i Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland)

0

0

0

Skillnad

0

ej tillgänglig

160

ej tillgänglig: uppgifterna är ej tillgängliga.

Källa: Nationella databaser.

FÖRFLYTTNINGAR ÅR 2001

| Från | Till | Tyskland | Frankrike | Italien | Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tyskland | Databasen i destinationslandet | | ej tillgänglig | 22 687 | 1 122 |
| Databasen i Tyskland | | 62 809 | 114 820 | 163 |
| Skillnad | | ej tillgänglig | 92 133 | 959 |
| Frankrike | Databasen i destinationslandet | 8 847 | | 367 769 | 159 |
| Databasen i Franrike | ej tillgänglig | | ej tillgänglig | ej tillgänglig |
| Skillnad | ej tillgänglig | | ej tillgänglig | ej tillgänglig |
| Italien | Databasen i destinationslandet | 73 | ej tillgänglig | | 37 |
| Databasen i Italien | 0 | 353 | | 0 |
| Skillnad | 73 | ej tillgänglig | | 37 |
| Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland) | Databaserna i destinationslandet | 0 | ej tillgänglig | 82 | |
| Databaserna i Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland) | 0 | 0 | 0 | |
| Skillnad | 0 | ej tillgänglig | 82 | |
| ej tillgänglig: uppgifterna ej tillgängliga.

  Källa: Nationella databaser. |

Från

Till

Tyskland

Frankrike

Italien

Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland)

Tyskland

Databasen i destinationslandet

ej tillgänglig

22 687

1 122

Databasen i Tyskland

62 809

114 820

163

Skillnad

ej tillgänglig

92 133

959

Frankrike

Databasen i destinationslandet

8 847

367 769

159

Databasen i Franrike

ej tillgänglig

ej tillgänglig

ej tillgänglig

Skillnad

ej tillgänglig

ej tillgänglig

ej tillgänglig

Italien

Databasen i destinationslandet

73

ej tillgänglig

37

Databasen i Italien

0

353

0

Skillnad

73

ej tillgänglig

37

Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland)

Databaserna i destinationslandet

0

ej tillgänglig

82

Databaserna i Förenade kungariket (Storbritannien och Nordirland)

0

0

0

Skillnad

0

ej tillgänglig

82

ej tillgänglig: uppgifterna ej tillgängliga.

Källa: Nationella databaser.

I den italienska databasen uppgavs för 2001 att endast 22 687 djur hade kommit från Tyskland, medan det i den tyska databasen uppgavs att 114 820 djur hade förts ut med destination Italien. För år 2000 är uppgifterna 18 255 respektive 79 691. Dessutom finns det i den italienska databasen inga uppgifter om att djur har förts ut med destination Tyskland, medan det i den tyska databasen har registrerats att djur har förts in från Italien (1 126 nötkreatur år 2000 och 73 nötkreatur år 2001).I den tyska databasen uppgavs att endast 23 djur hade förts ut till Förenade kungariket år 2000, medan databaserna i Förenade kungariket uppgav 52. År 2001 fanns det i den tyska databasen uppgifter om att 163 djur hade förts ut till Förenade kungariket, medan databaserna i Förenade kungariket uppgav 1 122.Ingen utförsel hade registrerats i databaserna i Förenade kungariket, medan den italienska databasen innehöll uppgifter om att 160 nötkreatur hade förts in 2000 och 82 nötkreatur 2001, även om sådana förflyttningar normalt sett var förbjudna.Andra inkonsekvenser kan påpekas när det gäller antal djur som förts ut från Italien till Förenade kungariket. Det hade anmälts att 160 djur hade förts ut från Italien till Förenade kungariket 2000, medan det i databaserna i Förenade kungariket endast fanns uppgifter om 5 djur. År 2001 var situationen den motsatta eftersom de italienska databaserna inte innehäll någon uppgift om att djur förts ut till Förenade kungariket, medan det hade registrerats att 37 djur hade förts in.

| 90. | Även när det gäller handeln med tredjeländer 2000 och 2001 finns det stora skillnader (se tabell 8) mellan Eurostats uppgifter och uppgifterna i de nationella databaserna. Enligt de undersökningar som revisionsrätten har gjort finns det ingen samstämmighet mellan uppgifterna från de två uppgiftskällorna. Det har inte varit möjligt att få en trogen bild av förflyttningar av djur mellan medlemsstaterna och tredjeländer.
  Tabell 8
  Jämförelse av uppgifter om import från tredjeländer
  IMPORT ÅR 2000 | Tyskland | Frankrike | Italien | Förenade kungariket |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Enligt Eurostat | 118 780 | 25 | 330 632 | 432 |
| Enligt de nationella databaserna | 33 583 | ej tillgänglig | 170 184 | 1 127 |
| Skillnad | 85 197 | ej tillgänglig | 160 448 | - 695 |
| % | 254 % | ej tillgänglig | 94 % | -62 % |
| ej tillgänglig: uppgifterna ej tillgängliga.

  Källa: Eurostat och nationella databaser. |

90.

Även när det gäller handeln med tredjeländer 2000 och 2001 finns det stora skillnader (se tabell 8) mellan Eurostats uppgifter och uppgifterna i de nationella databaserna. Enligt de undersökningar som revisionsrätten har gjort finns det ingen samstämmighet mellan uppgifterna från de två uppgiftskällorna. Det har inte varit möjligt att få en trogen bild av förflyttningar av djur mellan medlemsstaterna och tredjeländer.

Tabell 8

Jämförelse av uppgifter om import från tredjeländer

IMPORT ÅR 2000

Tyskland

Frankrike

Italien

Förenade kungariket

Enligt Eurostat

118 780

25

330 632

432

Enligt de nationella databaserna

33 583

ej tillgänglig

170 184

1 127

Skillnad

85 197

ej tillgänglig

160 448

- 695

%

254 %

ej tillgänglig

94 %

-62 %

ej tillgänglig: uppgifterna ej tillgängliga.

Källa: Eurostat och nationella databaser.

IMPORT ÅR 2001

| | Tyskland | Frankrike | Italien | Förenade kungariket |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Enligt Eurostat | 74 730 | 8 | 310 739 | 49 |
| Enligt de nationella databaserna | 21 637 | ej tillgänglig | 128 515 | 65 |
| Skillnad | 53 093 | ej tillgänglig | 182 224 | -16 |
| % | 245 % | ej tillgänglig | 142 % | -25 % |
| ej tillgänglig: uppgifterna ej tillgängliga.

  Källa: Eurostat och nationella databaser. |

Tyskland

Frankrike

Italien

Förenade kungariket

Enligt Eurostat

74 730

8

310 739

49

Enligt de nationella databaserna

21 637

ej tillgänglig

128 515

65

Skillnad

53 093

ej tillgänglig

182 224

-16

%

245 %

ej tillgänglig

142 %

-25 %

ej tillgänglig: uppgifterna ej tillgängliga.

Källa: Eurostat och nationella databaser.

Kontroller på plats

| 91. | De kontroller på plats som genomförts av medlemsstaterna (se tabell 6) har utvärderats enligt vad som beskrivs nedan. I Tyskland hade kontrollerna på plats organiserats på delstatsnivå. I Bayern hade man inte respekterat miniminivån på 10 % för kontrollerna, det gjordes ingen årlig riskanalys av metoden man använde för att välja ut de bidragsmottagare som skulle kontrolleras, de lagstiftade påföljderna utdömdes inte och resultaten av kontrollerna på plats överlämnades inte systematiskt till bidragsförvaltarna. I Frankrike och Storbritannien respekterades inte miniminivån 10 % för kontroller på plats. I Italien ifrågasattes tillförlitligheten hos kontrollerna på plats av kvaliteten på kontrollerna, utformningen av kontrollresultaten, utdömandet av påföljder och överlämnandet av resultaten till bidragsförvaltarna. |
| --- | --- |

91.

De kontroller på plats som genomförts av medlemsstaterna (se tabell 6) har utvärderats enligt vad som beskrivs nedan. I Tyskland hade kontrollerna på plats organiserats på delstatsnivå. I Bayern hade man inte respekterat miniminivån på 10 % för kontrollerna, det gjordes ingen årlig riskanalys av metoden man använde för att välja ut de bidragsmottagare som skulle kontrolleras, de lagstiftade påföljderna utdömdes inte och resultaten av kontrollerna på plats överlämnades inte systematiskt till bidragsförvaltarna. I Frankrike och Storbritannien respekterades inte miniminivån 10 % för kontroller på plats. I Italien ifrågasattes tillförlitligheten hos kontrollerna på plats av kvaliteten på kontrollerna, utformningen av kontrollresultaten, utdömandet av påföljder och överlämnandet av resultaten till bidragsförvaltarna.

SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER

| 92. | Om man anser att målet med lagstiftningen om identifiering och registrering av nötkreatur är att göra det möjligt att spåra all förflyttning av nötkreatur inom gemenskapens territorium är de förordningar som införts bristfälligt utformade(se punkterna 33–46). Det finns alltså inte i gemenskapslagstiftningen något fastställt förfarande för att det skall gå att följa förflyttningar av nötkreatur mellan medlemsstater trots att mellan 3 % och 4 % av nötkreaturen flyttas mellan medlemsstaterna varje år.






  — | Regelverket bör innehålla bestämmelser om hur ett systematiskt informationsutbyte mellan databaserna i medlemsstaterna skall organiseras så att det blir möjligt att spåra förflyttningar av nötkreatur inom gemenskapen i enlighet med behoven i gemenskapslagstiftningen (punkterna 35–37). |
| --- | --- | --- |

92.

Om man anser att målet med lagstiftningen om identifiering och registrering av nötkreatur är att göra det möjligt att spåra all förflyttning av nötkreatur inom gemenskapens territorium är de förordningar som införts bristfälligt utformade(se punkterna 33–46). Det finns alltså inte i gemenskapslagstiftningen något fastställt förfarande för att det skall gå att följa förflyttningar av nötkreatur mellan medlemsstater trots att mellan 3 % och 4 % av nötkreaturen flyttas mellan medlemsstaterna varje år.

—

Regelverket bör innehålla bestämmelser om hur ett systematiskt informationsutbyte mellan databaserna i medlemsstaterna skall organiseras så att det blir möjligt att spåra förflyttningar av nötkreatur inom gemenskapen i enlighet med behoven i gemenskapslagstiftningen (punkterna 35–37).

| 93. | De gällande bestämmelserna är i viss mån oklara eller inkonsekventa och innebär att medlemsstaterna kan handla olika (punkt 38). Dessutom kompliceras systemet genom att det finns valmöjligheter när det gäller tillämpningen av förordningarna (punkt 39).






