----

----

I Teave

Nõukogu

----

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 6/2005,

15. november 2004,

pidades silmas Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... aasta direktiivi 2005/.../EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2005/C 38 E/01)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

1. PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva direktiivi eesmärk on aidata kaasa siseturu nõuetekohasele toimimisele ja tarbijakaitse kõrge taseme saavutamisele, lähendades tarbijate majandushuve kahjustavad ebaausaid kaubandustavasid käsitlevad liikmesriikide õigus- ja haldusnormid.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

Artikkel 3

Reguleerimisala

1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse artiklis 5 sätestatud ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausate kaubandustavade suhtes enne ja pärast tootega seonduva äritehingu sõlmimist ja selle ajal.

2.   Käesolev direktiiv ei piira lepinguõiguse kohaldamist ja eelkõige lepingu kehtivust, koostamist ja mõju käsitlevate eeskirjade kohaldamist.

3.   Käesolev direktiiv ei piira toodete tervisekaitse- ja ohutusnõudeid käsitlevate ühenduse või siseriiklike eeskirjade kohaldamist.

4.   Kui käesoleva direktiivi sätted on vastuolus ebaausate kaubandustavade konkreetseid aspekte reguleerivate muude ühenduse eeskirjadega, siis on viimati nimetatud eeskirjad ülimuslikud ning neid kohaldatakse kõnealuste konkreetsete aspektide suhtes.

5.   Kuue aasta jooksul alates ... (8) saavad liikmesriigid käesoleva direktiiviga ühtlustatavas valdkonnas kohaldada siseriiklikke õigusnorme, mis on käesolevast direktiivist rangemad või üksikasjalikumad ning millega rakendatakse minimaalse ühtlustamise klausleid sisaldavaid direktiive. Kõnealused meetmed peavad tagama, et tarbijad on piisavalt kaitstud ebaausate kaubandustavade eest ning need peavad olema proportsionaalsed kõnealuse eesmärgi saavutamisega. Artiklis 18 nimetatud läbivaatamine võib vajaduse korral sisaldada ettepanekut käesoleva erandi pikendamiseks täiendavaks piiratud perioodiks.

6.   Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata lõike 5 alusel kohaldatud siseriiklikest sätetest.

7.   Käesolev direktiiv ei piira kohtute pädevust kindlaksmääravate eeskirjade kohaldamist.

8.   Käesolev direktiiv ei piira asutamistingimuste või lubade andmise kordade või deontoloogiliste käitumiskoodeksite või muude reguleeritud kutsealadele kehtestatud erireeglite, mille eesmärk on tagada kutsealade esindajate usaldusväärsuse kõrge tase, kohaldamist, mida liikmesriigid võivad vastavalt ühenduse õigusele kutsealade esindajatele kehtestada.

9.   Direktiivis 2002/65/EÜ määratletud “finantsteenuste” ja kinnisvara suhtes võivad liikmesriigid käesoleva direktiiviga ühtlustatavas valdkonnas kehtestada sellest rangemaid või üksikasjalikumaid nõudeid.

10.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata liikmesriikide nende õigus- ja haldusnormide kohaldamise suhtes, mis käsitlevad väärismetalltoodete väärismetalli proovi tõendamist ja märkimist.

Artikkel 4

Siseturg

Liikmesriigid ei piira teenuste osutamise vabadust ega kaupade vaba liikumist käesoleva direktiiviga lähendatava valdkonnaga seotud põhjustel.

2. PEATÜKK

EBAAUSAD KAUBANDUSTAVAD

Artikkel 5

Ebaausate kaubandustavade keeld

1.   Ebaausad kaubandustavad on keelatud.

2.   Kaubandustava on ebaaus, kui see:

3.   Kaubandustavasid, millega enamus tarbijaid kokku puutub, kuid mis tõenäoliselt moonutavad oluliselt ainult selliste tarbijarühmade majanduskäitumist, kes oma füüsilise või vaimse puude, vanuse või kergeusklikkuse tõttu on eriti vastuvõtlikud kaubandustava või sellega seotud toote suhtes viisil, mille ettenägemist võib ettevõtjalt õigustatult eeldada, hinnatakse lähtudes selle mõjust kõnealuse tarbijarühma keskmisele liikmele. See ei piira üldist ja seaduslikku reklaamitava esitada liialdavaid väiteid või väiteid, mida ei tule võtta sõna-sõnalt.

4.   Eelkõige on ebaausad need kaubandustavad, mis:

5.   I lisas on selliste kaubandustavade nimekiri, mida loetakse ebaausateks kõigil tingimustel.

1. JAGU

EKSITAVAD KAUBANDUSTAVAD

Artikkel 6

Eksitav tegevus

1.   Kaubandustava loetakse eksitavaks, kui see sisaldab valeandmeid ja on seetõttu ebaõige või muul moel, sealhulgas oma üldise esitusviisi tõttu, petab või tõenäoliselt petab keskmist tarbijat ühe või mitme alltoodud punkti osas, isegi kui teave on faktiliselt õige, ning kui see mõlemal juhul paneb või tõenäoliselt paneb keskmise tarbija tegema tehinguotsust, mida ta muidu ei oleks teinud:

2.   Kaubandustava loetakse samuti eksitavaks, kui see konkreetses olukorras, võttes arvesse kõiki selle iseärasusi ja asjaolusid, paneb või tõenäoliselt paneb keskmise tarbija tegema tehinguotsust, mida ta muul juhul ei oleks teinud, ning see hõlmab:

Artikkel 7

Eksitav tegevusetus

1.   Kaubandustava loetakse eksitavaks, kui see konkreetses olukorras, võttes arvesse kõiki selle iseärasusi ja asjaolusid ning kommunikatsioonivahendiga seotud piiranguid, jätab välja olulise teabe, mida keskmine tarbija antud olukorras vajab teadliku tehinguotsuse tegemiseks ja seega paneb või tõenäoliselt paneb keskmise tarbija tegema tehinguotsust, mida ta muul juhul ei teeks.

2.   Eksitavaks tegevusetuseks loetakse samuti seda, kui ettevõtja lõikes 1 nimetatud olulist teavet varjab või esitab seda ebaselgelt, arusaamatult, mitmetähenduslikult või ebaõigel ajal või ei määratle kaubandustava kaubanduslikku eesmärki, kui see ei ilmne juba kontekstist.

3.   Kui kaubandustava järgimisel kasutatav kommunikatsioonivahend seab ruumilisi või ajalisi piiranguid, siis võetakse teabe väljajätmise üle otsustamisel arvesse nimetatud piiranguid ning meetmeid, mida ettevõtja on võtnud, et kõnealune teave tarbijale muul viisil kättesaadavaks teha.

4.   Ostukutse puhul loetakse oluliseks alljärgnev teave, kui see ei ilmne juba kontekstist:

5.   Oluliseks loetakse kommertsteadaannetega, sealhulgas reklaami või turustamisega seotud teabele esitatavad ühenduse õigusaktidega kehtestatud nõuded, mille mittetäielik nimekiri on II lisas.

2. JAGU

AGRESSIIVSED KAUBANDUSTAVAD

Artikkel 8

Agressiivsed kaubandustavad

Kaubandustava loetakse agressiivseks, kui see konkreetses olukorras, võttes arvesse kõiki selle iseärasusi ja asjaolusid, ahistamise, sunni, sealhulgas füüsilise jõu kasutamise, või liigse mõjutamise kaudu kahjustab märkimisväärselt või tõenäoliselt kahjustab märkimisväärselt keskmise tarbija valikuvabadust või käitumist toote suhtes ning paneb või tõenäoliselt paneb ta seetõttu tegema tehinguotsust, mida ta muul juhul ei teeks.

Artikkel 9

Ahistamise, sunni ja liigse mõjutamise kasutamine

Otsustades, kas kaubandustava raames kasutatakse ahistamist, sundi, sealhulgas füüsilist jõudu, või liigset mõjutamist, võetakse arvesse:

3. PEATÜKK

KÄITUMISKOODEKSID

Artikkel 10

Käitumiskoodeksid

Käesolev direktiiv ei välista ebaausate kaubandustavade kontrollimist käitumiskoodeksite omanike poolt, mida liikmesriigid võivad toetada, ega artiklis 11 nimetatud isikute või organisatsioonide pöördumist selliste organite poole, kui küsimuse menetlemine sellistes organites täiendab kõnealuses artiklis nimetatud kohtu- või haldusmenetlusi.

4. PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 11

Jõustamine

1.   Liikmesriigid tagavad piisavad ja tõhusad meetmed ebaausate kaubandustavade vastu võitlemiseks ning käesoleva direktiivi sätete järgimiseks tarbijate huvides.

Selliste meetmete hulka kuuluvad õigusnormid, mille kohaselt isikud ja organisatsioonid, sealhulgas konkurendid, kellel on vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ebaausate kaubandustavade vastu võitlemiseks õigustatud huvi, võivad:

Iga liikmesriik otsustab, kumba nendest võimalustest rakendada ja kas kohtutel või haldusasutustel on õigus nõuda, et enne asja menetlusse võtmist kasutataks kaebuse lahendamiseks muid olemasolevaid vahendeid, sealhulgas artiklis 10 nimetatud vahendid. Need võimalused peavad olema kättesaadavad sõltumata sellest, kas mõjutatud tarbijad asuvad ettevõtjaga sama liikmesriigi territooriumil või teises liikmesriigis.

Iga liikmesriik otsustab:

2.   Lõikes 1 nimetatud õigusnormide kohaselt annavad liikmesriigid kohtutele või haldusasutustele järgmised volitused, kui nad kõiki asjaga seotud huve ja eelkõige avalikku huvi arvesse võttes peavad vajalikuks:

isegi kui puuduvad tõendid tegeliku kahju või ettevõtja kavatsuse või hooletuse kohta.

Samuti näevad liikmesriigid ette kiirendatud korra, mille kohaselt võidakse esimeses lõigus nimetatud meetmeid rakendada:

kokkuleppel, et iga liikmesriik valib nende kahe võimaluse vahel.

Lisaks võivad liikmesriigid anda kohtutele või haldusasutustele järgmised volitused, eesmärgiga kõrvaldada ebaausate kaubandustavade püsiv mõju, kui nende tavade lõpetamise kohta on tehtud lõplik otsus:

3.   Lõikes 1 nimetatud haldusasutused peavad:

Kui lõikes 2 nimetatud volitusi kasutab eranditult haldusasutus, peab ta oma otsuseid alati põhjendama. Lisaks tuleb sellisel juhul ette näha kord, mille kohaselt haldusasutuse volituste ebaõige või põhjendamatu kasutamise või kasutamata jätmise korral võib juhtumi saata kohtulikule läbivaatusele.

Artikkel 12

Kohtud ja haldusasutused: nõuete põhjendamine

Liikmesriigid annavad kohtutele või haldusasutustele artiklis 11 ettenähtud tsiviil- või haldusmenetlustega seoses volitused:

Artikkel 13

Karistused

Liikmesriigid näevad käesoleva direktiivi kohaldamisel vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest ette karistused ja võtavad nende rakendamiseks kõik vajalikud meetmed. Need karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Artikkel 14

Direktiivi 84/450/EMÜ muutmine

Direktiivi 84/450/EMÜ muudetakse järgmiselt:

Artikkel 15

Direktiivide 97/7/EÜ ja 2002/65/EÜ muutmine

1)   Direktiivi 97/7/EÜ artikkel 9 asendatakse järgmisega:

“Artikkel 9

Inertsmüük

Arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu .... aasta direktiivis 2005/.../EÜ, (11) mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul, (12) sätestatud inertsmüügi keeldu, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et vabastada tarbija kõigist kohustustest nende tarnete puhul, mida ta ei ole tellinud, kusjuures tarbija vastamata jätmist ei saa käsitada nõusolekuna.

2)   Direktiivi 2002/65/EÜ artikkel 9 asendatakse järgmisega:

“Artikkel 9

Arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu ....... aasta direktiivis 2005/.../EÜ, (11) mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul, (13) sätestatud inertsmüügi keeldu, ilma et see piiraks liikmesriikide õigusaktide nende sätete kohaldamist, mis käsitlevad sidevahendi abil sõlmitud lepingute automaatset uuendamist, kui selline automaatne uuendamine on nende sätetega lubatud, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et vabastada tarbija kõigist kohustustest nende tarnete puhul, mida ta ei ole tellinud, kusjuures tarbija vastamata jätmist ei saa käsitada nõusolekuna.

Artikkel 16

Direktiivi 98/27/EÜ ja määruse (EÜ) nr 2006/2004 muutmine

1)   Direktiivi 98/27/EÜ lisas asendatakse punkt 1 järgmisega:

2)   Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta (tarbijakaitsealase koostöö määrus) (14) lisasse lisatakse järgmine punkt:

Artikkel 17

Teave

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et anda tarbijatele teavet siseriiklike õigusaktide kohta, millega käesolev direktiiv üle võetakse, ning ergutavad vajaduse korral ettevõtjaid ja käitumiskoodeksite omanikke oma käitumiskoodekseid tarbijatele tutvustama.

Artikkel 18

Läbivaatamine

1.   Mitte hiljem kui neli aastat pärast...... (16) esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule üksikasjaliku aruande käesoleva direktiivi, eriti selle artikli 4 ja I lisa kohaldamise kohta, ühenduse tarbijakaitsealase õiguse edasise ühtlustamise ning lihtsustamise ulatuse kohta ning, võttes arvesse artikli 3 lõiget 5, meetmete kohta, mida on vaja ühenduse tasandil võtta tarbijakaitse nõuetekohase taseme säilitamise tagamiseks. Aruandele lisatakse vajadusel ettepanek käesoleva direktiivi või ühenduse õiguse muude asjakohaste osade läbivaatamiseks.

2.   Euroopa Parlament ja nõukogu püüavad, kooskõlas asutamislepinguga, võtta meetmed kahe aasta jooksul komisjoni poolt lõike 1 alusel esitatud ettepaneku tegemisest.

Artikkel 19

Ülevõtmine

Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid. (16) Liikmesriigid teavitavad sellest ning kõigist hilisematest muudatustest viivitamata komisjoni.

Nad rakendavad need meetmed. (17) Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

Artikkel 20

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 21

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, ...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

.....

----

(1)ELT C 108, 30.4.2004, lk 81.

(2)  Euroopa Parlamendi 20. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004), nõukogu 15. novembri 2004. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ..... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 250, 19.9.1984, lk 17. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/55/EÜ (EÜT L 290, 23.10.1997, lk 18).

(4)EÜT L 144, 4.6.1997, lk 19. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2002/65/EÜ (EÜT L 271, 9.10.2002, lk 16).

(5)EÜT L 166, 11.6.1998, lk 51. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2002/65/EÜ.

(6)EÜT L 271, 9.10.2002, lk 16.

(7)EÜT L 201, 31.7.2002, lk 37.

(8)  24 kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

(9)  Käesolev direktiiv.

(10)  ELT L...”

(11)  Käesolev direktiiv.

(12)  ELT L...”

(13)  ELT L...”

(14)ELT L 364, 9.12.2004, lk 1.

(15)  Käesolev direktiiv.

(16)  24 kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

(17)  30 kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

----

I LISA

KAUBANDUSTAVAD, MIS LOETAKSE EBAAUSATEKS KÕIGIL TINGIMUSTEL

Eksitavad kaubandustavad

Agressiivsed kaubandustavad

----

(1)  Nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiiv 89/522/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 298, 17.10.1989, lk 23). Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/36/EÜ (EÜT L 202, 30.7.1997, lk 60).

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31). Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

----

II LISA

Ühenduse õiguse sätted, millega kehtestatakse reklaami- ja kommertsteadaannete eeskirjad

Direktiivi 97/7/EÜ artiklid 4 ja 5

Nõukogu 13. juuni 1990. aasta direktiivi 90/314/EMÜ reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta (1) artikkel 3

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 1994. aasta direktiivi 94/47/EÜ ostjate kaitse kohta, mis puudutab kinnisvara osaajalise kasutamise õiguse ostulepingute teatavaid aspekte, (2) artikli 3 lõige 3

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/6/EÜ tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel (3) artikli 3 lõige 4

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (4) artiklid 86–100

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) (5) artiklid 5 ja 6

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/7/EÜ, millega muudetakse direktiivi 87/102/EMÜ liikmesriikide tarbijakrediiti käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, (6) artikli 1 punkt d

Direktiivi 2002/65/EÜ artiklid 3 ja 4

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. jaanuari 2002. aasta direktiivi 2001/107/EÜ, millega muudetakse avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamist käsitlevat nõukogu direktiivi 85/611/EMÜ, et reguleerida fondivalitsejate ja lihtsustatud emissiooniprospektidega seonduvat, (7) artikli 1 lõige 9

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/92/EÜ kindlustusvahenduse kohta (8) artiklid 12 ja 13

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta direktiivi 2002/83/EÜ elukindlustuse kohta (9) artikkel 36

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta (10) artikkel 19

Nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/49/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (kolmas kahjukindlustuse direktiiv) (11) artiklid 31 ja 43

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/71/EÜ, mis käsitleb väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatavat prospekti, (12) artiklid 5, 7 ja 8.

