# Az Európai Unió C 220/2021

| | ISSN 1977-0979 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | C 220 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Tájékoztatások és közlemények | 64. évfolyam2021. június 9. |

ISSN 1977-0979

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

C 220

Magyar nyelvű kiadás

Tájékoztatások és közlemények

64. évfolyam2021. június 9.

---

| Tartalom | Oldal |
| --- | --- |
| | I   Állásfoglalások, ajánlások és vélemények |
| | VÉLEMÉNYEK |
| | Európai Gazdasági és Szociális Bizottság |
| | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 559. plenáris ülése – INTERACTIO, 2021. 03. 24. – 2021. 03. 25. |
| 2021/C 220/01 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A távmunka kihívásai: munkaidő-szervezés, a munka és a magánélet közötti egyensúly és a lecsatlakozáshoz való jog [feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére] | 1 |
| 2021/C 220/02 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Távmunka és a nemek közötti egyenlőség – olyan feltételek, amelyek biztosítják, hogy a távmunka ne súlyosbítsa a nem fizetett gondozás és háztartási munka egyenlőtlen eloszlását a nők és a férfiak között, és hogy ez a nemek közötti egyenlőség előmozdításának motorja legyen [Feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére] | 13 |
| 2021/C 220/03 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az egységes európai vasúti térség (feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére) | 26 |

Tartalom

Oldal

I   Állásfoglalások, ajánlások és vélemények

VÉLEMÉNYEK

Európai Gazdasági és Szociális Bizottság

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 559. plenáris ülése – INTERACTIO, 2021. 03. 24. – 2021. 03. 25.

2021/C 220/01

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A távmunka kihívásai: munkaidő-szervezés, a munka és a magánélet közötti egyensúly és a lecsatlakozáshoz való jog [feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére]

1

2021/C 220/02

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Távmunka és a nemek közötti egyenlőség – olyan feltételek, amelyek biztosítják, hogy a távmunka ne súlyosbítsa a nem fizetett gondozás és háztartási munka egyenlőtlen eloszlását a nők és a férfiak között, és hogy ez a nemek közötti egyenlőség előmozdításának motorja legyen [Feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére]

[Feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére]

13

2021/C 220/03

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az egységes európai vasúti térség (feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére)

(feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére)

26

---

| | III   Előkészítő jogi aktusok |
| --- | --- |
| | Európai Gazdasági és Szociális Bizottság |
| | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 559. plenáris ülése – INTERACTIO, 2021. 03. 24. – 2021. 03. 25. |
| 2021/C 220/04 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: 2020. évi jelentés az energiaunió helyzetéről az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról szóló (EU) 2018/1999 rendelet értelmében (COM(2020) 950 final) és a Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A nemzeti energia- és klímatervek uniós szintű értékelése – A zöld átmenet előmozdítása és a gazdasági helyreállítás elősegítése az integrált energia- és éghajlat-politikai tervezés révén (COM(2020) 564 final) | 38 |
| 2021/C 220/05 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a metánkibocsátás csökkentésére irányuló uniós stratégiáról (COM(2020) 663 final) | 47 |
| 2021/C 220/06 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról, valamint a 347/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről (COM(2020) 824 final – 2020/0360 (COD)) | 51 |
| 2021/C 220/07 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak – A vámunió magasabb szintre emelése: cselekvési terv (COM(2020) 581 final) | 56 |
| 2021/C 220/08 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre az európai uniós egyablakos vámügyintézési környezet létrehozásáról és a 952/2013/EU rendelet módosításáról (COM(2020) 673 final – 2020/0306 (COD)) | 62 |
| 2021/C 220/09 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak: 2020. évi stratégiai előrejelzési jelentés – Stratégiai előrejelzés – A reziliensebb Európa felé vezető út felvázolása (COM(2020) 493 final) | 67 |
| 2021/C 220/10 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának az uniós lakossági pénzforgalmi stratégiáról (COM(2020) 592 final) | 72 |
| 2021/C 220/11 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Új EKT a kutatás és az innováció szolgálatában (COM(2020) 628 final) | 79 |
| 2021/C 220/12 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a közösségi növényfajta-oltalmi jogoknak a spárgafajok, valamint a virághagymák, a fásszárú bogyósgyümölcsűek és a fásszárú dísznövények fajcsoportjai tekintetében történő védelméről (COM(2021) 36 final – 2021/0019 (COD)) | 86 |
| 2021/C 220/13 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az (EU) 2017/2397 irányelvnek a harmadik országbeli bizonyítványok elismerésére vonatkozó átmeneti intézkedések tekintetében történő módosításáról (COM(2021) 71 final – 2021/0039 (COD)) | 87 |
| 2021/C 220/14 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A csatlakozási folyamat javítása – hiteles uniós perspektíva a Nyugat-Balkán számára (COM(2020) 57 final); A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv (COM(2020) 641 final); A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: 2020. évi közlemény az EU bővítési politikájáról (COM(2020) 660 final) | 88 |
| 2021/C 220/15 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak és az Európai Központi Banknak – A nemteljesítő hitelek kezelése a Covid19-világjárványt követően (COM(2020) 822 final) | 98 |
| 2021/C 220/16 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az Európai Unióban biztosítandó megfelelő minimálbérekről (COM(2020) 682 final – 2020/310(COD)) | 106 |
| 2021/C 220/17 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Reziliencia a kritikus fontosságú nyersanyagok terén: a nagyobb biztonsághoz és fenntarthatósághoz vezető út feltérképezése (COM(2020) 474 final) | 118 |
| 2021/C 220/18 | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az akkumulátorokra vonatkozó fenntarthatósági követelmények az EU-ban (COM(2020) 798 final – 2020/353 (COD)) | 128 |

III   Előkészítő jogi aktusok

Európai Gazdasági és Szociális Bizottság

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 559. plenáris ülése – INTERACTIO, 2021. 03. 24. – 2021. 03. 25.

2021/C 220/04

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: 2020. évi jelentés az energiaunió helyzetéről az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról szóló (EU) 2018/1999 rendelet értelmében (COM(2020) 950 final) és a Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A nemzeti energia- és klímatervek uniós szintű értékelése – A zöld átmenet előmozdítása és a gazdasági helyreállítás elősegítése az integrált energia- és éghajlat-politikai tervezés révén (COM(2020) 564 final)

(COM(2020) 950 final)

(COM(2020) 564 final)

38

2021/C 220/05

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a metánkibocsátás csökkentésére irányuló uniós stratégiáról (COM(2020) 663 final)

(COM(2020) 663 final)

47

2021/C 220/06

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról, valamint a 347/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről (COM(2020) 824 final – 2020/0360 (COD))

(COM(2020) 824 final – 2020/0360 (COD))

51

2021/C 220/07

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak – A vámunió magasabb szintre emelése: cselekvési terv (COM(2020) 581 final)

(COM(2020) 581 final)

56

2021/C 220/08

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre az európai uniós egyablakos vámügyintézési környezet létrehozásáról és a 952/2013/EU rendelet módosításáról (COM(2020) 673 final – 2020/0306 (COD))

(COM(2020) 673 final – 2020/0306 (COD))

62

2021/C 220/09

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak: 2020. évi stratégiai előrejelzési jelentés – Stratégiai előrejelzés – A reziliensebb Európa felé vezető út felvázolása (COM(2020) 493 final)

(COM(2020) 493 final)

67

2021/C 220/10

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának az uniós lakossági pénzforgalmi stratégiáról (COM(2020) 592 final)

(COM(2020) 592 final)

72

2021/C 220/11

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Új EKT a kutatás és az innováció szolgálatában (COM(2020) 628 final)

(COM(2020) 628 final)

79

2021/C 220/12

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a közösségi növényfajta-oltalmi jogoknak a spárgafajok, valamint a virághagymák, a fásszárú bogyósgyümölcsűek és a fásszárú dísznövények fajcsoportjai tekintetében történő védelméről (COM(2021) 36 final – 2021/0019 (COD))

(COM(2021) 36 final – 2021/0019 (COD))

86

2021/C 220/13

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az (EU) 2017/2397 irányelvnek a harmadik országbeli bizonyítványok elismerésére vonatkozó átmeneti intézkedések tekintetében történő módosításáról (COM(2021) 71 final – 2021/0039 (COD))

(COM(2021) 71 final – 2021/0039 (COD))

87

2021/C 220/14

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A csatlakozási folyamat javítása – hiteles uniós perspektíva a Nyugat-Balkán számára (COM(2020) 57 final); A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv (COM(2020) 641 final); A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: 2020. évi közlemény az EU bővítési politikájáról (COM(2020) 660 final)

(COM(2020) 57 final)

(COM(2020) 641 final)

(COM(2020) 660 final)

88

2021/C 220/15

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak és az Európai Központi Banknak – A nemteljesítő hitelek kezelése a Covid19-világjárványt követően (COM(2020) 822 final)

(COM(2020) 822 final)

98

2021/C 220/16

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az Európai Unióban biztosítandó megfelelő minimálbérekről (COM(2020) 682 final – 2020/310(COD))

(COM(2020) 682 final – 2020/310(COD))

106

2021/C 220/17

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Reziliencia a kritikus fontosságú nyersanyagok terén: a nagyobb biztonsághoz és fenntarthatósághoz vezető út feltérképezése (COM(2020) 474 final)

(COM(2020) 474 final)

118

2021/C 220/18

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az akkumulátorokra vonatkozó fenntarthatósági követelmények az EU-ban (COM(2020) 798 final – 2020/353 (COD))

(COM(2020) 798 final – 2020/353 (COD))

128

---

| HU | |
| --- | --- |

HU

---

I Állásfoglalások, ajánlások és vélemények

VÉLEMÉNYEK

Európai Gazdasági és Szociális Bizottság

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 559. plenáris ülése – INTERACTIO, 2021. 03. 24. – 2021. 03. 25.

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/1

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A távmunka kihívásai: munkaidő-szervezés, a munka és a magánélet közötti egyensúly és a lecsatlakozáshoz való jog

[feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére]

(2021/C 220/01)

| Előadó: | Carlos Manuel TRINDADE |
| --- | --- |

Előadó:

Carlos Manuel TRINDADE

| A Tanács portugál elnökségének felkérése: | 2020.10.26. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 11/03/2021 |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 221/15/20 |

A Tanács portugál elnökségének felkérése:

2020.10.26.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

11/03/2021

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

221/15/20

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az EGSZB elismeri, hogy a Covid19-világjárvány összefüggésében a távmunka hozzájárult a gazdaság működésének folytonosságához és a munkahelyek védelméhez a különböző tagállamokban, mivel korlátozta a leállást. Európában több millió munkavállaló kezdte otthonról végezni a munkáját: az Eurofound becslései szerint a munkavállalók körülbelül 40 %-a. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | A járvány előtti európai helyzetet vizsgálva megállapítható, hogy a távmunka Európában sokkal kevésbé volt jellemző, mint az Egyesült Államokban vagy Japánban (e két országban a távmunkában dolgozók százalékos aránya több mint kétszerese volt az európai értéknek). Másfelől a világjárvány felgyorsította a távmunkára való átállást, és a távmunka pótolhatatlan tényezővé vált a betegség elleni küzdelemben. Ez azt jelenti, hogy a vállalkozások, a munkavállalók és a társadalom előtt hatalmas kihívások állnak. Nyilvánvaló, hogy ez a világjárvány számos tanulsággal szolgál majd, aminek köszönhetően bővülhetnek a lehetőségek és felszámolhatók lesznek a távmunkával kapcsolatos kockázatok. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Ebben az összefüggésben az EGSZB üdvözli az európai szociális partnerek távmunkával kapcsolatos 2002. évi megállapodásának tisztánlátását. Az EGSZB arra kéri a tagállami szociális partnereket, hogy folytassák a szociális párbeszédet és a kollektív tárgyalásokat, valamint hogy vezessenek be az egyes tagállamokhoz és az egyes ágazatok helyzetéhez igazított szabályokat és folyamatokat. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB úgy véli, hogy olyan megoldásokat kell találni, amelyek figyelembe veszik a gazdaság digitális átállását, a fejlődés egy fenntarthatóbb formáját és az egyenlőtlenségek csökkentését. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az EGSZB kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy támogassák a távmunkáról szóló 2002-es és a digitalizációról szóló 2020-as megállapodások végrehajtását. A világjárvánnyal kapcsolatos tapasztalatok alapján ki lehetne igazítani a hatályos szabályozást, illetve új szabályokat lehetne kidolgozni az EU-ban és a tagállamokban a távmunka pozitív elemeinek előmozdítása és a munkavállalók alapvető jogainak védelme érdekében. Az EGSZB megjegyzi, hogy a távmunkát érintően különös figyelmet kell fordítani a munkaidő-szervezésre, a munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági kockázatokra, a munka és a magánélet közötti egyensúlyra, a lecsatlakozáshoz való jogra, valamint a munkavállalói jogok érvényesülésére. A munka világában a technológia fejlődése és az új munkamódszerek kialakulása egyre gyorsabb, így a szabályozást és a gyakorlatokat ezekhez az új körülményekhez kell igazítani. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az EGSZB felhívja a figyelmet arra, hogy a tagállamoknak a szociális partnerek közreműködésével biztosítaniuk kell a távmunka megfelelő nemzeti keretét, amelyben meghatározzák a távmunka iránt érdeklődő vállalatokra és munkavállalókra irányadó játékszabályokat. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB arra kéri a tagállamokat, hogy megfelelően ültessék át és hajtsák végre a munka és a magánélet közötti egyensúlyról szóló irányelvet. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az európai szociális partnerek 2002-es és 2020-as megállapodása olyan alapelveket foglal magában, amelyek lehetővé teszik a távmunka pozitív hatásainak kiaknázását és negatív hatásainak lehető legkisebbre csökkentését. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Az EGSZB véleménye szerint, ami a szabályozást illeti, az elsődleges kihívások között említhető, hogy ügyelni kell arra, hogy a távmunka önkéntes és visszafordítható legyen, és arra, hogy a távmunkában dolgozókat ugyanazok az egyéni és kollektív jogok illessék meg, mint az őket foglalkoztató vállalat hasonló munkavállalóit. Ez igaz kell, hogy legyen többek között a munkaszervezésre is, amelynek tekintetében garantálni kell, hogy a munkaterhek hasonlóak legyenek. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB szerint fontos, hogy a távmunka megkezdése előtt világosan meghatározzák a berendezésekkel, a felelősségi körökkel és a költségekkel kapcsolatos valamennyi kérdést. Általános szabályként az EGSZB úgy véli, hogy a munkáltatók felelősek a távmunkához szükséges berendezések biztosításáért, telepítéséért és karbantartásáért. A munkáltatónak meg kell térítenie vagy közvetlenül fedeznie kell a távmunkával járó, különösen a kommunikációval (fogyóeszközökkel, mobiltelefonnal, internettel) összefüggő költségeket. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Az EGSZB azt javasolja, hogy – az európai és nemzeti, valamint a kollektív megállapodásokra vonatkozó jogszabályok tiszteletben tartásával – kötelezzék a vállalatokat arra, hogy a távmunkát érintően használjanak olyan mechanizmusokat, amelyek alkalmasak a rendes munkaidő és a túlóra mérésére. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Az EGSZB úgy véli, hogy a munkaidő ellenőrzésére és nyilvántartására szolgáló módszereknek szigorúan ezt a célt kell követniük, azokat a munkavállalóknak ismerniük kell, és azok nem tolakodhatnak be a munkavállaló magánéletébe és nem sérthetik azt, tekintettel az adatvédelem hatályos elveire. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a távmunkában dolgozók nem kerülhetnek hátrányba a munka világában – különösen a szakmai karrierjük fejlődését, a továbbképzést, a vállalat belső információihoz való hozzáférést, a szakszervezeti részvételt és képviseletet, a specifikus munkavállalói jogokat (üzemorvos, biztosítások stb.), valamint a vállalatnál előírt egyéb különös jogokat illetően. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Az EGSZB úgy véli, hogy a távmunka következményeiről szóló tanulmányokra támaszkodva az Európai Bizottságnak, az ILO-nak és az OECD-nek közösen kellene elindítania egy a távmunkáról szóló ILO-egyezmény kidolgozását célzó folyamatot. Az EGSZB úgy gondolja továbbá, hogy a tisztességes távmunkafeltételeknek az ILO tisztes munkára vonatkozó programjának és a megfelelő nemzeti programoknak is részét kell képezniük. |
| --- | --- |

1.14.

2.   A távmunka fogalmi kérdései és háttere

| 2.1. | Ez a vélemény a portugál elnökség által a távmunka kihívásaival, azon belül a munkaidő-szervezéssel, a munka és a magánélet közötti egyensúllyal és a lecsatlakozáshoz való joggal kapcsolatban feltett kérdésekre kíván válaszolni, az európai szociális modell előmozdításának szándékával. Ezeknek a kérdéseknek nemi dimenziójuk is van, amit egy külön vélemény (SOC/662) vizsgál; a két vélemény így kiegészíti egymást. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Az EGSZB értékeli a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) és az Eurofound által a távmunka azon módszereivel és koncepcióival kapcsolatban végzett munkát (1), amelyek lehetővé teszik az adatok európai és nemzetközi szintű összevetését. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | E dokumentum keretében az EGSZB a „távmunka” kifejezést azon szakmai tevékenység leírására használja, amelyet a munkavállalók távolléti alapon, a vállalat helyiségein kívül és ikt közvetítésével végeznek. A távmunka két alapvető eleme tehát a munkavégzés helye és az ikt igénybevétele. Az EGSZB elismeri, hogy a távmunka végzésének különböző formái vannak, amelyek az egyes országokban meglévő jogszabályoktól és gyakorlatoktól függnek. Ez a vélemény a munkavállalók által végzett távmunkával foglalkozik, és nem tér ki az önálló vállalkozók problémakörére. Ez utóbbi témát a jövőben egy külön vélemény keretében kellene megvizsgálni. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | A távmunkával már foglalkoztak különféle szakpolitikák keretében, szabályozási szándékkal. Noha európai és nemzetközi szinten nincsenek külön a távmunkára vonatkozó irányelvek vagy normák, az EU-ban vannak e tárgyban alkalmazandó jogi aktusok, amelyek között említhető a munkaidő-szervezésről szóló 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2), a munkahelyi biztonságról és egészségvédelemről szóló 89/391/EGK tanácsi irányelv (3), az Európai Unióban alkalmazandó átlátható és kiszámítható munkafeltételekről szóló (EU) 2019/1152 európai parlamenti és tanácsi irányelv (4), valamint a munka és a magánélet közötti egyensúlyról szóló (EU) 2019/1158 európai parlamenti és tanácsi irányelv (5). Az EGSZB kéri a tagállamokat, hogy hatékony módon ültessék át ezeket az irányelveket. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Az európai szociális partnerek szintén különleges figyelmet fordítottak e kérdésre. 2002-ben keretmegállapodást írtak alá a távmunkáról (autonóm megállapodás), ám a végrehajtás Európa-szerte heterogén módon történt. Ebben a megállapodásban több szempontot hangsúlyoztak, nevezetesen: a távmunka önkéntes jellegét; a távmunkában dolgozók és a vállalatnál dolgozó hasonló munkavállalók közötti egyenlő bánásmódot, kifejezetten hivatkozva a munkateherre, a képzéshez való hozzáférésre és a kollektív jogokra; a visszafordíthatóságot; azt, hogy a távmunkára való átállás nem változtat a munkavállalók munkavállalói státuszán; a távmunkában dolgozók magánéletének tiszteletben tartását; az adatvédelmet; a munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági normák betartását. Az egészségvédelmi és biztonsági előírások helyes alkalmazásának ellenőrzése érdekében a munkáltató, a szakszervezet/munkavállalói képviselet és más illetékes hatóságok a nemzeti jogszabályok és a kollektív megállapodások keretein belül beléphetnek a munkavégzés helyére. Ha a távmunkás az otthonában dolgozik, a belépést előzetesen be kell jelenteni és a munkavállalónak ahhoz hozzá kell járulnia. A távmunkás jogosult ellenőrző látogatásokat kérni. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | 2020 júniusában az európai szociális partnerek (autonóm) keretmegállapodást kötöttek a digitalizációról. Ez elsősorban négy specifikus területet fed le, ezek: a digitális kompetenciák és a munkahelyek védelme; a bejelentkezés és a lecsatlakozás szabályai; a mesterséges intelligencia és az emberi vezérlés fenntartása; a digitális felügyeleti rendszerek és az emberi méltóság tiszteletben tartása. Az EGSZB úgy véli, hogy a lehető leghamarabb értékelni kell az e megállapodásban foglalt rendelkezések végrehajtásának eredményeit. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, a tagállamokat és a szociális partnereket, hogy mozdítsák elő a megállapodás gyors és megfelelő végrehajtását. Az EUMSZ szociálpolitikára vonatkozó rendelkezéseivel (a 151. és azt követő cikkekkel) összhangban, illetve tagállami szinten európai jogalkotási kezdeményezést lehetne indítani a munkavállalók lecsatlakozáshoz való jogának védelme és érvényesítése érdekében. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Az európai szociális partnerek számos ágazatban jelentős munkát végeztek, és végeznek ma is. A távmunka és a digitalizáció tárgyában kötött megállapodásokat e dokumentum melléklete sorolja fel. Noha ez a lista nem teljes, tanúskodik az e területen folytatott szociális párbeszédre irányuló erőfeszítésekről. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | A tagállamok szintjén a munkajog szabályoz egyes, a távmunka szempontjából releváns vonatkozásokat, mint például a munkaidő tartamát és megszervezését, az alárendeltségen alapuló munkaviszonyokat, illetve a munkahelyi egészségvédelmet és biztonságot. Ezenkívül olyan konkrét rendelkezéseket is előír, mint amilyen a munkaszerződés írásba foglalásával kapcsolatos követelmény. A távmunkáról szóló keretmegállapodás befolyásolta az elfogadott normák tartalmát. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | A távmunka emellett kollektív tárgyalások és nemzeti, ágazati vagy vállalati szintű (gyakran háromoldalú) szerződések tárgyát képezte – és ez a jövőben sem lesz másképp –, amelyekre tartalmilag szintén hatással volt a 2002-es európai megállapodás. A tárgyalásokra gyakran vállalati szinten kerül sor, ezért tartalmuk nem annyira ismert (6). |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | A kelet-európai tagállamok kivételt képeznek e tekintetben. Az EGSZB arra kéri az ezekben a tagállamokban működő szociális partnereket, hogy fogadjanak el a távmunkára vonatkozó egyezményeket vagy tegyék naprakésszé azokat. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | A 2015. évi európai munkakörülmény-felmérés adatai szerint a távmunkát végző munkavállalók aránya magas volt két skandináv országban – Dániában (37 %) és Svédországban (33 %) –, valamint Hollandiában (30 %), átlagosnak mondható például Luxemburgban (26 %), Franciaországban (25 %), Észtországban (24 %), Belgiumban (24 %) és Finnországban (24 %), az uniós országok felében pedig alacsony: 12–13 % (Németország, Spanyolország, Bulgária, Litvánia és Románia), sőt 7–11 % (Olaszország, Csehország, Lengyelország, Szlovákia, Portugália és Magyarország). Meg kell jegyezni, hogy általában az „alkalmi távmunka” kategóriájába tartozik a távmunkában dolgozók fele, és kicsivel kevesebb mint negyede dolgozik „rendszeres távmunkában” (otthonról) (7). |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Lássuk a legújabb kutatások néhány eredményét (8): |
| --- | --- |

2.12.

| 2.12.1. | 2019-ben az EU-27 munkavállalóinak mindössze 5,4 %-a dolgozott szokásosan otthonról – ez a százalékos arány gyakorlatilag változatlan volt az elmúlt évtizedben; mindazonáltal 2009 és 2019 között az alkalmilag távmunkában dolgozók aránya a 2009-es 5,2 %-ról 2019-re 9 %-ra emelkedett. Az ILO tanulmányai szerint a távmunka (ideértve a „mobil” távmunkát) az Unió teljes munkaerejének 8 %-át érinti, szemben az Egyesült Államokra jellemző 20 %-kal és a Japánra jellemző 16 %-kal (9). |
| --- | --- |

2.12.1.

| 2.12.2. | A távmunka előfordulása jelentősen eltér ágazatonként és szakmánként, és különösen az információs és technológiai ágazatokban, az erőteljesen tudásintenzív ágazatokban, valamint a magas szintű képzettséget igénylő szakmákban elterjedt. A tagállamok között a távmunka terén fennálló különbségekre és az előfordulás eltéréseire magyarázatot adó tényezők között említhető a tagállamok ipari struktúrája, a munkahelyek megoszlása a különböző méretű vállalatok között, az önfoglalkoztatási ráta és a munkavállalók digitális kompetenciái. |
| --- | --- |

2.12.2.

| 2.12.3. | A távmunkához való hozzáférés és a munkavállalóknak biztosított védelem terén fennálló különbségek miatt növekedhet a munkavállalók közötti egyenlőtlenség, például a SOC/662 jelű véleményben tárgyalt nemek közötti egyenlőtlenség is. Ennek orvoslására megoldást kell találni. |
| --- | --- |

2.12.3.

| 2.12.4. | A munkavállalók digitális kompetenciáinak fejlesztése alapvetően fontos a technológiai fejlődés és az új munkavégzési módok jelentette kihívások kezeléséhez (2019-ben a digitális kompetenciákkal kapcsolatos képzések az uniós vállalkozások átlagosan 25 %-ában voltak jelen – ez a százalékos arány a romániai 6 % és a Finnországban megfigyelt 37 % között alakult). |
| --- | --- |

2.12.4.

| 2.13. | A Covid19-világjárvány okán több millió európai munkavállaló kezdett otthonról dolgozni; az Eurofound úgy becsüli, hogy a munkavállalók mintegy 40 %-a kezdett teljes munkaidőben távmunkában dolgozni a világjárvány miatt. Az esetek többségében ezt a közhatóságok egészségügyi ellenőrzési okokból hozott határozatai írták elő kötelező jelleggel. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | Az EGSZB megerősíti a munka jövőjére, a digitalizációra, a munkaidő-szervezésre, valamint a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtésére vonatkozó kérdésekről szóló különböző véleményeiben (10) megfogalmazott álláspontját. |
| --- | --- |

2.14.

3.   A távmunkában rejlő lehetőségek és kockázatok

| 3.1. | Ami a vállalatokat illeti, a távmunka növelheti a termelékenységet, de nehézségeket okozhat a vállalati kultúra kialakításában és a munkaszervezésben. A vállalatok szempontjából a távmunka igénybevételéhez több célkitűzés társul, nevezetesen (11):






  i. | a munka megszervezése az eredmények alapján azáltal, hogy a munkavállaló nagyobb autonómiát kap és nagyobb lesz a felelőssége is az eredmények terén; |
| --- | --- | --- |

3.1.

i.

a munka megszervezése az eredmények alapján azáltal, hogy a munkavállaló nagyobb autonómiát kap és nagyobb lesz a felelőssége is az eredmények terén;

| ii. | a termelékenység és a hatékonyság növelése (kevesebb megszakítás); |
| --- | --- |

ii.

a termelékenység és a hatékonyság növelése (kevesebb megszakítás);

| iii. | térkihasználás a helyiségekben és/vagy irodákban, és a kapcsolódó költségek csökkentése; |
| --- | --- |

iii.

térkihasználás a helyiségekben és/vagy irodákban, és a kapcsolódó költségek csökkentése;

| iv. | a munkavállalók bizonyos kategóriái (családi feladatokat ellátók, mozgásszervi fogyatékossággal élők) számára a munkavállalás megkönnyítése. |
| --- | --- |

iv.

a munkavállalók bizonyos kategóriái (családi feladatokat ellátók, mozgásszervi fogyatékossággal élők) számára a munkavállalás megkönnyítése.

| 3.2. | Ami a munkavállalókat illeti, a távmunka megkönnyítheti a munka és a magánélet összeegyeztetését, és csökkentheti a lakóhely és a munkahely közötti utazás költségeit. Általában véve a távmunka nagyobb autonómiát tehet lehetővé, javíthatja a koncentrációt és fokozhatja a termelékenységet (12). Mindazonáltal az autonómia gyakran nem kompenzálja az egészségre és a jóllétre gyakorolt kedvezőtlen hatásokat, és még növelheti is a munka intenzitását, ha túlzott mértékű munkateherrel, illetve versenyorientált vállalati kultúrával párosul, amelyek fokozott teljesítményt követelnek meg és a (meg nem fizetett) munkával való túlterheléshez és elégtelen pihenőidőhöz vezethetnek (13). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a távmunka pozitív tényező a fenntartható fejlődés és a gazdaság széntelenítése szempontjából, valamint ugyanígy a városi mobilitás megkönnyítésében is. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Az EGSZB megállapítja, hogy a távmunkának köszönhetően a Covid19-világjárvány negatív hatása jelentősen csökkent. A távmunka nagyarányú növekedése lehetővé tette a gazdaság számos ágazatának életben tartását. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Az EGSZB rámutat arra, hogy a munkaidő és a pihenőidő közötti határvonal elmosódása a ténylegesen ledolgozott órák számának növekedéséhez, nagyobb munkaintenzitáshoz vezethet, megnehezítheti a munkából való lecsatlakozást és veszélybe sodorhatja a családi életet. A munkaidő mérése és nyomon követése komoly kihívást jelent a tagállami munkaügyi felügyelőségek számára, így azzal megfelelően foglalkozni kell. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | A kutatások rávilágítottak a munkavállalókat érintő egyes kockázatokra: itt nemcsak az elszigetelődés különböző formáihoz társuló kockázatokról van szó, mint a stressz, a depresszió és a szorongás, hanem váz- és izomrendszeri zavarokról, fejfájásról, kimerültségről, alvászavarokról és olyan új digitális jelenségekről is, mint például „a virtuális térben betegen való munkavégzés”. A betegen való munkavégzés különböző hatással lehet a munkával töltött életszakaszra. Az Eurofound szerint a tapasztalat egyes munkavállalók számára negatív, míg mások örülnek annak, hogy otthonról dolgozhatnak ahelyett, hogy bemennének munkahelyükre, amikor rosszul érzik magukat. Mindez azonban nem áshatja alá a betegszabadsághoz való jogot. A távmunka továbbá komoly nehézségeket okoz például a kollektív és szakszervezeti tevékenységek megszervezésében, és a láthatóság hiányához, a magánélet megsértéséhez és a munkavállalók szétszóródásához vezethet. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a távmunkát illetően más kockázatok is felmerülnek: ilyenek például a kiberbiztonsággal kapcsolatos veszélyek, amelyeket megfelelően kezelni kell a vállalkozások védelme és a távmunkások magánéletének megóvása érdekében. További, a távmunkával kapcsolatos kockázat lehet a javakat és szolgáltatásokat előállító, illetve az asszociatív és/vagy önkéntes munkát végző szervezeti egységek meglévő szervezeti kultúrájára gyakorolt negatív hatás. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | A távmunka feltételezi az ikt-val kapcsolatos kompetenciák meglétét, a berendezésekhez és a szolgáltatásokhoz való hozzáférést, valamint a lakhatási és a távmunka szempontjából kedvező egyéb feltételek meglétét, ami felveti a gazdasági és társadalmi egyenlőtlenségek kérdését. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Az EGSZB elismeri, hogy a távmunka elősegítheti bizonyos hátrányos megkülönböztetést elszenvedő csoportok, különösen a fogyatékossággal élők, a várandós nők és az egyedülálló szülők munkaerőpiaci integrációját, akik gyakran strukturális akadályokkal szembesülnek a foglalkoztatáshoz való hozzáférés terén. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Az EGSZB véleménye szerint, ami a szabályozást illeti, a főbb kihívások abban rejlenek, hogy ügyelni kell arra, hogy a távmunka önkéntes és visszafordítható legyen – az olyan kivételes eseteket nem számítva, mint a világjárvány, amikor a távmunkát a hatóságok írják elő –, hogy a távmunkában dolgozókat ugyanazon egyéni és kollektív jogok illessék meg, mint az őket foglalkoztató vállalkozásnál dolgozó hasonló munkavállalókat, hogy a távmunka rendszerét foglalják írásba, és hogy adott esetben hozzanak külön intézkedéseket a távmunkában dolgozók jogai érvényesülésének és a más munkavállalókkal egyenlő bánásmódnak a biztosítására. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Az EGSZB szerint a távmunka szabályozása tisztességes munkakörülményeket biztosíthat, továbbá hozzájárulhat az egyenlőtlenségek és a dolgozói szegénység csökkentéséhez (14). |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Az EGSZB úgy véli, hogy a munkáltatók felelősek a képzésért és a távmunkához szükséges berendezések biztosításáért, telepítéséért és karbantartásáért A munkáltatónak meg kell térítenie vagy közvetlenül fedeznie kell a távmunkával járó, különösen a kommunikációval (fogyóeszközökkel, mobiltelefonnal, internettel) összefüggő költségeket. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Minden szükséges intézkedést meg kell hozni a távmunkához kapcsolódó adatoknak, különösen a távmunkában dolgozók személyes adatainak a védelmére. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a vállalatok túlnyomó többségénél jelentősen bővültek a távmunkások tevékenységének ellenőrzésére, nyomon követésére és felügyeletére szolgáló rendszerek. Az EGSZB azt ajánlja, hogy ezeknek az ellenőrzési eszközöknek a használata során vegyék figyelembe az adatvédelmi elveket, és a használat kereteit szükség szerint jövőbeli európai jogszabályban és/vagy a tagállamok szociális partnerei közötti nemzeti, regionális, ágazati és vállalati szintű kollektív tárgyalások révén határozzák meg. |
| --- | --- |

3.14.

4.   A távmunka kihívásai

4.1.   A munkaidő-szervezés

| 4.1.1. | Az EGSZB megállapítja, hogy a kutatások egybecsengenek a távmunka munkaidőre gyakorolt hatásait illetően, és a hosszú munkaórákat jelölik meg e munkavégzési forma elsődleges hátrányaként (15). A távmunka lehetővé teszi a munkavállaló számára, hogy munkanapját megszervezze, és hogy ne kelljen utaznia lakóhelye és munkahelye között, viszont azzal jár, hogy a munka belenyúlik az estébe és a hétvégébe. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Az EGSZB megelégedéssel veszi tudomásul, hogy az európai szociális partnerek a közelmúltban egyetértettek abban, hogy a vezetők és a munkavállalók és/vagy képviselőik közötti, a munkateherről és a munkafolyamatokról szóló rendszeres egyeztetés (16) az egyik olyan eszköz, amelyet a megállapodás alapjául szolgáló közös partnerségi folyamat részeként fontolóra kell venni. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Az Eurofound egy tanulmánya (17) ténylegesen megjegyzi, hogy: |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.3.1. | A „rendszeres” távmunka keretében a munkavállalók körülbelül 30 %-a dolgozik minden nap vagy hetente többször a szabadidejében; a munkavállalók nagyjából 50 %-ának a munkavégzését szakítják meg előre nem jelzett feladatok végrehajtása céljából, és a munkavállalók mintegy 20 %-a több mint 48 órát dolgozik egy héten (ez a százalékos arány közel van a „mobil” távmunkában dolgozókra jellemző 30 %-hoz és az „alkalmilag” távmunkában dolgozók 10 %-ához). |
| --- | --- |

4.1.3.1.

| 4.1.3.2. | A „rendszeres” távmunka keretében a munkavállalók megközelítőleg 40 %-a 11 óránál kevesebb pihenőidővel rendelkezik (ez a probléma az „alkalmi” távmunkában dolgozók körülbelül 25 %-át és a „mobil” távmunkában dolgozók nagyjából 60 %-át érinti). |
| --- | --- |

4.1.3.2.

| 4.1.4. | Az Eurofound felmérései azt mutatják, hogy a munkaintenzitás általános probléma az európai országokban (a munkavállalók 37 %-a számol be például arról, hogy szoros határidők kötik), és ez még gyakoribb a távmunkában, különösen a mobil távmunkában dolgozók körében (18). |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.1.5. | Értékelni kell az ikt intenzív használatának, többek között a képernyő előtt vagy okostelefon használatával végzett munkának az egészségre és a jóllétre gyakorolt hatásait. A negatív hatások, amelyeket a távmunka felerősíthet: pszichológiai nyomás (stressz), a szem elfáradása, szorongás, fejfájás, kimerültség, alvászavarok és váz- és izomrendszeri zavarok (19). |
| --- | --- |

4.1.5.

| 4.1.6. | Noha vannak a távmunka kapcsán alkalmazandó európai normák, értékelni kell, hogy a munkaidőről szóló irányelv, továbbá a 2.4. pontban említett többi irányelv, valamint a távmunkáról szóló megállapodás (2002) és a digitalizációról szóló megállapodás (2020) elegendő-e e munkavállalók védelméhez (20). E tekintetben az EGSZB rámutat az európai ítélkezési gyakorlat jelentőségére, amely ítélkezési gyakorlat szerint „a tagállamoknak elő kell írniuk a munkáltatók számára olyan objektív, megbízható és hozzáférhető rendszer létrehozását, amely lehetővé teszi az egyes munkavállalók által teljesített napi munkaidő tartamának mérését” (21). Az EGSZB megjegyzi, hogy a tagállamok feladata, hogy meghatározzák e rendszer bevezetésének részletes szabályait, figyelembe véve többek között az ágazatok és tevékenységek különbözőségét (22). |
| --- | --- |

4.1.6.

| 4.1.7. | Mindezt szem előtt tartva az EGSZB azt javasolja, hogy – az európai és nemzeti jogszabályok, valamint a regionális, ágazati vagy vállalati szintű kollektív megállapodások tiszteletben tartásával – kötelezzék a vállalatokat arra, hogy a távmunkát érintően használjanak olyan mechanizmusokat, amelyek alkalmasak a rendes munkaidő és a túlóra mérésére. |
| --- | --- |

4.1.7.

| 4.1.8. | Az EGSZB úgy véli, hogy a távmunkában dolgozók és az ugyanazon vállalat hasonló munkavállalói közötti egyenlő bánásmódot alkalmazni kell a munkahelyi egészségvédelemre és biztonságra, a munka oly módon való megszervezésére, amely hasonló munkaterhet garantál, valamint a munkavállalói szakszervezetek/képviselők azon jogára is, hogy a nemzeti jogszabályok és kollektív megállapodások keretein belül beléphetnek a távmunka végzésének helyére. |
| --- | --- |

4.1.8.

| 4.1.9. | A távmunkában dolgozók nem kerülhetnek hátrányba a munka világában, különösen a szakmai karrierjük fejlesztését, a továbbképzést, a vállalat belső információihoz való hozzáférést, a szakszervezeti részvételt és képviseletet, a specifikus munkavállalói jogokat (üzemorvos, biztosítások stb.), valamint a vállalatnál előírt egyéb különös jogokat illetően. |
| --- | --- |

4.1.9.