  — | Alla djurhållare bör integreras i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (se punkt 32). Det bör finnas tydliga och identiska bestämmelser för anmälningar i alla medlemsstater. Registren bör anpassas till de olika djurhållarnas verksamheter och följa med i den tekniska utvecklingen (optisk läsning av streckkoder, Internet osv.). Det bör införas förfaranden för kontroll och återsändande av pass till den utfärdande myndigheten. Dessutom bör identifieringsnumren vara mer kompatibla (punkterna 38 och 39). |
| --- | --- | --- |

93.

De gällande bestämmelserna är i viss mån oklara eller inkonsekventa och innebär att medlemsstaterna kan handla olika (punkt 38). Dessutom kompliceras systemet genom att det finns valmöjligheter när det gäller tillämpningen av förordningarna (punkt 39).

—

Alla djurhållare bör integreras i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (se punkt 32). Det bör finnas tydliga och identiska bestämmelser för anmälningar i alla medlemsstater. Registren bör anpassas till de olika djurhållarnas verksamheter och följa med i den tekniska utvecklingen (optisk läsning av streckkoder, Internet osv.). Det bör införas förfaranden för kontroll och återsändande av pass till den utfärdande myndigheten. Dessutom bör identifieringsnumren vara mer kompatibla (punkterna 38 och 39).

| 94. | De databaser som utvecklats i medlemsstaterna är mycket olika, vilket försvårar samkörning av dem (punkterna 40 och 41).






  — | Om målet är att man skall kunna lita på att de nationella databaserna är kompatibla bör kommissionen ha befogenhet att fastställa gemensamma bestämmelser så att medlemsstaternas databaser blir kompatibla (se punkterna 40 och 41). |
| --- | --- | --- |

94.

De databaser som utvecklats i medlemsstaterna är mycket olika, vilket försvårar samkörning av dem (punkterna 40 och 41).

—

Om målet är att man skall kunna lita på att de nationella databaserna är kompatibla bör kommissionen ha befogenhet att fastställa gemensamma bestämmelser så att medlemsstaternas databaser blir kompatibla (se punkterna 40 och 41).

| 95. | Varje medlemsstat har fastställt sina egna bestämmelser för hur systemet för identifiering och registrering av nötkreatur skall förvaltas. Det har utvecklats få kvalitetsindikatorer (punkterna 86–90).






  — | Kommissionen bör ha befogenhet att, med befintliga eller ändrade förfaranden, fastställa tydliga kriterier för hur de nationella databaserna skall fungera (gemensamma förvaltningsbestämmelser, kvalitetsindikatorer, fastställande av ett format för informationsutbyte mellan nationella databaser osv.) (punkterna 86–90). |
| --- | --- | --- |

95.

Varje medlemsstat har fastställt sina egna bestämmelser för hur systemet för identifiering och registrering av nötkreatur skall förvaltas. Det har utvecklats få kvalitetsindikatorer (punkterna 86–90).

—

Kommissionen bör ha befogenhet att, med befintliga eller ändrade förfaranden, fastställa tydliga kriterier för hur de nationella databaserna skall fungera (gemensamma förvaltningsbestämmelser, kvalitetsindikatorer, fastställande av ett format för informationsutbyte mellan nationella databaser osv.) (punkterna 86–90).

| 96. | I lagstiftningen fastställs att, men inte hur, kommissionen skall bedöma om databaserna är fullt fungerande. I och med detta godkännande av databaserna ges medlemsstaterna tillstånd att slopa pass för djur som förflyttas inom en medlemsstats nationella territorium och att minska andelen djurbidragskontroller från 10 % till 5 %. Detta begränsar betydelsen av godkännandet av databaserna som fullt fungerande (punkterna 55–64).






  — | Om målet är att ha fungerande databaser bör man förstärka förfarandet för godkännande av databaserna genom att omdefiniera syftet med det och förtydliga de kriterier som måste följas såväl när det gäller hur det skall vara utformat som hur det skall fungera så att kommissionen kan bemyndigas att göra detta godkännande och att regelbundet förnya det (punkterna 55–65). Kommissionen bör alltså styra systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (punkterna 38–40 och 47) och regelbundet kontrollera att databaserna är fullt fungerande (punkterna 55–59, 65–69 och 71) genom att införa ett enhetligt förfarande för kontroll av hur systemet för identifiering och registrering av nötkreatur fungerar i medlemsstaterna med en årlig kvalitetssäkring av informationen i de nationella databaserna (punkterna 37 och 69). |
| --- | --- | --- |

96.

I lagstiftningen fastställs att, men inte hur, kommissionen skall bedöma om databaserna är fullt fungerande. I och med detta godkännande av databaserna ges medlemsstaterna tillstånd att slopa pass för djur som förflyttas inom en medlemsstats nationella territorium och att minska andelen djurbidragskontroller från 10 % till 5 %. Detta begränsar betydelsen av godkännandet av databaserna som fullt fungerande (punkterna 55–64).

—

Om målet är att ha fungerande databaser bör man förstärka förfarandet för godkännande av databaserna genom att omdefiniera syftet med det och förtydliga de kriterier som måste följas såväl när det gäller hur det skall vara utformat som hur det skall fungera så att kommissionen kan bemyndigas att göra detta godkännande och att regelbundet förnya det (punkterna 55–65). Kommissionen bör alltså styra systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (punkterna 38–40 och 47) och regelbundet kontrollera att databaserna är fullt fungerande (punkterna 55–59, 65–69 och 71) genom att införa ett enhetligt förfarande för kontroll av hur systemet för identifiering och registrering av nötkreatur fungerar i medlemsstaterna med en årlig kvalitetssäkring av informationen i de nationella databaserna (punkterna 37 och 69).

| 97. | De kontroller på plats som medlemsstaterna skall göra är inte anpassade till alla slags djurhållare. För uppfödarna är inte kontrollerna av identifiering och IACS-kontrollerna systematiskt integrerade. De många kontrollerna tar därför inte hänsyn till möjliga synergieffekter (punkterna 42–46). Eftersom det inte finns några tydliga och harmoniserade bestämmelser för alla medlemsstater (punkterna 72–74) har identifieringsanomalierna olika ekonomiska konsekvenser för bidragen som betalas ut i de olika medlemsstaterna.






  — | En jämförande analys av de befintliga administrativa kontrollerna i de olika medlemsstaterna bör leda till att man fastställer kontroller som täcker samtliga villkor för bidragsberättigande och dubbelkontroller mellan databasen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur och databasen för IACS innan bidragen betalas ut (punkterna 72–74). Dessutom bör man se över de gällande bestämmelserna för kontroll på plats (inbegripet tillämpandet av påföljder), definiera särskilda förfaranden för de olika typerna av djurhållare och, för uppfödarna, införa ett förfarande som är fullständigt integrerat i IACS, medan de frågor som endast är av hälsokaraktär bör täckas av den veterinära lagstiftningen (punkterna 43–46 och 71). |
| --- | --- | --- |

97.

De kontroller på plats som medlemsstaterna skall göra är inte anpassade till alla slags djurhållare. För uppfödarna är inte kontrollerna av identifiering och IACS-kontrollerna systematiskt integrerade. De många kontrollerna tar därför inte hänsyn till möjliga synergieffekter (punkterna 42–46). Eftersom det inte finns några tydliga och harmoniserade bestämmelser för alla medlemsstater (punkterna 72–74) har identifieringsanomalierna olika ekonomiska konsekvenser för bidragen som betalas ut i de olika medlemsstaterna.

—

En jämförande analys av de befintliga administrativa kontrollerna i de olika medlemsstaterna bör leda till att man fastställer kontroller som täcker samtliga villkor för bidragsberättigande och dubbelkontroller mellan databasen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur och databasen för IACS innan bidragen betalas ut (punkterna 72–74). Dessutom bör man se över de gällande bestämmelserna för kontroll på plats (inbegripet tillämpandet av påföljder), definiera särskilda förfaranden för de olika typerna av djurhållare och, för uppfödarna, införa ett förfarande som är fullständigt integrerat i IACS, medan de frågor som endast är av hälsokaraktär bör täckas av den veterinära lagstiftningen (punkterna 43–46 och 71).

| 98. | I de bestämmelser som gäller i Förenade kungariket föreskrivs inte att djuren skall identifieras och registreras i enlighet med förordningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur för att vara berättigade till de utbetalningar som görs vid slakt och destruering av nötkreatur som är äldre än 30 månader.






  — | Lagstiftningen bör ändras så att Förenade kungariket och de övriga medlemsstaterna i framtiden behandlas lika när det gäller undantagsåtgärder för BSE (punkterna 75–77). |
| --- | --- | --- |

98.

I de bestämmelser som gäller i Förenade kungariket föreskrivs inte att djuren skall identifieras och registreras i enlighet med förordningen om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur för att vara berättigade till de utbetalningar som görs vid slakt och destruering av nötkreatur som är äldre än 30 månader.

—

Lagstiftningen bör ändras så att Förenade kungariket och de övriga medlemsstaterna i framtiden behandlas lika när det gäller undantagsåtgärder för BSE (punkterna 75–77).

| 99. | Vid den undersökning som revisionsrätten gjorde 2002 vid gemenskapsinstanserna och i fyra medlemsstater visade det sig att man inte helt hade nått målet att införa ett effektivt system för identifiering och registrering av nötkreatur på produktionsstadiet. Det gick inte att helt och hållet spåra alla nötkreatur som förflyttades inom EU:s territorium. Följaktligen ordnades det gemensamma systemet för märkning utifrån ett system som uppvisade brister vilka ofrånkomligen innebar att de svårigheter att spåra djur som konstaterats tidigare i förloppet fördes vidare (punkterna 78–91). |
| --- | --- |

99.

Vid den undersökning som revisionsrätten gjorde 2002 vid gemenskapsinstanserna och i fyra medlemsstater visade det sig att man inte helt hade nått målet att införa ett effektivt system för identifiering och registrering av nötkreatur på produktionsstadiet. Det gick inte att helt och hållet spåra alla nötkreatur som förflyttades inom EU:s territorium. Följaktligen ordnades det gemensamma systemet för märkning utifrån ett system som uppvisade brister vilka ofrånkomligen innebar att de svårigheter att spåra djur som konstaterats tidigare i förloppet fördes vidare (punkterna 78–91).

Denna rapport har antagits av revisionsrätten vid dess sammanträde i Luxemburg den 7 och 8 juli 2004.

För revisionsrätten

Juan Manuel FABRA VALLÉS

Ordförande

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (EGT L 204, 11.8.2000, s. 1).

1

(2)  I skälen till förordning (EG) nr 820/97 av den 21 april 1997 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter (EGT L 117, 7.5.1997, s. 1) står det att ”i artikel 3.1 c i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden fastslås att djur som är föremål för handel inom gemenskapen skall identifieras enligt kraven i gemenskapens bestämmelser och registreras på ett sådant sätt att den anläggning, central eller organisation som djuren ursprungligen kommer ifrån eller har passerat på vägen kan spåras”.