----

(1)EÜT L 158, 23.6.1990, lk 59.

(2)EÜT L 280, 29.10.1994, lk 83.

(3)EÜT L 80, 18.3.1998, lk 27.

(4)EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/27/EÜ (ELT L 136, 30.4.2004, lk 34).

(5)EÜT L 178, 17.7.2000, lk 1.

(6)EÜT L 101, 1.4.1998, lk 17.

(7)EÜT L 41, 13.2.2002, lk 20.

(8)EÜT L 9, 15.1.2003, lk 3.

(9)EÜT L 345, 19.12.2002, lk 1. Direktiivi on muudetud nõukogu direktiiviga 2004/66/EÜ (ELT L 168, 1.5.2004, lk 35).

(10)ELT L 145, 30.4.2004, lk 1.

(11)EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2002/87/EÜ (EÜT L 35, 11.2.2003, lk 1).

(12)ELT L 345, 31.12.2003, lk 64.

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSE EELNÕU

I.   SISSEJUHATUS

II.   EESMÄRK

Käesoleva direktiivi eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigusnormid tarbijate majandushuve kahjustavate ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausate kaubandustavade kohta, et aidata kaasa siseturu nõuetekohasele toimimisele ja tarbijakaitse kõrge taseme saavutamisele.

Direktiiv:

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldised märkused

Üldjoontes on nõukogu järginud Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel esitatud arvamust ja komisjoni seisukohta selle arvamuse kohta. Nõukogu on täielikult või osaliselt oma ühisesse seisukohta üle võtnud 51 muudatust 58st komisjoni poolt heaks kiidetud muudatusest. Samuti on nõukogu kinnitanud 4 muudatust (43, 64, 91 ja 110), mida komisjon ei pidanud algselt võimalikuks heaks kiita.

Ühine seisukoht kajastab probleemide ja huvide tasakaalu ning selle põhitulemustena:

Komisjon on nõukogus kokku lepitud ühise seisukoha heaks kiitnud.

2.   Euroopa Parlamendi muudatused

Euroopa Parlament võttis 20. aprilli 2004. aasta plenaaristungil vastu 94 parandust nimetatud ettepanekule.

Nõukogu:

3.   Muud nõukogu tehtud uuendused

Ühises seisukohas tehti alljärgnevad muud uuendused:

IV.   JÄRELDUS

Nõukogu on seisukohal, et käesolev ühine seisukoht, mis sisaldab III jao punkti 2 alapunktides a ja b nimetatud muudatusi, võtab olulisel määral arvesse Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel esitatud arvamust.

Selles on saavutatud tasakaal, mis tagab nii tarbijakaitse kui siseturu hea toimimise, kuna see uus ühine raamistik lihtsustab ettevõtjate ja tarbijate tegevuse õiguslikku keskkonda, tagades samal ajal tarbijakaitse kõrge taseme.

----

(1)ELT C 104 E, 30.4.2004.

(2)ELT C 108, 30.4.2004, lk 81.

----

----

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 7/2005,

15. november 2004,

pidades silmas Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... aasta määrust (EÜ) nr .../2005, millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes ning (EMÜ) nr 574/72, millega on kehtestatud määruse (EMÜ) nr 1408/71 rakendamise kord

(2005/C 38 E/02)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 42 ja 308,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

pärast konsulteerimist regioonide komiteega,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE

Artikkel 1

Määrust (EMÜ) nr 1408/71 muudetakse järgmiselt.

Artikkel 2

Määrust (EMÜ) nr 574/72 muudetakse järgmiselt.

Artikkel 3

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikli 1 lõiget 9 määruse (EMÜ) nr 1408/71 artiklit 95f puudutavas osas, I lisa lõike 1 punkti a ja lõike 1 punkti b ja II lisa punkte 2 ja 4 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2005.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, ...

Euroopa Parlamendi nimel

president

....

Nõukogu nimel

eesistuja

.....

----

(1)ELT C 80, 30.3.2004, lk 118.

(2)  Euroopa Parlamendi 11. märtsi 2004. aasta arvamus (ELT C 102 E, 28.4.2004, lk 804), nõukogu 15. novembri 2004. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ...... aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 149, 5.7.1971, lk 2. Määrust on ajakohastatud määrusega (EÜ) nr 118/97 (ELT L 28, 30.1.1997, lk 1), viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 631/2004 (ELT L 100, 6.4.2004, lk 1) ja tunnistatud kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 883/2004 (ELT L 166, 30.4.2004, lk 1) rakendusmääruse jõustumisel. Määrus tuleb kehtetuks tunnistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 883/2004 (ELT L 166, 30.4.2004, lk 1) kohaldamiskuupäevast.

(4)EÜT L 74, 27.3.1972, lk 1. Määrust on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 631 /2004 (ELT L 100, 6.4.2004. lk 1).

(5)  18. aprilli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-290/00, EKL 2002, lk I-3567.

(6)  13. juuni 1996. aasta otsus kohtuasjas C-170/95, EKL 1996, lk I-2921.

(7)  8. märtsi 2001.aasta otsus kohtuasjas C-215/99, EKL 2001 I-1901 ja 31. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-43/99, EKL 2001 I-4265.

(8)  Kõige soodsama kohtlemise põhimõtet on Euroopa Ühenduste Kohus meelde tuletanud oma 7. veebruari 1991. aasta otsuses kohtuasjas C-227/89, EKL 1991, lk I-323; 9. novembri 1995. aasta otsuses kohtuasjas C-475/93, EKL 1995, lk I-3813; 9. novembri 2000. aasta otsuses kohtuasjas C-75/99, EKL 2000 lk I-9399 ja 5. veebruari 2002. aasta otsuses kohtuasjas C-277/99, EKL 2002 lk I-1261.

(9)  30. aprilli 1996. aasta otsus kohtuasjas C-214/94, EKL 1996, lk I-2253;

30. aprilli 1996. aasta otsus kohtuasjas C-308/96, EKL 1996, lk I-2097;

15. jaanuari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-55/2000, EKL 2002, lk I-413.

(10)  ELT L ...”

----

I LISA

Määruse (EMÜ) nr 1408/71 lisasid muudetakse järgmiselt.

----

II LISA

Määruse (EMÜ) nr 574/72 lisad muudetakse järgmiselt.

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSE EELNÕU

I.   SISSEJUHATUS

27. augustil 2003 esitas komisjon nõukogule ettepaneku Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1408/71 sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes ning määrust (EMÜ) nr 574/72, millega on kehtestatud määruse (EMÜ) nr 1408/71 rakendamise kord (mitmesugused parandused).

Majandus- ja sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 10. detsembril 2003.

Toimides vastavalt asutamislepingu artiklile 251 esitas Euroopa Parlament 11. märtsil 2004 oma esimese lugemise arvamuse.

Komisjon esitas seejärel 30. aprillil 2004 oma muudetud ettepaneku, milles kiideti täielikult heaks Euroopa Parlamendi poolt tehtud neli muudatust.

Nõukogu kiitis neist muudatustest heaks kolm tervikuna ja ühe sisuliselt.

Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 251 lõikele 2 võttis nõukogu 15. november 2004 vastu oma ühise seisukoha.