4.2.   A munka és a magánélet közötti egyensúly

| 4.2.1. | A távmunka fejlődésének egyik hajtóereje az, hogy úgy tűnik, hogy a munkavégzés e formája lehetővé teszi a munka és a magánélet közötti nagyobb egyensúly megteremtését, a személyzet fokozottabb termelékenységét és hűségét, valamint a rotáció csökkenéséhez vezet. Mindazonáltal, mivel a témában zajló kutatások jelenlegi eredményein alapulva nehéz végleges következtetéseket levonni arról, hogy a távmunka milyen hatással lesz a munka világára, a valóság adott esetben sokkal összetettebb és kevésbé egyértelmű lehet, illetve akár ellent is mondhat ennek a munkavállalók és munkáltatók számára egyaránt előnyös, potenciális kölcsönösségnek (23). |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Az EGSZB rámutat arra, hogy ellentmondás feszül a munkarend egyre nagyobb rugalmassága és a tisztességes munka ILO által támogatott célkitűzése között. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a munka és a magánélet összeegyeztetését illetően a negatív hatások a távmunkában dolgozó munkavállalók számára felerősödnek. A hatások a munkavállaló egyéni jellemzői, valamint a munkakultúra és a munkaszervezés módjának függvényében is eltérőek (24). Az EGSZB szerint az ezt a kérdést szabályozó irányelv hatékony átültetése minden bizonnyal hozzá fog járulni a távmunkások munkafeltételeinek javításához (25). Az EGSZB arra kéri a tagállamokat, hogy megfelelően ültessék át és hajtsák végre ezt az irányelvet. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Az EGSZB megállapítja, hogy a távmunkának a munka és a magánélet közötti egyensúlyra gyakorolt hatásai rendkívül bizonytalanok, sőt, ellentmondásosak, és mélyrehatóbb kutatásokra van szükség a munka és a magánélet közötti egyensúlyt érintően (26). |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Az EGSZB felhívja a figyelmet arra, hogy megfelelő képzést kell biztosítani a munkavállalók és az alapszintű vezetők számára a távmunka irányításának bevált gyakorlatairól és a jogi és szerződéses szabályok tiszteletben tartásáról, különösen a munka és a magánélet közötti egyensúly előmozdítását illetően. |
| --- | --- |

4.2.5.

| 4.2.6. | Az EGSZB arra kéri a tagállamokat, hogy hajtsanak végre megfelelő beruházásokat annak érdekében, hogy létrehozzák és/vagy fejlesszék az idősek és a gyermekek mindenki számára hozzáférhető, magas színvonalú szociális gondozását ellátó szolgáltatásokat, ami elősegítheti a munka és a magánélet közötti egyensúly biztosítását. |
| --- | --- |

4.2.6.

4.3.   A lecsatlakozáshoz való jog

| 4.3.1. | Az EGSZB tudatában van annak, hogy az „always on” (folyamatos rendelkezésre állás) kultúrája és a pihenés hiánya a távmunkában dolgozóknál jelentős fizikai és pszichoszociális kockázatokat idéz elő (27). Folyamatos rendelkezésre állás mellett nagyon nehéz elkülöníteni a fizetett munkavégzést és a magánéletet. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Ami a lecsatlakozáshoz való jogot illeti, a közelmúltban a tagállamok – eltérő megközelítéseket alkalmazva – szakpolitikákat, a szociális partnerek és a vállalatok pedig fellépéseket kezdeményeztek, hogy e negatív hatásokat mérsékeljék, és hogy védjék a munkavállalókat szabadidejükben. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Az állandó kapcsolatnak negatív következményei vannak. Ezt főként a nők szenvedik meg, mivel általában ők végzik el a nem fizetett ház körüli feladatokat és a gyermekek, az idősek és az ágyhoz kötött betegek ellátását (28). |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | A jogszabályok a távmunkához kapcsolódó témák javát lefedik, ily módon e jogszabályok hatékony végrehajtása továbbra is igen releváns. Az európai szinten 2020 júniusában aláírt, digitalizációról szóló keretmegállapodás többek között meghatározza a lecsatlakozáshoz való jog szabályait, a jogszabályokban és a kollektív szerződésekben a munkaidő kapcsán megfogalmazott rendelkezések, valamint az egyéb szerződéses rendelkezések tiszteletben tartását, így a munkáltató nem követelheti meg a munkavállalótól, hogy a munkaóráin kívül elérhető legyen. Az EGSZB megjegyzi, hogy ezt a megállapodást a szociális partnerek most hajtják végre a tagállamokban. Azonban továbbra is lehetőség van az EUMSZ szociálpolitikára vonatkozó rendelkezéseivel (a 151. és azt követő cikkekkel) összhangban jogalkotási kezdeményezés indítására a munkavállalók lecsatlakozáshoz való jogának védelme és érvényesítése érdekében, megelőzendő a távmunkások munkafeltételeinek romlását. |
| --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | A tagállamok álláspontja különböző a lecsatlakozáshoz való jog megállapítását illetően (29). Négy ország (Belgium, Spanyolország, Franciaország és Olaszország) külön jogszabályt fogadott el a tárgyban. Két országban vagy megvizsgáltak egy törvénytervezetet (Portugália), vagy konzultációs folyamatot indítottak (Hollandia), de külön jogszabályt nem fogadtak el. A többi tagállamban változatos megközelítéseket alkalmaznak: egyes esetekben a szakszervezetek egy külön jogszabály mellett érvelnek, mivel a hatályos jogszabályt nem ítélik elégségesnek, más esetekben úgy vélik, hogy a szabályozás legjobb módja a kollektív tárgyalás; további esetekben pedig arra hivatkoznak, hogy a munkaidőt szabályozó jogszabály kielégítő. |
| --- | --- |

4.3.5.

| 4.3.6. | Erre a helyzetre tekintettel az EGSZB üdvözli az Európai Parlament által 2021. január 21-én elfogadott állásfoglalást (30), amelyet az Európai Bizottság a szociális jogok európai pillérére vonatkozó, március 4-i cselekvési tervnek a távmunkáról és a lecsatlakozáshoz való jogról szóló fejezetében figyelembe is vett. Ennek kapcsán az EGSZB úgy véli, hogy a szociális jogok európai pillérére vonatkozó cselekvési tervben megfelelően foglalkozni kell a lecsatlakozáshoz való joggal. |
| --- | --- |

4.3.6.

| 4.3.7. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a lecsatlakozáshoz való jog kapcsán nem maga a túlórák megléte jelenti a problémát – amennyiben a meghatározott szabályokat, különösen a túlórák maximális számára vonatkozókat, tiszteletben tartják, illetve ha garantálják, hogy az elvégzett munka egészét az adott ország jogszabályai szerint megfizessék. |
| --- | --- |

4.3.7.

5.   Az Európai Bizottság, a tagállamok és a szociális partnerek intézkedései

| 5.1. | Az EGSZB kitart amellett, hogy a távmunkát illetően több és jobb minőségű statisztikai információra, továbbá több kutatásra lenne szükség, hogy össze lehessen gyűjteni a bevált gyakorlatokat és elemezni lehessen a távmunkának a munkavállalók, a vállalatok és a társadalom életére gyakorolt hatását. Az EGSZB kéri az Európai Bizottságot, hogy fejlessze tovább a távmunkával és annak hatásaival foglalkozó kutatást, mozdítsa elő a munkaidő-szervezéssel, a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtésével és a lecsatlakozáshoz való joggal kapcsolatos bevált gyakorlatok tagállamok közötti cseréjét, és végül, hogy támogassa a kompetenciák terén szükséges átalakulást, tiszteletben tartva a szociális párbeszédet és a különböző szintű szociális partnerek közötti kollektív tárgyalásokat. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a 2002-es és a 2020-as megállapodás tartalmazza azokat az alapelveket, amelyek lehetővé teszik a távmunka pozitív hatásainak kiaknázását és negatív hatásainak lehető legkisebbre csökkentését. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Az EGSZB kéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy támogassák a 2002-es és a 2020-as megállapodások végrehajtását, és ha szükséges, a világjárvánnyal kapcsolatos tapasztalatok alapján igazítsák ki a hatályos szabályozást – illetve dolgozzanak ki újat – a távmunka pozitív elemeinek előmozdítása és a munkavállalók alapvető jogainak védelme érdekében. A munka világában a technológia fejlődése és az új munkamódszerek kialakulása egyre gyorsabb, így a szabályozást és a gyakorlatokat adott esetben ezekhez az új körülményekhez kell igazítani. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Az EGSZB felhívja a figyelmet arra, hogy a tagállamoknak a szociális partnerek közreműködésével biztosítaniuk kell a távmunka megfelelő nemzeti keretét, amelyben a fent említett megállapodások figyelembevételével meghatározzák a távmunka iránt érdeklődő vállalatokra és munkavállalókra irányadó játékszabályokat. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Konkrétabban: a távmunkát érintően különös figyelmet kell fordítani a munkaidő-szervezésre, a munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági kockázatokra, a munka és a magánélet közötti egyensúlyra, a lecsatlakozáshoz való jogra, valamint a munkavállalói jogok érvényesülésére. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Az EGSZB meg van győződve arról, hogy a távmunkával összefüggő problémákat a szociális jogok európai pillére elveinek és az ENSZ fenntartható fejlődési célkitűzéseinek is szem előtt kell tartaniuk. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Az EGSZB úgy véli, hogy a szociális partnerek minden szinten, többek között kollektív tárgyalás útján való részvétele és bevonása alapvető a kiegyensúlyozott, méltó és méltányos megoldások megtalálásához. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Az EGSZB úgy véli, hogy a távmunka következményeiről szóló tanulmányokra támaszkodva az Európai Bizottságnak, az ILO-nak és az OECD-nek közösen kellene elindítania egy a távmunkáról szóló ILO-egyezmény kidolgozását célzó folyamatot. Az EGSZB úgy gondolja továbbá, hogy a tisztességes távmunkafeltételeknek az ILO tisztes munkára vonatkozó programjának és a megfelelő nemzeti programoknak is részét kell képezniük. |
| --- | --- |

5.8.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  Soojung-Kim Pang, A. (2017): Rest – Why you get more done when you work less (Penguin Life, 2018).

1

Rest – Why you get more done when you work less

(2)  HL L 299., 2003.11.18., 9. o.

2

(3)  HL L 183., 1989.6.29., 1. o.

3

(4)  HL L 186., 2019.7.11., 105. o.

4

(5)  HL L 188., 2019.7.12., 79. o.

5

(6)  Eurofound és ILO: „Working anytime, anywhere: The effects on the world of work”, 2017, 51–54. o. (a továbbiakban: Eurofound és ILO (2017)).

6

„Working anytime, anywhere: The effects on the world of work”

(7)  Európai Bizottság (2020): „Telework in the EU before and after the COVID-19: where we were, where we head to”. Science for Policy Briefs.

7

„Telework in the EU before and after the COVID-19: where we were, where we head to”. Science for Policy Briefs.

(8)  Ugyanott.

8

(9)  ILO (2019), „Telework in the 21st century”, 294. o.

9

(10)  HL C 129., 2018.4.11., 44. o.; HL C 197., 2018.6.8., 45. o.; HL C 237., 2018.7.6., 8. o.; HL C 367., 2018.10.10., 15. o.; HL C 440., 2018.12.6., 37. o.; HL C 232., 2020.7.14., 18. o.

10

(11)  Eurofound és ILO (2017), 51. o.

11

(12)  Eurofound: „Telework and ICT-based mobile work: flexible working in the digital age”, 2020 (a továbbiakban: Eurofound (2020)), 53. o.

12

„Telework and ICT-based mobile work: flexible working in the digital age”

(13)  Eurofound és ILO (2017), 40. o.

13

(14)  Lásd az Európai Parlament által nemrégiben elfogadott állásfoglalást.

14

(15)  ILO: „Telework 21st century” (2019), 298. o.

15

ILO: „Telework 21st century” (2019), 298. o.

(16)  Az európai szociális partnerek digitalizációra vonatkozó keretmegállapodása, 2020. június, 10. o.

16

(17)  „Further exploring the working conditions of ICT-based mobile workers and home-based teleworkers”, munkadokumentum, 2020, 23–33. o.

17

„Further exploring the working conditions of ICT-based mobile workers and home-based teleworkers”

(18)  Eurofound (2016): „6th European Working Conditions Survey, Overview report”, 47–51. o. Lásd még az előző lábjegyzetet.

18

„6th European Working Conditions Survey, Overview report”

(19)  A távmunka egészséget és jóllétet érintő következményei tekintetében lásd: Eurofound (2020), 27–35. o.

19

(20)  Eurofound (2020), 54. o.

20

(21)  Az Európai Unió Bíróságának ítélete, C-55/18, ECLI:EU:C:2019:402, 60. pont. A távmunka tárgyában lásd még az ítélkezési gyakorlat további ítéleteit: C-518/15; C-344/19; C-580/19; C-214/20; C-84/94.

21

(22)  Az említett, C-55/18, ECLI: EU 2019 ítélet, 63. pont.

22

(23)  ILO: „Telework 21st century” (2019), 302. o.

23

„Telework 21st century”

(24)  Elsődleges forrás: Eurofound (2020), 13–26. o.

24

(25)  Eurofound (2020), 54. o.

25

(26)  Eurofound és ILO (2017), 33. és 40. o.

26

(27)  Eurofound és ILO (2017), 37. o.

27

(28)  Lásd a SOC/662 jelű EGSZB-véleményt (lásd e Hivatalos Lap 13. oldalát).

28

(29)  Elsődleges forrás: Eurofound (2020), 13–26. o.

29

(30)  Lásd az Európai Parlament által nemrégiben elfogadott állásfoglalást.

30

---

I. MELLÉKLET

EUROPEAN SECTORAL SOCIAL DIALOGUE JOINT TEXTS ON TELEWORK AND DIGITALISATION (1)

Telework

Eurocommerce and UNI, Europa, European agreement on guidelines on Telework and ICT-mobile work in commerce, 25 May 2018 (commerce)

EACB, EBF-FBE, ESBG and UNI Global Union, Declaration on Telework in the European Banking Sector, 17 November 2017 (banking)

ETNO and UNI Europa, Joint Declaration on ICT-based mobile work, 2 February 2017 (telecommunications)

ETNO and UNI Europa, Joint declaration on telework, 9 June 2016 (telecommunications)

ACME, BIPAR, CEA and UNI-Europa, Joint declaration on telework by the European social partners in the insurance sector, 10 February 2015 (insurance)

CEMR-CCRE and EPSU, CEMR-EP/EPSU joint statement on telework, 13 January 2004 (local and regional government)

Eurelectric and EPSU, EMCEF, Joint declaration on telework, 13 November 2002 (electricity)

Eurocommerce and UNI Europa, European Agreement on Guidelines on Telework in Commerce, 26 April 2001 (Commerce)

ETNO and UNI Europa, Guidelines for Telework in Europe, 7 February 2001 (telecommunications)

Joint Committee, Opinion on telework, 23 November 1998 (telecommunications)

Digitalisation

ETNO and UNI-Europa, Joint Declaration on Artificial Intelligence, 30 November 2020 (telecommunications)

CEEMET and IndustriAll, Joint opinion on the impact of digitalisation on the world of work in the met industries, 9 November 2020 (metal industry)

EFIC and EFBWW, European Social Partners joint statement on Digital Transformation in workplaces of the European Furniture Industry, 6 July 2020 (Furniture)

Federation of European Social Employers and EPSU, Joint Position Paper on Digitalisation in the Social Services Sector – Assessment of Opportunities and Challenges, 6 June 2020 (social services)

Eurelectric and EPSU, IndustriAll, Digitalisation at the heart of social partners' commitment to keep the lights on, 9 April 2020 (electricity)

Eurelectric and EPSU, IndustriAll, A Social Partners' Framework of Actions – Challenges and opportunities of the digitalisation for the workforce in the European Electricity Sector, 9 April 2020 (electricity)

PostEurop and UNI Europa, Joint Declaration on Training in the Digital Era, 6 December 2019 (postal services)

ECEG and IndustriAll, Joint recommendations on digital transformations in the workplace for the European chemicals, pharmaceuticals, rubber and plastics sectors, 8 November 2019 (chemical industry)

EFCI/FENI and UNI Europa, Joint Statement on the Impact of Digitalization on Employment in the Cleaning and Facility Services Industry, 29 October 2019 (industrial cleaning)

INTERGRAF and UNI-Europa, Print is vital for the future of reading – INTERGRAF and UNI Europa Graphical & Packaging joint statement, 21 October 2021 (graphical industry)

FEPORT, ESPO and ETF, Joint statement „Market based and technological developments in the shipping sector and technological innovation represent major challenges for the port sector”, 24 June 2019 (ports)

AMICE, BIPAR, Insurance Europe and UNI Europa, Follow-up statement on the social effects of digitalization, 15 February 2019 (insurance)

IRU and ETF, Joint statement from Social partners for better regulation and digital enforcement, 7 December 2018 (road transport)

EBF-FBE and UNI Europa, Joint Declaration on the Impact of Digitalisation on Employment, 30 November 2018 (banking)

CEPI and IndustriAll, A social partner resolution addressing the ongoing digitalisation in the European pulp and paper sector and its potential impact on industry and employment, 6 July 2018 (paper industry)

CEEMET and IndustriAll, The impact of digitalisation on the world of work in the metal, engineering and technology-based industries, 8 December 2016 (metal industry)

AMICE, BIPAR, Insurance Europe and UNI Europa, Joint declaration on the social effects of digitalisation by the European social partners in the insurance sector, 12 October 2016 (Insurance)

EPSU and CEMR, Joint Declaration on the opportunities and challenges of digitalisation in local and regional administration, 11 December 2015 (local and regional administration)

---

(1)  Based on the European Commission EU social dialogue texts database, the European Trade Union Institute (ETUI) EU Social Dialogue texts database (not yet publicly available) and own research.

---

II. MELLÉKLET

Az alábbi, a vita során elutasított módosító indítványoknál a támogató szavazatok száma elérte az összes leadott szavazat számának legalább egynegyedét (Esz. 43. cikk (2) bekezdés):

1.14.
  pont (az 5.8. ponthoz kapcsolódóan)

A következőképpen módosítandó:

| | 1.14. | Az EGSZB úgy véli, hogy – a távmunka következményeiről szóló tanulmányokkal
  ra
  összhangban
  támaszkodva
  – fontos, hogy a megfelelő távmunkafeltételek általában véve a tisztes munka programjának részévé és konkrétan a tisztes munka előmozdítását célzó nemzeti programok részévé váljanak.
  a
  Az Európai Bizottságnak, az ILO-nak és az OECD-nek közösen kellene elindítania egy folyamatot annak feltárására, hogy szükség van-e egy a távmunkáról szóló ILO-egyezményre
  kidolgozását célzó folyamatot. |
| --- | --- | --- |

1.14.

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 109 |
| --- | --- |
| Ellene: | 130 |
| Tartózkodott: | 14 |

Mellette:

109

Ellene:

130

Tartózkodott:

14

4.1.1.
  pont

A következőképpen módosítandó:

| | 4.1.1. | Az EGSZB megállapítja, hogy a kutatások jelenlegi állása alapján nehéz egyértelmű megállapításokra jutni arról, hogy a távmunka milyen hatást gyakorol a munka világára
  egybecsengenek a távmunka munkaidőre gyakorolt hatásait illetően, és a hosszú munkaórákat jelölik meg e munkavégzési forma elsődleges hátrányaként (15). A távmunka lehetővé teszi a munkavállaló számára, hogy munkanapját megszervezze, és hogy ne kelljen utaznia lakóhelye és munkahelye között, viszont azzal jár, hogy a munka belenyúlik az estébe és a hétvégébe. |
| --- | --- | --- |

4.1.1.

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 111 |
| --- | --- |
| Ellene: | 120 |
| Tartózkodott: | 18 |

Mellette:

111

Ellene:

120

Tartózkodott:

18

5.8.
  pont (az 1.14. ponthoz kapcsolódóan)

A következőképpen módosítandó:

| | 5.8. | Az EGSZB úgy véli, hogy – a távmunka következményeiről szóló tanulmányokkal
  ra
  összhangban
  támaszkodva
  – fontos, hogy a megfelelő távmunkafeltételek általában véve a tisztes munka programjának részévé és konkrétan a tisztes munka előmozdítását célzó nemzeti programok részévé váljanak.
  a
  Az Európai Bizottságnak, az ILO-nak és az OECD-nek közösen kellene elindítania egy folyamatot annak feltárására, hogy szükség van-e egy a távmunkáról szóló ILO-egyezményre
  kidolgozását célzó folyamatot. |
| --- | --- | --- |

5.8.

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 109 |
| --- | --- |
| Ellene: | 130 |
| Tartózkodott: | 14 |

Mellette:

109

Ellene:

130

Tartózkodott:

14

---

(15)  
  ILO: „Telework 21st century” (2019), 298. o.

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/13

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Távmunka és a nemek közötti egyenlőség – olyan feltételek, amelyek biztosítják, hogy a távmunka ne súlyosbítsa a nem fizetett gondozás és háztartási munka egyenlőtlen eloszlását a nők és a férfiak között, és hogy ez a nemek közötti egyenlőség előmozdításának motorja legyen

[Feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére]

(2021/C 220/02)

| Előadó: | Milena ANGELOVA |
| --- | --- |
| Társelőadó: | KOLLER Erika |

Előadó:

Milena ANGELOVA

Társelőadó:

KOLLER Erika

| A Tanács portugál elnökségének felkérése | 2020.10.26-i levél |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.11. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 219/10/18 |

A Tanács portugál elnökségének felkérése

2020.10.26-i levél

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.11.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

219/10/18

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Habár a távmunka közismert munkavégzési forma, annak alkalmazását a Covid19-világjárvány jelentősen előmozdította, ami ahhoz vezetett, hogy a foglalkoztatottak több mint egyharmada otthonról dolgozik, ezen belül is a nők nagyobb arányban, mint a férfiak (1). Mivel általában a nők végzik a gondozási és a háztartási munka legnagyobb részét, a távmunkára e nem fizetett munka és a fizetett munkavégzés ötvözésének egyetlen lehetséges módjaként tekintettek. Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) fel kívánja hívni a figyelmet annak kockázatára, hogy a távmunkát a fizetett és a nem fizetett munka kettős terhének vállalására használják fel. Ezért az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság nemi sztereotípiák elleni küzdelemre irányuló kampányát (2). Megismétli, hogy kulturális változásra van szükség és fel kell számolni minden strukturális akadályt a nem fizetett háztartási munka egyenlőbb elosztásának megvalósítása érdekében, továbbá sürgeti a tagállamokat, hogy haladéktalanul és hatékonyan hajtsák végre a munka és a magánélet közötti egyensúlyról szóló irányelvet. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Mivel a járványügyi körülmények kivételesnek minősülnek, általánosabb nézőpontból és hosszabb távon szemlélve kell értékelni a távmunka és a nemek közötti egyenlőség közötti kapcsolatot. A világjárvány során a távmunkát – ahol lehetett – egészségvédelmi célból kötelezővé tették, számos kivételes és korlátozó jellegű szabállyal. Rendes körülmények között a távmunka általában önkéntes, célja pedig, hogy a munkát úgy lehessen megszervezni, hogy az a lehető legjobban megfeleljen a vállalatok és szervezetek általános célkitűzéseinek és szükségleteinek, figyelembe véve mind a munkaadók, mind a munkavállalók igényeit és tiszteletben tartva az uniós és nemzeti jogi és normatív keretrendszert (3), valamint a szociális párbeszéd keretében elért eredményeket, miközben a gyakorlati feltételeket munkaügyi és kollektív megállapodásokban rögzítik. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | A távmunka számos lehetőséget kínál a nemek közötti egyenlőség előmozdítására, ilyen például a munkaerőpiaci részvétel javítása; a munkaidő rugalmasabb szervezése, a nem fizetett gondozási feladatok és a fizetett munka rugalmasabb ötvözése, ami javíthatja a munkaerőpiaci részvételt; a termelékenység javulása a nagyobb teljesítménynek köszönhetően; a munkaerő-kereslet és -kínálat jobb térbeli összehangolása, anélkül hogy más helyre kellene költözni, idő- és költségmegtakarítás az ingázás megszűnése vagy csökkenése miatt stb. A távmunka ugyanakkor bizonyos kockázatokat is hordoz, például a következőkhöz kapcsolódó esetleges kihívások miatt: a munkavállaló láthatatlanná válik a munkaközösségben, kimarad a formális és informális támogatási struktúrákból, az előléptetési és képzési lehetőségekből, romlik a kollégákkal való személyes kapcsolattartás és az információkhoz való hozzáférés, a nemek közötti különbségek esetleges súlyosbodása, valamint az erőszak és a zaklatás fokozott kockázata. Ez súlyosbíthatja a meglévő nemek közötti egyenlőtlenségeket a nők rovására. Az ilyen kockázatok sikeres mérsékléséhez megfelelő nemi szempontú elemzésre van szükség – ugyanis előfordulhat, hogy még a gendersemlegesnek tűnő politikák is valójában figyelmen kívül hagyják a nemi szempontokat és negatívan érintik a nőket –, ezért mindent meg kell tenni a kedvező hatás érdekében. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB tudomásul veszi a távmunkára vonatkozó jelenlegi jogi és kiegészítő keretet. Ide tartozik a munkaidő-irányelv, a munkavállalók biztonságáról és egészségvédelméről szóló irányelv, a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtéséről szóló irányelv, valamint az európai szociális partnerek távmunkáról szóló 2002. évi, illetve a digitalizációról szóló 2020. évi önálló keretmegállapodása. Megjegyzi továbbá, hogy a távmunkára vonatkozóan nincs egységes európai keret. Az Európai Parlament jelezte, hogy „a távmunka feltételeinek EU-szerte történő szabályozása céljából jogszabályi keretre van szükség, hogy biztosítva legyenek a tisztességes munka- és foglalkoztatási feltételek a digitális gazdaságban, ezáltal hozzájárulva az egyenlőtlenségek csökkentéséhez és a dolgozói szegénység kezeléséhez”. Az EGSZB ezért a meglévő szabályok értékelését javasolja annak meghatározása érdekében, hogy a távmunka gyors terjedésére fényében, illetve az új kockázatok és a levont tanulságok kontextusában azok mennyire hatékonyak. Mindenekelőtt arra ösztönzi a szociális partnereket, hogy vizsgálják felül a távmunkáról szóló 2002. évi keretmegállapodást, és adjanak új lendületet annak. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | A szociális partnerek például kollektív tárgyalások révén jelentős szerepet játszhatnak a távmunka előmozdításában oly módon, amely hozzájárul a nemek közötti egyenlőséghez, ösztönözve a munkahelyi jóllétet és a termelékenységet. Tekintettel a munkahelyek sokféleségére, a legjobb eredményt vállalati és munkahelyi szintű, testre szabott intézkedésekkel lehet elérni. Jóllehet a munkaszervezés kérdéséről a munkáltató dönt, a szociális párbeszéd alapvető eszközként szolgál az olyan munkahelyi kérdések kezelésében, mint a bérek, a munkaidő, a kapcsolódási módok, az egészség és biztonság, valamint a távmunkával összefüggő képzés és készségfejlesztés. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | A nemi szempontból semleges távmunka egyik alapvető előfeltétele, hogy rendelkezésre álljanak a szükséges technológiák, eszközök és készségek. Az EGSZB ismételten kéri, hogy mindenkit szem előtt tartva ruházzanak be a digitális infrastruktúrába és összeköttetésekbe, ideértve a helyi közös tereket is. Ez lehetővé fogja tenni az otthonon kívül végezhető távmunkát, valamint a digitális készségek fejlesztését, különös tekintettel a nőkre. A cél az, hogy a nők teljes mértékben részt vehessenek a munkaerőpiacokon, és kezelni lehessen a digitális szakadék minden formáját (4). |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | A gyermekek, a sajátos igényekkel rendelkező személyek és az idősek számára biztosított gondozási infrastruktúrák és szolgáltatások rendelkezésre állása, hozzáférhetősége és megfizethetősége a nemek közötti egyenlőségen alapuló távmunka és általában a munkavégzés másik meghatározó előfeltétele. Az EGSZB egy „európai gondozási megállapodást” szorgalmaz, amely mindenki számára és az élet valamennyi szakaszában jobb minőségű szolgáltatásokat biztosít. Az EGSZB sürgeti a tagállamokat, hogy gondoskodjanak a magas színvonalú, megfizethető, hozzáférhető és sokoldalú gondozási szolgáltatások rendelkezésre állásáról, valamint ruházzanak be az ilyen szolgáltatásokba annak érdekében, hogy kielégíthessék a különböző igényeket és helyzeteket. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | A távmunka azzal a kockázattal jár, hogy a munkavállaló „láthatatlanná” válik a dolgozói közösségben, nem tud kapcsolódni a formális és informális támogató struktúrákhoz, nem tud személyesen kapcsolatot tartani a kollégákkal, és nem jut hozzá az információkhoz. Ez oda vezethet, hogy az előléptetéseknél és a képzési lehetőségeknél nem számolnak vele, továbbá nem állnak rendelkezésére a fizetéssel és a meglévő munkavállalói jogokkal kapcsolatos fontos információk. Nők esetében ez a nemek közötti egyenlőtlenségeket, például a nemek közötti bérszakadékot is súlyosbíthatja. A bérek átláthatóságáról szóló irányelvjavaslat, amelyet az Európai Bizottság 2021. március 4-én tett közzé, fontos eszköz lehet a „láthatatlanság” okozta információhiány kezelésében. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Annak érdekében, hogy a magánszektort képessé tegye és ösztönözze az innovációra és az új módszerekbe való beruházásokra, továbbá az inkluzív foglalkoztatás céljából új munkahelyeket teremtsen, elengedhetetlen, hogy az EU kedvező vállalkozói és üzleti környezetet hozzon létre és előmozdítsa a digitalizációt – különösen a mikro-, kis- és középvállalkozások tekintetében. A közszféra szintén jelentős munkaadó, és megfelelő beruházásokra van szükség a tisztességes munkakörülmények biztosításához és az infrastruktúra korszerűsítéséhez, hogy elérhessük a digitális transzformáció célkitűzéseit. A köz- és magánszféra között gyakorlati szinten is szoros és zökkenőmentes együttműködésre van szükség a digitális infrastruktúra, az oktatás és képzés, az egészségügyi és szociális szolgáltatások, valamint a kutatás és az innováció terén. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB kéri, hogy vizsgálják meg, hogy a távmunkának a nemek tekintetében milyen hatásai és előfeltételei vannak olyan körülmények között, amikor nincs világjárvány, figyelembe véve a különböző gazdasági ágazatokon és társadalmi szegmenseken belüli hosszú távú fejleményeket, valamint Unió-szerte összegyűjtve és terjesztve a meglévő bevált gyakorlatokat. Ez lehetővé tenné a nemi szempontokat figyelembe vevő megközelítést a szükséges technológiai és társadalmi innováció megvalósítása során, biztosítva, hogy a távmunka hozzájáruljon a nemek közötti egyenlőség előmozdításához (5). |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Tekintve, hogy a társadalmi hagyományok és az egyes személyek hozzáállása meghatározza a távmunka nemek közötti egyenlőségre gyakorolt hatásait, az EGSZB célzott intézkedéseket és kampányokat szorgalmaz a sztereotip gondolkodás csökkentése és lebontása érdekében. Az EGSZB az uniós és a nemzeti szintű szociális partnereket és civil társadalmi szervezeteket is arra bátorítja, hogy játsszanak aktív szerepet a nők és a férfiak családi szerepekkel, tanulmányokkal, szakmákkal és munkahelyekkel kapcsolatos, sztereotípiákat nélkülöző döntéseinek támogatásában. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Az EGSZB arra kéri az uniós és nemzeti döntéshozókat, hogy a szociális partnerekkel folytatott párbeszéd és együttműködés keretében tegyenek meg mindent a nők elleni erőszak valamennyi formájának leküzdése érdekében, legyen szó akár munkahelyi, családon belüli vagy online térben elkövetett erőszakról. Arra kéri továbbá a tagállamokat, hogy mielőbb ratifikálják a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) 2019. évi (190. sz.) Erőszak és Zaklatás Elleni Egyezményét és az isztambuli egyezményt. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Általános megjegyzések

| 2.1. | Az EGSZB üdvözli a portugál elnökség két, egymást kiegészítő feltáró vélemény benyújtására irányuló kezdeményezését, amelyek a távmunka mélyrehatóbb vizsgálatára irányulnak, összegyűjtve a világjárvány során szerzett tapasztalatokat. Ez a munka és a magánélet egyensúlyáról szóló irányelv végrehajtásának jobb irányítását is segítheti, és a bevált gyakorlatoknak megfelelő feltételeket ösztönözhet a távmunka terjedéséhez. Ezek a vélemények hozzá fognak járulni a 2021 első felében várható tanácsi következtetések tervezetéhez. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | A gazdaság és a társadalom gyors digitalizációja, amelyet a Covid19-világjárvány jelentősen felgyorsított, fokozta a távmunka elterjedését, aminek következtében 2020 júliusában a munkavállalók 34 %-a kizárólag, 14 %-uk pedig részben otthonról dolgozott (6). Bár a világjárvány betekintést enged a távmunka nagymértékű terjedésébe, figyelmet kell fordítani a távmunkával kapcsolatos rendes, pandémiától független munkafeltételekre is. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Míg a nemek közötti egyenlőség számos tényezőtől függ, a távmunkának pedig a nemek közötti egyenlőségen kívüli egyéb gazdasági és társadalmi hatásai is vannak, ez a feltáró vélemény a portugál elnökség kérésére kifejezetten a távmunka és a nemek közötti egyenlőség kapcsolatát vizsgálja. A cél olyan megoldásokat találni, amelyekkel a távmunka a nemek közötti egyenlőség előmozdításának egyik motorjává válhat, és amelyekkel elkerülhető a nem fizetett gondozás és a háztartási munka nők és férfiak közötti egyenlőtlen megoszlásának fokozódása, mivel a távmunka előnyökkel és kockázatokkal is járhat a nemek közötti egyenlőség tekintetében. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a kockázatok csökkentését és a lehetőségek megragadását elősegítendő a politikai döntéshozatalban általánosan érvényesíteni kell a nemek közötti egyenlőség elvét. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | A távmunkában rejlő lehetőségek kihasználásával és ezzel párhuzamosan a kapcsolódó kockázatok mérséklésével elősegíthető a nemek közötti egyenlőség általános előnyeinek megőrzése (7). Annak ellenére, hogy a férfiak a nőkhöz képest nagyobb valószínűséggel vállalnak a munkaadó székhelyén kívüli, mobil munkavégzést, a nők rendszeresebben végeznek otthoni távmunkát, mint a férfiak. Ez bizonyos mértékben a munka és a családi élet terén meglévő ország- és kultúraspecifikus nemi szerepekkel, valamint a munkavégzéssel és a családi élettel kapcsolatos modellekkel magyarázható (8). A háztartásokban általában a nők vállalják a nem fizetett gondozási munka nagy részét (9), és bár ez a munka a társadalmi-gazdasági élet létfontosságú részét képezi, nem ismerik el ekként. Noha a távmunka hozzájárulhat a munka és a magánélet közötti jobb egyensúly megteremtéséhez, egyben azzal a kockázattal is jár, hogy a nem fizetett háztartási munka még nagyobb részének elvégzése miatt nagyobb teher hárul a nőkre, miközben más kockázatoknak is ki vannak téve, többek között a kapcsolati és online erőszaknak, illetve a karrierlehetőségek elszalasztásának. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | A társadalom egészének és a vállalkozásoknak egyaránt minden tőlük telhetőt meg kell tenniük azért, hogy eloszlassák e nemi sztereotípiákat, és a nőket – sok más szerepükön és kvalitásaikon felül – teljes értékű munkavállalóként is elismerjék. Ezen előítéletek óriási gazdasági és szociális költségeket rónak a társadalomra. A szociális partnereknek és a civil társadalmi szervezeteknek minden ágazatban képesnek kell lenniük élen járni e kérdésben, amely nemcsak az emberi jogok és a nők jogai szempontjából, hanem az európai gazdaság számára is létfontosságú (10). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | A távmunka hatásainak értékelését illetően fontos megjegyezni, hogy a rendes körülményekhez képest a világjárvány körülményei között a következmények eltérőek lehetnek. Valószínűleg a távmunka előnyei és hátrányai is hangsúlyosabbak a világjárvány idején, amikor a távmunka kötelező és az emberek életét sok szempontból korlátozzák, ideértve azt is, hogy az otthont valamennyi családtag közös munka-/tanulási/élettérként használja. Ezért a távmunka nemek közötti egyenlőségre és a munka világára gyakorolt hatásainak felmérésekor nemcsak a rövid távú, hanem mindenekelőtt a hosszú távú szempontokat is figyelembe kell venni, ugyanakkor kellő gondossággal kell eljárni, hogy a távmunka során is rendes munkakörülményeket biztosítsanak. Rendes körülmények között a távmunkát kölcsönös megállapodás alapján, önkéntesen végzik, és minden gyakorlati feltételét szerződéses megállapodásban és/vagy kollektív megállapodásokban rögzítik. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Az EGSZB megragadja az alkalmat arra is, hogy a vélemény egyes elemeit összekapcsolja az ENSZ 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrendje teljesítésének elősegítésével, különös tekintettel az 5. (nemek közötti egyenlőség) és a 8. (tisztességes munka és gazdasági növekedés) fenntartható fejlődési célra. Az 5. fenntartható fejlődési cél többek között arra irányul, hogy véget vessenek a nőkkel és lányokkal szembeni megkülönböztetés minden formájának, valamint felszámolják a nők és lányok elleni erőszak minden formáját, továbbá az állami szolgáltatások, infrastruktúra és szociális védelmi politikák biztosítása, valamint a háztartáson és családon belüli felelősségmegosztás előmozdítása révén elismerjék és értékeljék a nem fizetett gondozást és háztartási munkát. Szintén cél az alaptechnológiák, különösen az ikt használatának fokozása a nők társadalmi szerepvállalásának növelésére. A 8. fenntartható fejlődési cél arra irányul, hogy biztosítsák a tartós, inkluzív és fenntartható gazdasági növekedést, a teljes és termelékeny foglalkoztatást és a tisztességes munkát mindenki számára, és egyik részcélja a termelékenység – például technológiai korszerűsítés és innováció révén történő – fokozása. |
| --- | --- |

2.7.