2

(3)  Förordning (EG) nr 820/97: ”För förvaltningen av vissa av gemenskapens stödprogram på jordbruksområdet krävs det att vissa slag av boskap märks individuellt. Därför bör identifierings- och registreringssystemet möjliggöra tillämpningen och kontrollen av dessa åtgärder. Det är nödvändigt att säkerställa ett snabbt och effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna för korrekt tillämpning av denna förordning”.

3

(4)  Artikel 16 i kommissionens förordning (EG) nr 2419/2001 av den 11 december 2001 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystem för vissa av gemenskapens stödordningar som infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3508/92 (EGT L 327, 12.12.2001, s. 11).

4

(5)  Särskild rapport nr 4/2001 om det integrerade administrations- och kontrollsystemet (EGT C 214, 31.7.2001, s. 1) och särskild rapport nr 14/2001 om uppföljning av särskild rapport nr 19/98 om BSE (EGT C 324, 20.11.2001, s. 1).

5

(6)  Eurostat, Statistics in Focus, Agriculture and Fisheries, Theme 5–10/2001, undersökning av nötkreatursbesättningen, november/december 2000.

6

Statistics in Focus, Agriculture and Fisheries, Theme 5–10/2001

(7)  Målet med säsongsutjämningsbidraget är att uppmuntra slakt av nötkreatur utanför den årliga uppstallningsperioden. Syftet med detta bidrag är att undvika att alltför många nötkreatur slaktas under samma period, vilket kan skada stabiliteten på marknaden och leda till att priserna faller.

7

(8)  Syftet med extensifieringsbidraget är att man vill undvika att det utvecklas alltför intensiva produktionsslag genom att villkora djurbidragen med hänsyn till en maximal djurtäthetsfaktor på anläggningen.

8

(9)  Rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur (EGT L 355, 5.12.1992, s. 32).

9

(10)  Rådets förordning (EEG) nr 3508/92 (EGT L 355, 5.12.1992, s. 1).

10

(11)  Rådets förordning (EG) nr 820/97.

11

(12)  Förordningen från 1997 har ersatts av förordning (EG) nr 1760/2000.

12

(13)  Det gäller tilläggsbetalningar från gemenskapsbudgeten som medlemsstaterna kan besluta att ge till nötköttsproducenter och som beräknas per djur och/eller yta med hänsyn till objektiva kriterier såsom produktionsstrukturer och produktionsvillkor.

13

(14)  Artikel 21 i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (EGT L 160, 26.6.1999, s. 21).

14

(15)  De utgifter inom landsbygdsutvecklingssektorn som gäller nötkreatur berörs av detta system. Samma sak gäller för utgifter för slakt som genomförts på grund av krisen med mul- och klövsjuka.

15

(16)  Artikel 13.1 i förordning (EG) nr 1760/2000.

16

(17)  Det gäller djurets identifieringskod, dess födelsedatum, kön, ras eller information om djurets teckning.

17

(18)  Moderns identifieringskod (eller, när det rör sig om ett djur som har importerats från ett tredjeland, det identifieringsnummer som givits vid införandet som hör samman med den ursprungliga identifieringen), identifieringsnummer på den gård där djuret föddes, identifieringsnummer på alla de gårdar där djuret har hållits och datum för varje förflyttning, de olika djurhållarnas namnteckningar, uppgift om vilken myndighet som har utfärdat passet, datum då passet utfärdades, och, för nötkreatur av hankön, information om djurets status vad gäller bidrag.

18

(19)  Förutom grunduppgifter som är gemensamma för olika bidrag innehåller registret även uppgifter om det datum då djuret kom till anläggningen, åkte därifrån eller dog, namn och adressuppgifter för den djurhållare som djuret kom från och den djurhållare som djuret fördes till, och namn och daterad namnteckning på den företrädare för den behöriga myndigheten som har granskat registret.

19

(20)  Ankomstanläggningen är den anläggning där nötkreaturet hålls direkt efter införseln till Europeiska unionens territorium.

20

(21)  Kommissionens förordning (EG) nr 2630/97 av den 29 december 1997 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 820/97 när det gäller miniminivån för de kontroller som skall utföras inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (EGT L 354, 30.12.1997, s. 23). Förordning (EG) nr 2630/97 har ersatts av förordning (EG) nr 1082/2003 (EGT L 156, 25.6.2003, s. 9).

21

(22)  Kommissionens förordning (EG) nr 494/98 av den 27 februari 1998 vad gäller tillämpningen av administrativa minimipåföljder inom ramen för systemet för identifiering och registrering av nötkreatur (EGT L 60, 28.2.1998, s. 78).

22

(23)  Artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1760/2000.

23

(24)  Artikel 2.2 i förordning (EG) nr 2630/97.

24

(25)  Artikel 152.4 b i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskaperna.

25

(26)  Artikel 10 i förordning (EG) nr 1760/2000.

26

(27)  Den kommitté som avses i artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 103).

27

(28)  Artiklarna 22 och 23 i förordning (EG) nr 1760/2000.

28

(29)  Den kommitté som avses i artikel 62.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.)

29

(30)  Artiklarna 2 och 7 i förordning (EG) nr 1760/2000.

30

(31)  Kommissionens förordningar (EG) nr 2629/97 (EGT L 354, 30.12.1997, s. 19) och (EG) nr 2630/97, ändrade genom kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003 (EUT L 156, 25.6.2003, s. 9).

31

(32)  Förordning (EG) nr 494/98.

32

(33)  Antalet förflyttningar som registreras av handlare eller uppsamlingsställen är sådant att ett register som förs manuellt kan bli felaktigt. Det går inte att automatiskt räkna ut antalet djur som hålls där och man måste säkra de registrerade uppgifternas fullständighet (det bör beslutas om dubbelkontroller).

33

(34)  Artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1760/2000.

34

(35)  En vid tolkning av artikel 22.2 i förordning (EG) nr 1760/2000 skulle ha gjort det möjligt för kommissionen att spela en mer aktiv roll när det gäller godkännande av att databaserna är fungerande. Denna åsikt delas inte av kommissionen som anser att artikel 22.2 i förordning (EG) nr 1760/2000 inte ger den någon rätt att godkänna databaserna och att endast artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1760/2000 utgör en rättslig grund för att godkännande av att databaserna är fungerande.

35

(36)  Kommissionen insåg vikten av att införa databaser som fungerade på samma sätt i de olika medlemsstaterna och föreslog 1998 att den skulle få fastställa tillämpningsföreskrifter för att nå detta mål. I detta förslag låg även en önskan om ett genomskinligt förfarande för informationsutbyte mellan medlemsstaterna om djur och förflyttning av djur. Rådet har inte följt upp detta förslag, vilket förklarar varför det inte finns några tillämpningsföreskrifter.

36

(37)  Kommentarerna från generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd när det gäller denna tabell finns i rapportens textdel och gäller uppföljning av pass, förvaltning av förflyttningar inom gemenskapen och kvaliteten på informationen i databaserna.

37

(38)  Artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1760/2000.

38

(39)  Dessutom bör det vara obligatoriskt med tryckta streckkoder i passen. En standardisering på gemenskapsnivå skulle både underlätta den administrativa behandlingen och undanröja en källa till felaktigheter vid insamlandet av information.

39

(40)  Dessa kostnader bärs av medlemsstaterna. En mycket liten del har finansierats av gemenskapsbudgeten.

40

(41)  Artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1760/2000.

41

(42)  Kommissionen medger i ett svar på ett sektorbrev att godkännande av mer än en databas per medlemsstat inte föreskrivs i den gällande lagstiftningen.

42

(43)  För att kunna uppnå de hälsomål som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen införde de brittiska veterinärerna en särskild databas vid sidan av den databas som införts för identifiering (CTS – Cattle Tracing System). Detta är inte i enlighet med målen i gemenskapslagstiftningen där det genomgående görs en koppling mellan djurhälsolagstiftning och bidragsförvaltning.

43

Cattle Tracing System

(44)  Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd har ett rättsligt ansvar inom områdena livsmedel, veterinära frågor, växtskydd och folkhälsa. Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd har bildats genom sammanslagning av flera avdelningar inom tre generaldirektorat (generaldirektorat III – inre marknaden, generaldirektorat VI – jordbruk och generaldirektorat XXIV – konsumentskydd).

44

(45)  Artikel 21 i rådets förordning (EG) nr 1254/1999.

45

(46)  Artikel 18 i kommissionens förordning (EG) nr 2419/2001.

46

(47)  I förfarandet för avslutning av räkenskaper är det möjligt att göra finansiella korrigeringar av beloppet motsvarande den risk som gemenskapsmedlen löper.

47

(48)  Artikel 16 b i kommissionens förordning (EG) nr 2419/2001.

48

(49)  Kommissionens förordning (EG) nr 716/96 (EGT L 99, 20.4.1996, s. 14).

49

(50)  Artikel 4.3 i kommissionens förordning (EG) nr 2777/2000 (EGT L 321, 19.12.2000, s. 47).

50

---

KOMMISSIONENS SVAR

SAMMANFATTNING

| I–IV. | Kommissionen noterar revisorernas iakttagelser under de kontrollresor som gjordes i de fyra berörda medlemsstaterna mellan oktober 2001 och juni 2002. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor gjorde under 2002 kontrollresor till samtliga medlemsstater som gällde spårbarhet, och man lämnade då rekommendationer för att lösa de brister i systemet som inspektörerna hittade.
  Kommissionen konstaterade brister i hanteringen av pass för nötkreatur som förflyttas mellan medlemsstater. Enligt artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 får medlemsstaterna utfärda pass till djur från en annan medlemsstat. I sådana fall skall det pass som åtföljer djuret när det anländer överlämnas till den behöriga myndigheten, som skall återlämna det till den medlemsstat som utfärdat det. ”Om ett djur dör skall djurhållaren lämna tillbaka passet till den behöriga myndigheten inom sju dagar efter det att djuret har dött. Om djuret skickas till ett slakteri, skall slakteriets driftsledare ansvara för att passet skickas tillbaka till den behöriga myndigheten”. Lagstiftaren – Europaparlamentet och rådet – har inte formulerat detaljerade tillämpningsbestämmelser på detta område. Sedan förordningen antogs har kommissionen gjort förtydliganden på detta område under överläggningar i flera av kommissionens arbetsgrupper.
  Det är medlemsstaternas ansvar att tillhandahålla en nationell databas för nötkreatur och se till att kraven uppfylls. Databasen måste innehålla uppdaterade uppgifter om samtliga nötkreatur och samtliga förflyttningar, så att spårbarheten säkerställs.
  När det gäller spårbarheten för djur som blir föremål för handel inom gemenskapen bör det noteras att sådana djur skall åtföljas av ett hälsointyg enligt rådets direktiv 64/432/EEG, som inbegriper uppgifter om den officiella identifieringen av de enskilda djuren. |
| --- | --- |

I–IV.