II.   EESMÄRK

Käesoleva määruse eesmärgiks on ajakohastada määruseid (EMÜ) nr 1408/71 (1) ja nr 574/72, (2) et võtta arvesse muudatusi siseriiklikes õigusaktides ning selgitada õiguslikku olukorda seoses nimetatud määruste teatud artiklitega. Määruses võetakse arvesse Euroopa Kohtu praktika hiljutisi arenguid, eelkõige otsuseid, mis käsitlevad rahalisi mitteosamakselisi erihüvitisi, mis ei ole eksporditavad, juhul kui need vastavad kindlaksmääratud kriteeriumidele ja on esitatud määruse (EMÜ) nr 1408/71 IIa lisas. Määruses võetakse samuti arvesse kohtuotsuseid, mis käsitlevad määruse ja kahepoolsete sotsiaalkindlustuslepingute sätete vahelist suhet, mille kohaldamist jätkatakse, kui need vastavad määruse III lisasse arvamise nõuetele.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Euroopa Parlamendi muudatused

Euroopa Parlament võttis vastu neli muudatust komisjoni ettepanekusse.

Kõik need muudatused lisati esitatud kujul komisjoni muudetud ettepanekusse.

2.   Nõukogu seisukoht Euroopa Parlamendi muudatuste kohta

Nõukogu sai tervikuna heaks kiita järgmised kolm muudatust:

Nõukogu kiitis samuti heaks, ümbersõnastamise puhul, parlamendi suulise muudatuse aluseks oleva põhimõtte, millega soovitatakse liikmesriikidel võtta üleminekukorra või kahepoolsete lahenduste teel (vt sissejuhatuse lõik 6) meetmed, et leevendada IIa lisa hüvitiste nimekirja tehtud teatud muudatuste kahjulikku mõju (eelkõige kui hüvitist ei saa enam eksportida lisasse kandmise tõttu) nimetatud hüvitisi eelnevalt saanud isikute suhtes.

IV.   KOMISJONI ETTEPANEKU ARTIKLI 1 LÕIGE 5

Komisjoni ettepaneku artikli 1 lõike 5 eesmärgiks on muuta määrust (EMÜ) nr 1408/71 täpsustamaks, et kõikidelt pensionäridele makstavatelt pensionitelt võib teha mahaarvamisi haiguse ning raseduse ja sünnitusega seotud sissemaksete jaoks, kui siseriiklikud õigusaktid seda ette näevad.

Nõukogu on otsustanud seda komisjoni ettepaneku osa mitte lisada oma ühisesse seisukohta kuni määruse (EÜ) nr 883/2004, mis käsitleb sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamist, jõustumiseni.

Nõukogu tunnistab vajadust tasakaalu järele mahaarvatud sissemaksete ja makstud hüvitiste maksumuse vahel, nagu on ette nähtud määruse (EMÜ) nr 1408/71 artikli 33 lõikega 1. Võimalus maha arvata sissemakseid kõikide pensionärile makstud pensionide alusel tuleneb sellest põhimõttest. Nõukogu arvab siiski, et määruse (EMÜ) nr 1408/71 uuendamise ja lihtsustamise protsessi raames ning meenutades kokkulepet, et lihtsustatud määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 5 (faktide assimileerimine) kohaldamise kord seoses artikliga 30 (pensionäride sissemaksed) sätestatakse rakendusmääruses, oleks enneaegne võtta selline meede käesoleval hetkel. Nõukogu arvab samuti, et selgelt tuleb väljendada seda, et siseriiklike õigusaktide alusel ei ole võimalik sisse nõuda rohkem sissemakseid, kui asjaomaselt isikult nõutaks juhul, kui see isik saaks kõnealuse liikmesriigi õigusaktide kohaselt kõiki pensione.

V.   NÕUKOGU MÄÄRUSE (EMÜ) nr 1408/71 IIA LISAGA SEOTUD ERIKÜSIMUSED

Komisjoni ettepanekuga sooviti muuseas muuta nõukogu määruse (EMÜ) nr 1408/71 artikli 4 lõiget 2a ja IIa lisa, mis käsitlevad mitteosamakselisi erihüvitisi, võttes arvesse Euroopa Kohtu hiljutist kohtupraktikat seoses mitteosamakseliste erihüvitiste klassifikatsiooniga, nimelt 5. märtsi 1998. aasta otsust kohtuasjas C-160/96, Molenaar v. Allgemeine Ortskrankenkasse Baden-Wurttemberg (EKL 1998 I-843), 8. märtsi 2001. aasta otsust kohtuasjas C-215/99, Friedrich Jauch v. Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter (EKL 2001 I 1901) ja 31. mai 2001. aasta otsust kohtuasjas C-43/99, Ghislain Leclere, Alina Deaconescu ja Caisse nationale des prestations familiales (EKL 2001 I-4265).

Mitteosamakselisi erihüvitisi võib määratleda kui “klassikalise” sotsiaalkindlushüvitise ja sotsiaalabi vahepealset hüvitist. IIa lisas on nimekiri sellistest hüvitistest, mis antakse määruse (EMÜ) nr 1408/71 artikli 10a tingimuste kohaselt eranditult isikutele, kes elavad antud liikmesriigi territooriumil (ja ei ole seega selliste isikute teise liikmesriiki siirdumise korral “eksporditavad”).

Selleks, et hõlbustada isikute vaba liikumist liidus, on komisjon teinud ettepaneku, et seda nimekirja tuleks lihtsustada, ja et osa antud hetkel nõukogu määruse (EMÜ) nr 1408/71 IIa lisas loetletud hüvitistest tuleks vastavalt Euroopa Kohtu praktikale nimekirjast välja jätta.

Nõukogu nõustus ühehäälselt kõnealuse lisa kannete klassifitseerimise muudetud kriteeriumidega, nagu on sätestatud määruse muudetud artikli 4 lõikes 2a, ja mis on üksikasjalikult esitatud ühises seisukohas. Need kriteeriumid on identsed sotsiaalkindlustussüsteemi kooskõlastamist käsitleva määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 70 tekstis esitatud kriteeriumidega nimetatud määruse vastava lisa kohaldamisel (X lisa). Kõnealuste kriteeriumide objektiivsele kohaldamisele kaasaaitamiseks tehti ettepanek, et artikli 4 lõike 2a kohaldamine peaks olema suunatud järgneva tagamisele:

Nõukogu püüdis samuti kokku leppida IIa lisasse lisatavate kannete aluseks olevate kriteeriumide osas ning määratleda invaliidsuskavade mõned põhinäitajad, mis oleks abiks selliste kavade klassifitseerimisel, pakkudes “üksnes puuetega inimeste erikaitset”. Eespool toodud lähenemisviisi alusel võiks saavutada ühehäälse kokkuleppe suurema enamuse IIa lisa kannete klassifitseerimise osas, mille tulemuseks oleks lisa oluline lihtsustamine.

Siiski ei jõutud ühehäälsele kokkuleppele komisjoni ettepaneku osas teatud konkreetsete kannete IIa lisast väljajätmise kohta. Asjaomased liikmesriigid ei nõustunud sellega, et soovitatud kriteeriume tuleks kasutada IIa lisas loetlemiseks sobivate hüvitiste kindlaksmääramisel. Kõnealused liikmesriigid soovisid oma kanded lisasse alles jätta, sest nende arvates täidavad kanded artikli 4 lõike 2a nõudeid, ning nad arvasid, et Euroopa Kohtu käesoleva aja praktika ei õigusta nende lisast väljajätmist.

Selleks, et võimaldada määruse vastuvõtmist tehtud märkimisväärsete edusammude alusel, nõustus nõukogu jätma nimetatud kanded IIa lisasse tulevaste Euroopa Kohtu pretsedentideni, mis võiks selgitada asjakohaseid kriteeriume ning edaspidi kaasa tuua lisa läbivaatamise.

Sellega seoses tegi komisjon avalduse nõukogu protokolli lisamiseks, milles rõhutatakse, et Euroopa Kohtu uute pretsedentide alusel võib vajalikuks osutuda kannete nimekirja läbivaatamine, eelkõige seoses asjaomaste hüvitistega. Komisjon nentis, et talle jääb õigus pöörduda Euroopa Kohtusse ja esitada ettepanek, ning kohtu järelduste põhjal IIa lisa kannete nimekiri vajadusel läbi vaadata.

Nõukogu nõustus samuti sellega, et puuetega isikute hüvitiste kooskõlastamise küsimusi – sealhulgas eelkõige selliste hüvitiste, mis on määruse (EMÜ) nr 1408/71 IIa lisast välja jäetud kas Euroopa Kohtu praktika kohaldamisel või käesoleva määruse alusel – tuleks edasi kaaluda, võttes arvesse asutamislepingu artikli 42 eesmärke ja eesmärgiga esitada konkreetsed ettepanekud enne 2005. aasta lõppu.