3.   A világjárvány tanulságai: a nemek közötti egyenlőség szempontja

| 3.1. | Ha a távmunkát a nemek közötti egyenlőség szempontjából vizsgáljuk, tanulságokat vonhatunk le a világjárvány időszakából. A világjárvány rávilágított arra, hogy a nők – az ápolás-gondozás terén a legtöbbször a „frontvonalban” dolgozó kulcsfontosságú munkavállalóként – fontos szerepet töltenek be a gazdaságban (11). Tanulmányok kimutatták (12), hogy a világjárvány a nemek között meglévő számos strukturális munkaerőpiaci és társadalmi egyenlőtlenséget tovább súlyosbította, és a nőket sokkal nagyobb mértékben érintette. Ez a fejezet a világjárvány idején (főként otthonról) végzett távmunkával kapcsolatos egyes döntő fontosságú megállapításokkal foglalkozik, mivel a nemi dimenzió figyelembevétele felhasználható a nemek közötti egyenlőség előmozdítására. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Bár a világjárvány kezelése érdekében ahol lehetett, kötelezővé tették a távmunkát, nem minden munkavállaló tudott távmunkázni. A városokban – és azokon belül is a felsőoktatási intézményekkel rendelkezőkben – gyakoribb volt a távmunka, mint a vidéki területeken. A helyzet ágazatonként is változó: az oktatás, a pénzügyi szolgáltatások és a közigazgatás terén gyakoribb volt a távmunka, az egészségügy, a közlekedés, a mezőgazdaság, a kereskedelem és a vendéglátás esetében pedig ritkábban fordult elő (13). A legújabb kutatások adatokkal szolgálnak arról, hogy mely foglalkozások végezhetők távmunkában, azonban további elemzésekre van szükség (14). Az is nyilvánvaló, hogy egyes munkák nem végezhetők távolról, mások pedig csak nagyon korlátozott mértékben (15). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | A világjárvány idején több nő dolgozott távmunkában, mint férfi. Míg ebben az időszakban a nőkhöz képest a férfiak esetében nagyobb mértékben csökkent a heti munkaidő, a foglalkoztatott nők nagyobb valószínűséggel szüneteltették átmenetileg a munkavégzést (kényszerszabadság). Ennek valószínű magyarázata, hogy a dolgozó nők és anyák látták el a Covid19 során a munkahelyek, az iskolák és a gyermekgondozási létesítmények bezárása miatt megnövekedett otthoni gondozási feladatok oroszlánrészét. A kétkeresős háztartásokban, ahol lehetett választani, a nők nagyobb valószínűséggel választották a kényszerszabadság lehetőségét a férfi partnerekhez képest (16). Számos tagállamban a rendelkezésre álló gyermekgondozási és egyéb gondozási lehetőségek szűkülése, valamint a gyermekgondozási és egyéb ellátó intézmények rugalmatlansága a világjárvány idején még tovább súlyosbította a szülők helyzetét, ami legsúlyosabban a nőket és az anyákat érintette. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | A távmunkában dolgozók egynegyede 12 év alatti gyermekek szülője volt, és 22 %-uk számára más csoportokhoz képest sokkal nagyobb problémát jelentett, hogy a munkára koncentráljanak, és megfelelő egyensúlyt teremtsenek a munka és a magánélet között (17). Különösen a gondozási feladatokat ellátó nők esetében számos tényező aknázta alá az otthonról végzett munkát, például az, hogy egyrészt nem volt egy olyan csendes hely, ahol megszakítás nélkül lehetett volna dolgozni, de idetartozik a munkára fordítható idő hiánya is. Mindez kiegészült azzal, hogy hajlamosak voltak hosszabb ideig dolgozni, sőt, akár éjjel-nappal elérhetőnek lenni, a bejelentkezéssel és a kijelentkezéssel kapcsolatos szabályokat figyelmen kívül hagyva. Ez megköveteli a vonatkozó hatályos jogszabályok jobb érvényesítését, illetve szorosabb nyomon követést tesz szükségessé a munkaügyi felügyeletek részéről, továbbá annak felmérését is megköveteli, hogy a jelenlegi keret megfelelő-e. Az egyedülálló szülők, akiknek az EU-ban 85 %-a nő, különösen kiszolgáltatottak voltak, mivel a világjárvány tovább rontotta a munka és magánélet közötti, amúgy is törékeny egyensúlyt (18). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Vannak arra utaló jelek is, hogy a magas képzettséget igénylő, nagy igénybevételt jelentő és versengő ágazatokban – például a tudományos világban – dolgozó nőket ez férfi kollégáiknál súlyosabban érintette (19), mert a nem fizetett gondozási és háztartási munka miatt nem tudtak olyan hatékonyan dolgozni, és ez tovább rontotta szakmai kilátásaikat. Hasonlóképpen a kkv-kat vezető női vállalkozók a komoly pénzügyi problémák mellett súlyos időbeli korlátokba is ütköztek, miközben a kijárási korlátozások alatt próbálták fenntartani a vállalkozásukat (20). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | A világjárvány ideje alatt riasztó mértékben megnövekedett a nők elleni erőszak – fizikai és online formában egyaránt. Az utóbbi esetben az áldozatok jóval elszigeteltebbek a lehetséges segítségnyújtási forrásoktól és lehetőségektől (21). A világjárvány alatt, amikor a fertőzések megfékezése miatt feltétlenül fontos volt, hogy az emberek lehetőség szerint otthon maradjanak és otthonról dolgozzanak, egyharmadával nőtt a kapcsolati erőszak (22). Az is bizonyított, hogy a távmunka eredményeképpen gyakoribbá vált a munkával kapcsolatos online szexuális zaklatás. |
| --- | --- |

3.6.

4.   A távmunkához kapcsolódó lehetőségek és kockázatok, valamint a távmunka előfeltételei

| 4.1. | Ahhoz, hogy a távmunkát minél jobban kiaknázzuk a nemek közötti egyenlőség előmozdítására, valamint a munka és a magánélet közti egyensúly elősegítésére, átfogóan meg kell vizsgálni, hogy milyen előnyökkel és kockázatokkal járhat a nők és a férfiak számára. Megfelelő nemek közötti összehasonlító elemzés nélkül a nemsemlegesnek tűnő politikák valójában inkább a nemi szempontokat figyelmen kívül hagyó és a nőket negatívan érintő politikák lehetnek. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | A távmunkában rejlő lehetőségek többek között:






  — | a munkaidő rugalmasabb megszervezése általában véve, és bizonyos mértékig egyéni szinten is több lehetőség van a várt teljesítmény eléréséhez szükséges idő megszervezésére, |
| --- | --- | --- |

4.2.

—

a munkaidő rugalmasabb megszervezése általában véve, és bizonyos mértékig egyéni szinten is több lehetőség van a várt teljesítmény eléréséhez szükséges idő megszervezésére,

| — | a nem fizetett gondozási feladatok és a fizetett munka rugalmasabb ötvözése, ami javíthatja a munkaerőpiaci részvételt, |
| --- | --- |

—

a nem fizetett gondozási feladatok és a fizetett munka rugalmasabb ötvözése, ami javíthatja a munkaerőpiaci részvételt,

| — | lehetőség a gyermekek vagy eltartott családtagok gondozásával járó feladatok egyenlőbb elosztására, amikor mindkét szülő távmunkában dolgozik, |
| --- | --- |

—

lehetőség a gyermekek vagy eltartott családtagok gondozásával járó feladatok egyenlőbb elosztására, amikor mindkét szülő távmunkában dolgozik,

| — | az olyan személyek munkaerőpiaci integrációjának javítása, akik a társadalomban vagy a munkahelyen akadályoztatva vannak, pl. a valamilyen fogyatékosság miatt korlátokba ütköző személyek, |
| --- | --- |

—

az olyan személyek munkaerőpiaci integrációjának javítása, akik a társadalomban vagy a munkahelyen akadályoztatva vannak, pl. a valamilyen fogyatékosság miatt korlátokba ütköző személyek,

| — | a termelékenység javulása a nagyobb teljesítménynek köszönhetően, |
| --- | --- |

—

a termelékenység javulása a nagyobb teljesítménynek köszönhetően,

| — | a munkaerő-kereslet és -kínálat jobb térbeli összehangolása, anélkül hogy más helyre kellene költözni, ennek eredményeképpen módosulhat a munkahelyek városok és vidéki területek közötti regionális eloszlása (23), |
| --- | --- |

—

a munkaerő-kereslet és -kínálat jobb térbeli összehangolása, anélkül hogy más helyre kellene költözni, ennek eredményeképpen módosulhat a munkahelyek városok és vidéki területek közötti regionális eloszlása (23),

| — | idő- és költségmegtakarítás az ingázás kiiktatása vagy csökkenése miatt. |
| --- | --- |

—

idő- és költségmegtakarítás az ingázás kiiktatása vagy csökkenése miatt.

| 4.3. | Ennek megfelelően a távmunkához a következő kockázatok társulhatnak, amelyek többnyire az alábbi kihívásokban keresendők:






  — | a távmunkához szükséges hely kialakítása és a munkára koncentrálás, különösen akkor, ha más családtagok is otthonról dolgoznak vagy tanulnak, és ha az otthoni tér túl kicsi ahhoz, hogy a munkát külön térben lehessen végezni, |
| --- | --- | --- |

4.3.

—

a távmunkához szükséges hely kialakítása és a munkára koncentrálás, különösen akkor, ha más családtagok is otthonról dolgoznak vagy tanulnak, és ha az otthoni tér túl kicsi ahhoz, hogy a munkát külön térben lehessen végezni,

| — | hozzáférés megfelelő irodai berendezésekhez, köztük ergonomikus bútorokhoz és speciális vagy adaptált felszerelésekhez és programokhoz, valamint képzéshez, |
| --- | --- |

—

hozzáférés megfelelő irodai berendezésekhez, köztük ergonomikus bútorokhoz és speciális vagy adaptált felszerelésekhez és programokhoz, valamint képzéshez,

| — | a kollégák közötti személyes kapcsolat és az együttműködés szellemének hiánya, valamint annak kockázata, hogy a munkaközösségen belül „láthatatlanná” válnak, |
| --- | --- |

—

a kollégák közötti személyes kapcsolat és az együttműködés szellemének hiánya, valamint annak kockázata, hogy a munkaközösségen belül „láthatatlanná” válnak,

| — | erősödik a gondozási és háztartási munkának a munkavégzési és családi szerepekkel kapcsolatos sztereotípiákon alapuló, egyenlőtlen megosztása, |
| --- | --- |

—

erősödik a gondozási és háztartási munkának a munkavégzési és családi szerepekkel kapcsolatos sztereotípiákon alapuló, egyenlőtlen megosztása,

| — | a nemi alapú erőszak és zaklatás, többek között az online zaklatás gyakoribbá válása, az elszigeteltségben nincs szociális támogatás, |
| --- | --- |

—

a nemi alapú erőszak és zaklatás, többek között az online zaklatás gyakoribbá válása, az elszigeteltségben nincs szociális támogatás,

| — | a mozgás hiánya, a napi rutin és szokások megzavarása, valamint a munka és az otthoni feladatok összeegyeztetése, illetve a munka és magánélet közötti határvonalak elmosódásának elkerülése miatti nyomás, ami mentális és fizikai egészségi problémákhoz vezethet, például emelkedhet a kiégési esetek száma, |
| --- | --- |

—

a mozgás hiánya, a napi rutin és szokások megzavarása, valamint a munka és az otthoni feladatok összeegyeztetése, illetve a munka és magánélet közötti határvonalak elmosódásának elkerülése miatti nyomás, ami mentális és fizikai egészségi problémákhoz vezethet, például emelkedhet a kiégési esetek száma,

| — | az új nyomonkövetési lehetőségekkel és a személyes adatokkal való visszaélés, |
| --- | --- |

—

az új nyomonkövetési lehetőségekkel és a személyes adatokkal való visszaélés,

| — | az otthoni munkavégzés munkakörülményeinek nyomon követésével kapcsolatos kihívások, mind a munkáltatók, mind a szakszervezetek számára, |
| --- | --- |

—

az otthoni munkavégzés munkakörülményeinek nyomon követésével kapcsolatos kihívások, mind a munkáltatók, mind a szakszervezetek számára,

| — | kiberbiztonság és általános adatvédelmi kérdések, |
| --- | --- |

—

kiberbiztonság és általános adatvédelmi kérdések,

| — | fokozott társadalmi ellenőrzés, |
| --- | --- |

—

fokozott társadalmi ellenőrzés,

| — | a hosszabb ideig tartó munkavégzés, illetve a túl rövid pihenőidő kockázata a kapcsolódás és a lekapcsolódás szabályainak be nem tartása miatt, |
| --- | --- |

—

a hosszabb ideig tartó munkavégzés, illetve a túl rövid pihenőidő kockázata a kapcsolódás és a lekapcsolódás szabályainak be nem tartása miatt,

| — | a szakszervezetek nem vagy csak nehezen tudják védeni a munkavállalói jogokat, |
| --- | --- |

—

a szakszervezetek nem vagy csak nehezen tudják védeni a munkavállalói jogokat,

| — | bizonytalanság a munkáltatónak a munkahelyi egészség és biztonság garantálása, a munkafeltételek megteremtése és a kollektív szerződések végrehajtása terén fennálló felelősségével kapcsolatban. |
| --- | --- |

—

bizonytalanság a munkáltatónak a munkahelyi egészség és biztonság garantálása, a munkafeltételek megteremtése és a kollektív szerződések végrehajtása terén fennálló felelősségével kapcsolatban.

| 4.4. | A távmunka leginkább konkrét előfeltételei a szükséges infrastruktúra és technológiák elérhetőségéhez kapcsolódnak. A bővülő hálózati összekapcsoltság nem mindenkit ér el – a nők bizonyos csoportjai (pl. idősebbek, hátrányos társadalmi-gazdasági helyzetűek, alacsonyabb iskolai végzettségűek) nem rendelkeznek megfelelő hozzáféréssel a hálózati összekapcsoltsághoz és a digitális technológiákhoz, ami hozzájárul a digitális szakadék mélyüléséhez (24). Ezért határozott közpolitikákra van szükség annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a hálózatokhoz és az otthonon kívüli távmunkát lehetővé tevő helyi közös terekhez való hozzáférést. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a szociális partnerek távmunkáról szóló keretmegállapodásában és a vonatkozó nemzeti jogszabályokban foglaltaknak megfelelően el kell kerülni, hogy a munkavállalók viseljék a távmunkához szükséges felszerelések költségeinek terhét, gondolunk itt az informatikai eszközökre, az ergonomikus bútorokra, az egészségügyi és biztonsági intézkedésekre, valamint a munkavégzés helyével kapcsolatos megnövekedett költségekre. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | A digitális készségek és a digitális képzések a távmunka további fontos előfeltételei. E tekintetben a férfiak többnyire jobb helyzetben vannak, mint a nők – az internetes készségek terén a nők csak hat tagállamban érnek el a férfiaknál jobb eredményt (Finnország, Szlovénia, Litvánia, Lettország, Ciprus és Bulgária) (25). A digitális készségek terén a nemek közötti különbségek az életkor növekedésével tovább mélyülnek, ezeket szintén figyelembe kell venni a távmunka nemi dimenzióinak értékelésekor. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | A távmunka a digitális készségeken felül a változó vezetési technikák alkalmazásához és munkavégzési irányvonalak követéséhez szükséges készségeket is megköveteli, ennélfogva kihívásokat jelent mind a munkavállalók, mind a munkáltatók, nem utolsósorban pedig a kkv-k számára. A vállalkozás és a személyzet távolról történő irányítása különleges vezetői készségeket, rugalmasságot, alkalmazkodóképességet és innovatív munkaszervezési módszereket igényel, mivel a távmunka a folyamatalapú vezetés helyett inkább eredményalapú irányítást követel. Speciális képzést kell biztosítani a vezetők/felettesek számára, segítve őket a távmunkások hatékony irányításában. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | A munkavállalók esetében a rugalmasabb és szabadabb munkaszervezés miatt szilárd felelősségvállalásra és elkötelezettségre, önálló életszervezési készségekre, valamint a vezetőkkel való bizalmi viszonyra is szükség van. Több tanulmány is rávilágított arra, hogy a távmunka bizonyos ágazatokban a termelékenységnövekedés forrása lehet, ami speciális vezetői képzések révén jobban kiaknázható. Növelheti a munkavállalók által a saját munkájukkal szemben megfogalmazott igényeket, ezáltal fokozhatja a teljesítményt. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | A távmunkát végző munkavállalók számára egyenlő hozzáférést kell biztosítani a képzéshez, a folyamatos szakmai fejlődéshez, és egyenlő lehetőségeket kell garantálni az előléptetésre és a szakmai előmenetelre. Ez különösen fontos az olyan távmunkázó nők esetében, akiknek esetleg kevesebb idejük és lehetőségük van a munkaidőn kívüli szakmai előmeneteli tevékenységekben való részvételre. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Amennyiben a szükséges eszközök és készségek mindenki számára elérhetőek lennének, akkor a távmunka alapvetően a férfiak és a nők számára egyaránt rendelkezésre álló és elérhető munkavégzési forma lenne. A rendelkezésre álló, magas színvonalú, megfizethető, hozzáférhető és sokoldalú gondozási közszolgáltatások tehát döntő fontosságúak ahhoz, hogy a távmunkát a lehető legjobban ki lehessen használni. Egyes tagállamokban pénzügyi támogatást és konkrét adóösztönzőket nyújtanak a szakképesítéssel rendelkező szakemberek által akár otthon végzett gyermekgondozás ösztönzéséhez; erről érdemes lenne teljesítménymérést végezni. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Jóllehet a távmunka növelheti az egyes szolgáltatások iránti keresletet, bizonyos kkv-k helyzetét ronthatja is. Döntően nők által vezetett vállalkozásokról van szó, melyeknek ügyfelei főként a munkahelyükre tartó vagy onnan haza igyekvő nők köréből kerülnek ki. Ez például a kis élelmiszerboltokat és egyéb iparcikkboltokat, a piacokat és a szolgáltatóközpontokat érinti. Az ilyen kockázatok mérsékléséhez el kellene szakadni attól a gyakorlattól, hogy sztereotípiák alapján választunk szakmát. Ugyanez vonatkozik a nők és férfiak számára elérhető távmunka-lehetőségek közötti különbségek csökkentésére is, mely különbségek oka az ágazati szegregációban és abban keresendő, hogy az egyes ágazatokban a munka eltérő mértékben végezhető távolról. |
| --- | --- |

4.10.

5.   A nemek közötti egyenlőség általános érvényesítésének módjai

| 5.1. | Noha a munkáltatók feladata, hogy döntsenek a munkaszervezésről, a szociális partnerek – például kollektív tárgyalások révén – jelentős szerepet játszhatnak a távmunka előmozdításában olyan módon, ami hozzájárul a nemek közötti egyenlőséghez, a termelékenység növekedéséhez és a munkahelyi jólléthez. Az európai szociális partnerek által 2002-ben elfogadott és 2008-ig valamennyi tagállam által végrehajtott, távmunkáról szóló keretmegállapodás (26) meghatározza a távmunka alkalmazására vonatkozó vívmányok általános keretrendszerét oly módon, hogy a munkáltatók és a munkavállalók igényeit kiegyensúlyozottan elégítse ki. A szociális párbeszéd alapvető eszközként szolgál az olyan kérdések kezelésében, mint a bérek, a munkaidő, a kapcsolódási szabályok, az egészség és biztonság, valamint a távmunkával összefüggő készségfejlesztés. Az EGSZB szorgalmazza továbbá, hogy terjesszék a nők és a férfiak számára a munka és a családi élet összeegyeztetését lehetővé tevő bevált gyakorlatokat, valamint mozdítsák elő és finanszírozzák a szociális partnerek közös fellépéseit. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Mivel a távmunka a technológiai infrastruktúrán és összeköttetéseken alapul, az EGSZB hangsúlyozza, hogy rendkívül fontosnak tartja a megfelelő digitális infrastruktúrába történő beruházást, hozzáférést biztosítva a megbízható digitális kapcsolatokhoz és a megfelelő hardverhez és szoftverhez, hogy minden társadalmi csoport számára lehetővé tegyék a hatékony távmunkát, és elkerüljék a gazdaság és a társadalom digitalizációjának bármely más területén jelentkező problémákat. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Az EGSZB megismétli, hogy mindenki digitális készségeit fejleszteni kell, hogy az emberek lépést tudjanak tartani a digitális fejlődéssel, és képesek legyenek alakítani azt, teljes mértékben kiaknázva az e-tanulásban rejlő lehetőségeket. Ez a formális, informális és nem formális oktatás, valamint ezek validációjának kérdése, ami kiterjed az alapszintű képzésre, a továbbképzésre és az átképzésre is, összhangban a folyamatos és az egész életen át tartó tanulás szemléletével. Különös figyelmet kell fordítani a nők készségeire annak érdekében, hogy egyenlő és teljes mértékben részt vehessenek a munkaerőpiacon, valamint kezelni tudják a mindennapi gyakorlati digitális ügyeket. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Az EGSZB egy „európai gondozási megállapodást” szorgalmaz, mivel az ápolási-gondozási ágazatba való beruházás mindenki számára és az élet valamennyi szakaszában jobb minőségű szolgáltatásokat biztosítana, és a nőket és a férfiakat a bérezés és a gondozási feladatok terén is egyenlőként ismerné el. Az EGSZB arra ösztönzi a tagállamokat, hogy mindenfajta ellátási infrastruktúrába ruházzanak be. A Next Generation EU keretében kidolgozott nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek lehetőséget nyújtanak arra, hogy a beruházásokat az ápolási-gondozási ágazat felé irányítsák. Az EGSZB szorgalmazza továbbá, hogy terjesszék a nők és a férfiak számára a munka és a családi élet összeegyeztetését lehetővé tevő bevált gyakorlatokat, valamint mozdítsák elő és finanszírozzák a szociális partnerek közös fellépéseit. Az EGSZB felkéri az Európai Bizottságot és a tagállamokat, hogy a magas színvonalú, rugalmas, diverzifikált és megfizethető gyermekgondozás elérhetőségének biztosítása érdekében (27) vizsgálják felül a barcelonai célkitűzéseket (28). Hangsúlyozza továbbá, hogy a kiszolgáltatott helyzetben lévő gyermekek és a sajátos igényekkel rendelkező felnőttek esetében fontos lenne átállni az intézményi gondozásról a közösségi alapú és személyközpontú szolgáltatásokra, ahogy az az Európai Bizottság által közzétett közös európai iránymutatásokban (29) is szerepel. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Az EGSZB arra bátorítja a tagállamokat, hogy hatékonyan és időben hajtsák végre a munka és a magánélet közötti egyensúlyról szóló irányelvet, hogy megfelelő választási lehetőségeket biztosítsanak a családok számára a nagyobb egyenlőséget biztosító gyakorlatok között, miközben figyelembe veszik a vállalkozások, különösen a kkv-k igényeit is. A kisebb vállalatoknak, amelyek tevékenysége értelemszerűen egy kisebb csapat munkájára épül, még másoknál is nagyobb szükségük van a termelés megszervezésével kapcsolatos folyamatosság és stabilitás kínálta előnyökre. Az eddigi tanulságokra építve fontolóra lehet venni a munkahelyen végzett és a távmunka lehetőségeit ötvöző rugalmas rendszereket. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Különös figyelmet kell fordítani a nők kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportjai, például a fogyatékossággal élő nők, az egyedülálló szülők, az idős nők, a migráns nők és a roma nők körülményeire. A nőszervezeteket és a családokat képviselő szervezeteket támogatni kell, többek között uniós és tagállami forrásokból finanszírozott célzott intézkedésekkel. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Az erőszakos helyzetekben (lévén, hogy a kapcsolati erőszak sokkal gyakoribbá vált a világjárvány során hozott kijárási korlátozások miatt (30)) a támogatási szolgáltatások teljes spektrumát be kell vezetni, emellett pedig érvényt kell szerezni az erőszak elleni jogszabályoknak. Az EGSZB sürgeti a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki intézkedéseket a nők elleni erőszak minden formájának – akár fizikai, akár online erőszak – megelőzésére, és hajtsák végre azokat. Határozottabb fellépésre van szükség a munkahelyi erőszak és szexuális zaklatás kezelése érdekében, mégpedig a távmunka összefüggésében is. Ha nincs egy „biztonságos” munkahely (pl. a távmunka miatt), a kapcsolati erőszak túlélőinek semmiféle társadalmi ellenőrzés nem áll rendelkezésükre, és korlátozottan vagy egyáltalán nem férnek hozzá a szükséges információkhoz és segítséghez (31). A szociális partnereket ösztönözni és támogatni kell a családon belüli erőszak megelőzésére irányuló politikák kidolgozásában, ideértve a célzott közös fellépéseket és a megfelelő nyomonkövetési és jelentéstételi rendszerek rendelkezésre bocsátását, többek között és elsősorban a távolról végzett munka során (32). Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság tanácsi határozatra irányuló javaslatát, amely felhatalmazza a tagállamokat az ILO Erőszak és Zaklatás Elleni 2019. évi (190. sz.) Egyezményének az EU érdekében történő megerősítésére. Maga is arra ösztönzi a tagállamokat, hogy mielőbb ratifikálják az egyezményt (33), és arra kéri az EU-t, hogy ezt az Unión kívüli országok esetében is szorgalmazza. Az EGSZB megjegyzi, hogy a Tanács felkérte azokat a tagállamokat, amelyek ezt még nem tették meg, hogy ratifikálják az isztambuli egyezményt, és üdvözli, hogy az Európai Bizottság a szociális jogok európai pillérére vonatkozó cselekvési tervben foglaltaknak megfelelően jogalkotási javaslatot kíván előterjeszteni a nőkkel szembeni nemi alapú erőszak, többek között a nemi alapú munkahelyi zaklatás leküzdésére. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Bár a távmunka nem új munkavégzési forma, még mindig sok ismeretlen következménnyel jár együtt, amelyek további kutatásokat érdemelnek. Például hasznos lenne feltárni, hogy milyen hatásai és előfeltételei vannak olyan körülmények között, amikor nincs világjárvány, és figyelembe kell venni a különböző gazdasági ágazatokon és társadalmi szegmenseken belüli hosszú távú fejleményeket is. Mivel a mindenki számára tervezett technológiai és társadalmi innovációk kulcsfontosságúak a távmunka lehető legjobb kihasználása és a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos problémák megoldása szempontjából, az EGSZB kéri, hogy ezeket a témákat nemzeti és uniós szinten egyaránt építsék be a K+F+I politikákba. Az Unió-szerte meglévő gyakorlatok jó példáit is össze kellene gyűjteni és meg kellene osztani, hogy előmozdítsák a fejlett megoldásokat. |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | Mivel a mindenki számára tervezett műszaki, szociális és innovációs infrastruktúrába történő beruházás az állami költségvetés központi elemét képezi, a pénzeszközök megfelelő elosztása döntő szerepet játszhat a nemek közötti egyenlőségen alapuló távmunka előmozdításában. Az uniós alapokat, beleértve a strukturális alapokat és a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt is, szintén fel kell használni e célkitűzés támogatására. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | A kapcsolódás társadalmi jelenség. A gyakorlatokat munkahelyi szinten kell kidolgozni, például a szociális partnerek digitalizációról szóló megállapodásához hasonló eszközöket kell végrehajtani, azt is figyelembe véve, hogy az EU-OSHA épp most készíti elő a 2023-ban induló, digitalizációval foglalkozó „Egészséges munkahelyek” elnevezésű uniós kampányt. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | Az EGSZB emellett a digitalizációról szóló önálló keretmegállapodásra (AFAD) (34) is hivatkozik, és arra kéri az Európai Bizottságot, hogy nyújtson külön pénzügyi támogatást a szociális partnerek célzott közös fellépéseihez, valamint támogassa az olyan civil társadalmi szervezeteket, amelyek hozzájárulnak a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtéséhez. Az AFAD részletesen foglalkozik a digitalizált munkakörnyezetbe történő bejelentkezési és kijelentkezési szabályokkal kapcsolatos kérdések kezelésének módjaival, ideértve a hálózaton eltöltött túl hosszú idő és a hosszú munkaidő mögött meghúzódó okokat. Valószínűleg sokféle példát látunk majd arra, hogy az egyes országokban hogyan hajtják végre az AFAD-ot, ezek között lehetnek ágazati vagy vállalati megállapodások és iránymutatások is. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | A nemzeti bejelentkezési és kijelentkezési megközelítéseket illetően Franciaország, Belgium, Olaszország és Spanyolország jogszabályokat fogadott el a kijelentkezéshez való jogról, hogy tisztázza a jogosultságokat, tudatosítsa a munkaidő-beosztás megváltoztatásának szükségességét, vagy akár hogy előmozdítsa az egészségesebb munkaszervezés felé vezető kulturális változást. Hollandia és Portugália jogalkotási javaslatokat fogalmazott meg. Németországban, Finnországban, Írországban, Luxemburgban, Litvániában, Máltán, Svédországban és Szlovéniában a vita folyamatban van, a fennmaradó 13 tagállam pedig még nem kezdeményezett ilyen vitát. Az Európai Parlament nemrég szavazott a kijelentkezéshez való jogról szóló állásfoglalásról, amelyben arra kérte az Európai Bizottságot, hogy tegyen javaslatot egy olyan jogszabályra, amely lehetővé teszi a digitális keretek között dolgozók számára, hogy munkaidejükön túl ne kelljen elérhetőnek lenniük a munkaadójuk számára, továbbá határozza meg a távmunka minimumkövetelményeit és tisztázza a munkakörülményeket, a munkaidőt és a pihenőidőt (35). Különböző vélemények vannak arról, hogy szükség van-e jogszabályokra, vagy elegendők a meglévő rendelkezések, és kizárólag kollektív tárgyalásokon alapuló megközelítést kellene elfogadni. A különböző nézetek ellenére a szociális partnerek között viszonylag széles körű egyetértés alakult ki arról, hogy a „bejelentkezés és kijelentkezés módozatait” vállalati (és/vagy ágazati) szintű szociális párbeszéd útján kell meghatározni és elfogadni annak biztosítása érdekében, hogy azok alkalmazkodjanak az adott ágazatok, vállalatok és egyéb szervezetek sajátos igényeihez, miközben a munkavállalók szükségleteit, mindenekelőtt az egészségüket és biztonságukat is figyelembe veszik. |
| --- | --- |

5.12.

| 5.13. | Emellett a döntéshozóknak konzultálniuk kell a szociális partnerekkel a munkával és a foglalkoztatással kapcsolatos szakpolitikai intézkedések kialakításakor, ideértve azokat is, amelyek befolyásolják a távmunkát és annak nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos hatásait. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos kérdéseket az összes szakpolitikai területen érvényesíteni kell. Mivel a távmunka összekapcsolódik a polgárok mindennapjaival, valamint a környezet- és éghajlatvédelmi politikával is, a szakpolitikai intézkedések előkészítése során a női kérdésekkel, családüggyel, fogyasztóvédelemmel és környezetvédelemmel foglalkozó civil társadalmi szervezeteknek is véleményt kell nyilvánítaniuk. |
| --- | --- |

5.13.

| 5.14. | Annak érdekében, hogy a magánszektort képessé tegyék és ösztönözzék az innovációra és az új módszerekbe való beruházásokra, továbbá arra, hogy új munkahelyeket teremtsenek, méghozzá a nemek közötti egyenlőségen alapuló távmunka előfeltételeit előmozdítva, elengedhetetlen, hogy az EU kedvező vállalkozói és üzleti környezetet teremtsen. A távmunka sikeres kezeléséhez szoros és zökkenőmentes együttműködésre van szükség a köz- és magánszféra között gyakorlati szinten is. Ez például a digitális infrastruktúra, az oktatás és képzés, az egészségügyi és a szociális szolgáltatások, valamint a kutatás és az innováció területén fontos. |
| --- | --- |

5.14.

| 5.15. | Ezenkívül újfajta gondolkodásmódra van szükség az egyének és a családok szintjén is. A sztereotip gondolkodás visszaszorítása és lebontása nagyobb tudatosságot és elkötelezettséget igényel. A nemi tudatosságot – például az egyenlő bérezés elvét, a „mindenki legyen látható” elvet stb. – biztosító szervezeti kultúrát ugyancsak tevékenyen elő kell mozdítani, emellett pedig támogatni kell a vezetőséget a távmunkabarát gyakorlatok kidolgozásában és végrehajtásában. Ezt például a munka és a magánélet közötti egyensúlyról szóló irányelv végrehajtásával összefüggésben is erősíteni kell figyelemfelhívó kampányok révén. Az EGSZB arra bátorítja a szociális partnereket és a civil társadalmi szervezeteket, hogy e téren játsszanak központi szerepet, és támogassák mind a nem sztereotip családi szerepeket, mind pedig a tanulmányokkal, szakmákkal és munkahelyekkel kapcsolatos, nem sztereotip döntéseket. A nemek közötti egyenlőséget az oktatásban is érvényesíteni kell, az óvodától és az általános iskolától kezdve a szakképzésig és az egyetemekig. |
| --- | --- |

5.15.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  Eurofound-jelentés: „Élet, munka és a Covid19”. 2018-hoz viszonyítva, amikor – az Európai Bizottság 2020-as jelentése szerint – a munkavállalók kevesebb mint 5 %-a dolgozott rendszeresen, illetve kevesebb mint 10 %-uk dolgozott alkalmanként távmunkában.

1

(2)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/hu/qanda_20_357.

2

(3)  Az európai szociális partnerek digitalizációról szóló 2020. évi keretmegállapodása és távmunkáról szóló 2002. évi keretmegállapodása, valamint az európai szociális partnerek távmunkáról szóló keretmegállapodásának végrehajtásáról szóló európai bizottsági jelentés, COM(2008) 412 final – http://erc-online.eu/european-social-dialogue/database-european-social-dialogue-texts/.

3

(4)  HL C 237., 2018.7.6., 8. o.

4

(5)  http://erc-online.eu/european-social-dialogue/database-european-social-dialogue-texts/ és http://resourcecentre.etuc.org/.

5

(6)  Eurofound-jelentés: „Élet, munka és a Covid19”.

6

(7)  Az Európai Parlament Kutatószolgálata: Nemek közötti egyenlőség: folyamatban lévő felülvizsgálat – az ENSZ arra figyelmeztet, hogy a Covid19 világjárvány megsemmisítheti a nemek közötti egyenlőség általános előnyeit, éppen akkor, amikor a nemzetközi közösség e területen új lendületet kívánt adni.

7

(8)  A nemek közötti egyenlőség mutatója, 2020: Digitalizáció és a munka jövője, EIGE.

8

(9)  A nemek közötti egyenlőség mutatója, 2020: Digitalizáció és a munka jövője, EIGE.

9

(10)  Az UNAPL, a FEPIME Catalunya és az AFAEMME dokumentumai.

10

(11)  https://data.unwomen.org/features/covid-19-and-gender-what-do-we-know-what-do-we-need-know.

11

(12)  Az Európai Parlament Kutatószolgálata: „Achieving gender equality in the face of the pandemic and existing challenges”: https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/ATAG/2021/659440/EPRS_ATA(2021)659440_EN.pdf; https://eige.europa.eu/topics/health/covid-19-and-gender-equality.

12

(13)  Eurofound, 2020. Élet, munka és a Covid19.

13

(14)  E-felmérés, Covid-csoport, a jövedelmi struktúrákról készített felmérés. Eurofound (2020) „Teleworkability and the COVID-19 crisis: a new digital divide?”

14

(15)  A becslések szerint az Unióban általában az álláshelyek mintegy 37 %-ában lehetséges a távmunka (lásd az Eurofound adatait).

15

(16)  Eurofound (2021), COVID-19: Some implications for employment and working life, az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxembourg – megjelenés előtt.

16

COVID-19: Some implications for employment and working life

(17)  Eurofound, 2020. „Élet, munka és a Covid19”.

17

(18)  A nemek közötti egyenlőség mutatója, 2020: Digitalizáció és a munka jövője, EIGE.

18

(19)  https://www.nature.com/articles/d41586-020-01294-9.

19

(20)  Az UNAPL, a FEPIME Catalunya és az AFAEMME dokumentumai.

20

(21)  https://www.opendemocracy.net/en/5050/covid19-sexual-harassment-work-online/.

21

(22)  https://www.europarl.europa.eu/news/hu/press-room/20200406IPR76610/covid-19-stopping-the-rise-in-domestic-violence-during-lockdown.

22

(23)  https://ec.europa.eu/commission/commissioners/2019-2024/suica/announcements/speech-vice-president-suica-demographic-change-eu-epc_en, https://horizon-magazine.eu/article/teleworking-here-stay-here-s-what-it-means-future-work.html.

23

(24)  https://www.oecd.org/going-digital/bridging-the-digital-gender-divide-key-messages.pdf.

24

(25)  A nemek közötti egyenlőség mutatója, 2020: Digitalizáció és a munka jövője, EIGE.

25

(26)  http://erc-online.eu/european-social-dialogue/database-european-social-dialogue-texts/.

26

(27)  2020. november 24., az európai szociális partnerek közös nyilatkozata az uniós gyermekgondozási szolgáltatásokról.

27

(28)  Az új, 2020–2025 közötti időszakra vonatkozó uniós nemi esélyegyenlőségi stratégiával összhangban.

28

(29)  https://deinstitutionalisationdotcom.files.wordpress.com/2017/07/guidelines-final-english.pdf/.

29

(30)  https://unric.org/en/who-warns-of-surge-of-domestic-violence-as-covid-19-cases-decrease-in-europe/; https://www.europarl.europa.eu/news/en/press-room/20200406IPR76610/covid-19-stopping-the-rise-in-domestic-violence-during-lockdown.

30

(31)  „Brief no 3 – Domestic violence and its impact on the world of work” című, 2020. márciusi kiadványában az ILO ismerteti a kapcsolati erőszak tetemes nemzetgazdasági költségeit. https://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---dgreports/---gender/documents/briefingnote/wcms_738117.pdf).

31

(32)  A bevált gyakorlatokról lásd: „Vodafone Toolkit on domestic violence and abuse at work: Recognise, respond and refer”, https://www.vodafone.com/content/dam/vodcom/files/vodafone_domestic_violence_toolkit_2020.pdf.

32

(33)  https://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2020:0024:FIN:HU:PDF.

33

(34)  https://www.ceep.eu/wp-content/uploads/2020/06/Final-22-06-20_Agreement-on-Digitalisation-2020.pdf.

34

(35)  https://www.europarl.europa.eu/news/hu/press-room/20210114IPR95618/a-lecsatlakozas-joga-minden-unios-polgart-megillet-velik-a-kepviselok, 472 szavazat mellette, 126 ellene és 83 tartózkodott.

35

---

MELLÉKLET

A következő módosító indítványokat, amelyeknél a támogató szavazatok száma az összes leadott szavazat legalább egynegyede volt, a vita során elutasították (eljárási szabályzat 59. cikk (3) bekezdés):

4.3.
  pont – 13. franciabekezdés

A franciabekezdés törlendő:

| | 4.3. | Ennek megfelelően a távmunkához a következő kockázatok társulhatnak, amelyek többnyire az alábbi kihívásokban keresendők:

  [...]






  — | bizonytalanság a munkáltatónak a munkahelyi egészség és biztonság garantálása, a munkafeltételek megteremtése és a kollektív szerződések végrehajtása terén fennálló felelősségével kapcsolatban. |
| --- | --- | --- | --- |

4.3.

[...]

—

bizonytalanság a munkáltatónak a munkahelyi egészség és biztonság garantálása, a munkafeltételek megteremtése és a kollektív szerződések végrehajtása terén fennálló felelősségével kapcsolatban.

Indokolás

A közösségi vívmányok kiterjedt és átfogó rendelkezéseket, köztük kifejezett jogokat és kötelezettségeket is tartalmaznak, amelyek biztosítják a távmunka esetén a munkahelyi egészségvédelmet és biztonságot. A vélemény kidolgozása során ilyen bizonytalanságra nem volt bizonyíték vagy akár erre utaló jelek.