Kommissionen noterar revisorernas iakttagelser under de kontrollresor som gjordes i de fyra berörda medlemsstaterna mellan oktober 2001 och juni 2002. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor gjorde under 2002 kontrollresor till samtliga medlemsstater som gällde spårbarhet, och man lämnade då rekommendationer för att lösa de brister i systemet som inspektörerna hittade.

Kommissionen konstaterade brister i hanteringen av pass för nötkreatur som förflyttas mellan medlemsstater. Enligt artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 får medlemsstaterna utfärda pass till djur från en annan medlemsstat. I sådana fall skall det pass som åtföljer djuret när det anländer överlämnas till den behöriga myndigheten, som skall återlämna det till den medlemsstat som utfärdat det. ”Om ett djur dör skall djurhållaren lämna tillbaka passet till den behöriga myndigheten inom sju dagar efter det att djuret har dött. Om djuret skickas till ett slakteri, skall slakteriets driftsledare ansvara för att passet skickas tillbaka till den behöriga myndigheten”. Lagstiftaren – Europaparlamentet och rådet – har inte formulerat detaljerade tillämpningsbestämmelser på detta område. Sedan förordningen antogs har kommissionen gjort förtydliganden på detta område under överläggningar i flera av kommissionens arbetsgrupper.

Det är medlemsstaternas ansvar att tillhandahålla en nationell databas för nötkreatur och se till att kraven uppfylls. Databasen måste innehålla uppdaterade uppgifter om samtliga nötkreatur och samtliga förflyttningar, så att spårbarheten säkerställs.

När det gäller spårbarheten för djur som blir föremål för handel inom gemenskapen bör det noteras att sådana djur skall åtföljas av ett hälsointyg enligt rådets direktiv 64/432/EEG, som inbegriper uppgifter om den officiella identifieringen av de enskilda djuren.

| V. | Ansvaret för genomförandet av förordning (EG) nr 1760/2000 ligger på medlemsstaterna. Efter sin födelse skall nötkreatur identifieras inom en tidsperiod som medlemsstaterna skall fastställas, dock senast 20 dagar efter födelsen och i alla händelser innan djuret lämnar den anläggning där det föddes; födelse, dödsfall och förflyttningar skall anmälas till den behöriga myndigheten inom en tidsfrist på mellan tre och sju dagar som fastställs av medlemsstaten (artikel 7), och den behöriga myndigheten skall återfå det sista passet från den som senast höll djuret (artikel 6).
  Kommissionen har emellertid erkänt behovet av bestämda tidsfrister för när djurens födelse skall anmälas till den behöriga myndigheten. I det syftet har man antagit förordning (EG) nr 911/2004 som förtydligar bestämmelserna på detta område. |
| --- | --- |

V.

Ansvaret för genomförandet av förordning (EG) nr 1760/2000 ligger på medlemsstaterna. Efter sin födelse skall nötkreatur identifieras inom en tidsperiod som medlemsstaterna skall fastställas, dock senast 20 dagar efter födelsen och i alla händelser innan djuret lämnar den anläggning där det föddes; födelse, dödsfall och förflyttningar skall anmälas till den behöriga myndigheten inom en tidsfrist på mellan tre och sju dagar som fastställs av medlemsstaten (artikel 7), och den behöriga myndigheten skall återfå det sista passet från den som senast höll djuret (artikel 6).

Kommissionen har emellertid erkänt behovet av bestämda tidsfrister för när djurens födelse skall anmälas till den behöriga myndigheten. I det syftet har man antagit förordning (EG) nr 911/2004 som förtydligar bestämmelserna på detta område.

| VI. | Kommissionen noterar revisionsrättens konstaterande att de befintliga bestämmelserna för kontroller och påföljder inte är anpassade till alla kategorier av personer som håller djur. Det bör emellertid noteras att de detaljerade bestämmelser som finns gäller minimigränser för kontrollerna och minimigränser för de administrativa påföljderna, vilket lämnar fältet öppet för medlemsstaterna att fastställa strängare regler. När det gäller kontroller fastställs det att den lägsta kontrollfrekvensen omedelbart skall öka när gemenskapens lagstiftning om identifiering inte har respekterats. Enligt de närmare bestämmelserna för kontroller, som fastställdes 1997 och kodifierades genom kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003, skall man vid urvalet av företag som skall inspekteras på plats bland annat beakta korrekt överföring av uppgifterna till den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

VI.

Kommissionen noterar revisionsrättens konstaterande att de befintliga bestämmelserna för kontroller och påföljder inte är anpassade till alla kategorier av personer som håller djur. Det bör emellertid noteras att de detaljerade bestämmelser som finns gäller minimigränser för kontrollerna och minimigränser för de administrativa påföljderna, vilket lämnar fältet öppet för medlemsstaterna att fastställa strängare regler. När det gäller kontroller fastställs det att den lägsta kontrollfrekvensen omedelbart skall öka när gemenskapens lagstiftning om identifiering inte har respekterats. Enligt de närmare bestämmelserna för kontroller, som fastställdes 1997 och kodifierades genom kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003, skall man vid urvalet av företag som skall inspekteras på plats bland annat beakta korrekt överföring av uppgifterna till den behöriga myndigheten.

| VII. | Genom lagstiftningen fastställs det klart att medlemsstaterna är skyldiga att införa en nationell databas för nötkreatur som skulle vara i drift den 31 december 1999, och som när som helst skall kunna ge tillgång till identifieringsnummer på samtliga djur vid en given anläggning och samtliga förflyttningar till och från den anläggningen. Det är medlemsstaternas sak att se till att dessa krav uppfylls. Kommissionens begränsade roll när det gäller att erkänna att databaserna är fullt fungerande enligt artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1760/2000 är resultatet av ett politiskt val som lagstiftaren gjort, nämligen att man skall ha åtskilda nationella databaser i de olika medlemsstaterna i stället för en enda databas för hela gemenskapen. Det är också klart att man inte har eftersträvat harmonisering av de nationella databaserna, utan att medlemsstaterna varit fria att själva utforma dem. Kommissionens ansträngningar att i avsaknaden av en harmonisering etablera kommunikationslänkar mellan databaserna har förkastats av ministerrådet, så som revisorerna anger. |
| --- | --- |

VII.

Genom lagstiftningen fastställs det klart att medlemsstaterna är skyldiga att införa en nationell databas för nötkreatur som skulle vara i drift den 31 december 1999, och som när som helst skall kunna ge tillgång till identifieringsnummer på samtliga djur vid en given anläggning och samtliga förflyttningar till och från den anläggningen. Det är medlemsstaternas sak att se till att dessa krav uppfylls. Kommissionens begränsade roll när det gäller att erkänna att databaserna är fullt fungerande enligt artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1760/2000 är resultatet av ett politiskt val som lagstiftaren gjort, nämligen att man skall ha åtskilda nationella databaser i de olika medlemsstaterna i stället för en enda databas för hela gemenskapen. Det är också klart att man inte har eftersträvat harmonisering av de nationella databaserna, utan att medlemsstaterna varit fria att själva utforma dem. Kommissionens ansträngningar att i avsaknaden av en harmonisering etablera kommunikationslänkar mellan databaserna har förkastats av ministerrådet, så som revisorerna anger.

| VIII. | När det gäller de nationella databaserna erkänner kommissionen behovet av att det införs öppna kriterier och mätmodeller som baseras på gemensamma normer. Trots det rättsliga vakuum som råder håller kommissionen på att se över och konsolidera de kriterier och mätmodeller som för närvarande används. |
| --- | --- |

VIII.

När det gäller de nationella databaserna erkänner kommissionen behovet av att det införs öppna kriterier och mätmodeller som baseras på gemensamma normer. Trots det rättsliga vakuum som råder håller kommissionen på att se över och konsolidera de kriterier och mätmodeller som för närvarande används.

| IX. | Kommissionen anser att det med tanke på systemens olika mål skulle äventyra en smidig hantering av systemet med djurstöd om man försökte integrera identifieringssystemet med IAKS, och det skulle dessutom kunna ifrågasättas ut rättslig synpunkt. IAKS omfattar bland annat djur för vilka man har ansökt om bidrag inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Den enda relevanta kontrollen mellan systemen skulle därför vara att man kontrollerar att sådana djur har ett identifieringsnummer.
  Under arbetet med IAKS-lagstiftningen och tolkningen av denna har man beaktat vikten av att nedsättningar av stöd, eller avslag på stödansökningar, skall tillämpas i proportion till den överträdelse som har begåtts och bara i lämpliga fall. Kommissionen anser att kontrollerna bör vara så praktiska och effektiva som möjligt, samtidigt som de skall ge det nödvändiga ekonomiska skyddet. |
| --- | --- |

IX.

Kommissionen anser att det med tanke på systemens olika mål skulle äventyra en smidig hantering av systemet med djurstöd om man försökte integrera identifieringssystemet med IAKS, och det skulle dessutom kunna ifrågasättas ut rättslig synpunkt. IAKS omfattar bland annat djur för vilka man har ansökt om bidrag inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Den enda relevanta kontrollen mellan systemen skulle därför vara att man kontrollerar att sådana djur har ett identifieringsnummer.

Under arbetet med IAKS-lagstiftningen och tolkningen av denna har man beaktat vikten av att nedsättningar av stöd, eller avslag på stödansökningar, skall tillämpas i proportion till den överträdelse som har begåtts och bara i lämpliga fall. Kommissionen anser att kontrollerna bör vara så praktiska och effektiva som möjligt, samtidigt som de skall ge det nödvändiga ekonomiska skyddet.

SYSTEMETS UPPKOMST OCH UTVECKLING

| 13. | Av förordning (EEG) nr 3887/92 framgår det tydligt att det integrerade systemet i sin helhet kanske inte skulle vara tillämpligt förrän senare och att medlemsstaterna var skyldiga att vidta alternativa kompensationsåtgärder.
  I det syftet föreskrivs det i artikel 17.1 i förordning (EEG) nr 3887/92: ”Om delar av det integrerade systemet ännu inte är i tillämpning på grund av artikel 13 i förordning (EEG) nr 3508/92, skall varje medlemsstat vidta de administrativa åtgärder och kontrollåtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att villkoren för beviljande av de berörda stöden är uppfyllda.” |
| --- | --- |

13.

Av förordning (EEG) nr 3887/92 framgår det tydligt att det integrerade systemet i sin helhet kanske inte skulle vara tillämpligt förrän senare och att medlemsstaterna var skyldiga att vidta alternativa kompensationsåtgärder.

I det syftet föreskrivs det i artikel 17.1 i förordning (EEG) nr 3887/92: ”Om delar av det integrerade systemet ännu inte är i tillämpning på grund av artikel 13 i förordning (EEG) nr 3508/92, skall varje medlemsstat vidta de administrativa åtgärder och kontrollåtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att villkoren för beviljande av de berörda stöden är uppfyllda.”

| 14. | Rådet beslutade att skärpa dessa bestämmelser 1997.
  Därför utarbetade kommissionen ett förslag till rådets förordning (EG) om införande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur som lämnades in den 2 oktober 1996. |
| --- | --- |

14.