VI.   JÄRELDUS

Nõukogu arvab, et tema ühine seisukoht vastab komisjoni esialgse ettepaneku peamistele taotlustele ja käesoleva avalduse III osas toodud muudatuste sisseviimisega võetakse suures osas arvesse Euroopa Parlamendi esimese lugemise arvamust.

----

(1)  Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1408/71, sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja nende pereliikmete suhtes.

(2)  Nõukogu määrus (EMÜ) nr 574/72, millega kehtestatakse määruse (EMÜ) nr 1408/71

----

----

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 8/2005,

29. november 2004,

pidades silmas Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... aasta määrust (EÜ) nr .../2005, millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik

(2005/C 38 E/03)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 26, 95, 133 ja 135,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EMÜ) nr 2913/92 muudetakse järgmiselt.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikli 5a lõiget 2, artikli 13 lõike 2 teist lõiku, artikli 36a lõiget 4, artikli 36b lõiget 1, artikli 182a lõiget 2 ja artikli 182d lõiget 1 kohaldatakse alates ....... (8)

Kõiki teisi sätteid kohaldatakse pärast teises lõigus osutatud artiklite põhjal kehtestatud rakendussätete jõustumist. Artiklites 13, 36a, 36b, 36c, 182b, 182c ja 182d ette nähtud elektrooniline deklareerimine ning vajalikud automatiseeritud süsteemid riskijuhtimise rakendamiseks ja sisenemis-, impordi-, ekspordi- ja väljumistolliasutuste vahel andmete elektrooniliseks vahetamiseks peavad siiski olema võetud kasutusele kolm aasta jooksul kõnealuste artiklite kohaldatavaks muutumisest.

Hiljemalt kahe aasta möödumisel kohaldamise algusest hindab komisjon kõiki liikmesriikide esitatud taotlusi kolmandas lõigus osutatud tähtaja pikendamiseks elektroonilise deklareerimise ning riskijuhtimise rakendamiseks ja andmete elektrooniliseks vahetamiseks vajalike automatiseeritud süsteemide kasutuselevõtu edasilükkamiseks. Komisjon esitab aruande parlamendile ja nõukogule ning kui see on asjakohane, teeb ettepaneku kolmandas lõigus osutatud kolmeaastase tähtaja pikendamiseks.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, ...

Euroopa Parlamendi nimel

president

....

Nõukogu nimel

eesistuja

....

----

(1)ELT C 110, 30.4.2004, lk 72.

(2)  Euroopa Parlamendi 20. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004), nõukogu 29. novembri 2004. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ........ aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(4)EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(5)EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.

(6)EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(7)EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.”

(8)  Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSE EELNÕU

I.   SISSEJUHATUS

25. juulil 2003. aastal esitas komisjon nõukogule eespool nimetatud ettepaneku, mis põhineb asutamislepingu artiklitel 26, 95, 133 ja 135.

Majandus- ja sotsiaalkomitee esitas 26. veebruaril 2004. aastal oma arvamuse. (1)

Euroopa Parlament esitas 20. aprillil 2004. aastal esimesel lugemisel oma arvamuse, (2) võttes vastu 26 ettepaneku muudatust. Komisjon on enamuse neist heaks kiitnud, kuid ei saa kiita heaks kuut muudatusettepanekut.

Komisjon esitas nõukogule 4. mail 2004. aastal muudetud ettepaneku eespool nimetatud teemal.

Nõukogu võttis 29. novembril 2004. aastal vastu oma ühise seisukoha vastavalt asutamislepingu artikli 251 lõikele 2.

II.   EESMÄRK

Kavandatava määruse eesmärk on kehtestada ühiselt kokkulepitud standardite ja riskikriteeriumide põhjal ühendusse sisenevate ja ühendusest väljuvate kaupade tollikontrolli võrdväärne kaitstuse tase. See tuleks saavutada saabumiseelsete ja lähetamiseelsete deklaratsioonide süsteemi kasutuselevõtmisega, tõhustades samaaegselt infotehnoloogia kasutamist.

III.   DOKUMENDIS 12060/04 SÄTESTATUD ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldosa

Nõukogu ühises seisukohas toetatakse üldjoontes ettepaneku eesmärki, milleks on ühendusse sisenevate ja ühendusest väljuvate kaubavoogude turvalisuse parandamine asjakohaste riskipõhiste kontrollide kasutuselevõtmise ning täiustatud andmeside- ja infovahetussüsteemi kasutamise kaudu.

2.   Euroopa Parlamendi muudatused

Nõukogu võttis Euroopa Parlamendi poolt vastuvõetud muudatuste osas järgmise seisukoha:

3.   Nõukogu poolt lisatud uued elemendid

Lisaks nendele punktidele, mille kohta Euroopa Parlament on esitanud oma arvamuse ja mida nõukogu ühine seisukoht eespool käsitleb, on nõukogu lisanud kaks põhjendust, mis selgitavad nõukogu lähenemisviisi volitatud majandusoperaatorite tunnustamisele ning neile lihtsustuste võimaldamisele (uued põhjendused 3 ja 4).

IV.   JÄRELDUS

Nõukogu ühine seisukoht on kooskõlas kavandatava määruse eesmärgiga, milleks on ELi välispiiri jaoks julgeoleku korraldamise kontseptsiooni parandamine, eelkõige riskipõhise kontrolli ja infotehnoloogia laialdase kasutuselevõtu tulemusena. Lisaks saavutatakse tasakaal paremini suunatud piirikontrolli kaudu julgeoleku tugevdamise eesmärgi ja operaatoritele sellise kontrolli võimaldamiseks eelteabe esitamise kohustusega lisanduva halduskoormuse vahel. Nagu Euroopa Parlamendi arvamuses soovitati, otsustas nõukogu võimaldada operaatoritel rohkem kasutada tollieeskirjades sätestatud lihtsustusi, kui nad samaaegselt täidavad vajalikud nõuded. Nõukogu toetab komisjoni ettepanekut ühenduse impordi ja ekspordi vahelise kontrolli tasakaalu toetamise kohta.

----

(1)ELT C 110, 30.4.2004, lk 72.

(2)ELT C 104 E, 30.4.2004.

----

----

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 9/2005,

29. november 2004,

pidades silmas Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... aasta direktiivi 2005/.../EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiat tarbivate toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/42/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 96/57/EÜ ja 2000/55/EÜ

(2005/C 38 E/04)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

pärast konsulteerimist regioonide komiteega,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades, et:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Objekt ja kohaldamisala

1.   Käesolev direktiiv kehtestab raamistiku ETTde keskkonnasäästliku kavandamise nõuete (“ökodisaini nõuete”) sätestamiseks eesmärgiga tagada siseturul nimetatud toodete vaba liikumine.

2.   Käesolev direktiiv käsitleb nõudeid, mida peavad täitma rakendusmeetmete alla kuuluvad tooted, et neid tohiks turule viia ja/või kasutusele võtta. See aitab kaasa säästvale arengule, tõstes energiatõhusust ja keskkonnakaitse taset, ning parandab samas energiavarustuskindlust.

3.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata inimeste ja kaupade veoks ettenähtud transpordivahenditele.

4.   Käesolevat direktiivi ja selle rakendusmeetmeid kohaldatakse, ilma et need piiraksid ühenduse jäätmekäitlus- ja kemikaalidealaseid õigusakte, sealhulgas ühenduse fluoreeritud kasvuhoonegaase käsitlevaid õigusakte.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

Artikkel 3

Turuleviimine ja/või kasutuselevõtt

1.   Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed selleks, et ETTd viiakse turule ja/või võetakse kasutusele vaid siis, kui nad vastavad nende osas kohaldatavatele rakendusmeetmetele ja kannavad vastavalt artiklile 4 EÜ-vastavusmärgist.

2.   Liikmesriigid nimetavad turujärelevalve eest vastutavad asutused. Nad tagavad, et nimetatud asutused omaksid ja kasutaksid vajalikke volitusi, et võtta neile käesoleva direktiivi alusel pandud sobivad meetmed. Liikmesriigid määratlevad pädevate asutuste ülesanded, volitused ja töökorra; pädevad asutused on volitatud:

3.   Liikmesriigid teavitavad komisjoni pidevalt turu järelevalve tulemustest; kui see on asjakohane, edastab komisjon nimetatud teabe teistele liikmesriikidele.