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 103 |
| --- | --- |
| Ellene: | 112 |
| Tartózkodott: | 25 |

Mellette:

103

Ellene:

112

Tartózkodott:

25

1.4.
  pont

A következőképpen módosítandó:

| | 1.4. | Az EGSZB tudomásul veszi
  úgy véli, hogy a távmunkára vonatkozó jelenlegi jogi és kiegészítő keretet
  releváns és elégséges. Ide tartozik a munkaidő-irányelv, a munkavállalók biztonságáról és egészségvédelméről szóló irányelv, a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtéséről szóló irányelv, valamint az európai szociális partnerek távmunkáról szóló és a tagállamokban különböző eszközökkel végrehajtott 2002. évi, illetve a digitalizációról szóló 2020. évi önálló keretmegállapodása. Az EGSZB kéri, hogy ezeket gyorsan és hatékonyan hajtsák végre, és adjanak nekik új lendületet, többek közt a nemzeti szintű kollektív tárgyalások oly módon történő előmozdítása révén, hogy az a nemek közötti egyenlőségre pozitív hatást gyakoroljon.
  Megjegyzi továbbá, hogy a távmunkára vonatkozóan nincs egységes európai keret. Az Európai Parlament jelezte, hogy „a távmunka feltételeinek EU-szerte történő szabályozása céljából jogszabályi keretre van szükség, hogy biztosítva legyenek a tisztességes munka- és foglalkoztatási feltételek a digitális gazdaságban, ezáltal hozzájárulva az egyenlőtlenségek csökkentéséhez és a dolgozói szegénység kezeléséhez”. Az EGSZB ezért a meglévő szabályok értékelését javasolja annak meghatározása érdekében, hogy a távmunka gyors terjedésére fényében, illetve az új kockázatok és a levont tanulságok kontextusában azok mennyire hatékonyak. Mindenekelőtt arra ösztönzi a szociális partnereket, hogy vizsgálják felül a távmunkáról szóló 2002. évi keretmegállapodást, és adjanak új lendületet annak. |
| --- | --- | --- |

1.4.

Indokolás

A javasolt módosítás pontosabbá és egyértelműbbé teszi a szöveget, és összhangba hozza azt a vélemény hatályával.

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 109 |
| --- | --- |
| Ellene: | 112 |
| Tartózkodott: | 18 |

Mellette:

109

Ellene:

112

Tartózkodott:

18

1.8.
  pont

A pont törlendő:

A távmunka azzal a kockázattal jár, hogy a munkavállaló „láthatatlanná” válik a dolgozói közösségben, nem tud kapcsolódni a formális és informális támogató struktúrákhoz, nem tud személyesen kapcsolatot tartani a kollégákkal, és nem jut hozzá az információkhoz. Ez oda vezethet, hogy az előléptetéseknél és a képzési lehetőségeknél nem számolnak vele, továbbá nem állnak rendelkezésére a fizetéssel és a meglévő munkavállalói jogokkal kapcsolatos fontos információk. Nők esetében ez a nemek közötti egyenlőtlenségeket, például a nemek közötti bérszakadékot is súlyosbíthatja. A bérek átláthatóságáról szóló irányelvjavaslat, amelyet az Európai Bizottság 2021. március 4-én tett közzé, fontos eszköz lehet a „láthatatlanság” okozta információhiány kezelésében.

Indokolás

A javasolt módosítás pontosabbá és egyértelműbbé teszi a szöveget, mivel az ebben a pontban szereplő elemek mind a Következtetések és ajánlások fejezetben, mind a vélemény főszövegében szerepelnek már.

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 113 |
| --- | --- |
| Ellene: | 125 |
| Tartózkodott: | 13 |

Mellette:

113

Ellene:

125

Tartózkodott:

13

A szekcióvélemény alábbi pontjai a Közgyűlés által elfogadott módosító indítványnak megfelelően módosultak, ugyanakkor a leadott szavazatok több mint egynegyede az alábbi szöveg megtartását támogatta (eljárási szabályzat 59. cikk (4) bekezdés):

3.4.
  pont

A következőképpen módosítandó:

| | 3.4. | A távmunkában dolgozók egynegyede 12 év alatti gyermekek szülője volt, és 22 %-uk számára más csoportokhoz képest sokkal nagyobb problémát jelentett, hogy a munkára koncentráljanak, és megfelelő egyensúlyt teremtsenek a munka és a magánélet között (17)
  . Különösen a gondozási feladatokat ellátó nők esetében számos tényező aknázta alá az otthonról végzett munkát, például az, hogy egyrészt nem volt egy olyan csendes hely, ahol megszakítás nélkül lehetett volna dolgozni, de ide tartozik a munkára fordítható idő hiánya is. Mindez kiegészült azzal, hogy hajlamosak voltak hosszabb ideig dolgozni, sőt, akár éjjel-nappal elérhetőnek lenni, a bejelentkezéssel és a kijelentkezéssel kapcsolatos szabályokat figyelmen kívül hagyva, ami a vonatkozó hatályos jogszabályok jobb érvényesítését követeli meg, illetve a munkaügyi felügyeletek részéről szorosabb nyomon követést tesz szükségessé. Az egyedülálló szülők, akiknek az EU-ban 85 %-a nő, különösen kiszolgáltatottak voltak, mivel a világjárvány tovább rontotta a munka és magánélet közötti, amúgy is törékeny egyensúlyt (18). |
| --- | --- | --- |

3.4.

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 120 |
| --- | --- |
| Ellene: | 111 |
| Tartózkodott: | 15 |

Mellette:

120

Ellene:

111

Tartózkodott:

15

4.3.
  pont – 12. franciabekezdés

A következőképpen módosítandó:

| | 4.3. | Ennek megfelelően a távmunkához a következő kockázatok társulhatnak, amelyek többnyire az alábbi kihívásokban keresendők:

  [...]






  — | a szakszervezeti képviselőkkel való kapcsolatfelvétel akadályba ütközik, |
| --- | --- | --- | --- |

4.3.

[...]

—

a szakszervezeti képviselőkkel való kapcsolatfelvétel akadályba ütközik,

[...].

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 124 |
| --- | --- |
| Ellene: | 113 |
| Tartózkodott: | 11 |

Mellette:

124

Ellene:

113

Tartózkodott:

11

---

(17)  Eurofound, 2020. „Élet, munka és a Covid19”.

(18)  A nemek közötti egyenlőség mutatója, 2020: Digitalizáció és a munka jövője, EIGE.

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/26

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az egységes európai vasúti térség

(feltáró vélemény a portugál elnökség felkérésére)

(2021/C 220/03)

| Előadó: | Stefan BACK |
| --- | --- |

Előadó:

Stefan BACK

| Felkérés: | Az EU Tanácsának portugál elnöksége, 2020.10.26. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.9. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559 |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 149/68/10 |

Felkérés:

Az EU Tanácsának portugál elnöksége, 2020.10.26.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.9.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

149/68/10

1.   Következtetések és ajánlások

A portugál elnökség által felvetett kérdések

| 1.1. | Az EGSZB úgy véli, hogy bár a liberalizáció harminc éve alatt sok minden történt a piacok megnyitása és a műszaki harmonizáció terén, politikai, szabályozási és kulturális szinten még mindig sok a teendő. Az intézkedések között nagyobb figyelmet kell fordítani a szociális jogszabályok fejlesztésére, kiigazítására és hatékony végrehajtására. Törekedni kell a fenntartható és intelligens mobilitási stratégiáról szóló európai bizottsági közleményben említett piaci részesedés növelésére, valamint a környezeti és társadalmi fenntarthatóság javítására. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Intézkedéseket kell hozni a határokon átnyúló műveletek megkönnyítésére: ennek keretében csökkenteni kell a határokon történő ellenőrzések szükségességét és fel kell számolni a határátkelőhelyeken tapasztalt adminisztratív problémákat és késedelmeket. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | A forgalomtervezési prioritások, a kapacitástervezés és a tájékoztatás terén javulásra van szükség ahhoz, hogy a vasúti infrastruktúra és például – a multimodális folyamatok optimalizálása érdekében – a terminálok tekintetében egyaránt fokozni lehessen a rugalmasságot és optimalizálni lehessen a kapacitástervezést. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Nemcsak az infrastruktúra, hanem a vasúti járművek digitalizációja és korszerűsítése – például az ERTMS bevezetése révén megvalósuló digitalizáció és az automatikus összekapcsolások – terén is beruházásokra van szükség, csakúgy mint a méltányos átállás és a készségfejlesztés terén is annak érdekében, hogy zökkenőmentesebbé váljon a forgalomáramlás, és optimalizálják az erőforrás-felhasználást és garantálják a foglalkoztatást. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | A vasúti teherforgalom javítása érdekében az EGSZB további intézkedéseket javasol, például együttműködést a vállalatok és a szállítási módok között a környezeti és társadalmi fenntarthatóság és hatékonyság jobb elérése érdekében, az egyedi kocsirakományú szállítás európai rendszerének újraindítását, a stratégiai infrastruktúra (pl. kikötők) vasúti megoldásokkal való összekapcsolását, az iparvágányokba történő beruházásokat, a logisztikával is foglalkozó nagyvállalatok bevonását forgalmuk modális átalakításába, biztosítva valamennyi közlekedési mód környezetvédelmileg és társadalmilag példamutató teljesítményét. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az államadósság tekintetében az EGSZB a Covid19-válságon túl is kivételt javasol a szállítási infrastruktúrába történő közberuházásokra vonatkozóan a maastrichti kritériumok alól. Fokozni kellene a vasúti ágazatba történő beruházások ösztönzését célzó erőfeszítéseket a társadalmi és környezetvédelmi szempontból fenntartható közlekedés népszerűsítése érdekében. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az infrastruktúrafejlesztés – beleértve a TEN-T törzshálózati folyosók és az árufuvarozási hálózati folyosók időben történő kiépítését is – kulcsfontosságú, és kiemelt prioritással bír a finanszírozás és a tervezés szempontjából. Tekintettel az uniós vasúthálózat 2030 utáni fejlesztésére, különösen fontos, hogy megtegyük a szükséges lépéseket az összes uniós fővárost és nagyvárost összekötő nagy sebességű hálózat kiépítése érdekében. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a képzett és motivált munkavállalók, valamint a megfelelő munkakörülmények rendkívül fontosak a vasúti közlekedés sikeres fejlődéséhez. Ezért nagy jelentősége van annak, hogy megfelelő szociális jogszabályok legyenek érvényben, többek között a vasúti munkavállalók kiküldetése tekintetében is. Ennek kapcsán az EGSZB hangsúlyozza a jól működő szociális párbeszéd fontosságát. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | A Covid19-válság során szerzett tapasztalatokat arra kell felhasználni, hogy reziliensebb és hatékonyabb vasúti rendszert hozzunk létre. A rezilienciaépítési terveket a szociális partnerekkel szoros együttműködésben kell elfogadni. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | A pályahálózat-működtető kezdetben biztosított státusza kétségtelenül hozzájárult annak biztosításához, hogy az infrastruktúrakapacitás elosztása független, méltányos és megkülönböztetéstől mentes módon történjen, illetve javította az üzemeltetők méltányos bánásmódba vetett bizalmát is. A 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) szabályozási keretének későbbi módosításai azonban szélesebb választási lehetőséget biztosítanak a szervezeti modellt illetően, hangsúlyt helyezve egyrészt a pályahálózat-működtető függetlenségére az úgynevezett alapvető funkciók (a résidők elosztása, a díjak felszámítása és beszedése) tekintetében, másrészt pedig az elkülönített számviteli nyilvántartás által biztosított átláthatóságra. A jelenlegi rendelkezések tökéletesen alkalmasak a belső piac megfelelő működéséhez szükséges függetlenség és átláthatóság biztosítására. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az integrált vasúti rendszerek ugyanúgy garantálhatják a méltányos elosztást, mint a nem integrált rendszerek. Az EGSZB rámutat arra, hogy a nagy és sikeres vasúti ágazattal rendelkező európai országok közül sokan az integrált vasúti társaságok mellett döntöttek a szinergiák, a jobb koordináció, a rugalmasság és a foglalkoztatás megőrzését szolgáló belső munkaerőpiac biztosítása érdekében. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | A pályahálózat-működtetők és az üzemeltetők közötti koordinációs mechanizmus, valamint a pályahálózat-működtetők európai hálózata elengedhetetlen szerepet játszik az optimalizált hatékonyság elérésének elősegítésében. |
| --- | --- |

1.12.

További következtetések

| 1.13. | A pályahálózat-működtetőknek nagyobb hangsúlyt kell helyezniük a szűk keresztmetszetekre, a városi területekre, a határokon átnyúló összeköttetésekre, valamint a határokon átnyúló forgalomáramlásra és együttműködésre. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | A forgalom és az erőforrás-gazdálkodás folyosók szintjén vagy uniós szinten történő összehangolásának lehetősége érdekes felvetés, amelyet meg kell vizsgálni például a vasúti árufuvarozási folyosó megvalósításának egyik elemeként vagy a TEN-T törzshálózati folyosók részeként. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Az EGSZB felteszi a kérdést, hogy a vasút esetében vajon szükség van-e olyan kulturális váltásra és megközelítésre, amely sokkal inkább a fogyasztói igényeket helyezi a középpontba, mind a személy-, mind pedig az áruszállítás szempontjából. A vasút 2021-es európai évét lehetőségként kellene felhasználni e magatartásbeli változás előmozdítására, az üzemeltetők és az ügyfelek közötti gördülékenyebb együttműködés kialakítására, valamint a digitalizáció kínálta lehetőségek kihasználásának optimalizálására. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a Covid19 késleltetett vagy blokkolt is bizonyos projekteket. Most fontos, hogy behozzuk a lemaradást. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Egyértelműnek tűnik, hogy a szakpolitikai intézkedésekkel és a vasúti rendszer fejlesztésével kapcsolatos jelenlegi igényeket figyelembe kell venni a modális részesedési célok megvalósítása és annak érdekében, hogy az maradéktalanul betölthesse szerepét a fenntartható európai multimodális közlekedési rendszerben. Az állami támogatás és az állami beavatkozás továbbra is kulcsfontosságú ahhoz, hogy az alapvető szolgáltatásokat a Covid19-válságon túl is biztosítani lehessen. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | A Covid19 káros hatással van a vasúti személyszállítás valamennyi típusára, különös tekintettel a nemzetközi útvonalakra. Figyelembe véve a vasúti ágazat sajátosságait, a 2020-as 26 milliárd eurós bevételkiesést, a 2021-es veszteségeket, valamint a helyreállítás várható lassú ütemét, a vasúti társaságoknak és a pályahálózat-működtetőknek nyújtott megfelelő és rugalmas pénzügyi támogatásra van szükség, amelyet hatékonyan kell alkalmazni a vasúti közlekedés piaca fejlődésének és az ágazat más közlekedési módokkal szembeni versenyképességének támogatása érdekében. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | A közszolgáltatási kötelezettségek létfontosságúak ahhoz, hogy mindenki számára hozzáférhető, megfizethető és inkluzív személyszállítási szolgáltatásokat lehessen biztosítani. Az EGSZB úgy véli, hogy a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélése az egyik leghatékonyabb és legeredményesebb intézkedés a vasúti személyszállítás előmozdítására. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | A vasút 2021-es európai éve kiváló lehetőséget kínál az eddigi fejlemények számbavételére és a jövőre vonatkozó célkitűzések meghatározására. Az EGSZB ezért kéri, hogy elfogulatlanul elemezzék az uniós vasútpolitikát és annak vívmányait, összhangban a 7.2. pontban vázolt feladatokkal, valamint az EUMSZ 90. és 91. cikkében meghatározott közlekedéspolitikai célkitűzésekkel, valamint kellő figyelmet fordítva a piac nem megfelelő működése esetén a megfelelő közszolgáltatásokhoz való jogra, amint azt az 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2), az EUMSZ. 14. cikke és 26. jegyzőkönyve, továbbá az Európai Unió Alapjogi Chartájának 36. cikke előírja. |
| --- | --- |

1.20.

2.   Általános megjegyzések/A portugál elnökség kérdései

| 2.1. | Az elnökség kérése az volt, hogy a vélemény a következő három kérdésre összpontosítson: |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Milyen tanulságok vonhatók le az uniós országokban (és az Egyesült Királyságban) a vasúti ágazat liberalizálására irányuló három évtizedes kísérletekből? |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | A vasúti rendszer szétválasztása összességében javította vagy rontotta a rendszer teljesítményét? |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | A pályahálózat-működtetőknek a vasúttársaságoktól való szétválasztásakor az egyenmegoldást vagy inkább a modellek sokféleségét kell ösztönözni? |
| --- | --- |

2.4.

3.   Az egységes európai vasúti térség

| 3.1. | Az egységes európai vasúti térség koncepcióját az 1996-os, „Stratégia a közösségi vasutak újbóli felvirágoztatásáért” című fehér könyv vázolta fel, és azt 2001-ben, 2004-ben, 2007-ben és 2016-ban elfogadott négy jogszabálycsomag révén sikerült megvalósítani. A vasúti árufuvarozás modális részesedése (a szárazföldi szállítási módok közül) 2001-ben 17,5 %, 2006-ban 17,0 %, 2018-ban pedig 17,9 % volt. A vasúti személyszállítás modális részesedése a következőképpen alakult: 2007-ben és 2010-ben 6,6 %, 2018-ban pedig 6,9 % volt (valamennyi személyszállítási módot figyelembe véve). Csak a szárazföldi szállításban: 2007-ben 6,9 %, 2011-ben 7 %, 2018-ban pedig 7,9 % (3). Az azonos jogszabályi keret ellenére a fejlemények tagállamonként eltértek. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Összefoglalva, ezek a csomagok megnyitották a nemzeti és nemzetközi személy- és áruszállítási piacokat és a műszaki harmonizációt, beleértve az infrastruktúrára és a vasúti járművekre, többek között az egységes – elsősorban a TEN-T hálózat esetében alkalmazandó – Európai Vasúti Forgalomirányítási Rendszerre (ERTMS) vonatkozó követelményeket is. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | A keretrendszer biztosítja a pályahálózat-működtetők függetlenségét a résidőkiosztáshoz hasonló alapvető funkciók tekintetében, és rendelkezéseket tartalmaz a pályahálózat-működtető elkülönített számviteli nyilvántartásaira vonatkozóan. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | A jogi keretrendszer magában foglalja a mozdonyvezetők kompetenciáinak és egészségügyi alkalmasságának tanúsításáról szóló 2007/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (4), amely a nemzetközi közlekedésben szükséges nyelvi képesítésekre is vonatkozik, valamint a határokon átnyúló interoperábilis szolgáltatásokat ellátó utazó munkavállalók alkalmazási feltételeiről szóló 2005/47/EK tanácsi irányelvet (5). Mindkettő az EUMSZ 155. cikkével összhangban az európai szociális partnerek közötti megállapodásokon alapul. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | A keretrendszer a pályahálózat-működtetők és az üzemeltetők közötti nemzeti szintű koordinációs mechanizmusról is gondoskodik az infrastruktúrák karbantartásával és kapacitásával kapcsolatos teljesítménycélok, az intermodalitás és a kölcsönös átjárhatóság, valamint az infrastruktúrához való hozzáférés és az infrastruktúra használata, illetve az intermodalitás és a szolgáltatásminőség tekintetében. A pályahálózat-működtetők európai hálózata biztosítja az együttműködést és az eszmecserét. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | A személyszállításra vonatkozó szabályok közszolgáltatási szerződésekre és közbeszerzésre vonatkozó rendelkezéseket is tartalmaznak, valamint lehetőséget biztosítanak arra, hogy általános szabályokat tegyenek közzé az árképzéssel és a szolgáltatási szintekkel kapcsolatban. A személyszállítási közszolgáltatást (az (EU) 2016/2338 rendelet által módosított) 1370/2007/EK rendelet szabályozza, amely megköveteli, hogy az illetékes hatóságok a közszolgáltatási szerződéseket a rendeletben meghatározott szabályok szerint ítéljék oda. Ezek magukban foglalják az illetékes hatóságok és a tagállamok arra vonatkozó hatáskörét, hogy szociális kritériumokat, szociális normákat írjanak elő, üzemeltetőváltás esetén pedig a személyzet átvételéről rendelkezzenek. |
| --- | --- |

3.6.

4.   A végrehajtás jelenlegi állása – 30 év után is fennálló problémák

| 4.1. | Az EU nemzetközi és nemzeti vasúti áru- és személyszállítási piacának megnyitására, valamint különféle műszaki és biztonsági szabályok harmonizálása révén az egységes európai vasúti térség megteremtésére irányuló, csaknem három évtizeden keresztül kifejtett erőfeszítések még nem hozták meg a kívánt általános eredményeket. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Emlékeztetni kell arra is, hogy a nemzetközi vasúti személyszállítási útvonalak és e piaci szegmens kapacitásának fejlesztése tekintetében a fenntartható és intelligens mobilitásra vonatkozó uniós stratégia azt a célt tűzi ki, hogy 2050-re teljes mértékben működőképes, multimodális transzeurópai közlekedési hálózat (TEN-T) valósuljon meg a nagy sebességű összeköttetést biztosító fenntartható és intelligens közlekedés érdekében. Az ilyen típusú összeköttetéseknek képesnek kell lenniük arra, hogy olyan, a vasúton alapuló fenntartható szolgáltatásokkal kapcsolják össze az EU nagyvárosait, amelyek képesek fokozatosan és legalább részben helyettesíteni a kontinensen belüli légi összeköttetéseket. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | A teljes piacnyitás, az infrastruktúrához való szabad és megkülönböztetéstől mentes hozzáférés biztosítását célzó intézkedések, a harmonizált műszaki szabályok és az igazgatás egyszerűsítése ellenére még mindig jelentős hiányosságok mutatkoznak a vasút azon képességét illetően, hogy fokozza részesedését a személy- és az áruszállítási módok körében. A fenntartható és intelligens mobilitási stratégiáról szóló európai bizottsági közleményt kísérő 2020. évi európai bizottsági szolgálati munkadokumentum (a továbbiakban: munkadokumentum) számos problémát felsorolt és egy sor javaslattal élt (6). Az Európai Számvevőszék a „Vasúti árufuvarozás az Unióban: az ágazat még nincs sínen” című 2016. évi különjelentésében hasonló véleményt fogalmaz meg az áruszállítással kapcsolatban. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Az EGSZB úgy véli, hogy az uniós jogi keret végrehajtására korlátozódó elemzés és a piacnyitás mértékének mérése nem elegendő az egységes európai vasúti térség hiányosságainak teljes körű elemzéséhez és megértéséhez. Az EGSZB ezért a sikertényezők és a problémák széles körű és átfogó elemzését kéri a jelenlegi keret értékelésével, beleértve annak munkakörülményekre gyakorolt hatását is, szem előtt tartva az EUMSZ 90. és 91. cikke, illetve az EUMSZ általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 14. cikke szerinti azon kötelezettséget, hogy harmonizált szabályokkal rendelkező belső piacot kell létrehozni a nemzetközi fuvarozásra vonatkozóan, és meg kell határozni a kabotázs feltételeit, figyelembe véve az egységes piac és a versenyjog elveit, amelyeket az 1370/2007/EK rendelet ír elő a vasúti közlekedés területén, szem előtt tartva a tagállamok ezzel kapcsolatos szerepét is, amint arról az EUMSZ 26. jegyzőkönyve és az EU Alapjogi Chartájának 36. cikke is rendelkezik. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | A piacnyitás terén felemás eredményt sikerült elérni. Ugyanakkor van jó pár sikertörténet is. Például Ausztria, Németország és Svédország az uniós szintű általános visszaesés ellenére jobb eredményeket ért el a vasúti áruszállítás modális részaránya és mennyisége tekintetében (7). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az ÖBB, azaz az osztrák szövetségi vasúttársaság sikeresen fejlesztette a nemzetközi éjszakai személyvonatok összeköttetéseinek hálózatát, belföldi piaci részesedése viszont 2018-ban 88,4 %-ról 86,5 %-ra esett vissza. A személyszállításhoz kapcsolódó 2019. évi 2,2 milliárd eurós teljes forgalmából a jelek szerint mintegy 1,4 milliárd EUR a közszolgáltatási kötelezettségekhez kapcsolódik (8). |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | A közszolgáltatási kötelezettségek létfontosságúak ahhoz, hogy a polgárok számára hozzáférhető, megfizethető és inkluzív személyszállítási szolgáltatásokat lehessen biztosítani. A piac nyitva áll a kereskedelmi személyszállítási szolgáltatások előtt, melyek gyakran távolsági szolgáltatások. A távolsági és a regionális forgalom azonban nem választható el egymástól. Minden távolsági vonat regionális célt szolgál az utasok számára, különösen ha megáll az elővárosi területeken. A regionális vonalak biztosítják a szükséges utaslétszámot és a fővonalakra szállítják az utasokat. Emellett tehermentesítik a főbb (nemzetközi) vasútvonalak infrastruktúráját, és biztosítják a területi elosztást.
  A tagállamok további kezdeményezéseket tesznek az új vasúti szolgáltatásokkal, többek között az éjszakai vonatokkal való fő összeköttetések létrehozása érdekében, melyek fejlesztésében a meglévő vasúttársaságok jeleskednek. Ilyen terveket már ténylegesen is bejelentettek: például Németország (TEE 2.0), Hollandia és Svédország. Az EGSZB úgy véli, hogy ezek a kezdeményezések jól mutatják a vasúti rendszer összetettségét, és hogy a szabad piaci hozzáférés – amely 2010 óta van érvényben a nemzetközi személyszállításban – nem a megfelelő eszköz a (nemzetközi) távolsági személyszállítás fejlesztésének ösztönzésére. Politikai akaratra, a környezetbarát és inkluzív megoldások előnyben részesítésére vonatkozó politikai döntésekre van szükség a szükséges beruházásokkal és jó kormányzással. |
| --- | --- |

4.7.

A tagállamok további kezdeményezéseket tesznek az új vasúti szolgáltatásokkal, többek között az éjszakai vonatokkal való fő összeköttetések létrehozása érdekében, melyek fejlesztésében a meglévő vasúttársaságok jeleskednek. Ilyen terveket már ténylegesen is bejelentettek: például Németország (TEE 2.0), Hollandia és Svédország. Az EGSZB úgy véli, hogy ezek a kezdeményezések jól mutatják a vasúti rendszer összetettségét, és hogy a szabad piaci hozzáférés – amely 2010 óta van érvényben a nemzetközi személyszállításban – nem a megfelelő eszköz a (nemzetközi) távolsági személyszállítás fejlesztésének ösztönzésére. Politikai akaratra, a környezetbarát és inkluzív megoldások előnyben részesítésére vonatkozó politikai döntésekre van szükség a szükséges beruházásokkal és jó kormányzással.

| 4.8. | Az EGSZB úgy véli, hogy a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélése az egyik leghatékonyabb és legeredményesebb intézkedés a vasúti személyszállítás előmozdítására. Ez a vasúti rendszerek gerince például Ausztriában és Svájcban, melyek élen járnak a piaci részesedés terén. Az EGSZB megjegyzi továbbá, hogy nincs összefüggés a piacnyitás mértéke és az ügyfelek elégedettsége, illetve a jegyárak között. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | A fent említett európai bizottsági munkadokumentum szerint azonban számos probléma vár még megoldásra a piaci hozzáférés megkönnyítését és a vonzó vasúti összeköttetések létrehozását illetően. A munkadokumentum által említett legfontosabb elemek: |
| --- | --- |

4.9.

| 4.9.1. | A megfelelő információk rendelkezésre állása, hogy az üzemeltetők megfelelő ajánlatokat nyújthassanak be a közbeszerzési eljárásokon, a 2016. évi negyedik vasúti csomagban eszközölt, arra irányuló módosítások ellenére, hogy az ajánlattevők számára biztosítsák a megfelelő információk elérhetőségét. |
| --- | --- |

4.9.1.

| 4.9.2. | A vasúti járművekhez való hozzáférés továbbra is komoly problémát jelent az új belépők számára. Az EU egész területén érvényes tanúsítvánnyal rendelkező vasúti járművek a személy- és az áruszállítás esetében egyaránt továbbra is viszonylag ritkán állnak rendelkezésre. |
| --- | --- |

4.9.2.

| 4.9.3. | A személyszállítási közszolgáltatási kötelezettség teljesítéséhez rendelkezésre álló vasúti járműveket illetően a vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról szóló 1370/2007/EK rendelet rendelkezései lehetőséget biztosítanak az illetékes hatóságok számára, hogy szükség esetén intézkedéseket hozzanak a hozzáférés megkönnyítése érdekében. |
| --- | --- |

4.9.3.

| 4.9.4. | A vasúti átszállójegyek vagy kombinált menetjegyek kiadása továbbra is nehézségekbe ütközik, különösen, ami a viteldíjakra, a helyfoglalásokra és a forgalomra vonatkozó naprakész információkat illeti. |
| --- | --- |

4.9.4.

| 4.10. | A negyedik vasúti csomag azon rendelkezései ellenére, amelyek alapján az üzemeltetők az uniós szintű működéshez egységes biztonsági tanúsítványokat szerezhetnek az Európai Vasúti Ügynökségtől, számos szabályt nem harmonizáltak, ami a határokon átnyúló műveleteket bonyolultabbá és költségesebbé teszi, és kiváltképp késéseket okoz a határátkelőhelyeken. Ennélfogva e szabályok harmonizálása a jövő egyik nagy feladata, valamint a jövőbeli közös digitális és automatizálási megoldások előfeltétele lehet. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az infrastruktúra műszaki összehangolása és korszerűsítése kulcsfontosságú tényező a jól működő egységes európai vasúti térség megvalósításában. Az infrastruktúra és a vasúti járművek korszerűsítésére irányuló beruházások igen költségesek. A nagy sebességű vasúthoz hasonló innovációkat valóban állami tulajdonú társaságok fejlesztették ki állami támogatással. A kutatásra és az innovációra külön állami támogatási szabályok vonatkoznak. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Az EGSZB megjegyzi, hogy az Európai Bizottság együttműködik a vasúti ágazattal és a tagállamokkal láthatólag azzal a céllal, hogy a vasúti árufuvarozási folyosó mentén megkönnyítsék a határátlépést. Az EGSZB fontosnak tartja, hogy az Európai Bizottság átfogóan számba vegye a meglévő akadályokat, beleértve a különböző hozzáállási problémákat is, és megoldásokat javasoljon. Ezzel összefüggésben az EGSZB kéri, hogy a szociális partnereket vonják be az Európai Bizottság előkészítő munkájába. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Úgy tűnik, hogy számos konkrét kérdés vonatkozik a vasúti áruszállításra. A munkadokumentumban a következő észrevételeket és javaslatokat tették. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.13.1. | Az árufuvarozási piac jellege megváltozott. A rugalmasságot és nagyobb megbízhatóságot igénylő áruk összetett és nagy értékű ellátási láncokon belüli nagyobb aránya gyakran versenyhátrányba hozza a vasutat amiatt, hogy az nélkülözi a pontosságot, a megbízhatóságot, a kiszámíthatóságot és a rugalmasságot. Például 2018 harmadik negyedévében az alpesi árufuvarozási folyosón a vonatok több mint 50 %-a több mint 3 órát késett. |
| --- | --- |

4.13.1.

| 4.13.2. | Elégtelen a forgalmi tájékoztatás például a vonatok helyzete és a várható érkezési idő tekintetében. Ráadásul a kapacitást és a forgalomirányítást általában nem hangolják össze a vasúti infrastruktúra és a terminálokhoz hasonló létesítmények között. Ez akadályozza az erőforrás-gazdálkodás optimalizálását. |
| --- | --- |

4.13.2.

| 4.13.3. | Az Unióban hiányoznak a világ többi részén széles körben használt korszerű automatizált kapcsolórendszerek, ami gátolja az egyes teherkocsik teljesítményét. |
| --- | --- |

4.13.3.

| 4.13.4. | Az áruszállítás háttérbe szorul a kapacitás tervezésekor, a határokon átnyúló és az országos forgalom tekintetében egyaránt. |
| --- | --- |

4.13.4.

| 4.13.5. | A hosszú távú kapacitástervezés és menetrendkészítés gátolja a piacvezérelt üzleti modelleket és lehetetlenné teszi a vasút számára, hogy reagáljon az ügyfelek rövid határidős kéréseire. A belföldi forgalom túlsúlya és a határokon átnyúló tervezés összehangolásának hiánya további problémákat okoz a határokon átnyúló áruszállításban. |
| --- | --- |

4.13.5.

| 4.13.6. | Az alacsony jövedelmezőség csökkenti a beruházásokat, és az infrastrukturális beruházásokat nemcsak a határokon átívelően, de még a kulcsfontosságú folyosók mentén sem hangolják össze kellőképpen. |
| --- | --- |

4.13.6.

| 4.13.7. | Remélhetőleg a határokon átnyúló árufuvarozást érintő koordinációs és tervezési problémák legalább egy részével foglalkoznak majd az európai vasúti árufuvarozási folyosók létrehozásáról szóló rendelet (9) folyamatban lévő értékelése során. |
| --- | --- |

4.13.7.

| 4.14. | Általánosságban úgy tűnik, hogy át kell alakítani a vasúti kapacitással kapcsolatos irányítási folyamatot annak érdekében, hogy az üzemeltetők az ügyfeleik igényeinek megfelelő, kellően megbízható, pontos és rugalmas szolgáltatásokat nyújthassanak. Ehhez többek között átfogó képek kell kapni a személy- és áruszállításra egyaránt kiterjedő kapacitásgazdálkodásról, ami megkönnyítené a kapacitáskihasználás optimalizálását. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | A vasúti árufuvarozás tekintetében a Számvevőszék a fent említett, vasúti árufuvarozásról szóló különjelentésében az Európai Bizottság által a munkadokumentumban megfogalmazottakhoz hasonló észrevételeket tesz.
  A különjelentés számos ajánlást fogalmaz meg a vasúti árufuvarozási piac működésének javításával kapcsolatban, ideértve a meglévő szolgáltatók és a pályahálózat-működtetők versenyellenes magatartása elleni küzdelmet célzó jobb felügyeletet, a forgalomirányítás vasúti árufuvarozási folyosókon belüli javítását, a teljesítmény ellenőrzését és az infrastrukturális igények célzottabb kielégítését. |
| --- | --- |

4.15.

A különjelentés számos ajánlást fogalmaz meg a vasúti árufuvarozási piac működésének javításával kapcsolatban, ideértve a meglévő szolgáltatók és a pályahálózat-működtetők versenyellenes magatartása elleni küzdelmet célzó jobb felügyeletet, a forgalomirányítás vasúti árufuvarozási folyosókon belüli javítását, a teljesítmény ellenőrzését és az infrastrukturális igények célzottabb kielégítését.

| 4.16. | A Számvevőszék különjelentése a mozdonyvezetők kérdésével is foglalkozik, többek között a mozdonyvezetők minősítéséről szóló 2007/59/EK irányelv szerinti nyelvhasználati szabályok tekintetében, és azt javasolja, hogy a VI. melléklet 8. pontjában meghatározott nyelvi követelmények helyébe olyan követelmények lépjenek, amelyek a nemzetközi vasúti közlekedés céljából használt egyetlen nyelv ismeretét írják elő. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | A különjelentés arra a következtetésre jut, hogy az azonosított stratégiai és szabályozási kérdések olyan jellegűek, hogy ha nem foglalkoznak velük, a többletfinanszírozás nem fogja megoldani a problémákat. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | Ki kell emelni továbbá a vasúti árufuvarozási folyosóról szóló, 2020. szeptember 21-i miniszteri nyilatkozatot is, amely hangsúlyozza a digitalizációnak, a TEN-T törzshálózati folyosók időben való kiépítésének, valamint az Európai Vasúti Forgalomirányítási Rendszer bevezetésének a jelentőségét. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | Láthatólag általános egyetértés uralkodik a jó munkakörülményekkel rendelkező szakképzett vasúti személyzet jelentőségét illetően. Ehhez olyan intézkedésekre van szükség, amelyek megelőzik a szociális dömpinget a vasúti ágazatban, ahol az – az EU más közlekedési ágazataihoz hasonlóan – a folyamatban lévő piacnyitással együtt erősödik. A meglévő szabályozások – például a munkavállalók kiküldetéséről szóló irányelv – nem minden esetben kezelik megfelelően a vasúti munkavállalók helyzetét, mivel nem veszik figyelembe a különösen sokat utazó – például a vasúti – munkavállalókra vonatkozó sajátos követelményeket. Ez a nyomon követést is megnehezíti. Az EGSZB ezért úgy véli, hogy a közúti szállításhoz hasonlóan a vasúti ágazatban dolgozókra vonatkozóan is célzott szabályokra lehet szükség. |
| --- | --- |

4.19.

| 4.20. | Az EGSZB ennek kapcsán megemlíti a vasúti ágazatra vonatkozó szociális rendelkezésekkel és jogszabályokkal, valamint azok végrehajtásával és érvényesítésével kapcsolatos hiányosságokat, amelyekről a vasúti szociális partnerek beszámoltak. Erre példa a közszolgáltatási kötelezettségekről szóló rendelet szociális rendelkezéseinek végrehajtása, valamint a határokon átnyúló szolgáltatásokat ellátó utazó munkavállalók alkalmazási feltételeiről szóló 2005/47/EK irányelv végrehajtása, nyomon követése és érvényesítése. |
| --- | --- |

4.20.

| 4.21. | Az EGSZB teljes mértékben támogatja a jó munkafeltételek mellett dolgozó, képzett vasúti személyzet fontosságával kapcsolatos egyetértést, és tudomásul veszi a határokon átnyúló interoperábilis szolgáltatásokat ellátó utazó munkavállalók vezetési és pihenőidejéről szóló 2004. évi megállapodást, amelyet a szociális partnerek 2004 januárjában kötöttek meg a szociális párbeszéd keretében, és amelyet a 2005/47/EK irányelv hajtott végre. |
| --- | --- |

4.21.

| 4.22. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a szociális partnerek megállapodtak abban, hogy a szociális párbeszéd keretében folytatják a munkát a megállapodás végrehajtásával kapcsolatos nyomon követés javítása érdekében. Közös nyilatkozatban vállalták a határokon átnyúló műveletek előmozdítását, a kizárólag a munkafeltételek terén megvalósuló különbségeken alapuló verseny elkerülését, valamint a határokon átnyúló műveleteket végző vállalatok közötti egyenlő versenyfeltételek fenntartását (10).
  A 2005/47/EK irányelvet illetően a szociális partnerek kiemelték, hogy „a projekt egyik megállapítása az, hogy a megállapodás tagállami szintű megfelelő nyomon követését és érvényesítését akadályozza, hogy nem mindig világos, melyek az illetékes nemzeti hatóságok. Még azokban az esetekben is, amikor az illetékes hatóság egyértelműen meg van határozva – ez általában az országos munkaügyi felügyelőség –, úgy tűnik, hogy az nem rendelkezik a feladatai hatékony ellátásához szükséges erőforrásokkal, kapacitással és/vagy a megállapodással és az azt végrehajtó irányelvvel kapcsolatos szükséges ismeretekkel.” Az EGSZB úgy látja, hogy Uniós fellépésre van szükség |
| --- | --- |

4.22.