Rådet beslutade att skärpa dessa bestämmelser 1997.

Därför utarbetade kommissionen ett förslag till rådets förordning (EG) om införande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur som lämnades in den 2 oktober 1996.

IAKTTAGELSER GÄLLANDE SYSTEMETS UTFORMNING PÅ GEMENSKAPSNIVÅ

| 34. | Kommissionen har antagit detaljerade bestämmelser på samtliga områden där den hade behörighet enligt förordning (EG) nr 1760/2000. Den har fastställt närmare bestämmelser för öronmärken, register på anläggningarna samt pass (kommissionens förordning (EG) nr 2629/97), miniminivån för kontroller (kommissionens förordning (EG) nr 2630/97 som kodififierades genom kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003) och tillämpningen av administrativa minimipåföljder (kommissionens förordning (EG) nr 494/98).
  I avsaknad av rättslig grund i förordning (EG) nr 1760/2000 kunde kommissionen inte fastställa närmare bestämmelser om de nationella databaserna. |
| --- | --- |

34.

Kommissionen har antagit detaljerade bestämmelser på samtliga områden där den hade behörighet enligt förordning (EG) nr 1760/2000. Den har fastställt närmare bestämmelser för öronmärken, register på anläggningarna samt pass (kommissionens förordning (EG) nr 2629/97), miniminivån för kontroller (kommissionens förordning (EG) nr 2630/97 som kodififierades genom kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003) och tillämpningen av administrativa minimipåföljder (kommissionens förordning (EG) nr 494/98).

I avsaknad av rättslig grund i förordning (EG) nr 1760/2000 kunde kommissionen inte fastställa närmare bestämmelser om de nationella databaserna.

| 35–37. | Animo är ett datoriserat system för utbyte om uppgifter om djurförflyttningar i handel mellan medlemsstaterna, medan ömsesidigt bistånd mellan de administrativa myndigheterna och samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen för att se till att lagstiftningen om veterinära och zootekniska frågor tillämpas korrekt omfattas av direktiv 89/608/EEG. I skäl 11 i förordning (EG) nr 1760/2000 återfinns en hänvisning till det direktivet. Animo-systemet kommer att ersättas med Traces-systemet, som är ett nytt datasystem som utformats för att förbättra hanteringen av uppgifter om djurförflyttningar, både utanför och inom EU. Kommissionen presenterade Traces i april 2004. Systemet kommer att öka mängden och kvaliteten på uppgifterna om djurförflyttningar och underlätta informationsutbytet mellan nationella myndigheter och EU:s myndigheter.
  När det gäller hälsotillståndet hos djur i handeln inom gemenskapen föreskrivs det i direktiv 64/432/EEG att nötkreatur som avsänds till en annan medlemsstat skall åtföljas av ett hälsointyg som utfärdats av en officiell veterinär och av vilket framgår hälsotillståndet samt djurens identitetsmärkning. |
| --- | --- |

35–37.

Animo är ett datoriserat system för utbyte om uppgifter om djurförflyttningar i handel mellan medlemsstaterna, medan ömsesidigt bistånd mellan de administrativa myndigheterna och samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen för att se till att lagstiftningen om veterinära och zootekniska frågor tillämpas korrekt omfattas av direktiv 89/608/EEG. I skäl 11 i förordning (EG) nr 1760/2000 återfinns en hänvisning till det direktivet. Animo-systemet kommer att ersättas med Traces-systemet, som är ett nytt datasystem som utformats för att förbättra hanteringen av uppgifter om djurförflyttningar, både utanför och inom EU. Kommissionen presenterade Traces i april 2004. Systemet kommer att öka mängden och kvaliteten på uppgifterna om djurförflyttningar och underlätta informationsutbytet mellan nationella myndigheter och EU:s myndigheter.

När det gäller hälsotillståndet hos djur i handeln inom gemenskapen föreskrivs det i direktiv 64/432/EEG att nötkreatur som avsänds till en annan medlemsstat skall åtföljas av ett hälsointyg som utfärdats av en officiell veterinär och av vilket framgår hälsotillståndet samt djurens identitetsmärkning.

| 38. | a) | Registreringen har avgörande betydelse i systemet med identifiering och registrering. För vissa djurhållare kan det vara en tung börda att föra ett sådant register. Detta beaktas i den nuvarande lagstiftningen genom att medlemsstaterna har möjlighet att välja att använda streckkoder och Internet. Detta kan underlätta för djurhållaren att uppfylla sin rättsliga skyldighet att föra register över besättningen. |
| --- | --- | --- |

38.

a)

Registreringen har avgörande betydelse i systemet med identifiering och registrering. För vissa djurhållare kan det vara en tung börda att föra ett sådant register. Detta beaktas i den nuvarande lagstiftningen genom att medlemsstaterna har möjlighet att välja att använda streckkoder och Internet. Detta kan underlätta för djurhållaren att uppfylla sin rättsliga skyldighet att föra register över besättningen.

| b) | Definitionen av djurhållare fastställs i förordning (EG) nr 1760/2000, och kommissionen har tillhandahållit vägledning under diskussionerna i arbetsgrupperna där samtliga medlemsstater deltagit, liksom under arbetet med att erkänna att de nationella databaserna fungerar. Vissa medlemsstater har inkluderat destruktionsanläggningar som djurhållare i den nationella databasen. Även om definitionen i förordning (EG) nr 1760/2000 bara omfattar levande djur underlättas korskontrollerna av att destruktionsanläggningar ingår i den nationella databasen. |
| --- | --- |

b)

Definitionen av djurhållare fastställs i förordning (EG) nr 1760/2000, och kommissionen har tillhandahållit vägledning under diskussionerna i arbetsgrupperna där samtliga medlemsstater deltagit, liksom under arbetet med att erkänna att de nationella databaserna fungerar. Vissa medlemsstater har inkluderat destruktionsanläggningar som djurhållare i den nationella databasen. Även om definitionen i förordning (EG) nr 1760/2000 bara omfattar levande djur underlättas korskontrollerna av att destruktionsanläggningar ingår i den nationella databasen.

| c) | Kommissionen noterar att revisionsrätten funnit att djurpassen inte alltid makuleras om djuret dör eller förflyttas till en annan medlemsstat. Liknande upptäckter har rapporterats av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor. |
| --- | --- |

c)

Kommissionen noterar att revisionsrätten funnit att djurpassen inte alltid makuleras om djuret dör eller förflyttas till en annan medlemsstat. Liknande upptäckter har rapporterats av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor.

Följande bör noteras:

Enligt artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1760/2000 får medlemsstaterna utfärda ett pass för djur med ursprung i en annan medlemsstat. I sådana fall skall det pass som åtföljer djuret när det anländer överlämnas till den behöriga myndigheten, som skall återlämna det till den medlemsstat som utfärdat det.

Om ett djur dör skall djurhållaren enligt artikel 6.4 lämna tillbaka passet till den behöriga myndigheten inom sju dagar efter det att djuret har dött.

Om ett djur exporteras till tredjeland skall enligt artikel 6.5 den senaste djurhållaren överlämna passet till den behöriga myndigheten i det land från vilket djuret exporteras.

Närmare tillämpningsbestämmelser på detta område har inte utformats av lagstiftaren. Kommissionen har emellertid tillhandahållit rådgivning under överläggningarna i arbetsgrupperna, med deltagande av samtliga medlemsstater.

När det gäller de möjliga svårigheterna att upprätta en förbindelse med det tredjeland som är djurets ursprungsland bör det noteras att nötkreatur som importeras till EU skall åtföljas av ett veterinärintyg som inbegriper uppgift om de enskilda djurens identitet liksom deras hälsotillstånd.

| 39. | b) | Kommissionen är medveten om svårigheterna i samband med avsaknaden av en standardiserad utformning av identifieringskoden på öronmärkena, så som revisionsrätten påpekar. Denna fråga har diskuterats vid flera möten i kommissionens arbetsgrupper, och den rättsliga grunden medgav inte att kommissionen gick längre än att fastställa det högsta antalet siffror, enligt kommissionens förordning (EG) nr 2629/97. |
| --- | --- | --- |

39.

b)

Kommissionen är medveten om svårigheterna i samband med avsaknaden av en standardiserad utformning av identifieringskoden på öronmärkena, så som revisionsrätten påpekar. Denna fråga har diskuterats vid flera möten i kommissionens arbetsgrupper, och den rättsliga grunden medgav inte att kommissionen gick längre än att fastställa det högsta antalet siffror, enligt kommissionens förordning (EG) nr 2629/97.

| 40. | Kommissionen saknar rättslig grund för att fastställa regler för de nationella databaserna. En sådan möjlighet till informationsutbyte mellan de nationella databaserna ingick i kommissionens förslag 1998, men avslogs av rådet. |
| --- | --- |

40.

Kommissionen saknar rättslig grund för att fastställa regler för de nationella databaserna. En sådan möjlighet till informationsutbyte mellan de nationella databaserna ingick i kommissionens förslag 1998, men avslogs av rådet.

| 41. | I förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs ingen definition för när en nationell databas skall anses fullt fungerande. Eftersom kommissionen här måste agera i ett rättsligt vakuum grundade den de första erkännandena av ”fullt fungerande” på en rad pragmatiska och enhetliga kriterier. Kommissionen har utarbetat ett frågeformulär och fastställt en arbetsmodell som grundar sig på en intern checklista för att bedöma databaserna vid besök på platsen. Vidare har man beaktat rapporterna från kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor. |
| --- | --- |

41.

I förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs ingen definition för när en nationell databas skall anses fullt fungerande. Eftersom kommissionen här måste agera i ett rättsligt vakuum grundade den de första erkännandena av ”fullt fungerande” på en rad pragmatiska och enhetliga kriterier. Kommissionen har utarbetat ett frågeformulär och fastställt en arbetsmodell som grundar sig på en intern checklista för att bedöma databaserna vid besök på platsen. Vidare har man beaktat rapporterna från kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor.

| 42. | Närmare tillämpningsbestämmelser för administrativa minimipåföljder fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 494/98. Kommissionen har tillhandahållit rådgivning i arbetsgruppen, där samtliga medlemsstater deltagit, och i tillämpliga fall har kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor lämnat rekommendationer. |
| --- | --- |

42.

Närmare tillämpningsbestämmelser för administrativa minimipåföljder fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 494/98. Kommissionen har tillhandahållit rådgivning i arbetsgruppen, där samtliga medlemsstater deltagit, och i tillämpliga fall har kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor lämnat rekommendationer.

| 45. | Kontrollernas innehåll fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003, som ersätter förordning (EG) nr 2630/97. Kommissionen har tillhandahållit rådgivning i arbetsgruppen, där samtliga medlemsstater deltagit, och i tillämpliga fall har kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor lämnat rekommendationer. Modellen för medlemsstaternas årsrapport om de kontroller som gjorts har ändrats genom kommissionens förordning (EG) nr 499/2004 för att förtydliga resultaten och öka jämförbarheten. |
| --- | --- |

45.