4.   Liikmesriigid tagavad, et tarbijatel ja teistel asjaosalistel on võimalus esitada pädevatele asutustele tähelepanekuid toodete vastavuse kohta.

Artikkel 4

Märgistamine ja vastavusdeklaratsioon

1.   Enne turuleviimist ja/või kasutuselevõttu tuleb rakendusmeetmega reguleeritud ETT-le kinnitada EÜ-vastavusmärgis ja toote kohta tuleb väljastada vastavusdeklaratsioon, millega tootja või tema volitatud esindaja kinnitab, et ETT vastab kohaldatava rakendusmeetme kõigile asjakohastele sätetele.

2.   EÜ-vastavusmärgis koosneb tähtedest “CE” vastavalt III lisa näidisele.

3.   Vastavusdeklaratsioon peab sisaldama VI lisas nimetatud andmeid ja viitama asjakohasele rakendusmeetmele.

4.   ETT-le ei tohi kinnitada märgiseid, mille tähenduse või kuju võib kasutaja ära vahetada EÜ-vastavusmärgise tähenduse või kujuga.

5.   Liikmesriigid võivad nõuda, et toote üleandmisel lõpptarbijale peavad andmed I lisa 2. osa kohaselt olema esitatud nende riigikeeles/-keeltes.

Liikmesriigid annavad loa ka nimetatud teabe esitamiseks ühenduse ühes või mitmes teises ametlikus keeles.

Punkti 1 kohaldamisel arvestavad liikmesriigid eelkõige:

Artikkel 5

Vaba liikumine

1.   Liikmesriigid ei tohi asjaomase kohaldatava rakendusmeetme raames enda territooriumil keelata, piirata ega takistada ETTde turuleviimist ja/või kasutuselevõttu, tuginedes I lisa 1. osas nimetatud ökodisaini parameetritele vastavatele ökodisaini nõutele, mis on reguleeritud asjaomase rakendusmeetmega, kui tooted vastavad kõigile kohaldatava rakendusmeetme asjakohastele sätetele ja kannavad artiklis 4 nimetatud EÜ-vastavusmärgist.

2.   Liikmesriigid ei tohi I lisa 1. osas nimetatud ökodisaini parameetritele vastavatele ökodisaini nõuetele tuginedes keelata, piirata või takistada enda territooriumil artiklis 4 nimetatud EÜ-vastavusmärgist kandvate ETTde, mille suhtes kehtiv rakendusmeede näeb ette, et ökodisaini nõue pole vajalik, turuleviimist ja/või kasutuselevõttu.

3.   Liikmesriigid ei takista kohaldatava rakendusmeetme sätetele mittevastavate ETTde esitlemist messidel, näitustel, esitlustel ja analoogsetel üritustel, kui on olemas nähtav viide sellele, et nimetatud tooted viiakse turule ja/või võetakse kasutusele alles siis, kui vastavus on saavutatud.

Artikkel 6

Kaitseklausel

1.   Kui liikmesriik tuvastab, et artiklis 4 nimetatud EÜ-vastavusmärgisega tähistatud ETT ei täida nõuetekohasel kasutamisel kohaldatava rakendusmeetme kõiki asjakohaseid sätteid, siis on tootja või tema volitatud esindaja kohustatud viima ETT kohaldatava rakendusmeetme ja/või EÜ-vastavusmärgise sätetega vastavusse ja kõrvaldama õigusvastase olukorra asjaomase liikmesriigi juhiste alusel.

Kui mittevastavus jätkub, teeb liikmesriik otsuse, millega piiratakse või keelatakse vastava ETT turuleviimist ja/või kasutuselevõttu või tagab selle turult eemaldamise.

2.   Liikmesriik peab põhjendama igat käesoleva direktiivi alusel vastu võetud otsust, millega keelatakse või piiratakse ETT turuleviimist ja/või kasutuselevõttu.

Nimetatud otsusest tuleb asjaomast osapoolt viivitamatult teavitada; samaaegselt tuleb talle teatada, missugused õiguskaitsevahendid vastavalt liikmesriigi õigusaktidele on tema käsutuses ja missuguse aja jooksul saab nimetatud õiguskaitsevahendeid kasutada.

3.   Liikmesriik teavitab komisjoni ja teisi liikmesriike viivitamatult lõike 1 alusel tehtud otsusest, nimetab selle põhjused ja annab iseäranis teada, kas mittevastavuse puhul on tegemist ühega järgmistest juhtudest:

4.   Komisjon konsulteerib viivitamatult asjaomaste osapooltega ja võib kasutada sõltumatute tehniliste ekspertide abi.

Pärast konsulteerimist teavitab komisjon viivitamatult otsuse teinud liikmesriiki ja teisi liikmesriike oma seisukohast.

Kui komisjon ei pea otsust õigustatuks, teavitab ta sellest viivitamatult liikmesriike.

5.   Kui punkti 1 alusel tehtud otsuse aluseks on lünk harmoneeritud standardis, algatab komisjon viivitamatult artikli 9 lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud menetluse. Ühtlasi teavitab komisjon artikli 15 lõikes 1 nimetatud komiteed.

6.   Liikmesriigid ja komisjon võtavad põhjendatud juhtudel vajalikud meetmed konfidentsiaalsuse tagamiseks nimetatud menetluse raames saadud teabe osas.

7.   Liikmesriikide poolt käesoleva artikli alusel tehtud otsused avalikustatakse läbipaistval viisil.

8.   Komisjoni arvamused nende otsuste kohta avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 7

Vastavushindamine

1.   Enne rakendusmeetme alla kuuluva ETT turuleviimist ja/või sellise ETT kasutuselevõttu peab tootja või tema volitatud esindaja tagama, et teostatakse ETT vastavushindamine kooskõlas kohaldatava rakendusmeetme kõikide asjakohaste nõuetega.

2.   Vastavushindamise menetlused määratakse kindlaks rakendusmeetmetes ja peavad tootjal võimaldama valida IV lisas sätestatud sisemise kavandikontrolli ja V lisas sätestatud juhtimissüsteemi vahel. Põhjendatud juhtudel ja võrdeliselt tootest tuleneva riskiga valitakse vastavushindamise menetlus välja otsuses 93/465/EMÜ kirjeldatud asjakohaste moodulite hulgast.

Kui rakendusmeetme alla kuuluva ETT kavandas organisatsioon, kes on registreeritud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 761/2001 (organisatsioonide vabatahtliku osalemise võimaldamise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteemis (EMAS)) (25) sätetele ja kui registreeriti muuhulgas kavandustegevus, siis lähtutakse sellest, et nimetatud organisatsiooni juhtimissüsteem vastab käesoleva direktiivi V lisa nõuetele.

Kui rakendusmeetme alla kuuluva ETT kavandas organisatsioon, mis omab juhtimissüsteemi, mis hõlmab kavandustegevust, ja kui süsteemi rakendatakse vastavalt harmoneeritud standardile, millele on viidatud Euroopa Liidu Teatajas, siis lähtutakse sellest, et juhtimissüsteem vastab käesoleva direktiivi V lisa nõuetele.

3.   Pärast rakendusmeetme alla kuuluva ETT turuleviimist või kasutuselevõttu peab tootja või tema volitatud esindaja 10 aasta jooksul pärast selle ETT viimase eksemplari tootmist säilitama vastavushindamise dokumente ja tema poolt väljastatud vastavusdeklaratsioone ja esitama neid liikmesriikidele tutvumiseks.

Asjakohased dokumendid tuleb teha kättesaadavaks 10 päeva jooksul pärast liikmesriigi pädeva asutuse taotlust.

4.   Artiklis 4 nimetatud vastavushindamise dokumendid ja vastavusdeklaratsioon tuleb koostada ühes ühenduse ametlikest keeltest.

Artikkel 8

Vastavuseeldus

1.   Liikmesriigid käsitlevad ETTd, mis kannab artiklis 4 nimetatud EÜ-vastavusmärgist, kohaldatava rakendusmeetme asjakohastele sätetele vastavana.

2.   Kui ETT on valmistatud vastavalt harmoneeritud standardile, mille viide on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, siis käsitlevad liikmesriigid toodet kõikidele nimetatud standarditega seotud kohaldatava rakendusmeetme nõuetele vastavana.