A 2005/47/EK irányelvet illetően a szociális partnerek kiemelték, hogy „a projekt egyik megállapítása az, hogy a megállapodás tagállami szintű megfelelő nyomon követését és érvényesítését akadályozza, hogy nem mindig világos, melyek az illetékes nemzeti hatóságok. Még azokban az esetekben is, amikor az illetékes hatóság egyértelműen meg van határozva – ez általában az országos munkaügyi felügyelőség –, úgy tűnik, hogy az nem rendelkezik a feladatai hatékony ellátásához szükséges erőforrásokkal, kapacitással és/vagy a megállapodással és az azt végrehajtó irányelvvel kapcsolatos szükséges ismeretekkel.” Az EGSZB úgy látja, hogy Uniós fellépésre van szükség

| 4.23. | Az EGSZB tudomásul veszi a szociális partnereknek a közszolgáltatási kötelezettségekről szóló 1370/2007/EK rendelettel kapcsolatos nyilatkozatát, mely szerint „a verseny következményei nem érinthetik a szolgáltatást nyújtó személyzet munkafeltételeit azzal, hogy nemzeti, regionális vagy helyi szinten kötelező szociális normákat vezetnek be és/vagy szolgáltatóváltás esetén előírják a személyzet kötelező átvételét” (11). Ezt a gyakorlatban nem hajtják végre és nem biztosítják megfelelően, ezért uniós fellépésre van szükség. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy szorosan kövesse nyomon e rendelkezések végrehajtását, és tegye meg a szükséges lépéseket. |
| --- | --- |

4.23.

| 4.24. | Úgy tűnik, hogy az üzemeltetők között általános az egyetértés abban, hogy az ágazatnak most időre van szüksége ahhoz, hogy megeméssze a negyedik vasúti csomagot és alkalmazkodjon hozzá. |
| --- | --- |

4.24.

5.   Covid19-világjárvány okozta válság – ellenállóképességi próba

| 5.1. | A Covid19-válság próbatételt és kihívást jelent a vasúti közlekedés, valamint az összes többi közlekedési ágazat és valamennyi közlekedési dolgozó számára. A vasút megbízhatósága, biztonságossága és a személy- és áruszállításban betöltött központi szerepe a Covid19-világjárvány pozitív tanulsága, ami a vasúti személyzet által nagyon nehéz körülmények között tett erőfeszítéseknek is köszönhető. Számos vasúttársaságot állami támogatás segített át a csökkenő volumen jellemezte nehéz időszakban. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Az Európai Vasutak Közössége által gyűjtött adatok szerint a Covid19 rendkívül káros hatással van a vasúti személyszállítás valamennyi típusára, különösen a nemzetközi útvonalakon. A bevételkiesés 2020-ban 26 milliárd eurót tett ki, és 2021 első hónapjaiban is folytatódik. Emellett várhatóan lassú lesz a fellendülés. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | A Covid19-válság azonban azt is segített megérteni, hogy rezilienciaépítési intézkedéseket kell kidolgozni, valamint a javítani kell a hálózat koherenciáját és koordinációját, továbbá nagyobb prioritást kell biztosítania határokon átnyúló infrastruktúra fejlesztésének (12). A világjárvány azonban azt is megmutatta, hogy a városoknak van a legnagyobb szerepe a közlekedési problémák megoldásában; nem szabad magukra hagyni őket, az EU-nak kiemelt figyelmet kell fordítania a városokra. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | A világjárvány idején az állami tulajdonban lévő üzemeltetők a biztonságos működés garantálása mellett kötelesek voltak folytatni az utas- és áruszállítási szolgáltatásokat. Gyakran az állami támogatás és az állami beavatkozás biztosította, hogy a vasúti rendszer ne omoljon össze, ami elengedhetetlen az alapvető szolgáltatások biztosításához. |
| --- | --- |

5.4.

6.   Az elnökség által a szétválasztás kapcsán felvetett kérdések

| 6.1. | Az elnökség által a szétválasztás kapcsán felvetett két kérdésre láthatólag megfelelő válasszal szolgálnak a módosított 2012/34/EU irányelv II. fejezet I. és II. szakaszában foglalt rendelkezések, amelyek a vasúti társaságok és a pályahálózat-működtetők működtetési függetlenségét (I. szakasz), továbbá az infrastruktúra működtetése és a szállítási tevékenység, valamint a szállítási tevékenységek különböző típusainak elkülönítését (II. szakasz) hivatottak biztosítani. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | A szóban forgó rendelkezések a választási lehetőségek széles körét kínálják a szervezeti forma tekintetében, feltéve, hogy a menetvonal kiosztásával és az infrastruktúra-használati díjakkal kapcsolatban biztosított az infrastruktúra működtetéséről gondoskodó szervezet függetlensége. Úgy tűnik, hogy ugyanez a helyzet az infrastruktúra működtetése és a szállítási tevékenységek, illetve a személy- és áruszállítási tevékenységek közötti számviteli elkülönítéssel kapcsolatos kötelezettséget, valamint a közszolgáltatási feladatok kapcsán kifizetett állami pénzeszközökkel kapcsolatos átláthatóságot illetően. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Hasznosaknak kell tekinteni a menetvonalak kiosztásával és az infrastruktúra-használati díjakkal kapcsolatos semlegességre vonatkozó garanciát, valamint a számviteli rendelkezések által biztosított átláthatóságot, hiszen ezek egyenlő versenyfeltételeket és átláthatóságot biztosítanak. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Figyelembe kell venni azt is, hogy a nagy vasúti országok – például Németország, Lengyelország, Olaszország és Ausztria – integrált vasúttársaságot tartottak fenn, biztosítva a pályahálózat-működtető függetlenségét az alapvető funkciók (a résidők elosztása, a díjak felszámítása és beszedése) tekintetében. Franciaország például újra összevonta az infrastruktúra-kezelést és az üzemeltetést. Hasznosnak tartják a vasúti rendszer számára a szinergiák kihasználását, a szorosabb együttműködést, a nagyobb rugalmasságot stb. Figyelembe kell venni azt is, hogy ez a nagy belső munkaerőpiac révén a vasúti személyzet számára is előnyös, különös tekintettel az orvosi és pszichológiai követelményeket igénylő, a biztonsághoz kapcsolódó szakmákra. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | A szervezeti forma megválasztásának szabadságát szintén előnyösnek kell tekinteni, ezért a szétválasztást nem szabad előírni a tagállamok számára. |
| --- | --- |

6.5.

7.   Záró megjegyzések

| 7.1. | A fentiekből következik, hogy az európai vasúti térség korántsem tökéletes. Alaposabban elemezni kell a sikertényezőket és a munkafeltételekre gyakorolt hatást is. A rendelkezésre álló elemzések értékelték a meglévő jogszabályok végrehajtásával kapcsolatos problémákat, beleértve a piacra jutást, az interoperabilitást és a műszaki harmonizációt, többek között az üzemeltetési és műszaki szabályok hiányos harmonizációját is. Ugyanakkor problémákat azonosítottak a költségekkel, a pontosság hiányával, az egész EU-n belüli mozgásra képes járművek hiányával kapcsolatban is, valamint általános problémákat a nyitott piaci környezethez való alkalmazkodás terén. Úgy tűnik, hogy nem készült elemzés a piacnyitás munkakörülményekre gyakorolt lehetséges hatásairól. Sok mindent lehetne és kellene javítani ahhoz, hogy a rendszer jobban működjön, versenyképesebbé váljon és az EU egészében javulni tudjon a piaci részaránya, és ezáltal az embereket és a környezetet szolgáló, hatékony, környezeti és szociális szempontból fenntartható multimodális szállítási és mobilitási rendszer teljes értékű szereplőjévé váljon. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Az EGSZB úgy véli, eljött az idő az uniós vasúti rendszer általános felmérésére. Az EGSZB ezért szorgalmazza a sikertényezők és problémák széles körű és átfogó elemzését, valamint a jelenlegi keret értékelését, beleértve annak a munkakörülményekre gyakorolt hatását is. Az EGSZB elfogulatlan értékelést kér, szem előtt tartva az EUMSZ 90. és 91. cikke szerinti azon kötelezettséget, hogy harmonizált szabályokkal rendelkező belső piacot kell létrehozni a nemzetközi fuvarozásra vonatkozóan, és meg kell határozni a kabotázs feltételeit, kellő figyelemmel az EUMSZ 14. cikkében szereplő, az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezésekre az EUMSZ 26. jegyzőkönyvével és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 36. cikkével együtt. Az elemzésnek figyelembe kell vennie a környezeti szempontokat és az európai zöld megállapodásban meghatározott célkitűzéseket, a vasút általános gazdasági érdekű szolgáltatásként és a társadalmi és gazdasági kohézió szempontjából betöltött szerepét, a vasút versenyképességét és a multimodális, határokon átnyúló közlekedési rendszerben való működését, az erőforrás-hatékonyságon, a szolgáltatási szinteken és a fogyasztói elégedettségen alapulva, mindeközben különös figyelmet fordítva a munkavállalók munkakörülményeire gyakorolt hatásokra. A vasút 2021-es európai éve kiváló lehetőséget kínál az eddigi fejlemények számbavételére és a jövőre vonatkozó célkitűzések meghatározására. |
| --- | --- |

7.2.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  HL L 343., 2012.12.14., 32. o.

1

(2)  HL L 315., 2007.12.3., 1. o.

2

(3)  Különböző uniós statisztikai zsebkönyvekből.

3

(4)  HL L 315., 2007.12.3., 51. o.

4

(5)  HL L 195., 2005.7.27., 15. o.

5

(6)  SWD(2020) 331 final.

6

(7)  Az Európai Számvevőszék „Vasúti árufuvarozás az Unióban: az ágazat még nincs sínen” című 2016. évi különjelentése, 23–27. pont.

7

(8)  OBB Holding Geschäftsbericht 2019, 61. és 65–66. o.

8

(9)  HL L 276., 2010.10.20., 22. o.

9

(10)  A vasúti szektorban a határokon átnyúló interoperábilis szolgáltatásokat ellátó utazó munkavállalók alkalmazási feltételeinek egyes szempontjairól szóló megállapodás alkalmazásának és végrehajtásának felmérése; „Vasúti utazó munkavállalók” projekt – az Európai Vasúti Közösség (CER) és az Európai Közlekedési és Szállítási Dolgozók Szövetsége (ETF) nevű európai szintű vasúti szociális partnerek közös következtetései.

10

(11)  https://www.etf-europe.org/resource/joint-cer-etf-opinion-protection-of-staff-september-2013

11

(12)  Lásd például: Bundesministerium für Verkehr und digitale Infrastruktur: „Folgerungen für die zukünftige Verkehrspolitik nach den Erfahrungen und dem Umgang mit der COVID-19 Pandemie”, Wissenschaftlicher Beirat beim Bundesminister für Verkehr und digitale Infrastruktur, Nr. 2/2020.

12

---

MELLÉKLET

Az alábbi módosító indítványokat a közgyűlés elutasította, de a támogató szavazatok száma az összes leadott szavazat legalább egynegyede volt:

1.17.
  pont

Az alábbiak szerint módosítandó:

| | Egyértelműnek tűnik, hogy a szakpolitikai intézkedésekkel és a vasúti rendszer fejlesztésével kapcsolatos jelenlegi igényeket figyelembe kell venni a modális részesedési célok megvalósítása és annak érdekében, hogy az maradéktalanul betölthesse szerepét a versenyképes, fenntartható európai multimodális közlekedési rendszerben. Az ágazatnak a Covid19-válság utáni helyreállítás során is állami támogatásra lesz szüksége, és a közszolgáltatási kötelezettségek finanszírozásához nyújtott állami támogatás és az állami beavatkozás továbbra is kulcsfontosságú lesz ahhoz, hogy az alapvető szolgáltatásokat a Covid19-válságon túl is biztosítani lehessen. |
| --- | --- |

Egyértelműnek tűnik, hogy a szakpolitikai intézkedésekkel és a vasúti rendszer fejlesztésével kapcsolatos jelenlegi igényeket figyelembe kell venni a modális részesedési célok megvalósítása és annak érdekében, hogy az maradéktalanul betölthesse szerepét a versenyképes, fenntartható európai multimodális közlekedési rendszerben. Az ágazatnak a Covid19-válság utáni helyreállítás során is állami támogatásra lesz szüksége, és a közszolgáltatási kötelezettségek finanszírozásához nyújtott állami támogatás és az állami beavatkozás továbbra is kulcsfontosságú lesz ahhoz, hogy az alapvető szolgáltatásokat a Covid19-válságon túl is biztosítani lehessen.

A módosító indítványról tartott szavazás eredménye:

| Mellette: | 94 |
| --- | --- |
| Ellene: | 119 |
| Tartózkodott: | 7 |

Mellette:

94

Ellene:

119

Tartózkodott:

7

1.18.
  pont

Az alábbiak szerint módosítandó:

| | A közszolgáltatási kötelezettségek létfontosságúak ahhoz, hogy mindenki számára hozzáférhető, megfizethető és inkluzív személyszállítási szolgáltatásokat lehessen biztosítani. Az EGSZB úgy véli, hogy a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélése az egyik leghatékonyabb és legeredményesebb intézkedés a vasúti személyszállítás előmozdítására.
  Az EGSZB tudomásul veszi a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélésének jelenlegi túlsúlyát és a versenyeztetésre vonatkozó szabályozási keret kialakítását. Az EGSZB elvárja, hogy az Európai Bizottság a módosított 1370/2007/EK rendelet 11. cikkében előírt megfizethetőség és szolgáltatási szintek tekintetében elemezze a hangsúlyváltás eredményét. |
| --- | --- |

A közszolgáltatási kötelezettségek létfontosságúak ahhoz, hogy mindenki számára hozzáférhető, megfizethető és inkluzív személyszállítási szolgáltatásokat lehessen biztosítani. Az EGSZB úgy véli, hogy a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélése az egyik leghatékonyabb és legeredményesebb intézkedés a vasúti személyszállítás előmozdítására.
  Az EGSZB tudomásul veszi a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélésének jelenlegi túlsúlyát és a versenyeztetésre vonatkozó szabályozási keret kialakítását. Az EGSZB elvárja, hogy az Európai Bizottság a módosított 1370/2007/EK rendelet 11. cikkében előírt megfizethetőség és szolgáltatási szintek tekintetében elemezze a hangsúlyváltás eredményét.

A módosító indítványról tartott szavazás eredménye:

| Mellette: | 97 |
| --- | --- |
| Ellene: | 114 |
| Tartózkodott: | 12 |

Mellette:

97

Ellene:

114

Tartózkodott:

12

4.6.
  pont

Az alábbiak szerint módosítandó:

| | Általános tendencia, hogy a veszteséges vonalakon – amelyek rendszerint regionális vonalak – kizárólagos forgalmi jogok mellett közszolgáltatási kötelezettségeket alkalmaznak, ugyanakkor a hosszú távú vonalakon a piac szabadon hozzáférhető. Az EGSZB hangsúlyozza a közszolgáltatási kötelezettségek fontos szerepét a megfizethető összeköttetések biztosításában és a vasúti személyszállítás általános koherenciájának garantálásában a hozzáférhetőség érdekében.
  A közszolgáltatási kötelezettségek létfontosságúak ahhoz, hogy a polgárok számára hozzáférhető, megfizethető és inkluzív személyszállítási szolgáltatásokat lehessen biztosítani. A piac nyitva áll a kereskedelmi személyszállítási szolgáltatások előtt, melyek gyakran távolsági szolgáltatások. A távolsági és a regionális forgalom azonban nem választható el egymástól. Minden távolsági vonat regionális célt szolgál az utasok számára, különösen ha megáll az elővárosi területeken. A regionális vonalak biztosítják a szükséges utaslétszámot és a fővonalakra szállítják az utasokat. Emellett tehermentesítik a főbb (nemzetközi) vasútvonalak infrastruktúráját, és biztosítják a területi elosztást.


  A tagállamok további kezdeményezéseket tesznek az új vasúti szolgáltatásokkal, többek között az éjszakai vonatokkal való fő összeköttetések létrehozása érdekében, melyek fejlesztésében a meglévő vasúttársaságok jeleskednek
  vezetésével. Ilyen terveket már ténylegesen is bejelentettek: például Németország (TEE 2.0), Hollandia és Svédország. Az olasz nagysebességű hálózat üzemeltetőinek versengése javította a szolgáltatás minőségét, olcsóbb jegyeket és nagyobb járatsűrűséget eredményezett, ami a légi közlekedésről a vasútra történő érezhető modális váltáshoz vezetett. Hasonló kezdeményezéseket terveznek Spanyolországban is. Az EGSZB úgy véli, hogy ezek a kezdeményezések azt mutatják, hogy a jelenlegi keret lehetőséget kínál vonzó és környezetbarát közlekedési alternatívák létrehozására, és hogy intézkedéseket kell hozni a transznacionális összeköttetések létrehozásának megkönnyítésére.
  Az EGSZB úgy véli, hogy ezek a kezdeményezések jól mutatják a vasúti rendszer összetettségét, és hogy a szabad piaci hozzáférés – amely 2010 óta van érvényben a nemzetközi személyszállításban – nem a megfelelő eszköz a (nemzetközi) távolsági személyszállítás fejlesztésének ösztönzésére. Politikai akaratra, a környezetbarát és inkluzív megoldások előnyben részesítésére vonatkozó politikai döntésekre van szükség a szükséges beruházásokkal és jó kormányzással. |
| --- | --- |

Általános tendencia, hogy a veszteséges vonalakon – amelyek rendszerint regionális vonalak – kizárólagos forgalmi jogok mellett közszolgáltatási kötelezettségeket alkalmaznak, ugyanakkor a hosszú távú vonalakon a piac szabadon hozzáférhető. Az EGSZB hangsúlyozza a közszolgáltatási kötelezettségek fontos szerepét a megfizethető összeköttetések biztosításában és a vasúti személyszállítás általános koherenciájának garantálásában a hozzáférhetőség érdekében.
  A közszolgáltatási kötelezettségek létfontosságúak ahhoz, hogy a polgárok számára hozzáférhető, megfizethető és inkluzív személyszállítási szolgáltatásokat lehessen biztosítani. A piac nyitva áll a kereskedelmi személyszállítási szolgáltatások előtt, melyek gyakran távolsági szolgáltatások. A távolsági és a regionális forgalom azonban nem választható el egymástól. Minden távolsági vonat regionális célt szolgál az utasok számára, különösen ha megáll az elővárosi területeken. A regionális vonalak biztosítják a szükséges utaslétszámot és a fővonalakra szállítják az utasokat. Emellett tehermentesítik a főbb (nemzetközi) vasútvonalak infrastruktúráját, és biztosítják a területi elosztást.

A tagállamok további kezdeményezéseket tesznek az új vasúti szolgáltatásokkal, többek között az éjszakai vonatokkal való fő összeköttetések létrehozása érdekében, melyek fejlesztésében a meglévő vasúttársaságok jeleskednek
  vezetésével. Ilyen terveket már ténylegesen is bejelentettek: például Németország (TEE 2.0), Hollandia és Svédország. Az olasz nagysebességű hálózat üzemeltetőinek versengése javította a szolgáltatás minőségét, olcsóbb jegyeket és nagyobb járatsűrűséget eredményezett, ami a légi közlekedésről a vasútra történő érezhető modális váltáshoz vezetett. Hasonló kezdeményezéseket terveznek Spanyolországban is. Az EGSZB úgy véli, hogy ezek a kezdeményezések azt mutatják, hogy a jelenlegi keret lehetőséget kínál vonzó és környezetbarát közlekedési alternatívák létrehozására, és hogy intézkedéseket kell hozni a transznacionális összeköttetések létrehozásának megkönnyítésére.
  Az EGSZB úgy véli, hogy ezek a kezdeményezések jól mutatják a vasúti rendszer összetettségét, és hogy a szabad piaci hozzáférés – amely 2010 óta van érvényben a nemzetközi személyszállításban – nem a megfelelő eszköz a (nemzetközi) távolsági személyszállítás fejlesztésének ösztönzésére. Politikai akaratra, a környezetbarát és inkluzív megoldások előnyben részesítésére vonatkozó politikai döntésekre van szükség a szükséges beruházásokkal és jó kormányzással.

A módosító indítványról tartott szavazás eredménye:

| Mellette: | 104 |
| --- | --- |
| Ellene: | 112 |
| Tartózkodott: | 15 |

Mellette:

104

Ellene:

112

Tartózkodott:

15

4.7. pont

Az alábbiak szerint módosítandó:

| | Az EGSZB tudomásul veszi a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélésének jelenlegi túlsúlyát és a versenyeztetésre vonatkozó szabályozási keret kialakítását. Az EGSZB reméli, hogy az Európai Bizottság elfogulatlan elemzést készít e fókuszváltás eredményéről a megfizethetőség és a szolgáltatási szintek tekintetében, a módosított 1370/2007/EK rendelet 11. cikkében előírtaknak megfelelően, és hogy az elemzés ajánlásokat is megfogalmaz egy olyan odaítélési rendszerre vonatkozóan, amely a felhasználók számára a legjobb költség-haszon eredményeket nyújtja.
  Az EGSZB úgy véli, hogy a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélése az egyik leghatékonyabb és legeredményesebb intézkedés a vasúti személyszállítás előmozdítására. Ez a vasúti rendszerek gerince például Ausztriában és Svájcban, melyek élen járnak a piaci részesedés terén. Az EGSZB megjegyzi továbbá, hogy nincs összefüggés a piacnyitás mértéke és az ügyfelek elégedettsége, illetve a jegyárak között. |
| --- | --- |

Az EGSZB tudomásul veszi a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélésének jelenlegi túlsúlyát és a versenyeztetésre vonatkozó szabályozási keret kialakítását. Az EGSZB reméli, hogy az Európai Bizottság elfogulatlan elemzést készít e fókuszváltás eredményéről a megfizethetőség és a szolgáltatási szintek tekintetében, a módosított 1370/2007/EK rendelet 11. cikkében előírtaknak megfelelően, és hogy az elemzés ajánlásokat is megfogalmaz egy olyan odaítélési rendszerre vonatkozóan, amely a felhasználók számára a legjobb költség-haszon eredményeket nyújtja.
  Az EGSZB úgy véli, hogy a közszolgáltatási szerződések közvetlen odaítélése az egyik leghatékonyabb és legeredményesebb intézkedés a vasúti személyszállítás előmozdítására. Ez a vasúti rendszerek gerince például Ausztriában és Svájcban, melyek élen járnak a piaci részesedés terén. Az EGSZB megjegyzi továbbá, hogy nincs összefüggés a piacnyitás mértéke és az ügyfelek elégedettsége, illetve a jegyárak között.

A módosító indítványról tartott szavazás eredménye:

| Mellette: | 97 |
| --- | --- |
| Ellene: | 114 |
| Tartózkodott: | 12 |

Mellette:

97

Ellene:

114

Tartózkodott:

12

5.3.
  pont

Az alábbiak szerint módosítandó:

| | A világjárvány idején az állami tulajdonban lévő üzemeltetők a biztonságos működés garantálása mellett
  képesek
  kötelesek voltak folytatni az
  a biztonságos utas- és áruszállítási szolgáltatásokat, miközben jelentős veszteségeket szenvedtek el a csökkenő áru- és utasforgalom miatt. Gyakran az
  Az állami támogatás és az állami beavatkozás biztosította, hogy a vasúti rendszer ne omoljon össze, ami elengedhetetlen az alapvető szolgáltatások biztosításához
  ,valamint az Európai Bizottság és a tagállamok által a vasút pénzügyi támogatására, és különösen az alapvető – többek között a határokon átnyúló – szolgáltatások folyamatos előmozdítására irányuló intézkedések lehetővé tették a szükséges személyszállítási és ellátási láncok folyamatos működését. |
| --- | --- |

A világjárvány idején az állami tulajdonban lévő üzemeltetők a biztonságos működés garantálása mellett
  képesek
  kötelesek voltak folytatni az
  a biztonságos utas- és áruszállítási szolgáltatásokat, miközben jelentős veszteségeket szenvedtek el a csökkenő áru- és utasforgalom miatt. Gyakran az
  Az állami támogatás és az állami beavatkozás biztosította, hogy a vasúti rendszer ne omoljon össze, ami elengedhetetlen az alapvető szolgáltatások biztosításához
  ,valamint az Európai Bizottság és a tagállamok által a vasút pénzügyi támogatására, és különösen az alapvető – többek között a határokon átnyúló – szolgáltatások folyamatos előmozdítására irányuló intézkedések lehetővé tették a szükséges személyszállítási és ellátási láncok folyamatos működését.

A módosító indítványról tartott szavazás eredménye:

| Mellette: | 94 |
| --- | --- |
| Ellene: | 119 |
| Tartózkodott: | 7 |

Mellette:

94

Ellene:

119

Tartózkodott:

7

6.5.
  pont

Az alábbiak szerint módosítandó:

| | A
  Az EGSZB ezért a szervezeti forma megválasztásának szabadságát szintén előnyösnek tartja
  kell tekinteni, ezért a szétválasztást nem szabad előírni a tagállamok számára. Az EGSZB úgy véli továbbá, hogy a pályahálózat-működtetők és az üzemeltetők közötti nyílt párbeszéd, amelyet a negyedik vasúti csomag vezetett be, hozzáadott értéket képvisel, mivel lehetővé teszi a releváns információk cseréjét a vasút és az intermodalitás működésének javítása érdekében. |
| --- | --- |

A
  Az EGSZB ezért a szervezeti forma megválasztásának szabadságát szintén előnyösnek tartja
  kell tekinteni, ezért a szétválasztást nem szabad előírni a tagállamok számára. Az EGSZB úgy véli továbbá, hogy a pályahálózat-működtetők és az üzemeltetők közötti nyílt párbeszéd, amelyet a negyedik vasúti csomag vezetett be, hozzáadott értéket képvisel, mivel lehetővé teszi a releváns információk cseréjét a vasút és az intermodalitás működésének javítása érdekében.

A módosító indítványról tartott szavazás eredménye:

| Mellette: | 95 |
| --- | --- |
| Ellene: | 118 |
| Tartózkodott: | 12 |

Mellette:

95

Ellene:

118

Tartózkodott:

12

---

III Előkészítő jogi aktusok

Európai Gazdasági és Szociális Bizottság

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 559. plenáris ülése – INTERACTIO, 2021. 03. 24. – 2021. 03. 25.

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/38 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/38

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: 2020. évi jelentés az energiaunió helyzetéről az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról szóló (EU) 2018/1999 rendelet értelmében

(COM(2020) 950 final)

és a Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A nemzeti energia- és klímatervek uniós szintű értékelése – A zöld átmenet előmozdítása és a gazdasági helyreállítás elősegítése az integrált energia- és éghajlat-politikai tervezés révén

(COM(2020) 564 final)

(2021/C 220/04)

Előadó:TBL

| Felkérések: | Európai Bizottság, 2020.11.11. és 2020.11.27. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.9. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 236/4/6 |

Felkérések:

Európai Bizottság, 2020.11.11. és 2020.11.27.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.9.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

236/4/6

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) nagyra értékeli azt a gondosságot és pontosságot, amellyel az Európai Bizottság az energiaunió fejlődését dokumentálja és értékeli. A nemzeti energia- és klímatervek (NEKT) elkészítésének és értékelésének módja azt mutatja, hogy az energiaunió irányítása működik. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB megkönnyebbüléssel veszi tudomásul, hogy – bár egyes tagállamok nyilvánvalóan elmaradnak a céloktól – a 2020-ra kitűzött energia- és klímacélok nagyjából teljesültek. De nem szabad ennyivel megelégednünk. A következő 30 év céljai – a 2020-as évtizeddel kezdve – sokkal ambiciózusabbak. Egyértelműen gyorsítani kell az átalakulás ütemét, de közben nem szabad figyelmen kívül hagyni az egyes tagállamok társadalmi és gazdasági helyzetét, különben veszélybe kerülhet az energetikai átállás felgyorsítását célzó beruházások és reformok társadalmi elfogadottsága. Az energetikai átalakulás akkor is veszélybe kerül, ha a politika széles körű társadalmi részvételt ígér ugyan, de a valóságban nem veszi komolyan és nem váltja valóra ezt az ígéretet! |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Annál fontosabb tehát, hogy ne csak a globális (klíma)célokra összpontosítsunk, hanem az Európai Bizottság által a stabil és alkalmazkodóképes energiaunió keretstratégiájában, valamint a „Tiszta energia minden európainak” csomagban kitűzött konkrét célokra is. És ebben a tekintetben az eredmény sokkal kedvezőtlenebb. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | A keretstratégiában az Európai Bizottság azt tartotta a legfontosabb célnak, hogy a polgárok álljanak az energiaunió középpontjában. Az energiaunió helyzetéről szóló közleményében az Európai Bizottság egyetlen szóval sem tér ki arra, hogy mi a helyzet ennek a célnak az elérésével, és a jövőben milyen stratégiákat kell követni a cél elérése érdekében. Ez teljességgel elfogadhatatlan az EGSZB számára. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | A NEKT értékelése tekintetében az Európai Bizottság azon a véleményen van, hogy nemzeti energia- és klímaterveikben a tagállamok túl kevés figyelmet fordítanak a helyi energiaközösségek fejlesztésére. Ez aggodalomra ad okot. Kiábrándító, hogy az Európai Bizottság ennek kapcsán mindössze egy nagyon általános felhívást intéz a tagállamokhoz. Ha az ambiciózus célokat, mint például a „Tiszta energia minden európainak” csomagban és az energiaunió keretstratégiájában megfogalmazottakat nem veszik komolyan, az nemcsak az energiaunióra nézve jár káros hatással. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az EGSZB ezért szükségesnek tartja, hogy a jövőbeni jelentésekben az Európai Bizottság alaposabban vizsgálja meg a harmadik energiaügyi csomag végrehajtásának, betartásának és érvényesítésének mértékét és minőségét a tagállamokban, különös tekintettel arra, hogy a tagállamok miként tervezik „középpontba állítani a polgárokat”. A múltban az energetikai szabályok végrehajtása késlekedett, és gyakran nem a polgárok javát szolgálta. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Kritikusabban kellene szemlélni az energiaunió három másik célkitűzését is. Ezek az energiafüggőség leépítése az energiaimport csökkentése révén, az éghajlatra és a környezetre nézve szennyező energiaforrásokra vonatkozó támogatások megszüntetése, valamint a vezető szerep vállalása a megújuló energiák, az energiahatékonyság és az elektromobilitás terén. A három célkitűzés közül egyik sem valósult meg, amint az az Európai Bizottság közleményeiből is kiderül. Az okok azonban nem lettek megnevezve. Hiába keressük a választ azokra a kérdésekre is, hogy milyen tanulságot vontak le a kudarcokból, és ez hogyan befolyásolja a következő lépéseket, például a Helyreállítási Alap tekintetében. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB szerint a tagállamok NEKT-jeiből az derül ki, hogy az európai energiapolitika nem koherens. Az EGSZB úgy véli továbbá, hogy a NEKT-ek többsége nem elég konkrét, különösen ami az energiabiztonság és a méltányos átállás (just transition) fontos kérdéseit illeti. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Ezért az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a NEKT-ek értékelésekor több figyelmet fordítson a méltányos átállást szolgáló stratégiák megfelelőségére, és elsősorban az alábbi célok teljesülését vizsgálja:






  — | a munkahely-változtatás megkönnyítése, |
| --- | --- | --- |

1.9.

—

a munkahely-változtatás megkönnyítése,

| — | a dekarbonizáció miatt munkájukat elvesztő munkavállalók támogatása (minden elveszett munkahely helyett legalább egy másik, azonos értékű munkahelyet kell létrehozni), |
| --- | --- |

—

a dekarbonizáció miatt munkájukat elvesztő munkavállalók támogatása (minden elveszett munkahely helyett legalább egy másik, azonos értékű munkahelyet kell létrehozni),

| — | az energiaszegénység elleni küzdelem és a degresszív elosztási hatások kompenzálása, valamint |
| --- | --- |

—

az energiaszegénység elleni küzdelem és a degresszív elosztási hatások kompenzálása, valamint

| — | a megújuló energiaforrásokból, valamint a villamosenergia-termelésben való részvétel és részesedés új formáiból eredő regionális gazdasági potenciál feltárása. |
| --- | --- |

—

a megújuló energiaforrásokból, valamint a villamosenergia-termelésben való részvétel és részesedés új formáiból eredő regionális gazdasági potenciál feltárása.

2.   Általános megjegyzések az Európai Bizottság dokumentumához

| 2.1. | 2015. február 25-én az Európai Bizottság előterjesztette „A stabil és alkalmazkodóképes energiaunió és az előretekintő éghajlat-politika keretstratégiája” című közleményét (1). A stratégia a következő célokat tűzte ki:






  — | az energiaellátás biztonsága, többek között az energiaimporttól való függőség csökkentésével, |
| --- | --- | --- |

2.1.

—

az energiaellátás biztonsága, többek között az energiaimporttól való függőség csökkentésével,

| — | teljesen integrált európai energiapiac, |
| --- | --- |

—

teljesen integrált európai energiapiac,

| — | fenntartható, karbonszegény és éghajlatbarát gazdaság, |
| --- | --- |

—

fenntartható, karbonszegény és éghajlatbarát gazdaság,

| — | kutatás, innováció és versenyképesség annak érdekében, hogy Európa globális vezető szerepre tegyen szert a megújuló energia terén, |
| --- | --- |

—

kutatás, innováció és versenyképesség annak érdekében, hogy Európa globális vezető szerepre tegyen szert a megújuló energia terén,

| — | az európai munkavállalók felkészítése a jövőbeli energiagazdaságra, |
| --- | --- |

—

az európai munkavállalók felkészítése a jövőbeli energiagazdaságra,

| — | a hosszú távú szükségleteket és a szakpolitikai célkitűzéseket tükröző árjelzéseken alapuló befektetői bizalom. |
| --- | --- |

—

a hosszú távú szükségleteket és a szakpolitikai célkitűzéseket tükröző árjelzéseken alapuló befektetői bizalom.

| 2.2. | Mindenekelőtt azonban az Európai Bizottság – amint azt akkoriban kijelentette – olyan energiaunióra törekszik, „amely középpontjában a polgárok állnak: amelyben a polgárok magukénak érzik az energetikai átállást, és aktívan részt vesznek a piaci folyamatokban; ahol a polgárok pénztárcája látja hasznát az új technológiáknak, és ahol a kiszolgáltatott fogyasztók megfelelő védelemben részesülnek.” Ugyancsak prioritásként említette az érdekelt felek részvételét az energiaunió kialakításában, valamint a társadalmilag méltányos átállást mint az energiarendszer átalakításának alapelvét. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Az Európai Bizottság azt is kifejtette, hogy az energiauniónak integrált irányításra és ellenőrzésre van szüksége. Az (EU) 2018/1999 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (2) az EU megfelelő jogalapot biztosított ehhez magának. E rendelet alapján a tagállamok kötelesek rendszeresen nemzeti energia- és klímaterveket (NEKT) benyújtani, amelyekben be kell mutatniuk az energiaunió céljainak eléréséhez nyújtott hozzájárulásukat is. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Az energiaunió 2020-as állapotáról szóló jelentésében az Európai Bizottság öt fejezet köré csoportosítva mutatja be az elért eredményeket:






  — | Dekarbonizáció (többek között a megújuló energiaforrások fejlesztése) |
| --- | --- | --- |

2.4.

—

Dekarbonizáció (többek között a megújuló energiaforrások fejlesztése)

| — | Energiahatékonyság, különös tekintettel az energiahatékonyság elsődlegességének elvére |
| --- | --- |

—

Energiahatékonyság, különös tekintettel az energiahatékonyság elsődlegességének elvére

| — | Energiabiztonság (beleértve az EU-ba irányuló energiaimport csökkentését, a nemzeti energiarendszerek nagyobb rugalmasságát és nagyobb rezilienciáját) |
| --- | --- |

—

Energiabiztonság (beleértve az EU-ba irányuló energiaimport csökkentését, a nemzeti energiarendszerek nagyobb rugalmasságát és nagyobb rezilienciáját)

| — | Belső energiapiacok |
| --- | --- |

—

Belső energiapiacok

| — | Kutatás és innováció, valamint versenyképesség |
| --- | --- |

—

Kutatás és innováció, valamint versenyképesség

és kitér „az energiaunió az európai zöld megállapodás tágabb összefüggésében” témára is.

| 2.5. | Az Európai Bizottság ezekre építve fogalmaz meg gondolatokat „a zöld fellendülés és a fenntartható gazdaság megvalósításáról”. Ennek során először az energiarendszer integrációjának és a hidrogén európai kiépítésének meglévő stratégiáit vizsgálja. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Az Európai Bizottság emellett megindokolja, hogy miért kell a CO2-kibocsátás csökkentési célját 1990-hez viszonyítva legalább 55 %-ra növelni, és beharangozza a metánkibocsátás csökkentésére vonatkozó stratégiát, valamint az offshore energiára irányuló jövőképet. Ebben az összefüggésben bírálja a tagállamok által a NEKT keretében bemutatott stratégiákat, mivel azok gyakran nem egyértelműek és nem eléggé konkrétak. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Összességében az Európai Bizottság még nem tartja kielégítőnek a helyzetet, bár megállapítja, hogy a megújuló energiaforrások fejlesztésére vonatkozó 2020-as célok EU-szerte jórészt teljesülnek. Megfogalmazása szerint néhány tagállamban „nagyobb előrehaladásra” van szükség. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Az Európai Bizottság több erőfeszítést szorgalmaz az energiahatékonyság terén; különösen az épületfelújításoknál tár fel komoly hiányosságokat. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | A jelentést most először kíséri az energiatámogatások mélyreható elemzése (3), amely egyértelműen kimondja, hogy a) továbbra is megbízhatóbb adatokra van szükség az energiatámogatások kapcsán (4), és b) „feltétlenül nagyobb erőfeszítésekre van szükség” a fosszilis tüzelőanyagok támogatásának csökkentése érdekében. Az uniós szinten jelenleg létező jogi eszközöket elégtelennek tartja. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Nem nevezi biztatónak azt a tendenciát, hogy az elmúlt években az EU-27-ben egyre kevesebb kutatási és fejlesztési forrást fektettek ebbe az ágazatba, és hogy Európa ezen a területen jelentős lemaradásban van más gazdasági régiókhoz képest. Az Európai Bizottság bejelentette, hogy például az akkumulátorok tárolása és a hidrogén területén erőfeszítéseket tesz a kutatás és az innováció fellendítésére, valamint a beruházások nemzeti szinten megfigyelhető csökkenésének ellensúlyozására. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Megállapítást nyert, hogy az energiaimport költségei az elmúlt években ismét emelkedtek (évi 330 milliárd EUR fölé), így az egykor csökkenő tendencia megfordult. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Az Európai Bizottság azzal zárja jelentését, hogy megerősíti, hogy a koronavírus-válság egyedülálló beruházási lehetőséget kínál Európának az uniós gazdaság helyreállításának támogatására, a zöld és digitális átállás felgyorsítása mellett. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | A NEKT uniós szintű értékeléséről szóló közleményében az Európai Bizottság annyiban pozitív következtetést von le, hogy az üvegházhatást okozó gázok csökkentése és a megújuló energiaforrások terén elért haladás lehetővé teszi a 2030-ra vonatkozó célok jelentős megemelését 2021-ben. Másrészről az Európai Bizottság elismeri, hogy az energiahatékonyság, a kutatásba történő beruházások és az innováció terén még jelentős lemaradás tapasztalható. Az érintett hiányosságok kiküszöbölése érdekében fontos, hogy a tagállamok figyelembe vegyék a többéves pénzügyi keret, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz keretében biztosított új finanszírozási lehetőségeket. |
| --- | --- |

2.13.