Kontrollernas innehåll fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003, som ersätter förordning (EG) nr 2630/97. Kommissionen har tillhandahållit rådgivning i arbetsgruppen, där samtliga medlemsstater deltagit, och i tillämpliga fall har kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor lämnat rekommendationer. Modellen för medlemsstaternas årsrapport om de kontroller som gjorts har ändrats genom kommissionens förordning (EG) nr 499/2004 för att förtydliga resultaten och öka jämförbarheten.

RESULTAT AV GRANSKNINGEN AV FÖRVALTNINGEN AV SYSTEMET PÅ GEMENSKAPSNIVÅ

| 47. | Kommissionen beklagar det rättsliga vakuum som innebär att den inte kan fastställa harmoniserade regler för de nationella databaserna, i synnerhet som den har lagt fram förslag i den riktningen. Kommissionen har emellertid sedan 1997, när gemenskapens krav på en nationell databas för nötkreatur fastställdes i och med antagandet av rådets förordning (EG) nr 820/97, tillhandahållit rådgivning i frågor som rör databaserna under överläggningarna vid flera möten i kommissionens arbetsgrupper, med deltagande av samtliga medlemsstater. Vidare tillhandhölls rådgivning i arbetet med erkännandet av att de nationella databaserna var fullt fungerande. |
| --- | --- |

47.

Kommissionen beklagar det rättsliga vakuum som innebär att den inte kan fastställa harmoniserade regler för de nationella databaserna, i synnerhet som den har lagt fram förslag i den riktningen. Kommissionen har emellertid sedan 1997, när gemenskapens krav på en nationell databas för nötkreatur fastställdes i och med antagandet av rådets förordning (EG) nr 820/97, tillhandahållit rådgivning i frågor som rör databaserna under överläggningarna vid flera möten i kommissionens arbetsgrupper, med deltagande av samtliga medlemsstater. Vidare tillhandhölls rådgivning i arbetet med erkännandet av att de nationella databaserna var fullt fungerande.

| 49. | Enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 1760/2000 är alla djurhållare med undantag av transportörer skyldiga att anmäla samtliga förflyttningar till den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

49.

Enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 1760/2000 är alla djurhållare med undantag av transportörer skyldiga att anmäla samtliga förflyttningar till den behöriga myndigheten.

| 52. | År 1998 lade kommissionen fram ett förslag till rådet om informationsutbyte mellan de nationella databaserna. Rådet avvisade det förslaget.
  Information om förflyttningar av djur som är föremål för handel i gemenskapen överförs i datasystemet Animo, som kommer att ersättas med Traces, ett nytt datasystem som är avsett att förbättra förvaltningen av djurförflyttningar, både inom gemenskapen och utanför. Kommissionen presenterade Traces i april 2004. Systemet kommer att öka mängden och kvaliteten på uppgifterna om djurförflyttningar och underlätta informationsutbytet mellan nationella myndigheter och EU:s myndigheter. |
| --- | --- |

52.

År 1998 lade kommissionen fram ett förslag till rådet om informationsutbyte mellan de nationella databaserna. Rådet avvisade det förslaget.

Information om förflyttningar av djur som är föremål för handel i gemenskapen överförs i datasystemet Animo, som kommer att ersättas med Traces, ett nytt datasystem som är avsett att förbättra förvaltningen av djurförflyttningar, både inom gemenskapen och utanför. Kommissionen presenterade Traces i april 2004. Systemet kommer att öka mängden och kvaliteten på uppgifterna om djurförflyttningar och underlätta informationsutbytet mellan nationella myndigheter och EU:s myndigheter.

| 53. | Samtliga djurhållare med undantag för transportörer är skyldiga att rapportera födslar, dödsfall och samtliga förflyttningar till den behöriga myndigheten inom en tidsfrist som varierar mellan tre och sju dagar. Kommissionen har understrukit denna förpliktelse under diskussionerna om de nationella databaserna i arbetsgrupperna. Respekten för denna tidsfrist för anmälan är också ett av kriterierna för att de nationella databaserna skall betraktas som fullt fungerande, och den ingår i medlemsstaternas åtaganden för att förbättra databasernas tillförlitlighet. Vidare är en korrekt överföring av uppgifter till den behöriga myndigheten ett element som tas med i riskbedömningen när man väljer ut vilka anläggningar som skall kontrolleras enligt kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003 och tidigare kommissionens förordning (EG) nr 2630/97. |
| --- | --- |

53.

Samtliga djurhållare med undantag för transportörer är skyldiga att rapportera födslar, dödsfall och samtliga förflyttningar till den behöriga myndigheten inom en tidsfrist som varierar mellan tre och sju dagar. Kommissionen har understrukit denna förpliktelse under diskussionerna om de nationella databaserna i arbetsgrupperna. Respekten för denna tidsfrist för anmälan är också ett av kriterierna för att de nationella databaserna skall betraktas som fullt fungerande, och den ingår i medlemsstaternas åtaganden för att förbättra databasernas tillförlitlighet. Vidare är en korrekt överföring av uppgifter till den behöriga myndigheten ett element som tas med i riskbedömningen när man väljer ut vilka anläggningar som skall kontrolleras enligt kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003 och tidigare kommissionens förordning (EG) nr 2630/97.

| 54. | Förenade kungariket var den enda medlemsstat som begärde särskild rådgivning från kommissionen. Kommissionen gav sådan rådgivning och vägledning i arbetsgrupperna, med deltagande av samtliga medlemsstater. |
| --- | --- |

54.

Förenade kungariket var den enda medlemsstat som begärde särskild rådgivning från kommissionen. Kommissionen gav sådan rådgivning och vägledning i arbetsgrupperna, med deltagande av samtliga medlemsstater.

| 55. | Efter kontrollerna på plats under arbetet med att erkänna att de nationella databaserna fungerade diskuterades slutsatserna i kommissionens arbetsgrupp, och ett beslut utarbetades som skulle antas av kommissionen. Efter antagandet offentliggjordes kommissionens beslut i Europeiska unionens officiella tidning.

  I Tyskland hade myndigheterna åtagit sig att förbättra databasens tillförlitlighet och särskilt se till att i) ytterligare åtgärder, inklusive kontroller, skulle vidtas för att säkerställa att tidsfristen på sju dagar följdes när det gällde rapportering av förflyttningar, födslar och dödsfall, ii) alla slags förflyttningar skall föras in i databasen och uppgifterna skall övervakas, iii) de befintliga åtgärderna för att omedelbart korrigera fel eller brister som kunde upptäckas automatsikt eller efter lämpliga kontroller på plats skulle förstärkas, och iv) ytterligare åtgärder vidtogs för att värna om respekten för kommissionens förordning (EG) nr 2630/97 på landets territorium. |
| --- | --- |

55.

Efter kontrollerna på plats under arbetet med att erkänna att de nationella databaserna fungerade diskuterades slutsatserna i kommissionens arbetsgrupp, och ett beslut utarbetades som skulle antas av kommissionen. Efter antagandet offentliggjordes kommissionens beslut i Europeiska unionens officiella tidning.

I Tyskland hade myndigheterna åtagit sig att förbättra databasens tillförlitlighet och särskilt se till att i) ytterligare åtgärder, inklusive kontroller, skulle vidtas för att säkerställa att tidsfristen på sju dagar följdes när det gällde rapportering av förflyttningar, födslar och dödsfall, ii) alla slags förflyttningar skall föras in i databasen och uppgifterna skall övervakas, iii) de befintliga åtgärderna för att omedelbart korrigera fel eller brister som kunde upptäckas automatsikt eller efter lämpliga kontroller på plats skulle förstärkas, och iv) ytterligare åtgärder vidtogs för att värna om respekten för kommissionens förordning (EG) nr 2630/97 på landets territorium.

| 56. | Det beslut som man hänvisar till i svaret på punkt 55 baserade sig på de åtaganden som medlemsstaten gjorde. Under arbetet med att konstatera om de portugisiska och brittiska nationella databaserna fungerade upptäckte kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor brister som var oförenliga med de åtaganden som de behöriga myndigheterna hade gjort, i synnerhet försenade anmälningar eller inga alls om födslar, dödsfall och förflyttningar, samt avsaknaden av snabba korrigeringar efter kontrollerna. |
| --- | --- |

56.

Det beslut som man hänvisar till i svaret på punkt 55 baserade sig på de åtaganden som medlemsstaten gjorde. Under arbetet med att konstatera om de portugisiska och brittiska nationella databaserna fungerade upptäckte kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor brister som var oförenliga med de åtaganden som de behöriga myndigheterna hade gjort, i synnerhet försenade anmälningar eller inga alls om födslar, dödsfall och förflyttningar, samt avsaknaden av snabba korrigeringar efter kontrollerna.

| 57. | Kommissionen anser att den tekniska förvaltning och kvalitetsindikator som använts för att erkänna att de nationella databaserna är fullt fungerande var tillräckliga och tillfredsställande. I det rättsliga vakuum där kommissionen måste arbeta med villkoren för erkännande baserades de första bedömningarna och erkännandena på pragmatiska och enhetliga kriterier (exempelvis införda uppgifter, förfarande för att föra in uppgifter och för att kontrollera uppgifternas kvalitet). Kommissionen har utarbetat ett frågeformulär och fastställt en arbetsmodell som grundar sig på en intern checklista för att bedöma databaserna vid besök på platsen.
  Det bör erinras om att även en mjukvara av mycket hög kvalitet bara kan fungera om uppgifterna förs in på rätt sätt. Det ansvaret vilar på medlemsstaterna. |
| --- | --- |

57.

Kommissionen anser att den tekniska förvaltning och kvalitetsindikator som använts för att erkänna att de nationella databaserna är fullt fungerande var tillräckliga och tillfredsställande. I det rättsliga vakuum där kommissionen måste arbeta med villkoren för erkännande baserades de första bedömningarna och erkännandena på pragmatiska och enhetliga kriterier (exempelvis införda uppgifter, förfarande för att föra in uppgifter och för att kontrollera uppgifternas kvalitet). Kommissionen har utarbetat ett frågeformulär och fastställt en arbetsmodell som grundar sig på en intern checklista för att bedöma databaserna vid besök på platsen.

Det bör erinras om att även en mjukvara av mycket hög kvalitet bara kan fungera om uppgifterna förs in på rätt sätt. Det ansvaret vilar på medlemsstaterna.

| 61–62. | Under arbetet med att konstatera om de portugisiska och brittiska nationella databaserna fungerade upptäckte kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor allvarliga brister. Därför har utkasten till beslut inte lagts fram för kommissionen, utan ligger på is tills de berörda medlemsstaterna har vidtagit nödvändiga åtgärder för att rätta till dessa brister. |
| --- | --- |

61–62.