3.   Kui ETTle anti määruse (EÜ) nr 1980/2000 kohaselt ühenduse ökomärgis, siis käsitletakse toodet kohaldatava rakendusmeetme ökodisaini nõuetele vastavana, kuivõrd ökomärgis neid nõudeid täidab.

4.   Vastavuseelduse eesmärgil võib komisjon käesoleva direktiivi raames vastavalt artikli 15 lõikes 2 sätestatud menetlusele otsustada, et teised ökomärgised täidavad samaväärseid tingimusi nagu ühenduse ökomärgis määruse (EÜ) nr 1980/2000 tähenduses. ETTd, millele on omistatud taolised teised ökomärgised, käsitletakse kohaldatava rakendusmeetme ökodisaini nõuetele vastavatena, kuivõrd asjaomane ökomärgis nimetatud nõudeid täidab.

Artikkel 9

Harmoneeritud standardid

1.   Liikmesriigid tagavad võimaluste piires asjakohaste meetmete võtmise, et konsulteerida harmoneeritud standardite väljatöötamise ja järelevalve käigus huvitatud isikutega siseriiklikul tasandil.

2.   Kui liikmesriik või komisjon on seisukohal, et harmoneeritud standard, mille rakendamisele tugineb kohaldatava rakendusmeetme konkreetsetele sätetele vastavuse eeldus, ei arvesta neid sätteid täielikult, teavitab asjaomane liikmesriik või komisjon sellest direktiivi 98/34/EÜ artikli 5 kohaselt moodustatud alalist komiteed, tuues välja põhjused. Komitee esitab kiirendatud korras oma arvamuse.

3.   Nimetatud komitee arvamuse põhjal otsustab komisjon, kas viide asjaomasele standardile Euroopa Liidu Teatajas avaldada, mitte avaldada või avaldada piiranguga, kas jätta viide alles või see teatajast eemaldada.

4.   Komisjon teavitab sellest asjaomast Euroopa standardiorganit ja esitab vajadusel taotluse asjaomase harmoneeritud standardi ülevaatamiseks.

Artikkel 10

Nõuded komponentidele ja sõlmedele

Tootjaid või nende volitatud esindajaid, kes viivad komponendid ja sõlmed turule ja/või võtavad kasutusele, saab rakendusmeetmetega kohustada esitama rakendusmeetme alla kuuluva ETT tootjale olulisi andmeid asjaomaste komponentide või sõlmede materjali koostise ning energia, materjalide ja/või ressursside kulu kohta.

Artikkel 11

Halduskoostöö ja teabevahetus

1.   Liikmesriigid tagavad sobivate meetmete võtmise, et julgustada käesoleva direktiivi rakendamiseks pädevaid asutusi tegema koostööd ning üksteisele ja komisjonile teavet edastama eesmärgiga toetada direktiivi, eriti selle artikli 6 rakendamist.

Halduskoostööks ja teabevahetuseks tuleb võimaluste piires kasutada elektroonilisi suhtlusvahendeid, mille edendamiseks saab kasutada ühenduse asjaomaseid programme.

Liikmesriigid teatavad komisjonile asutuste nimed, kelle pädevuses on käesoleva direktiivi kohaldamine.

2.   Komisjoni ja liikmesriikide vahelise teabevahetuse täpse viisi ja struktuuri üle otsustatakse vastavalt artikli 15 lõikes 2 sätestatud menetlusele.

3.   Komisjon võtab sobivad meetmed, et toetada käesolevas artiklis sätestatud liikmesriikide vahelist koostööd ja anda sellesse oma panus.

Artikkel 12

Rakendusmeetmed

1.   Komisjon võtab vastavalt artikli 15 lõikes 2 sätestatud menetlusele vastu rakendusmeetmed.

2.   Rakendusmeetme alla kuulumiseks peab ETT vastama kõikidele alltoodud kriteeriumidele:

3.   Kaaludes rakendusmeetme eelnõu koostamist, arvestab komisjon artiklis 15 nimetatud komitee arvamusi ning järgnevat:

4.   Rakendusmeetme eelnõu väljatöötamisel komisjon:

5.   Rakendusmeetmed peavad täitma kõiki järgmisi kriteeriume:

6.   Rakendusmeetmetega sätestatakse ökodisaini nõuded vastavalt I lisale ja/või II lisale.

Toote teatavatele keskkonnaaspektidele, mis omavad olulist keskkonnamõju, kehtestatakse eriomased ökodisaini nõuded.

Rakendusmeetmed võivad ka näha ette, et ökodisaini nõue pole vajalik mõningate I lisa 1. osas osutatud ökodisaini parameetrite puhul.

7.   Nõuded tuleb sõnastada selliselt, et turu järelevalveasutustele oleks tagatud võimalus kontrollida, kas ETT vastab rakendusmeetme nõuetele. Rakendusmeetmes tuleb täpsustada, kas kontrolli saaks teostada vahetult ETT või tehniliste dokumentide põhjal.

8.   Rakendusmeetmed peavad sisaldama VII lisas loetletud andmeid.

9.   Komisjoni poolt rakendusmeetmete väljatöötamisel kasutatud olulised uuringud ja analüüsid peavad olema üldsusele kättesaadavad.

10.   Vajadusel tuleb koos rakendusmeetmega, mis sätestab ökodisaini nõuded, koostada suunised erinevate keskkonnaaspektide vahelise tasakaalu tagamiseks; need suunised peab komisjon vastu võtma artikli 15 lõike 2 kohaselt.

Artikkel 13

Tööplaan

1.   Kooskõlas artiklis 12 sätestatud kriteeriumidega koostab komisjon, olles konsulteerinud artiklis 14 nimetatud nõuandefoorumiga, hiljemalt ... (26) tööplaani, mis tuleb teha üldsusele kättesaadavaks.

Tööplaan sisaldab järgneva kolme aasta jaoks tooterühmade mittetäieliku loetelu, mida käsitletakse rakendusmeetmete kehtestamisel esmatähtsatena.

Komisjon muudab tööplaani regulaarselt pärast konsulteerimist nõuandefoorumiga.

2.   Üleminekuperioodil, mille jooksul koostatakse esimene tööplaan vastavalt lõikele 1, võib komisjon võtta siiski artikli 15 lõikes 2 sätestatud menetluse kohaselt, täites artiklis 12 sätestatud kriteeriume ja olles konsulteerinud nõuandefoorumiga, esimese sammuna vastu rakendusmeetmed nendele toodetele, mis on ECCPs klassifitseeritud toodetena, mis omavad kõrget potentsiaali kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks väikeste kuludega.

Artikkel 14

Nõuandefoorum

Komisjon tagab, et ta jälgib oma tegevuses iga rakendusmeetme puhul liikmesriikide ja kõikide oluliste kõnealuse toote/tooterühmaga seotud huvitatud isikute, nagu tööstuse, sealhulgas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate, käsitöönduse, ametiühingute, hulgi- ja jaemüügiga tegelevate ettevõtjate, importijate, keskkonnakaitseorganisatsioonide ja tarbijarühmade esindajate tasakaalustatud kaasamist. Nimetatud osapooled kohtuvad nõuandefoorumil. Komisjon määrab kindlaks nimetatud foorumi töökorra.

Artikkel 15

Komiteemenetlus

1.   Komisjoni abistab komitee.

2.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, siis kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, arvestades selle artiklit 8.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 nimetatud ajavahemikuks määratakse kolm kuud.

3.   Komitee võtab vastu töökorra.

Artikkel 16

Karistused

Liikmesriigid määravad kindlaks karistused käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike sätete rikkumise eest. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Artikkel 17

Muudatused

1.   Direktiivi 92/42/EMÜ muudetakse käesolevaga järgmiselt.

2.   Direktiivi 96/57/EÜ muudetakse käesolevaga järgmiselt:

lisatakse järgmine artikkel:

“Artikkel 9a

Käesolev direktiiv on rakendusmeede ... aasta direktiivi 2005/.../EÜ (29) (28) artikli 12 tähenduses, mis käsitleb energiatõhusust kasutamise ajal vastavalt sellele direktiivile, ja seda võib direktiivi 2005/.../EÜ (28) artikli 15 lõike 2 kohaselt muuta või kehtetuks tunnistada.