3.   Az EGSZB általános megjegyzései

| 3.1. | Először is az Európai Bizottság kifejezetten dicséretet érdemel: nagyon komoly hozzáállásról tanúskodik az az alaposság, amellyel az energiauniót irányítja, és amely a kiterjedt dokumentumokban (beleértve a mellékleteket is) kifejezésre jut. Ez feltétlenül szükséges is, mivel az eddig kitűzött, tovább szigorítandó klímavédelmi célokat éppen csak – ha egyáltalán – sikerül teljesíteni. Az a cél, hogy az Európai Unió legkésőbb 2050-re klímasemlegessé váljon, korszakalkotó jelentőségű, és nagyon különböző politikai megközelítések történelmileg egyedülálló stratégiai tervezését és koordinációját kívánja meg, amelynek messze túl kell mutatnia az eddig elhatározottakon. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Ennek tükrében az EGSZB határozottan egyetért az Európai Bizottsággal, amikor ez utóbbi hangsúlyozza, hogy a tagállamoknak világosabb stratégiákat kell kidolgozniuk és haladéktalanul végrehajtaniuk. Ezekben jobban figyelembe kell venniük az energetikai átállás társadalomra, foglalkoztatásra és képesítésekre gyakorolt hatásait, valamint egyéb elosztási következményeit, és ki kell fejteniük, hogyan lehet megbirkózni a kapcsolódó kihívásokkal. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az Európai Bizottság következtetései túlnyomórészt érthetők és támogatandók. Ez különösen érvényes arra a megállapításra, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére, az energiahatékonyság növelésére és a megújuló energiák fejlesztésére vonatkozó célkitűzés elérése terén tett előrelépés magasabb célok kitűzését teszi lehetővé. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Az EGSZB abban is egyetért az Európai Bizottsággal, hogy új impulzusokra van szükség. Jó lett volna azonban, ha az Európai Bizottság konkrétan meghatározza, miből is állnak ezek az új impulzusok. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Ezenkívül logikusnak tűnik, hogy az Európai Bizottságnak össze kell kapcsolnia az energiaunió fejlődését az európai zöld megállapodással és a járványfüggő helyreállítási politikával – hiszen mindkettő olyan megközelítés, amely még nem volt látható, amikor az energiaunió stratégiai keretrendszerét és az irányítási rendeletet kidolgozták. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az európai energiaunió ideális alapot biztosít a zöld megállapodást szolgáló lépésekhez. Annál fontosabb lett volna, hogy a jelenlegi felülvizsgálatban pontosabban megnevezzék a felmerülő hiányosságokat, és ellenstratégiákat dolgozzanak ki. Ez legalább három esetben nem történt meg, ezekkel az alábbiakban foglalkozunk. |
| --- | --- |

3.5.

A „polgárok az energiaunió középpontjában” célkitűzés megvalósításának elmulasztása

| 3.6. | Ahogy azt a 2.2. pontban idéztük, az Európai Bizottság a polgárok által támogatott és rájuk irányuló politika jelentőségét az energiaunió stratégiai keretrendszerének legfontosabb(!) céljaként jelölte meg. Ezért ezt a célkitűzést az energiaunió állapotáról szóló jelentésben is méltatni kellene, elsősorban olyan konkrét javaslatok révén, mint az állampolgárok, a szociális partnerek és az érdekelt felek döntéshozatali folyamatokba – például a NEKT-ekbe – történő átlátható és aktív bevonása, valamint az aktív piaci részvétel és részesedés. A részvétel szempontja azonban egyáltalán nem szerepel a jelentésben, mint ahogy az sem kerül mérlegelésre, hogy a jövőre vonatkozóan javasolt intézkedések kifejezetten szolgálják-e ezt a célt. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | A probléma többek között az Európai Bizottság által az energiarendszer integrációja kapcsán bemutatott stratégiában is megnyilvánul: itt az állampolgárok nem mint aktív piaci résztvevők, hanem csak mint fogyasztók jelennek meg. Még az Európai Bizottság (5) által ismertetett prioritások, nevezetesen a hidrogénstratégia és az offshore energiára vonatkozóan meghirdetett jövőkép ellenére is nehéz elképzelni, hogy az állampolgárok részvételét egyáltalán lehetségesnek tartják vagy tervezik. Ezért erősen bírálható, hogy az Európai Bizottság a NEKT értékeléséről szóló közleményben azt írja, hogy a megújuló energiákra létrehozott uniós finanszírozási mechanizmust különösen az offshore technológiák támogatása érdekében kívánja felhasználni. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Ezáltal az Európai Bizottság figyelmen kívül hagyja a hatályos európai jogszabályokat: mivel a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló (EU) 2019/944 európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) (43) preambulumbekezdése kimondja, hogy „a közösségi energia hatékony és költséghatékony eszközzé vált a polgárok [...] igényeinek és várakozásainak kielégítése terén. [...] A fogyasztók közvetlen bevonásának köszönhetően a közösségi energetikai kezdeményezések jól mutatják, hogy képesek integrált módon elősegíteni új technológiák és fogyasztási minták – többek között intelligens elosztóhálózatok és keresletoldali válasz – elterjedését. A közösségi energia a háztartási szintű energiahatékonyságot is előmozdíthatja, valamint a fogyasztás csökkentésével és az alacsonyabb szolgáltatási díjakkal segíthet leküzdeni az energiaszegénységet. [...] A sikeresen végrehajtott ilyen kezdeményezések [...] gazdasági, társadalmi és környezeti előnyöket teremtettek a közösség számára.” Az európai jogalkotók véleménye szerint tehát a közösségi energia számos, az Európai Bizottság dokumentumaiban kifogásolt hiányosságot képes orvosolni. Annál inkább érthetetlen, hogy az Európai Bizottság ezt nem ismeri el saját dokumentumaiban. Az igény és valóság között hatalmas szakadék tátong, és az EGSZB továbbra sem látja az Európai Bizottság valódi stratégiáját a polgárok aktív partnerré válásához. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Ez a kritika azonban a legtöbb tagállamra is vonatkozik, amelyeknek az (EU) 2018/1999 irányítási rendelet 20. cikke alapján a nemzeti energia- és klímatervükben foglalkozniuk kell a közösségi energiával. Értékelésében az Európai Bizottság hangsúlyozza, hogy a tagállamok ennek nem, vagy csak elégtelenül tettek eleget. Az EGSZB kéri az Európai Bizottságot, hogy a megújuló energiaforrásokról szóló irányelv közelgő felülvizsgálata során javasoljon konkrétabb iránymutatásokat a közösségi energia előmozdítása érdekében. |
| --- | --- |

3.9.

Az „ellátásbiztonság/energiaimport csökkentése” célkitűzések megvalósításának elmulasztása

| 3.10. | Az energiaunió stratégiai célja az energiaellátás biztonságának növelése, többek között az energiaimport csökkentése révén. Az Európai Bizottság többé-kevésbé mellékesen megjegyzi, hogy nem történt előrelépés – éppen ellenkezőleg: az energiaimportra fordított kiadások ismét növekedtek. A hidrogén növekvő jelentősége akár az import további növekedését is okozhatja a jövőben, mivel az Európai Bizottság hidrogénstratégiájában tudatosan az importra támaszkodik! Az EGSZB elvárja, hogy az Európai Bizottság erre világos magyarázatot adjon. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Az EGSZB kéri továbbá, hogy az elkerülhetetlen energiaimport biztosítása során az európai szolidaritás szellemében járjanak el. Az olyan különutas nemzeti tervek, mint az Északi Áramlat 2 gázvezetékprojekt, nemcsak az éghajlatvédelmet, hanem az ellátás biztonságát is veszélyeztethetik. Ezek az európai szolidaritást aláásó akciók veszélyeztetik a polgárok EU-ba vetett bizalmát, és rombolják az EU tekintélyét a harmadik országokban. |
| --- | --- |

3.11.

Az „innováció, globális vezető szerep” célkitűzés megvalósításának elmulasztása

| 3.12. | Az innovációval kapcsolatban is negatív kép rajzolódik ki. Az energiaunió egyértelműen globális vezető szerepre törekszik, de ez – az energiaunió állapotáról szóló jelentésben kirajzolódó kép alapján – akadályba ütközik a kutatásra és innovációra irányuló beruházások, valamint a szabadalmi bejelentések terén. Ennek az aggasztó megállapításnak a fényében pontosan és mélyrehatóan elemezni kell a hibákat, hogy differenciált és aprólékos módon felderíthessük e rossz irány okát, majd erre építve konkrét ellenintézkedéseket dolgozzunk ki. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | A 3.6–3.11. pontban leírtak fényében egyértelműen ki kell mondani, hogy nem elegendő örökösen ismételni ugyanazokat a frázisokat, ha nem követik őket konkrét cselekvések. Ha ez így megy tovább, megkérdőjeleződik az európai politika hitele. Valójában az Európai Bizottság rendelkezésre álló dokumentumai közül egyik sem – így az energiarendszer integrációjára és a hidrogénre vonatkozó stratégia sem – határoz meg konkrét intézkedéseket, amelyek elősegíthetnék a fenti célok elérését. |
| --- | --- |

3.13.

Az energiaunió társadalmi és regionális politikai jelentősége

| 3.14. | Az Európai Bizottság emellett néhány szociálpolitikai megfontolást is megfogalmaz az energiaunió helyzetéről szóló jelentés 2.6. és 3.3. fejezetében. Ezek helyesek, az EGSZB pedig kiemelten támogatja a koronavírus-járványhoz kapcsolódó helyreállítási támogatások éghajlat- és energiapolitikai célokkal való összekapcsolását. A méltányos átállás tervezett intézkedései szintén helyesek, és jó alapot jelentenek ahhoz, hogy megszerezzük a lakosság támogatását az éghajlat- és energiapolitikai célok eléréséhez. Hogy ez valóban elősegíti-e a „senkit nem hagyunk hátra” elv megvalósulását, az kifejezetten az egyes eszközök működőképességétől és finanszírozásától, valamint azok nemzeti szinten történő, konkrét végrehajtásától függ. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Az EGSZB emlékeztet a korábbi véleményeiben kifejtett meggyőződésére (7): Nem elég az, ha a társadalmi és regionális kohézióból és az újjáépítési segélyekből származó forrásokat úgy használjuk fel, hogy azok hozzájáruljanak az éghajlatváltozás mérsékléséhez és az energetikai átmenethez. Az éghajlat- és energiapolitikát is úgy (lehet és) kell megterveznünk, hogy az elősegítse a társadalmi és regionális kohéziót. Már léteznek ilyen megközelítések, ezek némelyikét még a NEKT értékeléséről szóló közlemény is tartalmazza, mint például Portugáliában és Görögországban a korábbi barnaszénbányászati területeken a napelemes rendszerek kiépítésére irányuló projektek vagy Litvániában a nagyon célirányos támogatás a termelő-fogyasztók számára. De ezek a példák nem nevezhetők általános gyakorlatnak vagy széles körben elterjedtnek. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | Ezért fennáll annak a veszélye, hogy az energetikai átállás növeli a társadalmi és regionális különbségeket, például ha az Európai Bizottság a tervek szerint hajtja végre az energiarendszer integrációját, a hidrogéninfrastruktúra kiépítését és az offshore energia támogatását, mivel ezáltal a centralizált megközelítést részesíti előnyben a decentralizált kárára. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Mindenesetre a centralizált és decentralizált infrastruktúrák párhuzamos fejlesztése problémás és elhibázott beruházások veszélyével fenyeget. Például verseny áll fenn a széles körű hidrogénvezeték-hálózat használata és – az Európai Bizottságnak a NEKT értékeléséről szóló közleményében elvárt – hideg távfűtési hálózatok bővítése között. Az EGSZB ezért – a befektetési biztonság szempontjából – megfelelő alapvető döntések meghozatalára szólított fel (8). Ezek az energiaunió sikere szempontjából is stratégiai jelentőséggel bírnak, de az itt véleményezett dokumentumokban nem veszik őket figyelembe. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | A digitalizáció nem játszik szerepet az energiaunió helyzetéről szóló jelentésben, hasonlóan az Európai Bizottság által a közelmúltban elfogadott szinte összes energiapolitikai dokumentumhoz. Pedig a digitalizáció érdekes koncepciókat vezet be, amilyen például az intelligens mikrohálózatok, az intelligens piacok, a mikrokereskedés, a virtuális erőművek stb. Ezek mindegyike hozzájárulhat a belső energiapiac nagyobb hatékonyságához és teljesítményéhez, azáltal is, hogy erősítik az aktív fogyasztók szerepét. Az Európai Bizottság ezzel, ha kissé röviden is, de foglalkozott az energiaunió keretstratégiájában (9). Érthetetlen, hogy ezt az aspektust figyelmen kívül hagyja az energiaunió helyzetéről szóló jelentés, különösen azért, mert a digitális technológiák használatát gondosan meg kell vizsgálni azok hasznossága és a lehetséges etikai problémák, különösen az adatszuverenitás tekintetében. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | Mindenesetre meg kell jegyezni, hogy a digitalizációt a végfelhasználó figyelembevételével tervezték meg. A polgárok továbbra is jobb szolgáltatásokat várnak el a növekvő digitalizáció következtében, amilyen például a mindennapos beszállítóváltás, az azonnali visszajelzés a hibás mérőkről vagy a gyanús használati szokásokról és a saját termelés hálózatba csatlakoztatásának zökkenőmentes folyamata. |
| --- | --- |

3.19.

4.   Részletes megjegyzések

Az energiaunió helyzetéről szóló jelentés dekarbonizációra vonatkozó fejezetéhez

| 4.1. | Az Európai Bizottság helyesen mutat rá arra, hogy a megújuló energiák használatának számos előnye van. Az, hogy ki profitál ezekből az előnyökből, döntően attól függ, hogy az energetikai átmenet alapvetően decentralizált vagy centralizált-e (10). Erről a pontról az Európai Bizottság hallgat a jelentésében. |
| --- | --- |

4.1.

Az energiaunió helyzetéről szóló jelentés energiabiztonságra vonatkozó fejezetéhez

| 4.2. | Az Európai Bizottság helyesen szentel nagy figyelmet az ellátásbiztonság kérdésének és ezzel összefüggésben az energiabiztonságnak. Ez ugyanis rendkívül fontos a nemzetgazdaság szempontjából. Az importfüggőség klasszikus kérdése mellett figyelembe kell venni a külső támadásokkal, például a kiberbűnözéssel szembeni rezilienciát is. A legújabb kutatási eredmények (11) ezzel kapcsolatban azt mondják, hogy a magas szintű reziliencia legjobb stratégiája az elkülöníthető decentralizált struktúrák megerősítése. Az Európai Bizottságnak jobban figyelembe kellene vennie ezt az eredményt. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Vitathatatlan, hogy a jövőben a zöld hidrogén hozzájárul a biztonságos ellátású európai energiarendszerhez. Az EGSZB ennek kapcsán felhívja a figyelmet a hidrogénstratégiáról (12) és az energiarendszer integrációjának stratégiájáról (13) szóló véleményeire. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Itt is fontos, hogy ne csak a nagyléptékű technológiák mentén gondolkodjunk (gondolva itt például a hidrogénimport-infrastruktúrák fejlesztésére). Számos innovatív, környezetbarát és mindenekelőtt regionális/helyi megoldás létezik, amelyek közvetlenül, helyben végrehajthatók (ilyen többek között a regionális hidrogén vagy a szintetikus e-üzemanyagok előállítása). Ez növeli az ellátás biztonságát, csökkenti az importfüggőséget, és a régiókban előmozdítja a helyi foglalkoztatást (zöld munkahelyek formájában), valamint az értékteremtést. A mikro-, kis- és középvállalkozásoknak is lehetőséget kellene kapniuk arra, hogy részesüljenek a zöld megállapodásból és élvezzék annak előnyeit, ami növelni fogja a zöld megállapodás és az energetikai átalakulás elfogadottságát is. |
| --- | --- |

4.4.

Az energiaunió helyzetéről szóló jelentés belső energiapiacokról szóló fejezetéhez és a belső energiapiacok eredményjelentéséhez

| 4.5. | Az Európai Bizottság álláspontja szerint a tiszta energiáról szóló csomag jobb feltételeket teremtett a fogyasztók energiapiaci részvételének ösztönzéséhez és az egyenlő versenyfeltételek megteremtéséhez az új belépők számára. E tekintetben valójában csak a villamos energia belső piacáról szóló irányelv rendelkezései relevánsak. Egyelőre nem lehet megállapítani, hogy a tagállamok milyen mértékben hajtották végre ténylegesen ezeket a rendelkezéseket. Ezért az Európai Bizottság következtetése elhamarkodott. Az EGSZB sürgeti a fogyasztói részvétel jelentette fontos cél alapos értékelését – az elosztással összefüggő hatások tekintetében is, az alacsony jövedelmű háztartások részvétele szempontjából. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az Európai Bizottság hangsúlyozza a piaci árjelzések jelentőségét, többek között a befektetők számára. Ez kétségtelenül fontos szempont. Itt azonban differenciáltabb megközelítésre van szükség. A legtöbb nagykereskedelmi villamosenergia-piac rövid távú árakat képez le. Az, hogy ezek egyáltalán jeleznek-e bármit a befektetők számára, ellentmondásos kérdés az energia-gazdaságtanban. Az EGSZB erre már korábbi véleményeiben is utalt (14). Éppen ezért nem célszerű, ha az Európai Bizottság ebben a kontextusban differenciálatlanul használja a „belső energiapiac” kifejezést. Új piaci szerkezetre van szükség az energiaunió sikeréhez, legalábbis a villamosenergia-ágazatban. A megújuló energiaforrások tekintetében a teljes felelősség vállalása a kiegyenlítő szabályozásért önmagában nem elegendő. Az EGSZB ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a lehető leghamarabb terjessze elő ötleteit a piaci szerkezetre vonatkozóan. Fontos biztosítani, hogy minden piaci szereplő azonos feltételeket találjon a kiegyensúlyozó és kiegyenlítési piacokon. Ez feltétlenül szükséges az energiarendszer integrációjának sikeréhez is (15). |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Ugyanakkor szem előtt kell tartani, hogy az ellátás biztonságának és a klímasemlegességnek a céljait nem lehet csupán árjelzésekkel elérni. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Az Európai Bizottság nagyon helyesen hangsúlyozza a belső energiapiacok eredményjelentésében, hogy termelési és ellátási szinten a verseny elősegítése továbbra is prioritás kell, hogy legyen a nemzeti és uniós energiapolitikában. Jóllehet azt nyitva hagyja, hogy ez pontosan mit jelent. Nem alkalmazható, és nem felel meg a tiszta energiáról szóló csomagban rögzített európai jogszabályoknak sem az, hogy a versenyt csak a piacok összekapcsolásával lehet elősegíteni. A villamosenergia-piaci rendelet 16. cikkével összhangban a kapacitáselosztás és a szűk keresztmetszetek kezelése elveinek alkalmazásakor figyelembe kell venni a tagállamok földrajzi elhelyezkedését, ami a kapacitás-létrehozás határidejének meghosszabbítását is indokolhatja. Mindenesetre a piacra jutás különösen fontos az aktív verseny szempontjából, különösen a kisebb szereplők számára. E tekintetben többek között a digitalizáció nagyszerű szolgálatot tehet. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | A belső energiapiacokról szóló eredményjelentésében az Európai Bizottság azt is megállapítja, hogy az olyan hőerőművek, mint például a kombinált hő- és villamos energiát termelő gázerőművek jelentős rugalmasságot adhatnak a rendszernek, a rosszul megtervezett kapacitásmechanizmusok azonban súlyosan torzíthatják a belső piacot. E tekintetben az EGSZB utal a TEN/625. sz. véleményében kifejtett álláspontjára. Kéri az Európai Bizottságot, hogy kritikusan értékelje a tagállamokban meglévő kapacitásmechanizmusokat, többek között a belső villamosenergia-piacokról szóló rendelet 22. cikke követelményeinek való megfelelés tekintetében, amely 550 g CO2/kWh határértékről rendelkezik. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | A belső energiapiacokról szóló eredményjelentésében az Európai Bizottság emlékeztet arra, hogy az átvitelirendszer- vagy elosztórendszer-üzemeltetőket általában kizárták a villamosenergia-tároló rendszerek tulajdonjogából és üzemeltetéséből. Az EGSZB alapvetően egyetért ezzel a döntéssel (16), hozzátéve, hogy az elosztórendszer-üzemeltetők számára lehetővé kell tenni, hogy hálózatot szolgáló céllal villamosenergia-tároló rendszereket birtokolhassanak és üzemeltethessenek. Úgy véli továbbá, hogy ennek együtt kell járnia az intelligens piacok megerősítésével, hogy a tárolók üzemeltetői ösztönzést kapjanak arra, hogy kövessék a hálózatüzemeltetők jelzéseit, és a rendszer szolgálatába állítsák tároló rendszereiket. A hálózatüzemeltetőket megfelelően ösztönözni kell arra, hogy jelzéseket adjanak. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Az elosztóhálózatok alapvetően fontos szerepet játszanak az intelligens piacok kiépítésében és általában véve a sikeres energetikai átállásban. Ezért a jövőben az uniós energiapolitikának nagyobb hangsúlyt kell fektetnie ezeknek a hálózatoknak a korszerűsítésére. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Az EGSZB osztja az Európai Bizottság véleményét, mely szerint a 2003/96/EK tanácsi energiaadó-irányelv (17) elsődleges célját már nem fogják elérni. Ezért támogatja az Európai Bizottság javaslatát, és kéri ennek az irányelvnek, valamint a fosszilis üzemanyagok támogatásának csökkentésére és a külső költségek internalizálására szolgáló egyéb mechanizmusoknak az ambiciózus felülvizsgálatát. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Az EGSZB ismételten kiemeli az energiaszegénység problémáját, és arra kéri az Európai Bizottságot, hogy tegyen konkrét intézkedéseket, amelyek túlmutatnak a definícióval és egy megfigyelőközponttal kapcsolatos absztrakt iránymutatásokon. Az EGSZB számos alkalommal hangsúlyozta, hogy a polgárok széles körű részvétele az energiaágazatban egyike annak a számos megközelítésnek, amely segíthet. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Ebben az összefüggésben az EGSZB emlékeztet arra az álláspontjára, mely szerint meg kell akadályozni a kétszintű energetikai társadalmat. Nem történhet meg, hogy csak a kellő pénzügyi erőforrásokkal és technológiai eszközökkel rendelkező háztartások húzzanak hasznot az energetikai átalakulásból, de a költségeket az összes többi háztartásnak kelljen viselnie. Az energiaszegénység által sújtott polgárok általában nem a legerősebbek politikai szempontból. Ezért az Európai Bizottságnak többet kellene tennie annak biztosítása érdekében, hogy a tagállamok aktívan törekedjenek az energiaszegénység hatékony kezelésére: a tervezett energetikai felújítási hullám az építőiparban, valamint a polgárok aktív részvétele a megújuló villamos energia előállításában segíthet enyhíteni az energiaszegénységet. Arra is figyelemmel kell lenni, hogy a kibocsátáskereskedelemnek a fűtési és a közlekedési ágazatra való esetleges kiterjesztése hatással lehet az igazságos elosztásra. |
| --- | --- |

4.14.

Az energiaunió helyzetéről szóló jelentés kutatásra és innovációra, valamint versenyképességre vonatkozó fejezetéhez

| 4.15. | Az EGSZB attól tart, hogy az elégtelen kereslet az egyik oka annak, hogy az EU bizonyos területeken – mint például a napelemes és a lítium-ion akkumulátorok terén – lemaradásban van. Az EGSZB ezért egy átfogóbb stratégia elfogadására kéri az Európai Bizottságot: Az EU-nak aktív iparpolitikai kezdeményezésekre van szüksége, hogy megtörje Kína piaci dominanciáját. Az Európai Bizottság elemekről és akkumulátorokról szóló rendeletjavaslata a helyes irányba tett lépés egyik példája. Ezenkívül meg kell erősíteni a jövőbeni energiarendszer decentralizált struktúráit. Ez ugyanis megnöveli például az elemek és akkumulátorok iránti keresletet, méretgazdaságosságot eredményez, és az ár szempontjából vonzóvá teszi ezeket a termékeket. |
| --- | --- |

4.15.

Az energiaunió helyzetéről szóló jelentésnek az energiauniót a zöld megállapodás tágabb összefüggésében tárgyaló fejezetéhez

| 4.16. | Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság által az ambiciózus éghajlatváltozási megállapodások világszerte történő előmozdítása érdekében tett erőfeszítéseket. Ehhez szükség van a vámkiigazítások bevezetésére a nemzetközi kereskedelmi megállapodásokban, a klímavédelem (és más fenntarthatósági célok) ambiciózusabb és konkrétabb figyelembevételével (18). |
| --- | --- |

4.16.

A nemzeti energia- és klímatervek értékeléséről szóló közleményhez

| 4.17. | Az EGSZB nem érti, hogy az Európai Bizottság miért mérsékli kritikáját a megújuló energiák offshore szektorban rejlő potenciáljának nem megfelelő értékelése kapcsán. Kéri az Európai Bizottságot, hogy hagyjon fel az offshore technológiáknak a szárazföldi fotovoltaikus- és szélenergia kárára történő egyoldalú előnyben részesítésével, és nyújtson be az utóbbi technológiákra vonatkozó saját fejlesztési stratégiát. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | Az EGSZB egyetértéssel veszi tudomásul, hogy az Európai Bizottság elismeri a megújuló energiákban rejlő lehetőségeket a munkahelyteremtés szempontjából. Hangsúlyozza azonban, hogy ennek a lehetőségnek a teljes kiaknázása nem automatikus, hanem aktív politikákat igényel, különös tekintettel a munkahelyek minőségére. Ebben az összefüggésben teljesen érthetetlen, hogy az Európai Bizottság ennyire kevés figyelmet fordít a fotovoltaikus energiára, különösen úgy, hogy a közlemény megfogalmazása szerint ez a leginkább munkaerő-igényes ágazat. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | Az EGSZB kéri az Európai Bizottságot, hogy a megújuló energiákról szóló irányelv közelgő felülvizsgálata során oly módon dolgozza ki a pályázatokra vonatkozó szabályokat, hogy az elősegítse a megújuló energiával foglalkozó közösségek és a kkv-k részvételét. |
| --- | --- |

4.19.

| 4.20. | Az EGSZB egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy sürgősen szükség van az alacsony hőmérsékletű távfűtési rendszerekbe való beruházásokra. Tanácsos lenne elindítani egy ennek megfelelő kezdeményezést. |
| --- | --- |

4.20.

| 4.21. | A CO2-elnyelők fontos klímavédelmi eszközök. Komolyan kell venni azonban a tagállamok nemzeti energia- és klímaterveiben a növekvő természeti zavarok miatt megfogalmazott aggodalmat. Ezért a LULUCF-jóváírásokat csak az egyéb klímavédelmi lehetőségek kiegészítésének szabad tekinteni. |
| --- | --- |

4.21.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  COM(2015) 80 final.

1

(2)  HL L 328., 2018.12.21., 1. o.

2

(3)  COM(2020) 950 final – 2. melléklet.

3

(4)  Meglepő, hogy az EU-ban több mint 30 éve téma, hogy meg kell szüntetni a környezetre káros támogatásokat.

4

(5)  És a Tanács német elnöksége.

5

(6)  HL L 158., 2019.6.14., 125. o.

6

(7)  HL C 47., 2020.2.11., 30. o. és HL C 62., 2019.2.15., 269. o.

7

(8)  HL C 429., 2020.12.11., 85. o.

8

(9)  COM(2015) 80 final, 13. o.

9

(10)  HL C 429., 2020.12.11., 85. o.

10

(11)  Lásd: Hirschl, B., Aretz, A., Bost, M., Tapia, M., és Gößling-Reisemann, S. (2018): Vulnerabilität und Resilienz des digitalen Stromsystems (zárójelentés), Berlin, Bremen, elérhető itt: www.strom-resilienz.de.

11

(12)  HL C 123., 2021.4.9., 30. o.

12

(13)  HL C 123., 2021.4.9., 22. o.

13

(14)  HL C 82., 2016.3.3., 13. o.

14

(15)  HL C 364., 2020.10.28., 158. o.

15

(16)  HL C 288., 2017.8.31., 91. o.

16

(17)  HL L 283., 2003.10.31., 51. o.

17

(18)  HL C 81., 2018.3.2., 44. o.

18

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/47 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/47

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának a metánkibocsátás csökkentésére irányuló uniós stratégiáról

(COM(2020) 663 final)

(2021/C 220/05)

| Előadó: | Udo HEMMERLING |
| --- | --- |

Előadó:

Udo HEMMERLING

| Felkérés: | Európai Bizottság, 2020.11.27. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.9. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 252/5/4 |

Felkérés:

Európai Bizottság, 2020.11.27.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.9.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

252/5/4

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) támogatja az uniós metánstratégia célkitűzéseit és alapvető irányvonalát, amelyek a klímavédelem érdekében a metánkibocsátás további jelentős csökkentésére irányulnak. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Érthető, hogy a dokumentum a jelentős metánkibocsátással bíró ágazatokra, nevezetesen a mezőgazdaságra, az energiaiparra és a hulladékgazdálkodásra összpontosít. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | A metánstratégiát össze kell kapcsolni a biogazdaságra és a körforgásos gazdaságra vonatkozó stratégiákkal. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Kifejezetten támogatandó a metánkibocsátás jobb felmérésére és a nemzetközi enyhítési kezdeményezésekre helyezett hangsúly. A metánkibocsátás gyakran decentralizált, diffúz forrásokból származik a nemzetközi termelési és ellátási láncok mentén.
  Az EGSZB az alábbi kiegészítéseket javasolja az EU metánstratégiájához: |
| --- | --- |

1.4.

Az EGSZB az alábbi kiegészítéseket javasolja az EU metánstratégiájához:

| 1.5. | A nagymértékben diffúz metánforrások és a metánkibocsátás bonyolult mérése gyakran megnehezíti a kibocsátások felügyeletét. A nyomon követést következetes és összehasonlítható módon kell javítani az olyan érintett ágazatokban, mint a mezőgazdaság, az energia, a hulladék- és a vegyipar.
  A diffúz metánkibocsátásoknak az üvegházhatású gázok kibocsátáskereskedelmi rendszerébe történő közvetlen bevonása, illetve közvetlen árazásuk nagyon nehéz, sőt gyakran lehetetlen. Azonban amennyire csak lehetséges, törekedni kell a pontszerű kibocsátások felmérésére, minden kibocsátó ágazatra vonatkozóan ugyanazt a megközelítést elfogadva. |
| --- | --- |

1.5.

A diffúz metánkibocsátásoknak az üvegházhatású gázok kibocsátáskereskedelmi rendszerébe történő közvetlen bevonása, illetve közvetlen árazásuk nagyon nehéz, sőt gyakran lehetetlen. Azonban amennyire csak lehetséges, törekedni kell a pontszerű kibocsátások felmérésére, minden kibocsátó ágazatra vonatkozóan ugyanazt a megközelítést elfogadva.

| 1.6. | Az éghajlatváltozás kezelésére irányuló terveikben a tagállamoknak ismertetniük kell a trágyából és hígtrágyából, biohulladékból, szennyvízből, hulladéklerakókból és bányagázból származó biogáz felhasználásának helyzetét és lehetőségeit, valamint meg kell határozniuk a felhasználás fokozására irányuló intézkedéseket. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | A mezőgazdaság még mindig jelentős metánkibocsátás-csökkentési potenciállal bír, különösen a trágya és hígtrágya biogázüzemekben való fermentációja, valamint a haszonállatok takarmányozása és tenyésztése terén elért eredmények, valamint a műtrágya alacsony kibocsátású felhasználása révén. Ezeket a lehetőségeket tovább kell pontosítani az EU metánstratégiájának végrehajtása során. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | A hulladékgazdálkodás terén a biogén hulladék szelektív összegyűjtésének és újrahasznosításának fokozatosan az egész EU-ban követett szabvánnyá kell válnia. Ez megteremti a metánkibocsátás további elkerülésének feltételeit ebben az ágazatban. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Az Európai Bizottság metánstratégiájának áttekintése

| 2.1. | A metán az EU összes üvegházhatásúgáz-kibocsátásának 10,5 %-át teszi ki, ami 3,76 milliárd tonna szén-dioxid-egyenértéknek felel meg (2018). A metánkibocsátás 1990 óta csaknem 34 %-kal csökkent. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | A metánstratégia a jelentős antropogén metánkibocsátásra, valamint a fő kibocsátó ágazatokra irányul, vagyis a mezőgazdaságra (az Unió metánkibocsátásának 53 %-áért felelős), a hulladékágazatra (az Unió metánkibocsátásának 26 %-a), valamint az energiaágazatra (a metánkibocsátás 19 %-a), és minden esetben mérséklési intézkedéseket javasol. A természetes metánkibocsátás, például a kérődző vadaktól vagy mocsarakból származó kibocsátások ezért nem képezik a stratégia részét. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | A metánkibocsátások globális csökkentése jelentősen hozzájárulhat a klímavédelemhez. A világ jelenlegi metánkibocsátásának felére csökkentése 2050-re globális szinten 0,18 oC-os hűtő hatást eredményezne. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Az EU a globális metánkibocsátás 5 %-ért felelős, a fosszilis gáz, olaj és szén behozatalán keresztül pedig további jelentős mértékű metánkibocsátást indukál harmadik országokban. Az Európai Bizottság ezért a nemzetközi ellátási láncok mentén e kibocsátások csökkentésére irányuló tevékenységeket javasol. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Az Európai Bizottság a metánkibocsátás felmérése és az ahhoz kapcsolódó jelentéstétel jelentős fejlesztését javasolja. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | A metánstratégia nem foglalkozik kifejezetten a metán mint rövid élettartamú üvegházhatású gáz speciális hatásaival kapcsolatos tudományos ismeretek jelenlegi állásával (lásd a 3. pontot). |
| --- | --- |

2.6.

3.   A metán éghajlati hatásaival kapcsolatos tudományos ismeretek és az éghajlat-semlegesség politikájára vonatkozó következmények

| 3.1. | Az üvegházhatást okozó metán (CH4) egyik alapvető tulajdonsága, hogy viszonylag rövid az élettartama, és a légkörben körülbelül 12 év alatt vízre (H2O) és szén-dioxidra (CO2) bomlik. Ennek döntő következményei vannak az éghajlatra gyakorolt hatására nézve és a CO2-vel való összehasonlításra vonatkozóan, amelyet referenciaként használnak a klímamérlegekben. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | A CO2 a légkörben stabil, és a metánnal ellentétben nem bomlik le, ezért a CO2-t hosszú élettartamú üvegházhatású gáznak („stock gas”) is nevezik. Ez azt jelenti, hogy a CO2-kibocsátások – például a fosszilis tüzelőanyagok elégetése révén – (amennyiben minden egyéb tényező azonos) egyre inkább felhalmozódnak a légkörben, és így folyamatosan növelik a CO2-koncentrációt. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Ezzel szemben a rövid élettartamú üvegházhatású gázok („flow gases”), mint például a metán kibocsátását ellensúlyozza a természetes bomlási folyamatuk. A rövid élettartam azt jelenti, hogy a kibocsátások a lebomlás révén kiegyenlítődnek, ami stabil kibocsátások esetén stabil légköri koncentrációhoz vezet. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | A metán rövid élettartama mellett eredete is meghatározó az éghajlatra gyakorolt hatása szempontjából, mivel bomlása során üvegházhatású CO2 keletkezik. A (pl. kérődzők emésztéséből vagy öntözött rizstermesztésből eredő) biogén metán bomlásából származó CO2 alapvetően körforgásban van, mivel azt korábban a növény növekedése során fotoszintézis útján vonta ki a légkörből, ennek eredményeként pedig a légkör CO2-koncentrációja nem változik. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Ezzel szemben a (például földgáz-, kőolaj- vagy szénkitermelésből származó) fosszilis metán szén-dioxidra és vízre bomlása további CO2-forrást jelent a légkör számára, és ezáltal növeli annak CO2-koncentrációját. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | A metán e jellemzőinek számos következménye van az éghajlati hatásokra és az éghajlat-politika kidolgozására nézve. Ez különösen igaz a klímasemlegességi célkitűzésre. A (biogén) metán mint rövid élettartamú üvegházhatású gáz változatlan kibocsátása középtávon állandó metánkoncentrációhoz vezet az atmoszférában, amely állandó sugárzási kényszert fejt ki az éghajlati rendszerre, és ennek következtében állandó hőmérsékleti hatással jár. Ha csökken a metánkibocsátás, csökken a légköri koncentráció, ami a sugárzási kényszer mérsékléséhez és így a hőmérséklet csökkenéséhez vezet (hűtőhatás). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Ezzel szemben az állandó CO2-kibocsátás mindaddig a légkör CO2-koncentrációjának növekedéséhez vezet, amíg az adott forrás CO2-t bocsát ki. A CO2-kibocsátás megszűnését követően is megmarad a légkörben az általa keletkezett CO2-koncentráció, ami folyamatos sugárzási kényszert és tartós melegítő hatást eredményez. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | A klímasemleges hatás elérése érdekében ezért különböző megközelítésekre van szükség a rövid és hosszú élettartamú üvegházhatású gázok esetében. Ahhoz, hogy a CO2 okozta sugárzási kényszer által kiváltott tartós hőmérséklet-emelkedést visszavezessük a CO2-kibocsátás előtti hőmérsékleti szintre, a légkör CO2-koncentrációjának CO2-elnyelők útján való aktív csökkentése szükséges, illetve ahhoz, hogy a hőmérséklet szintje tartós (elkerülhetetlen) CO2-kibocsátás esetén is állandó maradjon, folyamatosan ugyanannyi CO2-t kell kivonni a légkörből, mint amennyi keletkezik (nulla nettó kibocsátás). Ez a nulla nettó üvegházhatásúgáz-kibocsátás célkitűzésében jelenik meg. A (biogén) metánforrások esetében a klímasemleges hatás már stabil kibocsátással is elérhető, míg a CO2-egyenértékre átszámított metánkibocsátásnak az üvegházhatású gázok légkörből történő eltávolításával való ellensúlyozása hűtő hatást eredményez. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Ezért a CO2-egyenértékben kifejezett „nulla nettó” nem megfelelő politikai megközelítés a metán mint rövid élettartamú üvegházhatású gáz tekintetében. Az új-zélandi „Zero Carbon Act” például különös figyelmet szentel a metánkibocsátásnak. A rövid élettartamú üvegházhatású gázok éghajlati hatását megfelelőbb mutatóval kellene feltüntetni az üvegházhatású gázok mérlegében (lásd az Oxfordi Egyetemen ezzel kapcsolatban végzett munkát: https://iopscience.iop.org/article/10.1088/1748-9326/ab6d7e). |
| --- | --- |

3.9.