Under arbetet med att konstatera om de portugisiska och brittiska nationella databaserna fungerade upptäckte kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor allvarliga brister. Därför har utkasten till beslut inte lagts fram för kommissionen, utan ligger på is tills de berörda medlemsstaterna har vidtagit nödvändiga åtgärder för att rätta till dessa brister.

| 64. | Med tanke på de begränsningar som rådet införde i grundförordningen, den mångfald av olika mål man eftersträvar och de rättsliga ramarnas luddighet bör samtliga fakta i varje konkret situation begrundas och vägas mot varandra. Det finns ingen rättslig grund för att dra tillbaka erkännandet av att den nationella databasen i Nordirland är fullt fungerande. |
| --- | --- |

64.

Med tanke på de begränsningar som rådet införde i grundförordningen, den mångfald av olika mål man eftersträvar och de rättsliga ramarnas luddighet bör samtliga fakta i varje konkret situation begrundas och vägas mot varandra. Det finns ingen rättslig grund för att dra tillbaka erkännandet av att den nationella databasen i Nordirland är fullt fungerande.

| 67. | De besök som diskuteras har samtliga gjorts under 2002. En detaljerad rapport utarbetades om de iakttagelser som gjordes, med slutsatser och rekommendationer, och rapporten skickades ut till medlemsstaterna för kommentarer. Därefter färdigställdes den och offentliggjordes på Internet.
  Alla medlemsstaterna uppmanades att lägga fram en handlingsplan för att komma till rätta med de problem som iakttagits.
  Svaren och handlingsplanerna från varje medlemsstat utvärderades av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor. I vissa fall ansågs handlingsplanerna otillfredsställande, och man begärde ytterligare uppgifter eller åtaganden.
  Samtliga rapporter följdes upp, och i de mest besvärliga fallen företogs ett nytt besök på platsen för att bedöma de resultat som uppnåtts.
  Dessutom utarbetades en allmän rapport där man redogjorde för huvuddragen i besöken i medlemsstaterna, och även den rapporten offentliggjordes på Internet.
  Slutligen utnyttjade kommissionen sina uppgifter och erfarenheter från besöken för att utarbeta ett dokument där det fastställs minimikrav för valideringen av de uppgifter som förs in i de nationella databaserna, liksom normer för kraven på vart och ett av jämförelsekriterierna (benchmarking). |
| --- | --- |

67.

De besök som diskuteras har samtliga gjorts under 2002. En detaljerad rapport utarbetades om de iakttagelser som gjordes, med slutsatser och rekommendationer, och rapporten skickades ut till medlemsstaterna för kommentarer. Därefter färdigställdes den och offentliggjordes på Internet.

Alla medlemsstaterna uppmanades att lägga fram en handlingsplan för att komma till rätta med de problem som iakttagits.

Svaren och handlingsplanerna från varje medlemsstat utvärderades av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor. I vissa fall ansågs handlingsplanerna otillfredsställande, och man begärde ytterligare uppgifter eller åtaganden.

Samtliga rapporter följdes upp, och i de mest besvärliga fallen företogs ett nytt besök på platsen för att bedöma de resultat som uppnåtts.

Dessutom utarbetades en allmän rapport där man redogjorde för huvuddragen i besöken i medlemsstaterna, och även den rapporten offentliggjordes på Internet.

Slutligen utnyttjade kommissionen sina uppgifter och erfarenheter från besöken för att utarbeta ett dokument där det fastställs minimikrav för valideringen av de uppgifter som förs in i de nationella databaserna, liksom normer för kraven på vart och ett av jämförelsekriterierna (benchmarking).

| 70. | Situationen när det gäller den statistiska övervakningen har utvecklats efter revisionsrättens kontroll. För att förbättra tydligheten och jämförbarheten i medlemsstaternas årsrapporter om kontroller inom nötkreaturssektorn när det gäller gemenskapens bestämmelser för identifiering och registrering har kommissionen antagit förordning (EG) nr 499/2004 om ändring av förordning (EG) nr 1082/2003 när det gäller tidsfristen och förlagan för utformning av rapporter inom nötkreaturssektorn. |
| --- | --- |

70.

Situationen när det gäller den statistiska övervakningen har utvecklats efter revisionsrättens kontroll. För att förbättra tydligheten och jämförbarheten i medlemsstaternas årsrapporter om kontroller inom nötkreaturssektorn när det gäller gemenskapens bestämmelser för identifiering och registrering har kommissionen antagit förordning (EG) nr 499/2004 om ändring av förordning (EG) nr 1082/2003 när det gäller tidsfristen och förlagan för utformning av rapporter inom nötkreaturssektorn.

| 74. | IAKS-förordningarna är mycket tydliga när det gäller oegentligheter vars påföljd kan bli nedsättning eller uteslutning från stöd.
  När det gäller de anomalier som revisionsrätten anför som exempel skall medlemsstaterna utnyttja de möjligheter till administrativa påföljder som föreskrivs genom artikel 10 e i rådets förordning (EG) nr 1760/2000. |
| --- | --- |

74.

IAKS-förordningarna är mycket tydliga när det gäller oegentligheter vars påföljd kan bli nedsättning eller uteslutning från stöd.

När det gäller de anomalier som revisionsrätten anför som exempel skall medlemsstaterna utnyttja de möjligheter till administrativa påföljder som föreskrivs genom artikel 10 e i rådets förordning (EG) nr 1760/2000.

RESULTAT AV REVISIONSRÄTTENS GRANSKNING I DE MEDLEMSSTATER SOM BESÖKTS

| 83. | Medlemsstaterna skall se till att den nationella databasen är fullt fungerande sedan den 31 december 1999 och att uppgifter om varje nötkreatur och samtliga anläggningar där det har hållits kan kontrolleras i varje givet ögonblick. Enligt rådets direktiv 64/432/EEG skall nötkreatur avsedda för handel inom gemenskapen åtföljas av ett hälsointyg som utfärdats av en officiell veterinär, som innehåller uppgift om det berörda djurets identifiering och destinationsanläggningen. För den senare kategorin djur skall det dessutom göras en anmälan från den anläggning som djuret förflyttats från. |
| --- | --- |

83.

Medlemsstaterna skall se till att den nationella databasen är fullt fungerande sedan den 31 december 1999 och att uppgifter om varje nötkreatur och samtliga anläggningar där det har hållits kan kontrolleras i varje givet ögonblick. Enligt rådets direktiv 64/432/EEG skall nötkreatur avsedda för handel inom gemenskapen åtföljas av ett hälsointyg som utfärdats av en officiell veterinär, som innehåller uppgift om det berörda djurets identifiering och destinationsanläggningen. För den senare kategorin djur skall det dessutom göras en anmälan från den anläggning som djuret förflyttats från.

| 87. | Genom förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs det att varje djurhållare skall anmäla alla förflyttningar till och från anläggningen till den behöriga myndigheten. Vidare ingår en korrekt uppgiftsöverföring till den behöriga myndigheten i riskanalysen, som skall ligga till grund för urvalet av anläggningar som skall inspekteras vid kontrollerna. Kommissionen har tillhandahållit rådgivning i arbetsgruppen, där samtliga medlemsstater deltagit, och i tillämpliga fall har kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor lämnat rekommendationer. |
| --- | --- |

87.

Genom förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs det att varje djurhållare skall anmäla alla förflyttningar till och från anläggningen till den behöriga myndigheten. Vidare ingår en korrekt uppgiftsöverföring till den behöriga myndigheten i riskanalysen, som skall ligga till grund för urvalet av anläggningar som skall inspekteras vid kontrollerna. Kommissionen har tillhandahållit rådgivning i arbetsgruppen, där samtliga medlemsstater deltagit, och i tillämpliga fall har kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor lämnat rekommendationer.

| 88. | Definitionen av djurhållare enligt förordning (EG) nr 1760/2000 omfattar slakterier, och därför skall dessa ingå i de nationella databaserna. Kommissionen tog upp denna fråga under arbetet med att erkänna att den franska databasen var fullt fungerande, och de franska myndigheterna åtog sig bland annat att se till att alla förflyttningar skulle föras in i databasen. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor har lämnat rekommendationer efter att ha gjort liknande iakttagelser. |
| --- | --- |

88.

Definitionen av djurhållare enligt förordning (EG) nr 1760/2000 omfattar slakterier, och därför skall dessa ingå i de nationella databaserna. Kommissionen tog upp denna fråga under arbetet med att erkänna att den franska databasen var fullt fungerande, och de franska myndigheterna åtog sig bland annat att se till att alla förflyttningar skulle föras in i databasen. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor har lämnat rekommendationer efter att ha gjort liknande iakttagelser.

SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER

| 92. | Så som revisionsrätten noterar lade kommissionen fram ett förslag till informationsutbyte mellan de nationella databaserna, men detta förslag avslogs av rådet. På grund av det rättsliga vakuum som råder kan något beslut om tillämpningen inte fattas.
  Animo är ett datoriserat system för utbyte om uppgifter om djurförflyttningar inom handeln mellan medlemsstaterna. Animo-systemet kommer att ersättas med Traces-systemet, som är ett nytt datasystem som utformats för att förbättra hanteringen av uppgifter om förflyttningar av djur, både utanför och inom EU. Traces kommer att öka mängden och kvaliteten på uppgifterna om förflyttningar och underlätta informationsutbytet mellan nationella myndigheter och EU:s myndigheter samt tillhandahålla ett system med elektroniska veterinärintyg. Kommissionen presenterade Traces i april 2004, och en harmoniserad förlaga till intyg och inspektionsprotokoll för handel inom gemenskapen med djur och produkter av animaliskt ursprung införs genom kommissionens förordning (EG) nr 599/2004. Denna förlaga till intyg inbegriper uppgifter om identifieringen av djur.
  Vidare skall nötkreatur vid transport till andra medlemsstater åtföljas av ett hälsointyg som utfärdats av en officiell veterinär enligt direktiv 64/432/EEG, inklusive uppgifter om djurens hälsotillstånd och identitet.
  Ömsesidigt bistånd mellan de administrativa myndigheterna i medlemsstaterna och samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära och zootekniska frågor omfattas av direktiv 89/608/EEG, som det hänvisas till i skäl 11 i förordning (EG) nr 1760/2000. |
| --- | --- |

92.

Så som revisionsrätten noterar lade kommissionen fram ett förslag till informationsutbyte mellan de nationella databaserna, men detta förslag avslogs av rådet. På grund av det rättsliga vakuum som råder kan något beslut om tillämpningen inte fattas.