3.   Direktiivi 2000/55/EÜ muudetakse käesolevaga järgmiselt:

lisatakse järgmine artikkel:

“Artikkel 9a

Käesolev direktiiv on rakendusmeede ... aasta direktiivi 2005/.../EÜ (30) (31) artikli 12 tähenduses, mis käsitleb energiatõhusust kasutamise ajal vastavalt sellele direktiivile, ja seda võib direktiivi 2005/../EÜ (31) artikli 15 lõike 2 kohaselt muuta või kehtetuks tunnistada.

Artikkel 18

Kehtetuks tunnistamine

Direktiivid 78/170/EMÜ ja 86/594/EMÜ tunnistatakse kehtetuks. Liikmesriigid võivad edasi kohaldada kehtivaid siseriiklikke meetmeid, mis on vastu võetud direktiivi 86/594/EMÜ alusel, kuni antud toodete suhtes pole käesoleva direktiivi alusel vastu võetud rakendusmeetmeid.

Artikkel 19

Läbivaatamine

Hiljemalt ... (32) vaatab komisjon läbi direktiivi ning selle rakendusmeetmete tõhususe, samuti rakendusmeetmete läve, turu järelevalvemehhanismide ja võimalike käivitatud asjakohaste eneseregulatsioonimeetmete tõhususe, olles konsulteerinud artiklis 14 nimetatud aruandefoorumiga, ja esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule – kui see on asjakohane – ettepanekud direktiivi muutmiseks.

Artikkel 20

Konfidentsiaalsus

Artiklis 10 ja I lisa 2. osas nimetatud nõuded tootja ja/või volitatud esindaja poolt antava teabe kohta peavad vastama proportsionaalsuse põhimõttele ja arvestama majanduslikult tundliku teabe õiguspärase konfidentsiaalsuse põhjendatud vajadusega.

Artikkel 21

Rakendamine

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne. (33) Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viited käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 22

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 23

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, ...

Euroopa Parlamendi nimel

president

....

Nõukogu nimel

eesistuja

.....

----

(1)ELT C 112, 30.4.2004, lk 25.

(2)  Euroopa Parlamendi 20. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004), nõukogu 29. novembri 2004. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.

(4)EÜT L 220, 30.8.1993, lk 23.

(5)EÜT C 136, 4.6.1985, lk 1.

(6)EÜT C 141, 19.5.2000, lk 1.

(7)EÜT L 297, 13.10.1992, lk 16. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(8)EÜT L 237, 21.9.2000, lk 1.

(9)EÜT L 332, 15.12.2001, lk 1.

(10)ELT L 37, 13.2.2003, lk 24. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/108/EÜ (EÜT L 345, 31.12. 2003, lk 106).

(11)ELT L 37, 13.2.2003, lk 19.

(12)EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/98/EÜ (ELT L 305, 1.10.2004, lk 63).

(13)EÜT L 167, 22.6.1992, lk 17. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/8/EÜ (ELT L 52, 21.2.2004, lk 50).

(14)EÜT L 236, 18.9.1996, lk 36.

(15)EÜT L 279, 1.11.2000, lk 33.

(16)EÜT L 52, 23.2.1978, lk 32. Direktiivi on muudetud direktiiviga 82/885/EMÜ (EÜT L 378, 31.12.1982, lk 19).

(17)EÜT L 196, 26.7.1990, lk 15. Direktiivi on muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ (EÜT L 220, 30.8.1993, lk 1).

(18)ELT L 1, 4.1.2003, lk 65.

(19)EÜT L 344, 6.12.1986, lk 24. Direktiivi on muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36).

(20)EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(21)ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

(22)EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

(23)EÜT L 377, 31.12.1991, lk 20. Direktiivi on muudetud direktiiviga 94/31/EÜ (EÜT L 168, 2.7.1994, lk 28).

(24)EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(25)EÜT L 114, 24.4.2001, lk 1.

(26)  Kahe aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist.

(27)  ELT L ...”

(28)  Käesolev direktiiv.

(29)  ELT L ...”

(30)  ELT L ...”

(31)  Käesolev direktiiv.

(32)  Viis aastat pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist.

(33)  24 kuu möödumist käesoleva direktiivi jõustumisest.

----

I LISA

MEETOD ÜLDISTE ÖKODISAINI NÕUETE SÄTESTAMISEKS

(viidatud artiklis 12)

Üldised ökodisaini nõuded taotlevad ETT keskkonnatoime parandamist ja on eelkõige keskendunud toote olulistele keskkonnaaspektidele, sätestamata piirmäärasid. Komisjon kehtestab artiklis 15 nimetatud komiteele esitatava rakendusmeetme eelnõu väljatöötamisel olulised keskkonnaaspektid, mis tuuakse üksikasjaliselt ära rakendusmeetmes.

Töötades välja rakendusmeetmed, millega kehtestatakse artikli 12 kohaselt üldised ökodisaini nõuded, määrab komisjon rakendusmeetme alla kuuluva ETT osas – kui see on asjakohane – kindlaks, millised 1. osas loetletud ökodisaini parameetrid, millised 2. osas nimetatud teabe edastamise nõuded ja millised 3. osas tootjale esitatavad nõuded asjaomase toote osas kehtivad.

1. osa   ETTde ökodisaini parameetrid

2. osa   Nõuded teabe esitamisele

Rakendusmeetmetes võib ette näha, et tootja peab esitama teabe, mis võib mõjutada ETT käsitlemist, kasutamist või ringlussevõttu teiste isikute kui tootja poolt. Nimetatud teabe hulka võib vajadusel kuuluda:

Võimaluse korral tuleks teave kanda tootele endale.

Selle teabe puhul tuleb arvestada kohustusi, mis tulenevad teistest ühenduse õigusaktidest nagu näiteks direktiivist 2002/96/EÜ.

3. osa   Nõuded tootjale

----

II LISA

MEETOD SPETSIIFILISTE ÖKODISAINI NÕUETE KEHTESTAMISEKS

(viidatud artiklis 12)

Spetsiifiliste ökodisaini nõuete eesmärgiks on parandada toote valitud keskkonnaaspekte. Nendega saab nõuda muuhulgas tarbimise vähendamist, näiteks teatud kindla ressursi tarbimise piiramist ETT elutsükli erinevatel etappidel (nt vee kasutamise piiramine kasutamisfaasis või teatud kindla materjali kasutamise piiramine tootmisel või minimaalse ringlussevõetava materjali koguse kasutamise nõude kehtestamine).

Töötades välja rakendusmeetmed, millega kehtestatakse artikli 12 kohaselt eriomased ökodisaini nõuded, nimetab komisjon rakendusmeetme alla kuuluva ETT jaoks ökodisaini parameetrid vastavalt I lisa 1. osale ja sätestab nende nõuete ulatuse kooskõlas artikli 15 lõikes 2 nimetatud menetlusega:

----

III LISA

EÜ-VASTAVUSMÄRGIS

(viidatud artikli 4 lõikes 2)

EÜ-vastavusmärgis peab olema vähemalt 5 mm kõrgune. Selle suurendamisel või vähendamisel tuleb säilitada ülaltoodud pildil esitatud proportsioonid.

EÜ-vastavusmärgis tuleb kinnitada ETT-le. Kui see pole võimalik, tuleb märgis kinnitada kas pakendile või kaubaveo saatedokumentidele.

----

IV LISA

SISEMINE KAVANDI KONTROLL

(viidatud artiklis 7)

----

V LISA

JUHTIMISSÜSTEEM VASTAVUSE HINDAMISEKS

(viidatud artiklis 7)

----

VI LISA

VASTAVUSDEKLARATSIOON

(viidatud artikli 4 lõikes 3)

EÜ vastavusdeklaratsioon peab sisaldama järgmisi andmeid:

----

VII LISA

RAKENDUSMEETMETE SISU

(viidatud artikli 12 lõikes 8)

Rakendusmeetmes täpsustatakse eelkõige järgmist:

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSE EELNÕU

I.   SISSEJUHATUS

II.   ETTEPANEKU EESMÄRK

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

IV.   HEAKSKIIDETUD MUUDATUSED

V.   INTEGREERIMATA MUUDATUSED

----

(1)ELT C 112, 30.4.2004, lk 25.

(2)ELT C 104 E, 30.4.2004.

----