4.   A metánkibocsátás csökkentése – további kiegészítő megjegyzések

| 4.1. | A fogyasztói magatartás változása minden bizonnyal képes csökkenteni az üvegházhatású gázok kibocsátását. Ez vonatkozik a táplálkozásra is, kifejezetten az állati termékek fogyasztásának csökkentésére vonatkozó ajánlásra. Az éghajlat-politikában azonban tekintettel kell lenni arra, hogy ez egy nyitott társadalomban az emberek életmódjának önkéntes megváltoztatását jelenti. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | A mezőgazdaságban az állattenyésztés által kiváltott metánkibocsátás csökkentésének lehetőségei mellett figyelembe kell venni a földhasználattal kapcsolatos összefüggéseket is. Pontosabban a kérődzők a gyepterületek hasznosításának és fenntartásának nélkülözhetetlen alapját jelentik. Másfelől a gyepterületek megőrzése éghajlat-politikai szempontból nagyon fontos a talajban lévő humuszban megkötött CO2 miatt. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Néhány uniós tagállam még mindig nem rendelkezik átfogó rendelkezésekkel a hulladéklerakókból, a szennyvíztisztító telepekről vagy a használaton kívüli szénbányákból származó metángázok összegyűjtésére és energetikai célú felhasználására. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | A hulladékgyűjtés terén sok tagállamban még nincsenek átfogó rendszerek a biogén hulladék szelektív gyűjtésére és újrahasznosítására. Ez megakadályozza, hogy a biohulladék kezelése során komposztálás vagy erjesztés (biogáz) révén maximális mértékben elkerülhető legyen a metánkibocsátás. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Ami a fosszilis tüzelőanyagok, például a földgáz, kőolaj és szén importját illeti, az EU mindeddig nem állított különleges követelményeket a természet, a környezet és az éghajlat védelmének vonatkozásában. A metánkibocsátás csökkentését célzó követelmények bejelentett kidolgozásának egy, az energiaimport ökológiai lábnyomának csökkentésére irányuló szélesebb körű kezdeményezés részét kell képeznie a zöld megállapodás kapcsán. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az emberi eredetű metánkibocsátás szélesebb körű nyomon követése során indikatív jelleggel a természetes metánkibocsátást is fel kell mérni, hogy átfogó képet kapjunk. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | A metánkibocsátás csökkentését célzó technológiák kutatását, fejlesztését és további piaci elterjedését európai hálózatokban, a gazdasági és szociális partnerek bevonásával kell előmozdítani. |
| --- | --- |

4.7.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/51 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/51

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról, valamint a 347/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről

(COM(2020) 824 final – 2020/0360 (COD))

(2021/C 220/06)

| Előadó: | Philippe CHARRY |
| --- | --- |

Előadó:

Philippe CHARRY

| Felkérés: | Európai Parlament, 2021.1.18.
  Az Európai Unió Tanácsa, 2021.1.19. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 172. és 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.9. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 252/3/5 |

Felkérés:

Európai Parlament, 2021.1.18.

Az Európai Unió Tanácsa, 2021.1.19.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 172. és 304. cikke

Illetékes szekció:

„Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.9.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

252/3/5

1.   Összegzés és ajánlások

| 1.1. | Az EGSZB támogatja a transzeurópai energiahálózatokra (TEN-E) vonatkozó európai szabályok összehangolását a zöld megállapodás célkitűzéseivel a „tiszta, megfizethető és biztonságos energiaellátás” érdekében, különös hangsúlyt fektetve az energiarendszer dekarbonizációjára, a klímasemlegességre való átállásra, a megújuló energiaforrások fejlesztésére, az energiahatékonyságra és az energiaszegénység kockázatának megelőzésére. Ennek érdekében szem előtt tartja, hogy Európának olyan energiarendszerre van szüksége, amely az EU összes országa számára garantálja az energiaellátás biztonságát és a megfizethető energiához való egyetemes hozzáférést a gyors villamosítás és a megújuló energiaforrásokból származó energiatermelés arányának megkétszerezése alapján. Az EGSZB kéri, hogy a rendelet javasolt jogalapját egészítsék ki az EUMSZ 194. cikkére való kifejezett hivatkozással. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB emlékeztet annak szükségességére, hogy elérjük a TEN-E rendeletben meghatározott energiapolitika valamennyi célkitűzését. Az energiahálózatok alapvető szerepet játszanak az energiarendszer egyensúlyában, rezilienciájában és fejlődésében, ezért az EGSZB szorgalmazza, hogy a rendelet vállaljon egyértelműbb szerepet az energiarendszer integrációs folyamatában, hogy támogassa a dekarbonizált energia valamennyi formáját és kizárjon mindenfajta dezintegrációt. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, a Tanácsot és a Parlamentet, hogy a technológiai semlegességet tiszteletben tartva támogassák a kibocsátásmentes energiaforrásokat. Szorgalmazza továbbá a nemzetközi termonukleáris kísérleti reaktor (ITER) projekt keretében tett erőfeszítések támogatását is, hogy 2050 után már mindenki tiszta és megfizethető energiát használhasson. Az EGSZB szeretné, ha egyes projektek megteremtenék a hidrogén és fúzió korszakának előfeltételeit. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB szorgalmazza, hogy kapjon elsőbbséget olyan energiahálózatok innovációja és tervezése, amelyek igyekeznek csökkenteni a szállítással kapcsolatos energiaveszteségeket. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | A tengeri szélenergia esetében az EGSZB azt kéri, hogy kezeljék prioritásként a sugárirányban összekapcsolt projekteket, és készítsenek átfogó környezeti hatásvizsgálatot e technológiáról. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az EGSZB kéri, hogy a földgázszállítás infrastruktúrájával kapcsolatos projekteket ne zárják ki a rendelet azon kritériumai közül, amelyek alapján közös érdekű vagy kölcsönös érdekű projekteknek minősülhetnek. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB azt szeretné, ha a rendeletre irányuló javaslat a „megújuló” kifejezés helyett a „megújuló és/vagy széntelenített” kifejezést használná a közös érdekű projektekre és a kölcsönös érdekű projektekre vonatkozó támogathatósági kritériumokban. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB szorgalmazza, hogy a rendelet egyértelműen hivatkozzon az egész lakosság megfizethető energiával történő ellátására vagy a magas szintű minőség és biztonság garantálására vonatkozó közösségi célkitűzésekre, valamint az egyenlő bánásmódra, illetve az egyetemes hozzáférés és a felhasználói jogok előmozdítására. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Az irányítást illetően az EGSZB kéri, hogy a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok Európai Bizottság általi alkalmazását korlátozzák a legszükségesebb minimumra, valamint hogy alakítsanak ki egy olyan többszereplős irányítási módszert, amely támaszkodik a civil társadalom képviselőire (szakmai ágazatok, munkavállalói szakszervezetek, fogyasztói szervezetek stb.). |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB javasolja, hogy a rendelet közösségi felelősséget vezessen be a közös érdekű projektek finanszírozása terén, és ennek keretében rangsorolás nélkül vegyítse a finanszírozási módokat. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Annak érdekében, hogy uniós szinten kézben lehessen tartani a rendszer általános egyensúlyát és az igen nagy feszültségű átviteli hálózatok szállításának folyamatosságát, az EGSZB kéri az Európai Bizottságot, hogy az igen nagy feszültségű villamosenergia-átviteli hálózatok terén vizsgálja meg egy olyan transzeurópai üzemeltető létrehozásának lehetőségét, amely egyszerre lenne integrált és decentralizált. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Általános észrevételek

| 2.1. | Az Európai Bizottság javasolja a transzeurópai energiahálózatra (TEN-E) vonatkozó szabályok felülvizsgálatát. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | A 2013-ban elfogadott 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) meghatározta a transzeurópai energiahálózatok fejlesztésének és interoperabilitásának szabályait. Az Európai Bizottság a javaslatában hangsúlyozza, hogy ez hozzájárult az EU azon energiapolitikai célkitűzéseinek megvalósításához, amelyek az energiahálózatok összekapcsoltságát igyekeznek fokozni az egész Unióban. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ugyanakkor az Európai Bizottság arra a következtetésre jutott értékelésében, hogy „a jelenlegi keret nem bizonyult kellően rugalmasnak ahhoz, hogy alkalmazkodjon az idők során változó uniós szakpolitikai célkitűzésekhez”, ezért a szóban forgó rendelet felülvizsgálatára van szükség. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ez a felülvizsgálat különösen a közös érdekű projektek uniós finanszírozás céljából történő kiválasztásának feltételeit módosítja, elsősorban annak kötelezettségét vezetve be, hogy megfeleljenek a fenntarthatóság feltételének, és tartsák tiszteletben a zöld megállapodásban megfogalmazott „ne árts” elvet. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | A javaslat módosítja a TEN-E szakpolitika keretében pénzügyi támogatásra jogosult infrastruktúra-kategóriákat azáltal, hogy megszünteti az olaj- és gázinfrastruktúrák támogatását. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | A javaslat kiemelt figyelmet szentel a tengeri villamosenergia-hálózatoknak, valamint annak, hogy azokat egy egyablakos rendszer bevezetése révén integrálják a szárazföldi infrastruktúrákba. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Ezenkívül a hidrogént használó, ezen belül a hidrogénátviteli, valamint bizonyos típusú hidrogén-elektrolizáló infrastruktúrák jobb figyelembevételét is célozza. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | A rendelettervezet támogatja intelligens energiahálózatok fejlesztését a gyors villamosítás, valamint annak érdekében, hogy növekedjen a megújuló energiaforrásokból származó villamosenergia-termelés. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Új rendelkezések célozzák az intelligens hálózatokba való beruházások ösztönzését, hogy a tiszta gázokat (például a biogázt és a megújuló energiaforrásokból nyert hidrogént) beépíthessék a meglévő hálózatokba. Figyelmet kap a villamosenergia-hálózatok, valamint a szén-dioxid tárolására és szállítására szolgáló hálózatok modernizálása is. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Olyan új rendelkezések is vannak a javaslatban, amelyek célja a nem uniós országokkal – például a Nyugat-Balkánnal – való összekapcsolásra irányuló projektek és a kölcsönös érdekű projektek hathatósabb támogatása. Ezek a projektek hozzájárulhatnak az Unió általános energetikai és éghajlatvédelmi célkitűzéseihez az ellátásbiztonság és a dekarbonizáció terén. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | A javaslat azzal a kifejezett szándékkal vizsgálja felül az irányítási keretet, hogy javuljon az infrastruktúra-tervezés, valamint hogy az említett keret biztosan megfeleljen az éghajlatvédelmi célkitűzéseknek és az uniós energiaágazati integrációra vonatkozó elveknek. A javaslat biztosítja az érdekelt felek jelentősebb részvételét a folyamat egészében, valamint az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER) szerepének fokozását és az Európai Bizottság által gyakorolt felügyelet megerősítését. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Ezenkívül különböző intézkedéseket tartalmaz az adminisztratív folyamatok egyszerűsítése érdekében is, aminek köszönhetően gyorsulhat a projektek végrehajtása. |
| --- | --- |

2.12.

3.   Részletes megjegyzések

| 3.1. | A vizsgált javaslat az uniós energiapolitika keretébe illeszkedik, amelyet a Szerződések (2), az energiaunió irányításáról szóló rendelet (3), a transzeurópai hálózatok kiépítéséről szóló rendelet (4), illetve egy olyan kiterjedt csomag határoz meg, amely szerint az EU új stratégiája: „az EU-t olyan igazságos és virágzó társadalommá kívánja alakítani, amely modern, erőforrás-hatékony és versenyképes gazdasággal rendelkezik” (5). Az EU tehát a közösségi célkitűzéseket – az energiapiac működését, az energiaellátás biztonságát, az energiahatékonyságot, az energiatakarékosságot, a megújuló energiaforrások fejlesztését, az éghajlatváltozás elleni küzdelmet, a hálózatok összekapcsolását – szeretné úgy összekapcsolni, hogy azok mégse sértsék „a tagállamok jogát az energiaforrások kiaknázására vonatkozó feltételek meghatározására, továbbá ne befolyásolják a tagállamok különböző energiaforrások közötti választását és energiaellátásuk általános szerkezetét”. Az EGSZB kéri ezért, hogy a rendelettervezet jogalapját egészítsék ki az EUMSZ 194.cikkére való egyértelmű hivatkozással. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Az EGSZB támogatja az uniós szabályok összehangolását a zöld megállapodás célkitűzéseivel a „tiszta, megfizethető és biztonságos energiaellátás” érdekében, különös hangsúlyt fektetve az energiarendszer dekarbonizációjára, a klímasemlegességre való átállásra, a megújuló energiaforrások fejlesztésére, az energiahatékonyságra és az energiaszegénység kockázatának megelőzésére. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az EGSZB támogatja a klímasemlegesség 2050-ig való megvalósításának célját, illetve 2030-ig az üvegházhatású gázok kibocsátásának nagyobb mértékű csökkentését. Ennek érdekében szem előtt tartja, hogy Európának olyan energiarendszerre van szüksége, amely az EU összes országa számára garantálja az energiaellátás biztonságát és a megfizethető energiához való egyetemes hozzáférést a gyors villamosítás és a megújuló energiaforrásokból származó energiatermelés arányának megkétszerezése alapján, ezzel párhuzamosan garantálva a gáz dekarbonizációját és nagyobb mértékben alkalmazva innovatív megoldásokat. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | „A klímasemleges gazdaság létrehozása: uniós stratégia az energiarendszer integrációjának megteremtéséért” című közleményében (6) az Európai Bizottság hangsúlyozza, hogy „az energiarendszer egészének összehangolt megtervezése és működtetése több energiahordozóra, infrastruktúrára és fogyasztási ágazatra kiterjedően – az európai gazdaság hatékony, megfizethető és mélyreható dekarbonizációja felé vezető út”. Továbbá az Európai Bizottság kijelenti, hogy „a jelenlegi energiarendszer még mindig az egyes energiaforrásokat a meghatározott végfelhasználói ágazatokkal mereven összekapcsoló, egymással párhuzamos, vertikális energia-értékláncokra épül”, és hogy „ezzel az elkülönült részekből álló modellel nem valósítható meg a klímasemleges gazdaság”. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Az 1950-es évektől kezdve az 1970-es évekkel bezárólag integrált (termelő, szállító, ellátó) energiarendszerek országos vagy regionális szinten, ágazatspecifikus vagy általánosabb módon voltak jelen valamennyi európai országban. Az 1980-as évektől kezdve a szabad mozgás négy alapvető jogán alapuló európai belső piacok kialakítása sorozatos dezintegrációhoz és nyitottabb versenyhez vezetett a fogyasztók érdekeit szolgáló minőség és hatékonyság előmozdításának céljával. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Az EGSZB támogatja az integrációs stratégiát, amelynek át kell hatnia az európai energiapolitika valamennyi területét. Ehhez fokozatosan újjá kell építeni az integrációs folyamatokat, valamint fel kell függeszteni valamennyi új dezintegrációs kezdeményezést. Utóbbiak ugyanis az elkülönült részekből álló modell erősödéséhez vezetnének, holott a célunk az energiarendszerek összehangolt tervezésének és működtetésének biztosítása. Az EGSZB kéri, hogy a rendelet az energiarendszerek dinamikus integrációjába illeszkedjen, és hogy megállást parancsoljon a dezintegráció valamennyi formájának. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Az EGSZB emlékeztet arra, hogy a TEN-E rendeleten keresztül megvalósított energiapolitika valamennyi célkitűzését el kell érni. Az energiarendszerek biztosítják az energiatermelők és a fogyasztók közötti kapcsolatot. Ez alkotja bizonyos értelemben az energiarendszerek „reaktormagját”. A kérdéses rendeletre irányuló javaslat jobban részt vehetne ebben az integrációs folyamatban, ha szólna a „termelő-fogyasztók” és a szövetkezetek fejlődéséről is, és nem csak visszafogottan utalna a (13) preambulumbekezdésre (miközben az „energiarendszerek integrációjáról” beszél, a tervezet nem jelöli ki a transzeurópai energetikai infrastruktúra új helyét ebben az összehangolt tervezésre és működtetésre irányuló dinamikus stratégiában) annak érdekében, hogy elérje az alapvető célt, amely nem más, mint az energiarendszer egyensúlya, ellenálló képessége és fejlődése. Ennek érdekében pontosítani kellene az egyes tagállamok közötti rendszerösszekötő kapacitások fejlesztésének mértékét. E kapacitásoknak az általános átlagok (2020-ban 10 %, 2030-ban 15 %) helyett inkább a szűk keresztmetszetek megszüntetésére kellene összpontosítania. Az EGSZB úgy véli, hogy az elébe terjesztett javaslatból erősen hiányzik az ambíció és az eszközök. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, a Tanácsot és a Parlamentet, hogy a technológiai semlegességet tiszteletben tartva támogassák a kibocsátásmentes energiaforrásokat. Szorgalmazza továbbá a nemzetközi termonukleáris kísérleti reaktor (ITER) projekt keretében tett erőfeszítéseket, hogy 2050 után már mindenki tiszta és megfizethető energiát használhasson. Az energiahálózatok tervezése során elsőbbséget kell adni az innovációnak és az infrastruktúra hatékonyságának, valamint a szállítással keletkező energiaveszteségek miatt megnövekedett költségek csökkentésének. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Az EGSZB megérti, hogy a rendelettervezet kiemelt jelentőséget tulajdonít a tengeri szélenergiának. Azt szeretné, ha a sugárirányban összekapcsolt projekteket kezelnék prioritásként. Szorgalmazza továbbá átfogó, a tengeri szélenergia minden vetületére, így a szélerőművek leszerelésére és újrahasznosítására is kiterjedő környezeti hatásvizsgálat készítését. A tengeri szélenergia egyablakos rendszerének bevezetése ezenkívül jelentős adminisztratív terhekkel járhat bizonyított előnyök nélkül, a több tagállam engedélyét megkövetelő projektek száma pedig nagyon alacsony. Ráadásul a tengeri szélenergia megtervezésének dicséretes szándéka oda vezet, hogy egy feleslegesen megszorító rendelkezés rögzíti a kapacitási célokat, ami ellentmond a nemzeti energiapolitikai és éghajlatvédelmi tervek céljainak, illetve az energiamix megválasztásával kapcsolatos, Szerződésben rögzített szabadságnak. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Az EGSZB-nek fenntartásai vannak azzal kapcsolatban, hogy az Európai Bizottság teljesen ki szeretné zárni a gázinfrastruktúrák támogatását, annak ellenére, hogy jelenleg az EU bizonyos területein a földgáz elengedhetetlen szerepet játszik az energiaellátás biztonságában, és átmeneti energiaforrásként is működhet (7), ugyanis kevésbé káros, mint a szén vagy a kőolaj. Az EGSZB előző véleményeiben már kiállt amellett, hogy a földgáz-infrastruktúra potenciálisan felhasználható a megújuló gázok számára, ezért továbbra is helyénvaló ezekbe beruházni (8). Ezért az EGSZB kéri, hogy a földgázt ne zárják ki, amíg ténylegesen nem helyettesítik hasonló árú egyéb energiaforrásokkal. Az EGSZB kéri, hogy a földgázszállító infrastruktúrákkal kapcsolatos projektek feleljenek meg a rendelet azon kritériumainak, amelyek lehetővé teszik közös érdekű vagy kölcsönös érdekű projektekként történő kiválasztásukat. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Az EGSZB megállapítja, hogy a projektek kiválasztási feltételei között többször hivatkoznak a „megújuló” jellegre (9), ami kétségessé teszi, hogy figyelembe fogják-e venni a dekarbonizált energia szállításával kapcsolatos projekteket, amelyekre az EU-nak rendkívül szüksége van éghajlatvédelmi célkitűzéseinek megvalósításához. Az EGSZB ezért kívánatosnak tartja, hogy a rendelettervezet inkább a „megújuló és/vagy dekarbonizált” kifejezést használja. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Az EGSZB nem ért egyet a közös érdekű projektekbe történő beruházásokat szabályozó „háromlépéses logikával”, amelyet a (46) preambulumbekezdés ír le, és amely szerint „a piacnak elsőbbsége van a beruházások tekintetében”. Az EU célkitűzései szempontjából alapvető infrastruktúráról van ugyanis szó, amelynek ezért szolidaritási vagy keresztfinanszírozási közösségi módszerekre kell épülnie, a finanszírozási módok rangsorolás nélküli vegyítésével. Az EGSZB javasolja, hogy a rendelet közösségi felelősséget vezessen be a közös érdekű projektek finanszírozása terén, és ennek keretében rangsorolás nélkül vegyítse a finanszírozási módokat. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | A szervezett civil társadalom képviselőjeként az EGSZB kiemelt figyelmet szentel a felhasználók, különösen a lakossági felhasználók jogainak, illetve a demokratikus irányításnak. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Az EGSZB kiemelten foglalkozik azzal, hogy az energiaunióban ne alakuljanak ki egyenlőtlenségek, és hogy az energiaszegénységben élők és az alacsony jövedelmű polgárok helyzete javuljon. E tekintetben fenntartja több korábbi véleményét (10), például hogy az egész lakosságot el kell látni megfizethető energiával, azaz hogy a közösségi célkitűzések értelmében biztosítani kell „a magas minőségi szintet, magas fokú biztonságot és megfizethetőséget, az egyenlő bánásmódot, valamint az egyetemes hozzáférés és a felhasználói jogok előmozdítását” (11). Ez a közös érdekű projektek egyik fő kiválasztási kritériuma. Az EGSZB tehát szorgalmazza, hogy a rendelet egyértelműen hivatkozzon az olyan közösségi célkitűzésekre, mint az egész lakosság ellátása megfizethető energiával vagy a magas szintű minőség és biztonság garantálása, valamint az egyenlő bánásmódra, az egyetemes hozzáférés előmozdítására és a felhasználók jogaira. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Az irányítást illetően a szóban forgó javaslat túlzott hangsúlyt fektet az Európai Bizottság és az ACER szerepére – a 3. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alkalmazását a legszükségesebb minimumra kellene korlátozni –, mindezt anélkül, hogy megvizsgálná, milyen lehetőségek vannak az információszolgáltatás és a hatáskörök terén meglévő egyenlőtlenségek csökkentésére annak érdekében, hogy olyan többszereplős irányítás alakulhasson ki, amely nagyobb mértékben támaszkodik a civil társadalom képviselőire (szakmai ágazatok, munkavállalói szakszervezetek, fogyasztói szervezetek stb.), a regionális csoportokban is. Az EGSZB kéri, hogy a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok Európai Bizottság általi alkalmazását korlátozzák a legszükségesebb minimumra, valamint hogy alakítsanak ki egy valódi többszereplős irányítási módszert. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | A villamos hálózatok sajátosságait figyelembe véve az EGSZB javasolja, hogy az Európai Bizottság valamennyi érdekelt fél együttműködésével és széles körű konzultációt indítva vizsgáljon meg egy egyszerre integrált és decentralizált, többszintű irányításon alapuló transzeurópai üzemeltető létrehozására irányuló projektet. A transzeurópai üzemeltetőnek:






  — | integráltnak kell lennie, hogy az egész EU területén biztosítsa a rendszer általános egyensúlyát és az igen nagy feszültségű átviteli hálózat szállításának folyamatosságát. Az üzemeltetőnek továbbá közszolgálati és általános európai érdekű szolgáltatási megbízatásai és kötelezettségei lennének, szem előtt tartva, hogy egy ilyen közszolgálati üzemeltetőnek a nemzeti és szubnacionális szintű szolgáltatókra kell támaszkodnia. Ezért |
| --- | --- | --- |

3.16.

—

integráltnak kell lennie, hogy az egész EU területén biztosítsa a rendszer általános egyensúlyát és az igen nagy feszültségű átviteli hálózat szállításának folyamatosságát. Az üzemeltetőnek továbbá közszolgálati és általános európai érdekű szolgáltatási megbízatásai és kötelezettségei lennének, szem előtt tartva, hogy egy ilyen közszolgálati üzemeltetőnek a nemzeti és szubnacionális szintű szolgáltatókra kell támaszkodnia. Ezért

| — | decentralizáltnak kell lennie a legmegfelelőbb területi hálózat szintjén, figyelembe véve az egyes tagállamok jellemzőit. |
| --- | --- |

—

decentralizáltnak kell lennie a legmegfelelőbb területi hálózat szintjén, figyelembe véve az egyes tagállamok jellemzőit.

Az EGSZB kéri az Európai Bizottságot, hogy vizsgálja meg az igen nagy feszültségű villamosenergia-átviteli hálózatok transzeurópai üzemeltetője létrehozásának lehetőségét.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  HL L 115., 2013.4.25., 39. o.

1

(2)  HL C 326., 2012.10.26., 134. o.

2

(3)  HL L 328., 2018.12.21., 1. o.

3

(4)  HL C 115., 2008.5.9., 124. o., HL C 202., 2016.6.7., 125. o., HL C 202., 2016.6.7., 125. o.

4

(5)  COM(2019) 640 final.

5

(6)  COM(2020) 299 final.

6

(7)  Az Európai Tanács következtetései, 2020. december 10–11.

7

(8)  COM(2020) 301 final (HL C 123., 2021.4.9., 30. o.).

8

(9)  Például a COM(2020) 824 final jelű dokumentum 4.3. cikkében vagy IV. mellékletében.

9

(10)  HL C 429., 2020.12.11., 77. o., HL C 47., 2020.2.11., 98. o., HL C 14., 2020.1.15., 105. o., HL C 353., 2019.10.18., 96. o., HL C 353., 2019.10.18., 79. o., HL C 282., 2019.8.20., 51. o., HL C 262., 2018.7.25., 86. o., az EGSZB tájékoztató jelentése: Az európai energiaunió értékelése – Az energetikai átalakulás szociális és társadalmi dimenziója.

10

(11)  HL C 115., 2008.5.9., 308. o.

11

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/56 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/56

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak – A vámunió magasabb szintre emelése: cselekvési terv

(COM(2020) 581 final)

(2021/C 220/07)

| Előadó: | Anastasis YIAPANIS |
| --- | --- |

Előadó:

Anastasis YIAPANIS

| Felkérés: | Európai Bizottság, 2020.11.11. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.2. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 259/0/6 |

Felkérés:

Európai Bizottság, 2020.11.11.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.2.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

259/0/6

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az EGSZB üdvözli a nemzeti vámhatóságok támogatására szolgáló, a következő öt évre szóló nagyon konkrét cselekvési tervet. A terv a megvalósítását követően – rendszeres hatásvizsgálatok mellett – valóban korszerűsítené a vámügyeket az egész EU-ban. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Bár a korszerűsítés 2016-ban már megkezdődött az Uniós Vámkódex bevezetésével (1), a közelmúlt fejleményei, például a növekvő kereskedelmi forgalom, a virágzó e-kereskedelmi ágazat, a vám- és héakikerülés, az illegális kereskedelem és az áruk alulértékelése mind azonnali, összehangolt választ igényel. Az Egyesült Királyság vámunióból való kilépése eleve megnövekedett munkaterhet jelent a vámhatóságok számára és már most rendkívüli kihívások elé állítja őket. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Egy ilyen ambiciózus terv megfelelő közös finanszírozást igényel. Az EGSZB kérdésesnek tartja, hogy minden tagállam készen áll-e a javasolt menetrend elfogadására és az általuk befizetendő pénzügyi hozzájárulás biztosítására. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Mielőbb szükség van a vámhatóságok és más bűnüldöző hatóságok, valamint a közigazgatási szervek közötti fokozott együttműködésre és átjárhatóságra. A bevált gyakorlatok megosztása növelheti a vámügyi szervek hatékonyságát is, a rendelkezésre álló nagy adatmennyiség megfelelő kezelése pedig lehetővé teheti az ellátási láncok intelligens felügyeletének bevezetését, továbbá javíthatja az előrejelzési képességeket. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | A vámhatóságok számára megfelelő forrásokat kell biztosítani az összes nem pénzügyi feladat teljesítéséhez, ugyanakkor minimumszabályokat kell bevezetni az ellenőrzés és a szükséges személyzeti létszám tekintetében. Az EGSZB rendkívül fontosnak tartja a piacfelügyeleti rendelethez kapcsolódó (2) végrehajtási jogi aktusok mielőbbi elfogadását. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | A következő többéves pénzügyi keret rendkívül hosszadalmas jóváhagyási folyamata és az, hogy az EU-27 vezetői a nagyon fontos intézkedésekről csak nehezen tudtak megegyezni, az uniós gazdaság megfelelő helyreállítását, valamint a polgárok és a vállalkozások által igényelt azonnali támogatást egyaránt veszélybe sodorja. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy a javasolt cselekvési tervben haladéktalanul vizsgálják meg a blokklánc-technológia bevezethetőségét. Ráadásul a robotikához és a mesterséges intelligenciához kapcsolódó technológiai fejlődés és meglévő innovatív megoldások könnyen alkalmazhatók és azonnali, érdemi eredményekkel szolgálnak. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB javasolja, hogy fordítsanak különös figyelmet a legsebezhetőbb belépési és kilépési pontokra, és úgy látja, hogy a vámunió erősségét a leggyengébb láncszeme határozza meg. Egy megfelelő, összehangoltabb és integráltabb kockázatkezelési rendszer csökkentené a hatóságok közötti különbségeket és megerősítené a leggyengébb láncszemeket. Ezért üdvözlendő a 2021 második negyedévére bejelentett új kockázatkezelési stratégia. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Külön pénzügyi forrásokat kell biztosítani az ICS2 más elektronikus rendszerekkel való összekapcsolásához. Az EGSZB kiemeli egy ilyen összetett hálózat megfelelő irányításának fontosságát. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB rámutat arra, hogy elegendő emberi erőforrást, valamint megfelelő képzést kell biztosítani a szóban forgó személyzet számára a berakodás előtti és az érkezés előtti adatok elemzésének elvégzéséhez. Az EGSZB korábban már jelezte, hogy közös képzési kereteket kell kidolgozni az „Uniós vámügyi kompetencia-keretrendszer” alapján (3). |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Jelentős javulást jelent, hogy az Eurofisc adózással kapcsolatos csalás elleni szolgálatain belül létrehoztak egy uniós adóügyi információs központot, és az EGSZB várakozással tekint az Európai Bizottság ezzel kapcsolatos értékelésére. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Az e-kereskedelem nagyon fontos ágazat a kkv-k számára. Az EGSZB aggódik amiatt, hogy a közlemény nem tesz említést arról, hogy ezzel az ambiciózus cselekvési tervvel létrehoznának egy a kkv-k számára kedvező keretet. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Az EGSZB szerint a platformok fontos adatokkal rendelkeznek, amelyeket a vámhatóságok felhasználhatnak, de konkrét beruházásokat kellene végrehajtaniuk az informatikai szoftverek, például az automatizált robotrendszerek terén. Finanszírozást kell biztosítani számukra az olyan adatok gyűjtéséhez, amelyekre egyébként nincs szükségük. Az EGSZB mindenesetre üdvözli, hogy az Európai Bizottság jelenleg felülvizsgálja az online piacterek szerepét és kötelezettségeit. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Mielőbb átfogó elemzésre van szükség az EU nemzetközi vámügyi együttműködési és kölcsönös igazgatási segítségnyújtási rendszereiről, ez ugyanis javítaná a végrehajtást. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Az EGSZB üdvözli az egyablakos uniós ügyintézési környezet bevezetésére vonatkozó javaslatot, és teljeskörű támogatásának ad hangot ezt illetően. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Az EGSZB aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy amennyiben az uniós vámügyi ügynökség projektjére vonatkozó vitatott javaslatot a tagállamok nem támogatják, akkor egy ilyen összetett és összekapcsolt rendszer kezelése további terhet fog róni az Európai Bizottság szervezeti egységeire. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Az EGSZB szilárd meggyőződése, hogy a szociális partnerek és a civil társadalmi szervezetek bevonása elősegíti majd egy ilyen ambiciózus cselekvési terv végrehajtását, ugyanakkor biztosítja az előnyök széles körű terjesztését a lakosság és a vállalkozások körében egyaránt. |
| --- | --- |

1.17.

2.   Bevezetés

| 2.1. | Az EU 1968-ban hozta létre a vámuniót, amely a 27 tagállam teljes árukereskedelmét felöleli. A vámunió évente több mint 3,5 billió EUR értékű áru kereskedelmét segíti elő, és az EU vámhatóságai másodpercenként 27 bejelentett tétellel foglalkoznak. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | 2020. szeptember 28-án az Európai Bizottság az elnöke, Ursula von der Leyen által a hivatali ideje elején bejelentett politikai iránymutatásokat követve ambiciózus cselekvési tervet tett közzé a vámunió korszerűsítésére vonatkozóan azzal a céllal, hogy 2025-ig intelligensebbé, egyszerűbbé és digitálisan hatékonyabbá tegye azt. Ez pozitív hatással lehet mind az EU bevételeire, mind az európai polgárok biztonságára és védelmére. Ezenkívül a vállalkozások számára előnyösek lennének az egyszerűbb és gyorsabb jelentéstételi kötelezettségek. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Az EGSZB korábban hangsúlyozta, hogy „a hatékony vámunió az európai integráció folyamatának alapvető követelménye az áruk szabad mozgásának hatékony, biztonságos és átlátható biztosítása érdekében; ez biztosítja a fogyasztók és a környezet érdekeinek maximális védelmét, a legjobb foglalkoztatást, a csalás, valamint a hamisítás elleni hatékony küzdelemmel együtt.” (4). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ezért az EGSZB üdvözli a következő 5 évre vonatkozó nagyon konkrét cselekvési tervet, amely 30 tervezett és ütemezett intézkedést tartalmaz az alábbi négy, a nemzeti vámhatóságok támogatását célzó stratégiai szakpolitikai fejezet mentén: kockázatelemzés, az e-kereskedelem kezelése, a megfelelés előmozdítása és egységesen fellépő vámhatóságok. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | A jelenlegi vámügyi rendszer igazoltan hiányosságokkal és gyenge láncszemekkel küzd, ugyanakkor az összes tagállam vámhatóságai között megosztott nagy mennyiségű adat felhasználása nem hatékony. Az Európai Parlament és az Európai Számvevőszék már aggodalmát fejezte ki az importált áruk eredménytelen vámellenőrzéséből fakadó bevételkiesés miatt. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | A vámok az uniós költségvetés fontos részét képviselik, és a teljes bevétel nagyjából 14 %-ának felelnek meg. Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) arról számolt be, hogy a vámcsalások széles körben elterjedtek, és több mint 2,7 milliárd EUR vám behajtását javasolta a 2017–2019-es időszakra. A harmadik országokból évente behozott hamisított áruk értéke a becslések szerint 121 milliárd EUR, míg a szellemi tulajdonjog megsértése több mint 83 milliárd EUR árbevételt eredményez és 15 milliárd EUR összegű adóbevétel-kieséshez vezet. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Pozitívum, hogy a vám-árunyilatkozatok csaknem 100 %-át elektronikus úton küldik el. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Általános megjegyzések

| 3.1. | A vámuniónak gyors beruházásokra van szüksége a szoftverek és az emberi képességek összehangolt frissítéséhez. Bár a korszerűsítés 2016-ban már megkezdődött az uniós Vámkódex bevezetésével (5), a növekvő kereskedelmi forgalom, a virágzó e-kereskedelmi ágazat, a vám- és héakikerülés, az illegális kereskedelem és az áruk alulértékelése mind azonnali, összehangolt választ igényel. Ezenkívül a vámhatóságok felelősek az áruk számos nem pénzügyi célból történő ellenőrzéséért is. Az EGSZB értékelése szerint a vámunió erősségét annak leggyengébb láncszeme határozza meg, ezért azt javasolja, hogy fordítsanak különös figyelmet a legsebezhetőbb be- és kilépési pontokra. A tagállamoknak teljes mértékben ki kell használniuk a vámellenőrzési berendezések új eszközét, amelyet kifejezetten a legkorszerűbb vámellenőrzési berendezések megvásárlásának, karbantartásának és cseréjének elősegítésére fejlesztettek ki. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Az Egyesült Királyság vámunióból való kilépése eleve megnövekedett munkaterhet jelent a vámhatóságok számára és már most különleges kihívások elé állítja őket. Várhatóan jelentősen megnő a vám-árunyilatkozatok száma, és visszaállítják a vámellenőrzéseket. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Mielőbb szükség van a vámhatóságok és más bűnüldöző hatóságok, valamint a közigazgatási szervek közötti fokozott együttműködésre és átjárhatóságra. Az EGSZB korábban arra figyelmeztetett, hogy „a különféle tagállami hatóságok és intézmények – rendőrség, hírszerzési, igazságszolgáltatási, vám- és adóhatóság – közötti együttműködés messze nem ideális” (6). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | A vámhatóságok fokozottan részt vesznek a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni küzdelemben. Csak 2019-ben a vámszervek 400 tonna kábítószert, 3699 lőfegyvert, valamint 3,5 milliárd tételnyi dohányt és cigarettát foglaltak le. Az összes készpénzbejelentő nyilatkozat 11,5 %-a volt hibás, ami értékben nagyjából 331 millió EUR-t tesz ki (7). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Az adatkezelés rendkívül fontos egy olyan ágazat számára, ahol nagy mennyiségű bevallást, termékinformációt, adót stb. dolgoznak fel. A rendelkezésre álló nagy mennyiségű információ hatékony kezelése azonnali és jelentős javulást jelentene a jelenlegi vámügyi rendszerhez képest, és megkönnyítené a fokozódó kihívásokra adott jobb és meggyőzőbb reagálást is. Biztosítaná az ellátási láncok intelligens felügyeletét és az előrejelzési képességek javítását is. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Az EGSZB meglehetősen csalódott amiatt, hogy a közlemény legutolsó mondatában az Európai Bizottság CSAK az Európai Parlamentet és a Tanácsot kérte fel a szóban forgó cselekvési terv támogatására, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságot viszont egyáltalán nem említette. Határozott meggyőződésünk, hogy a szociális partnerek és a civil társadalmi szervezetek bevonása elősegíti majd egy ilyen ambiciózus cselekvési terv végrehajtását, ugyanakkor biztosítja az előnyök széles körű terjesztését a lakosság és a vállalkozások körében egyaránt. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Részletes megjegyzések

| 4.1. | Az EGSZB a kezdetektől fogva értékeli az intézkedések végrehajtására vonatkozó ambiciózus ütemtervet és konkrét határidőket. Egyértelmű előrelépésről van szó, és ez a végrehajtást követően, illetve a rendszeres hatásvizsgálatokkal együtt a vámügyek valódi korszerűsítéséhez vezet az egész EU-ban. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Egy ilyen ambiciózus terv megfelelő finanszírozást igényel. Míg a javasolt intézkedések némelyikéhez közös finanszírozásra van szükség, és az EU készen áll a saját szerepének betöltésére, az EGSZB kérdésesnek tartja, hogy minden tagállam készen áll-e a javasolt menetrend elfogadására és az általuk befizetendő pénzügyi hozzájárulás biztosítására. Csak az alaposan összehangolt finanszírozás és végrehajtás biztosíthatja a javaslat sikerét. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Kiderült azonban, hogy az EU törékeny struktúrákkal rendelkezik, valamint késve és összehangolatlan módon reagált a kritikus helyzetekre, például a Covid19-világjárványra. Emmanuel Macron francia elnöknek a schengeni térség átszervezésére irányuló felhívása és az emberek Unión belüli szabad mozgásának újbóli elemzésére irányuló kérése ugyanannyira komoly, mint amennyire aggasztó. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Ráadásul a következő többéves pénzügyi keret hihetetlenül hosszadalmas jóváhagyási folyamata az uniós gazdaság megfelelő helyreállítását, valamint a lakosság és a vállalkozások által igényelt azonnali támogatást egyaránt veszélybe sodorja. Egyre nehezebb feladatnak tűnik, hogy az EU-27 vezetői megállapodjanak a nagyon fontos intézkedésekről, míg a hosszadalmasan kidolgozott és határozatlan megoldások rávilágítanak, hogy az uniós irányítási rendszer elavult és elégtelen. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | A jelenlegi javaslat – bár azt 2018-ban már megvitatták és elemezték – nem tesz említést a blokklánc-technológia használatáról. Az EGSZB úgy véli, hogy a vámrendszer éppen a megfelelő struktúrával rendelkezik az ilyen újdonságok alkalmazásához, és azt ajánlja, hogy a javasolt cselekvési terv keretében azonnal vizsgálják meg a blokklánc-technológia bevezethetőségét. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az EGSZB megjegyzi továbbá, hogy egyáltalán nem készült elemzés azzal kapcsolatban, hogy a vámműveletek korszerűsítése érdekében igénybe vehető-e a robotika és a mesterséges intelligencia. Úgy véli, hogy a robotikához és a mesterséges intelligenciához kapcsolódó technológiai fejlődés és meglévő innovatív megoldások könnyen bevezethetők egy ennyire összetett cselekvési tervben, és azonnali, érdemi eredményekkel szolgálnak. |
| --- | --- |

4.6.