Animo är ett datoriserat system för utbyte om uppgifter om djurförflyttningar inom handeln mellan medlemsstaterna. Animo-systemet kommer att ersättas med Traces-systemet, som är ett nytt datasystem som utformats för att förbättra hanteringen av uppgifter om förflyttningar av djur, både utanför och inom EU. Traces kommer att öka mängden och kvaliteten på uppgifterna om förflyttningar och underlätta informationsutbytet mellan nationella myndigheter och EU:s myndigheter samt tillhandahålla ett system med elektroniska veterinärintyg. Kommissionen presenterade Traces i april 2004, och en harmoniserad förlaga till intyg och inspektionsprotokoll för handel inom gemenskapen med djur och produkter av animaliskt ursprung införs genom kommissionens förordning (EG) nr 599/2004. Denna förlaga till intyg inbegriper uppgifter om identifieringen av djur.

Vidare skall nötkreatur vid transport till andra medlemsstater åtföljas av ett hälsointyg som utfärdats av en officiell veterinär enligt direktiv 64/432/EEG, inklusive uppgifter om djurens hälsotillstånd och identitet.

Ömsesidigt bistånd mellan de administrativa myndigheterna i medlemsstaterna och samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära och zootekniska frågor omfattas av direktiv 89/608/EEG, som det hänvisas till i skäl 11 i förordning (EG) nr 1760/2000.

| 93. | Kommissionen noterar revisionsrättens rekommendation att anmälningarna skall omfattas av korrekta och identiska regler i samtliga medlemsstater, men i förordning (EG) nr 1760/2000, som antagits av Europaparlamentet och rådet, föreskrivs inget antagande av närmare bestämmelser om förfarandet för anmälan till den behöriga myndigheten.
  Kommissionen är enig med revisionsrättens rekommendation om att registret vid anläggningarna bör beakta djurhållarens verksamhet och den tekniska utvecklingen. Det bör emellertid noteras att den befintliga lagstiftningen gör det möjligt för medlemsstaterna att använda sig av streckkoder och Internet.
  Kommissionen håller med om revisionsrättens rekommendation när det gäller att införa förfaranden för att kontrollera återsändandet av pass till den utfärdande myndigheten, men genom förordning (EG) nr 1760/2000 planeras inte antagandet av några närmare regler för dessa förfaranden. |
| --- | --- |

93.

Kommissionen noterar revisionsrättens rekommendation att anmälningarna skall omfattas av korrekta och identiska regler i samtliga medlemsstater, men i förordning (EG) nr 1760/2000, som antagits av Europaparlamentet och rådet, föreskrivs inget antagande av närmare bestämmelser om förfarandet för anmälan till den behöriga myndigheten.

Kommissionen är enig med revisionsrättens rekommendation om att registret vid anläggningarna bör beakta djurhållarens verksamhet och den tekniska utvecklingen. Det bör emellertid noteras att den befintliga lagstiftningen gör det möjligt för medlemsstaterna att använda sig av streckkoder och Internet.

Kommissionen håller med om revisionsrättens rekommendation när det gäller att införa förfaranden för att kontrollera återsändandet av pass till den utfärdande myndigheten, men genom förordning (EG) nr 1760/2000 planeras inte antagandet av några närmare regler för dessa förfaranden.

| 94. | Kommissionen lade fram ett förslag till rådet om informationsutbyte mellan de nationella databaserna, men rådet avvisade det förslaget. |
| --- | --- |

94.

Kommissionen lade fram ett förslag till rådet om informationsutbyte mellan de nationella databaserna, men rådet avvisade det förslaget.

| 95. | Det behövs fastställda och öppna kriterier och riktmärken (benchmarks) som baserar sig på gemensamma normer. Trots det rättsliga vakuum som råder har kommissionen inlett arbetet med att se över och konsolidera de kriterier och riktmärken som för närvarande används. Dessa riktmärken har redan diskuterats vid flera samordningsmöten med kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor och i kommissionens arbetsgrupper, med deltagande av samtliga medlemsstater. |
| --- | --- |

95.

Det behövs fastställda och öppna kriterier och riktmärken (benchmarks) som baserar sig på gemensamma normer. Trots det rättsliga vakuum som råder har kommissionen inlett arbetet med att se över och konsolidera de kriterier och riktmärken som för närvarande används. Dessa riktmärken har redan diskuterats vid flera samordningsmöten med kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor och i kommissionens arbetsgrupper, med deltagande av samtliga medlemsstater.

| 96. | Genom förordning (EG) nr 1760/2000 förskrivs ingenting om att erkännandena av att databaserna är fullt fungerande skall förnyas eller att dessa skall bli föremål för årliga godkännanden. Det är medlemsstaternas ansvar att se till att det finns en fungerande nationell databas.
  Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur, inklusive den nationella databasen, har inspekterats av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor, i synnerhet under de inspektioner om spårbarhet som gjordes 2002, men även under kontrollbesök som gällde frågor om identifieringen av djur. Mot bakgrund av resultaten av dessa kontroller lämnade kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor rekommendationer till de berörda medlemsstaterna om vilka åtgärder de bör vidta. |
| --- | --- |

96.

Genom förordning (EG) nr 1760/2000 förskrivs ingenting om att erkännandena av att databaserna är fullt fungerande skall förnyas eller att dessa skall bli föremål för årliga godkännanden. Det är medlemsstaternas ansvar att se till att det finns en fungerande nationell databas.

Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur, inklusive den nationella databasen, har inspekterats av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor, i synnerhet under de inspektioner om spårbarhet som gjordes 2002, men även under kontrollbesök som gällde frågor om identifieringen av djur. Mot bakgrund av resultaten av dessa kontroller lämnade kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor rekommendationer till de berörda medlemsstaterna om vilka åtgärder de bör vidta.

| 97. | Kommissionen noterar revisionsrättens rekommendation att se över reglerna för kontroller och påföljder.
  De närmare tillämpningsbestämmelserna för minimipåföljder fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 494/98, och möjligheten står öppen för medlemsstaterna att fastställa andra administrativa påföljder eller döma för lagöverträdelser, beroende på hur allvarlig överträdelsen är.
  Närmare bestämmelser om miniminivån på kontrollerna fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003, som ersätter förordning (EG) nr 2630/97.
  Kommissionen anser att det med tanke på systemens olika mål skulle äventyra en smidig hantering av systemet med djurstöd om man försökte integrera identifieringssystemet med IAKS, och det skulle dessutom kunna ifrågasättas ur rättslig synpunkt. IAKS omfattar bland annat djur för vilka man har ansökt om bidrag inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Den enda relevanta kontrollen mellan systemen skulle därför vara att man kontrollerar att sådana djur har ett identifieringsnummer.
  Systemet med identifiering måste göra det möjligt att av veterinära skäl spåra alla förflyttningar av djur; man skall alltså utan dröjsmål kunna spåra smittade djur vid ett sjukdomsutbrott, så att man snabbt och effektivt kan bekämpa sjukdomen.
  Under arbetet med IAKS-lagstiftningen och tolkningen av denna har man beaktat vikten av att nedsättningar av stöd, eller avslag på stödansökningar, skall tillämpas i proportion till den överträdelse som har begåtts och bara i tillämpliga fall. Kommissionen anser att kontrollerna bör vara så praktiska och effektiva som möjligt, samtidigt som de skall ge det nödvändiga ekonomiska skyddet. |
| --- | --- |

97.

Kommissionen noterar revisionsrättens rekommendation att se över reglerna för kontroller och påföljder.

De närmare tillämpningsbestämmelserna för minimipåföljder fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 494/98, och möjligheten står öppen för medlemsstaterna att fastställa andra administrativa påföljder eller döma för lagöverträdelser, beroende på hur allvarlig överträdelsen är.

Närmare bestämmelser om miniminivån på kontrollerna fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003, som ersätter förordning (EG) nr 2630/97.

Kommissionen anser att det med tanke på systemens olika mål skulle äventyra en smidig hantering av systemet med djurstöd om man försökte integrera identifieringssystemet med IAKS, och det skulle dessutom kunna ifrågasättas ur rättslig synpunkt. IAKS omfattar bland annat djur för vilka man har ansökt om bidrag inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Den enda relevanta kontrollen mellan systemen skulle därför vara att man kontrollerar att sådana djur har ett identifieringsnummer.

Systemet med identifiering måste göra det möjligt att av veterinära skäl spåra alla förflyttningar av djur; man skall alltså utan dröjsmål kunna spåra smittade djur vid ett sjukdomsutbrott, så att man snabbt och effektivt kan bekämpa sjukdomen.

Under arbetet med IAKS-lagstiftningen och tolkningen av denna har man beaktat vikten av att nedsättningar av stöd, eller avslag på stödansökningar, skall tillämpas i proportion till den överträdelse som har begåtts och bara i tillämpliga fall. Kommissionen anser att kontrollerna bör vara så praktiska och effektiva som möjligt, samtidigt som de skall ge det nödvändiga ekonomiska skyddet.

| 98. | För det första skulle en förändrad lagstiftning inte förhindra att nötkreatur som är äldre än 30 månader, och som därför inte omfattas av bestämmelserna om identifiering och registrering, kommer till slakterierna – den skulle till och med kunna innebära en risk för olaglig slakt av de djuren.
  För det andra planerar myndigheterna i Förenade kungariket att, i ljuset av yttrandet från ”Food Safety Authority”, upphöra med slakt av djur som är äldre än 30 månader. Någon tidpunkt för detta stopp är inte fastställt, men troligtvis införs det i början av 2005. |
| --- | --- |

98.

För det första skulle en förändrad lagstiftning inte förhindra att nötkreatur som är äldre än 30 månader, och som därför inte omfattas av bestämmelserna om identifiering och registrering, kommer till slakterierna – den skulle till och med kunna innebära en risk för olaglig slakt av de djuren.

För det andra planerar myndigheterna i Förenade kungariket att, i ljuset av yttrandet från ”Food Safety Authority”, upphöra med slakt av djur som är äldre än 30 månader. Någon tidpunkt för detta stopp är inte fastställt, men troligtvis införs det i början av 2005.

| 99. | Kommissionen erkänner att det inte går att garantera fullständig spårbarhet av samtliga nötkreatur. Med beaktande av det rättsliga vakuumet har kommissionen emellertid satsat på att bistå medlemsstaterna för att öka de nationella databasernas tillförlitlighet genom det fortgående arbetet med riktmärken (benchmarking). Vidare kommer införandet av Traces-systemet att bidra till att djur i gemenskapshandeln blir lättare att spåra. |
| --- | --- |

99.

Kommissionen erkänner att det inte går att garantera fullständig spårbarhet av samtliga nötkreatur. Med beaktande av det rättsliga vakuumet har kommissionen emellertid satsat på att bistå medlemsstaterna för att öka de nationella databasernas tillförlitlighet genom det fortgående arbetet med riktmärken (benchmarking). Vidare kommer införandet av Traces-systemet att bidra till att djur i gemenskapshandeln blir lättare att spåra.

---