4.7.   Kockázatkezelés

| 4.7.1. | A Közösségi Vámkódex biztonsági módosításainak 2005-ös bevezetése óta az EU kockázatkezelési tevékenysége két védelmi szálon fut: az egyik az előzetes értékelés, a másik pedig az ellenőrzés azelőtt vagy azután, hogy az áruk a vámterületre kerülnek. Az EGSZB szerint a legnagyobb kihívást az eljárások összehangolatlan tagállami alkalmazása és az országok közötti információmegosztás hiánya jelenti. Egy megfelelő, koordináltabb és integráltabb kockázatkezelési rendszer biztosítása csökkentené a hatóságok közötti különbségeket, és megerősítené a leggyengébb láncszemeket. Nagyon ígéretes tehát a 2021 második negyedévére bejelentett új kockázatkezelési stratégia. |
| --- | --- |

4.7.1.

| 4.7.2. | A digitalizáció és az e-kereskedelem térnyerése megkönnyíti a fogyasztók számára, hogy a világ minden tájáról, online vásároljanak. Azonban nem minden termék felel meg a termékbiztonságra és/vagy a fogyasztóvédelemre vonatkozó magas szintű európai normáknak, ami gyakran meglepi a fogyasztókat. Az EGSZB üdvözli a kockázatkezelési folyamat megerősítésének célját, vagyis az egységes piac és különösen a polgárok nem megfelelő és nem biztonságos termékekkel szembeni hatékonyabb védelmét. |
| --- | --- |

4.7.2.

| 4.7.3. | A közös elemzési képességekkel kapcsolatos kezdeményezés elindítására irányuló javaslat mindenképpen előrelépés. Az adatok csalás elleni bűnüldöző hatóságokkal való megosztása szintén üdvözlendő. Az EGSZB azonban nem biztos abban, hogy rendelkezésre fog állni az ICS2 más elektronikus rendszerekkel való összekapcsolásához szükséges finanszírozás. A következő sürgető probléma ennek az összetett hálózatnak az irányításával és a szükséges szakképzett és megfelelően kiképzett emberi erőforrásokkal függ össze. |
| --- | --- |

4.7.3.

| 4.7.4. | Az EGSZB továbbá aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy amennyiben az új uniós vámügyi ügynökség projektjét a tagállamok nem támogatják, akkor egy ilyen összetett és összekapcsolt rendszer kezelése további terhet fog róni az Európai Bizottság meglévő szervezeti egységeire. |
| --- | --- |

4.7.4.

| 4.7.5. | Az Európai Bizottság azt javasolta, hogy 2024-ig minden termék és minden szállítóeszköz tekintetében elemezzék a berakodás előtti és az érkezés előtti adatokat. Nem világos azonban, hogy az egyes tagállamokban milyen emberi erőforrásokra lesz szükség, sem pedig az, hogy az ilyen személyzet számára milyen szintű és időtartamú képzést kell biztosítani. Ugyanez vonatkozik az „érkezés utáni” eljárásokat illetően tervezett további kockázatkezelési folyamatra is. Az EGSZB korábban már jelezte, hogy közös képzési kereteket kell kidolgozni az uniós vámügyi kompetenciakeret alapján, amelynek célja, hogy harmonizálja és emelje a vámhatóságok teljesítményének normáit az egész Európai Unióban (8). |
| --- | --- |

4.7.5.

4.8.   Az e-kereskedelem kezelése

| 4.8.1. | Az e-kereskedelem fontos előnyöket és lehetőségeket biztosít mind a lakosság, mind a vállalkozások számára. Jelentős kihívásokkal jár azonban a forgalmazott árukra vonatkozó adó- és vámszabályok betartása, valamint a nem pénzügyi célú – például biztonsági, védelmi és a szellemi tulajdonra vonatkozó – ellenőrzések széles körét igénylő vámkezelési kérelmek nagy száma. Az EGSZB megjegyzi, hogy a vámhatóságok jelentős szerepet játszanak a nem megfelelő és/vagy nem biztonságos termékek egységes piacra jutásának megakadályozásában, és arra a következtetésre jut, hogy e hatóságok számára megfelelő forrásokat kell biztosítani a nem pénzügyi feladatok ellátásához is. |
| --- | --- |

4.8.1.

| 4.8.2. | Az elektronikus kereskedelemre vonatkozó héacsomag (9) 2021-től történő alkalmazása várhatóan jelentős bevételeket hoz a tagállami költségvetések számára és egyenlő feltételeket teremt az üzleti környezetben. Az Eurofisc adózással kapcsolatos csalás elleni szolgálatain belül létrehozott uniós adóügyi információs központ jelentős előrelépésnek tekinthető a vámhatóságok információkhoz való hozzáférésének biztosításában. Az EGSZB várakozással tekint az Európai Bizottság ezzel kapcsolatos értékelésére. |
| --- | --- |

4.8.2.

| 4.8.3. | Az EGSZB szerint az e-kereskedelem szabályozásának és kezelésének legjobb módja az OECD-n és a G20-csoporton belüli más országokkal folytatott megerősített együttműködés. Az EGSZB korábban már hangsúlyozta, hogy a gazdaság digitalizációja kapcsán alkalmazandó adópolitikákat, valamint az eszközök és operatív megoldások kidolgozását nemzetközi szinten össze kell hangolni (10). |
| --- | --- |

4.8.3.

| 4.8.4. | Az e-kereskedelem nagyon fontos ágazat a kkv-k számára. A határokon átnyúló kereskedelem azonban a különféle meglévő akadályok miatt eleve széttagolt, és az EGSZB-t aggasztja, hogy a közlemény nem tesz említést arról, hogy ezzel az ambiciózus cselekvési tervvel létrehoznának egy a kkv-k számára kedvező keretet. A szeptemberi Eurobarométer felmérés szerint a kkv-knak csupán 4 %-a értékesíti áruit más tagállambeli fogyasztóknak (11). |
| --- | --- |

4.8.4.

| 4.8.5. | Az a javaslat, hogy vámügyi jelentéstételi kötelezettségeket rójanak a platformokra, terhet jelenthet a törvényes vállalkozások számára. A platformok fontos adatokkal rendelkeznek, amelyeket a vámhatóságok felhasználhatnak, de konkrét beruházásokat kellene végrehajtaniuk az olyan informatikai szoftverek terén, amelyek képesek adatokat gyűjteni és azokat rendelkezésre bocsátani. Az automatizált robotrendszerek használatát haladéktalanul meg kell vizsgálni, mivel ezek felbecsülhetetlen értékűek lehetnek a jelentéstételi kötelezettség folyamatának megkönnyítésében. Az EGSZB úgy véli továbbá, hogy a szóban forgó vállalatok számára biztosítani kell a szükséges finanszírozást, ha olyan adatok összegyűjtésére kérik fel őket, amelyekre egyébként nem lenne szükségük. A szóban forgó adatok kezelése rendkívül fontos a vám- és héacsalások, az alulértékeléses csalás, a hamis származási nyilatkozatok stb. kezelése során. Az EGSZB korábban már kérte, hogy dolgozzanak ki egy olyan európai szabványt, amely azoknak a felhasználói adatoknak és információknak a gyűjtését szabályozza, amelyeket a platformoknak továbbítaniuk kell (12). |
| --- | --- |

4.8.5.

| 4.8.6. | Az EGSZB mindenesetre üdvözli, hogy az Európai Bizottság jelenleg felülvizsgálja az online piacterek szerepét és kötelezettségeit, ezeknek ugyanis nagyobb felelősséggel kell rendelkezniük és több feladatot kell ellátniuk annak ellenőrzése kapcsán, hogy a platformjaikon eladott áruk megfelelőek és biztonságosak-e. |
| --- | --- |

4.8.6.

4.9.   A megfelelőség előmozdítása

| 4.9.1. | A megbízható kereskedőket már most is kedvezményekkel jutalmazzák, ha eleget tesznek az uniós vámjogszabályoknak. Az EGSZB támogatja a harmadik országokkal kötött, meglévő preferenciális megállapodások javasolt nyomon követését; az uniós nemzetközi vámügyi együttműködési és kölcsönös igazgatási segítségnyújtási rendszerek átfogó elemzése jobb végrehajtáshoz vezethet. |
| --- | --- |

4.9.1.

| 4.9.2. | Az EU egyablakos ügyintézési környezetének kiépítésére irányuló javaslat mindenki számára előnyös projekt, amit az EGSZB teljes mértékben támogat. A magánszektor számára előnyös lenne az egyablakos jelentéstételi lehetőség, a különböző hatóságok pedig ki tudnák választani azokat az adatokat, amelyekre szükségük van. Ez az összes érintett fél számára egyértelmű előrelépést jelentene, és várhatóan 690 millió EUR vámügyi adminisztrációs megtakarítást eredményezne a vállalkozások számára a végrehajtás első hét évében. |
| --- | --- |

4.9.2.

| 4.9.3. | Azonban meglehetősen nehezen érthető, hogy kevesebb mint négy évvel a javaslat elfogadása után az uniós Vámkódex előterjesztett elemzése hogyan juthat arra a következtetésre, hogy az elektronikus rendszerek elavultak. |
| --- | --- |

4.9.3.

| 4.9.4. | A tagállamokban a megfelelés hiánya miatt alkalmazott, összehangolatlan szankciók versenytorzulásokat okoznak az egységes piacon, ugyanakkor lehetővé teszik a rendszeren belüli gyengébb láncszemek megjelenését. Egy szilárd és egységes keret létrehozása a vámunió egészének az erejét megnövelné. Noha elvileg ez kiváló gondolat, az EGSZB nem tudja elképzelni, hogyan tervezi az Európai Bizottság beépíteni ezt elképzelést, hiszen a hasonló tárgyú 2013-as javaslatot elutasították. |
| --- | --- |

4.9.4.

| 4.9.5. | Ráadásul nehéz ugyanolyan szintű ellenőrzést megvalósítani, ha a vámtisztviselők száma tagállamtól függően 100 000 lakosonként 7 és 70 között változik (13). Az EGSZB azt javasolja, hogy a szöveget egészítsék ki az ellenőrzésre és a szükséges személyzet számára vonatkozó minimumszabályokkal. |
| --- | --- |

4.9.5.

| 4.9.6. | A Covid19-válság rávilágított a vámügyi rendszer hiányosságaira, ugyanis több esetben nem megfelelő és nem biztonságos termékek jutottak be az EU-ba. Az EGSZB nagyon fontosnak tartja a piacfelügyeleti rendelethez (14) kapcsolódó végrehajtási jogi aktusok mielőbbi elfogadását. |
| --- | --- |

4.9.6.

| 4.9.7. | Ezenkívül az EGSZB támogatja azt a javaslatot, hogy különös figyelmet fordítsanak arra, hogy az EU 41 szabadkereskedelmi megállapodása tekintetében hogyan alkalmazzák a preferenciális származási szabályokat és eljárásokat. Ami a többi kereskedelmi partnert, különösen Kínát illeti, az e-kereskedelem exponenciális növekedése fokozta a jelenlegi vámügyi kihívásokat. Ezért teljesen normális törekvés az értékelés és szükség esetén a jogalkotás. |
| --- | --- |

4.9.7.

4.10.   Egységesen fellépő vámhatóságok

| 4.10.1. | Az elemzés szerint a határokon átnyúló együttműködés jelentősen javítható. Az EGSZB úgy látja, hogy az egyetlen előre vezető lépés a különböző tagállamok vámhatóságai, valamint a vámhatóságok és más nemzeti hatóságok közötti megerősített és jobb együttműködés biztosítása. A bevált gyakorlatok megosztása szintén fokozhatja a vámügyi szervek hatékonyságát. |
| --- | --- |

4.10.1.

| 4.10.2. | Jelentős beruházásokra van szükség az együttműködés gyakorlati megvalósításához szükséges vámellenőrzési berendezések megvásárlásához. Az EGSZB megjegyzi, hogy az eredeti javaslatban (15) az Európai Bizottság csupán a szükséges beruházások 80 %-ának fedezését vállalta. A fennmaradó 20 %-ot a tagállamoknak kell viselniük; tekintettel a szóban forgó országokban a Covid19-világjárvány miatt kialakult pénzügyi helyzetre, az EGSZB arra számít, hogy 2021-ben nem mind a 27 tagállam lesz képes ezeket az összegeket beruházási célból rendelkezésre bocsátani. |
| --- | --- |

4.10.2.

| 4.10.3. | Végezetül az Európai Bizottság bátran terjeszti elő azt az ellentmondásos javaslatot, amely szerint 2023-ig elkészítenék az uniós vámügyi ügynökség létrehozására vonatkozó hatásvizsgálatot. Az EGSZB kételkedik abban, hogy a tagállamok ebbe beleegyeznének. |
| --- | --- |

4.10.3.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  HL L 269., 2013.10.10., 1. o.

1

(2)  HL L 169., 2019.6.25., 1. o.

2

(3)  EGSZB-vélemény: A vámellenőrzési berendezések pénzügyi támogató eszközének az Integrált Határigazgatási Alap részeként történő létrehozása (HL C 62., 2019.2.15., 67. o.).

3

(4)  HL C 367., 2018.10.10., 39. o.

4

(5)  HL L 269., 2013.10.10., 1. o.

5

(6)  HL C 246., 2017.7.28., 22. o.

6

(7)  Második kétéves jelentés az EU vámuniójának és a vámunió irányításának továbbfejlesztése terén elért eredményekről.

7

(8)  HL C 62., 2019.2.15., 67. o.

8

(9)  A héa korszerűsítése a határokon átnyúló e-kereskedelemben.

9

(10)  HL C 364., 2020.10.28., 62. o.

10

(11)  Az Eurobarométer 406. gyorsjelentése.

11

(12)  HL C 364., 2020.10.28., 62. o.

12

(13)  Az európai pénzügyi dolgozók szakszervezetének felmérése.

13

(14)  HL L 169., 2019.6.25., 1. o.

14

(15)  COM(2018) 321 final.

15

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/62 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/62

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre az európai uniós egyablakos vámügyintézési környezet létrehozásáról és a 952/2013/EU rendelet módosításáról

(COM(2020) 673 final – 2020/0306 (COD))

(2021/C 220/08)

| Előadó: | Athanasios IOANNIDIS |
| --- | --- |

Előadó:

Athanasios IOANNIDIS

| Felkérések: | Európai Parlament, 2020.11.11.
  Tanács, 2020.11.13. |
| --- | --- |
| Jogalap: | Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 3., 114., és 207. cikke. |
| Illetékes szekció: | „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.2. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 268/0/3 |

Felkérések:

Európai Parlament, 2020.11.11.

Tanács, 2020.11.13.

Jogalap:

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 3., 114., és 207. cikke.

Illetékes szekció:

„Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.2.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

268/0/3

| 1. | Következtetések és ajánlások |
| --- | --- |

1.

| 1.1. | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) üdvözli az európai uniós egyablakos vámügyintézési környezet létrehozásáról és a 952/2013/EU rendelet módosításáról szóló európai bizottsági javaslatot. A javaslat célja, hogy kezeljék a vámhatóságok és az illetékes partnerhatóságok közötti nem megfelelő interoperabilitást az árukra vonatkozó vámkezelési eljárások során. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB úgy véli, hogy a javaslat összhangban van az Unió elképzeléseivel és stratégiai célkitűzéseivel, mind „A vámunió magasabb szintre emelése – Cselekvési program az erős és modern vámunióért” című cselekvési tervet, mind pedig az EU vámuniójának és a vámunió irányításának továbbfejlesztéséről szóló európai bizottsági közleményt illetően. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB véleménye szerint a javaslat támogatja az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság 2016–2020 közötti időszakra vonatkozó stratégiai tervét és a 2016. április 19-i európai bizottsági közleményben előírt, a 2016–2020 közötti időszakra vonatkozó uniós e-kormányzati cselekvési tervet (1), amelynek célja, hogy a meglévő digitális akadályok felszámolása, a bürokrácia csökkentése és a nemzeti hatóságok közötti együttműködés színvonalának fokozása révén megerősítsék a közszolgáltatások hatékonyságát. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB rámutat arra, hogy az egyablakos vámügyintézési környezet megvalósítása az egyszerűsítés és az automatizáció révén átvezeti az árukereskedelmet az új digitális korba. Az Unióban általában bővülni fog a kereskedelem, javulni fog az Unió versenyképessége, a vámokat korszerűsíteni fogják, valamint számos eredmény jelentkezik majd az érintett szereplők – a tagállami vámhatóságok, az illetékes partnerhatóságok, a gazdasági szereplők és a polgárok – számára. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az EGSZB úgy véli, hogy az európai egyablakos ügyintézés – a nemzeti ügyintézési pontokkal együtt – nem korlátozódhat arra, hogy csupán digitális kapuként szolgáljon az adatgyűjtési és információcsere-folyamatok számára. Az információs rendszerek és folyamatok fejlődésével – a tagállamok és a Tanács által elfogadottak szerint – a jövőben azt is lehetővé kell tenni, hogy olyan összetettebb automatizált számítási folyamatok felé haladjanak, mint amilyeneket az árumennyiségek kapcsán is használni fognak. Ez lehetővé fogja tenni a kereskedők számára, hogy átfogóbb képet kapjanak az ügyletről, amely ezért „intelligensnek” tekintendő. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az EGSZB úgy véli, hogy a vámalakiságoktól eltérő uniós alakiságoknak az európai uniós egyablakos vámügyi tanúsítványcsere-rendszerbe (CSW-CERTEX) történő beépítése új informatikai infrastruktúrát tesz szükségessé ahhoz, hogy össze lehessen kapcsolni a nemzeti egyablakos vámügyintézési környezeteket és az uniós nem vámügyi rendszereket. Pontosan meg kell határozni, hogy milyen adatok cseréjére fog sor kerülni. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB azt tanácsolja az Európai Bizottságnak, hogy szenteljen különös figyelmet a rendszerek és az ügyintézési pontok kiberbiztonságának, és e célból hozzon létre szigorú előírások mellett működő biztonsági rendszereket, amelyek védelmet nyújtanak az olyan támadásokkal szemben, amelyek tönkretehetik az uniós árukereskedelmet és pusztító gazdasági hatásokkal járhatnak. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB egyetért azzal, hogy az egyablakos vámügyintézési program hatékony végrehajtása és a késedelmek elkerülése érdekében nagy hangsúlyt kell helyezni azokra a tagállamokra, amelyek nem vettek részt az uniós egyablakos vámügyintézési környezetben használható, közös állategészségügyi beléptetési okmány (EU CSW-CVED) 2015-ös kísérleti projektjében, és amelyek ennélfogva nem hoztak létre az uniós egyablakos ügyintézéssel összehangolt nemzeti egyablakos vámügyintézési környezetet. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Hasonló kérdés merül fel számos olyan tagállam kapcsán, amelyek saját, egymástól elszigetelt egyablakos ügyintézési kezdeményezéseket dolgoztak ki, amelyek a meglévő vámügyi informatikai architektúra fejlettségétől, a prioritásoktól és a költségszerkezettől függően különböző megoldásokat alkalmaznak. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | A fent ismertetett okok miatt az EGSZB egy részletesebb, a tagállamokra vonatkozó célokat és intézkedéseket is tartalmazó ütemtervet javasolna annak érdekében, hogy a tagállamok össze tudják hangolni nemzeti egyablakos vámügyintézési környezetüket az uniós egyablakos ügyintézéssel. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Az EGSZB elismeri, hogy a rendszer bonyolult, és annak végrehajtásához a tagállamokon belül és a tagállamok között egyaránt összhangra van szükség. Azt javasolja, hogy dolgozzanak ki egy részletesebb ütemtervet az egyablakos ügyintézés működéséről és fejlesztéséről szóló jelentések nyomon követését és benyújtását illetően, és ehhez kapcsolódóan határozzák meg azokat a célokat és intézkedéseket, amelyeket a tagállamoknak és a nemzeti szintű szereplőknek a rendszer végrehajtása érdekében kell teljesíteniük, illetve meghozniuk. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Az EGSZB azt javasolja, hogy a működési területén a program járuljon hozzá az alapvető jogok és az adatvédelem tiszteletben tartásának megerősítéséhez. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Az EGSZB döntő fontosságúnak tartja, hogy felkészítsék és kiképezzék az informatikai rendszerek, a nemzeti egyablakos vámügyintézési környezet és az európai egyablakos vámügyintézés működtetésében részt vevő személyzetet. A jelenlegi projektnek tehát nemzeti és/vagy uniós forrásokból finanszírozandó képzési és készségfejlesztési programokat kell biztosítania a munkavállalók számára. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Háttér/Bevezetés

| 2.1. | 2008-ban a tagállamok és az Európai Bizottság kötelezettséget vállaltak arra, hogy az egyablakos szolgáltatások keretrendszerének létrehozatalára törekedve előmozdítják az elektronikus vámügyi környezet kialakítását az Unióban. A 2014. évi Velencei Nyilatkozat progresszív cselekvési tervet javasolt az uniós egyablakos vámügyintézési környezet megvalósítása és jogi keretének kidolgozása érdekében. Ezt megismételte az Európai Bizottság is Az EU vámuniójának és a vámunió irányításának továbbfejlesztése című, 2016-os közleményében, amelyben bejelentette, hogy működőképes megoldást tervez keresni az uniós egyablakos vámügyintézési környezet kidolgozására és bevezetésére. Ezt a megközelítést támogatták az ECOFIN Tanács 2017. május 23-i következtetései is. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Az Európai Bizottság 2015-ben elindított egy kísérleti projektet, az uniós egyablakos vámügyintézési környezetben használható, közös állategészségügyi beléptetési okmány projektjét (EU CSW-CVED). A projektet az Adóügyi és Vámuniós Főigazgatóság, illetve az Egészségügyi és Élelmiszer-biztonsági Főigazgatóság közösen irányította azzal a céllal, hogy a vámhatóságok automatikusan ellenőrizhessék három, nem vámügyi vonatkozású szabályozási alakiság teljesülését, amelyeket a vám-árunyilatkozattal együtt kellett benyújtani mint a szabályok betartását igazoló dokumentumokat. Kezdetben öt tagállam vámigazgatási szervei vettek részt a kísérleti projektben, önkéntes alapon. A projekt utódja, az európai uniós egyablakos vámügyi tanúsítványcsere-rendszer (EU CSW-CERTEX) kiterjesztette a szabályozási követelmények körét, és új funkciókat vezetett be, például a mennyiséggazdálkodást. A részt vevő tagállamok száma ötről kilencre nőtt, és a rendszer már több szakpolitikai területet fed le. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | A Covid19-világjárvány minden eddiginél fontosabbá tette a vámunió keretének megerősítését, valamint – a gazdasági fellendülés támogatása érdekében – a vámalakiságok és a vámalakiságoktól eltérő uniós alakiságok teljesítésének további egyszerűsítését. Ennek megvalósítása érdekében a nemzetközi kereskedelmet érintő vámügyi, illetve nem vámügyi vonatkozású uniós szabályozási alakiságok nagyobb mértékű digitalizációja új lehetőségeket nyit meg a tagállamok előtt a digitális együttműködés javítása terén. |
| --- | --- |

2.3.

3.   Az Európai Bizottság javaslatának összefoglalása

| 3.1. | Az Unió által bonyolított nemzetközi kereskedelemre vonatkoznak mind vámjogszabályok, mind nem vámügyi tárgyú uniós jogszabályok. A nem vámügyi vonatkozású, uniós szabályozási alakiságokért felelős hatóságok (a továbbiakban: illetékes partnerhatóságok) és a vámhatóságok gyakran egymástól elszigetelten dolgoznak, ami összetett és megterhelő jelentéstételi kötelezettségeket ró a kereskedőkre, és nem hatékony, hibákhoz és csalásokhoz vezető vámkezelési eljárásokat eredményez. Annak a helyzetnek a kezelése érdekében, hogy a vámkezelési eljárások lefolytatása terén csak elszórtan valósul meg interoperabilitás a vámhatóságok és az illetékes partnerhatóságok között, valamint az e területet érintő fellépések koordinálása céljából az Európai Bizottság és a tagállamok az évek során több alkalommal kötelezettséget vállaltak arra, hogy egyablakos ügyintézési kezdeményezéseket dolgoznak ki a vámkezelés terén. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Az Európai Bizottság javaslata egy olyan európai uniós egyablakos vámügyintézési környezet létrehozását irányozza elő, amely az európai uniós egyablakos vámügyi tanúsítványcsere-rendszer keretében uniós és nemzeti szinten interoperábilis elektronikus szolgáltatások integrált rendszerét kínálja. Ez támogatni fogja a nemzeti egyablakos vámügyintézési környezetek és a javaslat mellékletében említett uniós nem vámügyi rendszerek közötti együttműködést és információcserét. |
| --- | --- |

3.2.

4.   Általános megjegyzések

| 4.1. | A rendeletjavaslat az első és elengedhetetlen lépés ahhoz, hogy egy egyablakos elektronikus alkalmazásnak köszönhetően javuljon a vámhatóságok közötti együttműködés. Ez az átfogó javaslat széleskörűen elemzi az európai egyablakos vámügyintézés működésével járó eredményeket, fellépéseket és intézkedéseket. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Az egyablakos ügyintézés megvalósítása lehetővé fogja tenni a vállalkozások és a kereskedők számára, hogy az egyes tagállamokban elektronikusan nyújtsanak be adatokat – akár alátámasztó okmányok, akár a vámalakiságoktól eltérő uniós alakiságok formájában – valamely elektronikus ügyintézési ponthoz (nemzeti ügyintézési ponthoz), ezáltal csökkentve az átfedések kockázatát, valamint időt és ügyleti költségeket takarítva meg. Az egyablakos ügyintézés lehetővé fogja tenni a vámhatóságok és más hatóságok számára a vámkezelési eljárás harmonizált rendszere alapján benyújtott adatok gyűjtését. Az EU számára egyúttal áttekintést nyújt a határain be- és kilépő termékekről, valamint lehetővé teszi az árumennyiségek ellenőrzését a kvótákkal és a csalás megelőzésével összefüggésben. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Az Európai Bizottság javaslatában meghatározottak szerint a program végrehajtását uniós és nemzeti forrásokból fogják finanszírozni. Az EU CSW-CERTEX egyablakos ügyintézési rendszer kifejlesztésével, integrálásával és működtetésével kapcsolatos költségeket az Unió fogja viselni, ellenben a nemzeti egyablakos ügyintézési környezet kifejlesztésével, integrálásával és működtetésével, valamint annak az EU CSW-CERTEX rendszerrel való összekapcsolásával kapcsolatban felmerülő költségek a tagállamokat terhelik. Tekintve, hogy a Covid19-világjárvány az összes tagállamban pénzügyi válsághoz vezetett, az EGSZB tudni szeretné, hogy az Európai Bizottság hogyan tudja biztosítani, hogy a tagállamok eleget tegyenek e követelménynek, és a nemzeti költségvetésükből rendelkezésre bocsássák a program végrehajtására előirányzott forrásokat. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Az egyablakos ügyintézési kezdeményezés összehangolása és bevezetése érdekében a tagállamok számára kötelezővé kell tenni annak végrehajtását. Az egyablakos vámügyintézés sikerének lényegében az a kulcsa, hogy az összes országnak egyszerre kell eleget tennie e kötelezettségnek, összehangolnia a rendszereket és végrehajtania a programot. Az EGSZB rámutat annak veszélyére, hogy egyes tagállamok a (Covid19 által előidézett pénzügyi válságból fakadó) költségvetési megszorítások és más szakpolitikai prioritások miatt esetleg nem hozzák létre az egyablakos ügyintézési környezetet a tervezett időkereten belül. Ez számos problémát vet fel az uniós vám- és kereskedelempolitika szempontjából, a tagállamokról nem is beszélve. Az EGSZB választ vár az Európai Bizottságtól arra, hogy tervez-e szankciókat bevezetni arra az esetre, ha valamely tagállam nem hozza létre az egyablakos ügyintézést, vagy túllépi a meghatározott határidőt. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Az egyablakos ügyintézéssel kapcsolatos intézkedéseknek szorosan össze kell kapcsolódniuk a vámok és a vámhatóságok korszerűsítésével. Rendkívül hasznos lenne először egy tanulmányt készíteni, amely bemutatná a tagállamok beléptető kapujánál fennálló helyzetet, illetve értékelni kellene, hogy milyen beruházásokra van szükség a szolgáltatások annak érdekében történő korszerűsítését illetően, hogy támogatni tudják az egyablakos ügyintézést. Egyúttal meg lehetne határozni egy indikatív határidőt az egyablakos ügyintézési rendszer nemzeti részének felállításához. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az Európai Bizottság a rendeletjavaslatban kijelenti, hogy az egyes tagállamoknak ki kell jelölniük egy hatóságot, amely az egyablakos ügyintézéssel kapcsolatos intézkedések végrehajtásáért és összehangolásáért felelős nemzeti koordinátorként jár el. Az EGSZB tudni szeretné, hogy vajon a nemzeti koordinátor kijelölése az egyes tagállamok kizárólagos felelősségi körébe tartozik-e, vagy az Európai Bizottság fog ajánlásokat tenni. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Az adatvédelem biztosítását illetően az EGSZB úgy véli, hogy az összegyűjtött adatok – valamint az összes vám-árunyilatkozat – védelmével kapcsolatos kiegészítő tevékenység során a következőket kell figyelembe venni:






  — | melyik hatóság felel az adatok bizalmas jellegének biztosításáért, és hogyan határozzák meg az egyes szinteken a tűréshatárt, |
| --- | --- | --- |

4.7.

—

melyik hatóság felel az adatok bizalmas jellegének biztosításáért, és hogyan határozzák meg az egyes szinteken a tűréshatárt,

| — | a kereskedőknek az egyablakos ügyintézés keretében nyújtott biztosíték, valamint a nyújtott garanciákkal kapcsolatos részletek. |
| --- | --- |

—

a kereskedőknek az egyablakos ügyintézés keretében nyújtott biztosíték, valamint a nyújtott garanciákkal kapcsolatos részletek.

5.   Részletes megjegyzések

| 5.1. | Az EGSZB véleménye szerint a rendeletjavaslatban és a szubszidiaritással foglalkozó fejezetében fel lehetne mérni, hogy ez az intézkedés – azaz az egyablakos ügyintézés létrehozása – milyen mértékben járul hozzá az európai GDP-hez és fokozza a versenyképességet. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Ezenkívül az EGSZB elengedhetetlennek tartja, hogy minden egyes tagállam tekintetében hatásvizsgálatot végezzenek, kiemelve az ezen intézkedés végrehajtásából fakadó előnyöket, ami a legjobb módja annak, hogy meggyőzze a tagállamokat az azonnali cselekvésről. Az EGSZB ugyanakkor arra kéri az Európai Bizottságot, hogy készítsen jelentést arról, hogy milyen hatása volt az egyablakos vámügyintézés kísérleti bevezetésének azokban a tagállamokban, amelyek részt vesznek a kísérleti projektben. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | A rendeletjavaslatban vizsgált hatásvizsgálati jelentést követően az EGSZB megfelelőnek tartja az 1.+6.+8(ii). alternatívacsomagot (2). |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az Európai Bizottságnak a rendeletjavaslat 2. cikkében foglaltak szerint egységes technikai specifikációkat kell elfogadnia a nemzeti egyablakos környezet működését illetően. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Az EGSZB rámutat, hogy az Európai Bizottságnak a 8. cikk rendelkezéseiben meghatározottak szerint egységes technikai specifikációkat kell elfogadnia a nemzeti egyablakos környezet működését illetően, hogy elkerülhetők legyenek a vám-árunyilatkozatokkal kapcsolatos zavarok. Az EGSZB szerint hasznos lenne egységes előírást kidolgozni. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Az EGSZB véleménye szerint ahhoz, hogy az egyablakos vámügyintézés sikeresen működjön, a nemzeti környezeteknek zökkenőmentesen kell működniük, amihez megfelelően képzett személyzetre van szükség. Tekintve, hogy a 100 000 lakosra jutó vámtisztviselők száma (3) tagállamtól függően 7 és 70 között mozog, az EGSZB azt javasolja, hogy vezessenek be további minimumszabályokat a rendszer működésére és a szükséges személyzet létszámára vonatkozóan. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Az EGSZB azt javasolja, hogy a rendeletjavaslat 1. cikkét egészítsék ki a következővel: „az általános adatvédelmi rendelet rendelkezéseinek és e rendelet 6. cikkének sérelme nélkül”. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a 3. cikk jogi és tartalmi szempontból egyaránt hivatkozhatna arra az ellentmondásra, ami abból fakad, hogy az európai egyablakos vámügyintézési környezetre való hivatkozás mellett az uniós nem vámügyi rendszerekre is hivatkozik. Erre vonatkozóan egy külön albekezdést lehetne beilleszteni (valamint el lehetne végezni a hivatkozásokkal kapcsolatos szükséges kiigazításokat). |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | Az EGSZB annak tisztázását kéri, hogy az Európai Bizottság munkaprogramja megelőzi-e a rendeletet vagy a rendelet hatálybalépését fogja-e követni. Ha a hatálybalépésre kerül sor először, akkor mi lesz a cselekvési terv elfogadásának határideje? |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | Az EGSZB úgy gondolja, hogy a 21. cikk (3) bekezdésének első mondata túlságosan homályos módon hivatkozik a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására adott felhatalmazás visszavonásának lehetőségére. Éppen ezért annak pontosítását kéri, hogy a visszavonás az 5. cikk (4) bekezdésében, a 10. cikk (3) bekezdésében és a 13. cikk (4) bekezdésében felsorolt kategóriák egyikére vagy mindegyikére vonatkozik-e. Az sem világos, hogy ez a fent említett kategóriákon belül egy jogi aktusra vagy arra az általános lehetőségre vonatkozik, hogy e kategóriák egyike tekintetében jogi aktusokat fogadjanak el. Az EGSZB rámutat, hogy konzultálni kell a társjogalkotókkal a tájékoztatásukkal kapcsolatos folyamatról. |
| --- | --- |

5.10.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Uniós e-kormányzati cselekvési terv 2016–2020 – A közigazgatás digitális átalakításának felgyorsítása (COM(2016) 179 final, 2016. április 19.).

1

Uniós e-kormányzati cselekvési terv 2016–2020 – A közigazgatás digitális átalakításának felgyorsítása

(2)  Az 1. alternatíva kötelezővé teszi az EU CSW-CERTEX rendszert, és az olyan uniós szabályozási követelményekre vonatkozik, amelyek esetében a vonatkozó vámügyi információk uniós szinten rendelkezésére állnak valamennyi tagállamnak, továbbá tartalmaz egy automatikus mennyiséggazdálkodási funkciót. A 6. alternatíva nemzeti szinten hoz létre egyablakos ügyintézési pontokat, hogy a gazdálkodók harmonizált, egyablakos kapcsolattartó pontokon teljesíthessék a vámalakiságokat és a nem vámügyi vonatkozású alakiságokat. A 8(ii). alternatíva a gazdálkodók már meglévő nyilvántartási és azonosító (EORI-) rendszerének szélesebb körű használatára épül csak a validálás tekintetében. COM(2020) 673 final.

2

(3)  https://ufe-online.eu/wp-content/uploads/2020/04/2020-04-04.pdf.

3

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/67 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/67

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak: 2020. évi stratégiai előrejelzési jelentés – Stratégiai előrejelzés – A reziliensebb Európa felé vezető út felvázolása

(COM(2020) 493 final)

(2021/C 220/09)

| Előadó: | Sandra PARTHIE |
| --- | --- |

Előadó:

Sandra PARTHIE

| Felkérés: | az Európai Bizottság levele: 2020.11.11. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.2. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 270/0/5 |

Felkérés:

az Európai Bizottság levele: 2020.11.11.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.2.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

270/0/5

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az EGSZB kifejezetten üdvözli azt a tervet, hogy az előrejelzési módszertant beépítik az EU jövőbeli politikai döntéshozatali folyamatába. Az EGSZB határozottan üdvözli azt a döntést, hogy az Európai Bizottság intézményközi kapcsolatokért is felelős alelnökének feladatkörébe kifejezetten be kell vonni az „előrejelzést”. Azt reméli, hogy ez szinergiákat eredményez majd, és hogy rendszeresen konzultálnak majd az összes uniós intézménnyel – köztük az EGSZB-vel. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB kifejezetten üdvözli az Európai Bizottságnak azt az új megközelítését, hogy egy éves, ciklikus és folyamatos eljárás keretében fog stratégiai előrejelzéseket készíteni. Az előrejelzési tevékenység első témájának az EU rezilienciáját választották. Ez adja majd az új irányt a Covid19-válsággal kapcsolatos uniós szakpolitikák számára. A reziliencia nem csupán a kihívásokkal való szembenézésre és azok hatásainak kezelésére, hanem a fenntartható, méltányos és demokratikus átalakulásra való képességet is jelenti. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | A reziliencia témakörének négy dimenzióját, azaz a „társadalmi és gazdasági”, a „geopolitikai”, a „zöld” és a „digitális” rezilienciát a véleményünk szerint jól választották meg és jól dolgozták ki. Ezek korunk nagy központi témáit képviselik, amelyek továbbra is kiemelt fontosságúak lesznek az európai politika alakítása szempontjából. Az EGSZB kifejezetten egyetért ezzel a témaválasztással, mivel valóban ez a legfontosabb téma a világjárvány okozta válságból való kilábalás megfelelő keretfeltételeinek megteremtése és az olyan globális kihívások kezelése szempontjából, mint az éghajlatváltozás. Az EGSZB részletesen elemezte a témát „Az európai gazdaság rugalmasabbá és fenntarthatóbbá tétele” című saját kezdeményezésű véleményében (1), valamint „A szervezett civil társadalom bevonása a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervekbe – Mi működik és mi nem?” című állásfoglalásában (2). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | A stratégiai előrejelzést a jövőorientált elemzés és intézkedés jellemzi. Ennek fényében ezek az intézkedések a jó minőségű eredmények biztosítása érdekében három alapvető elemnek kell, hogy megfeleljenek. Egyrészt az elemzéseknek olyan eredményeket kell nyújtaniuk, amelyek a vizsgált jövőbeli helyzet szempontjából helyénvalóak. Másrészt tudományos módszereken és folyamatokon kell alapulniuk, figyelembe véve azt, hogy a jövő nem megfigyelhető, és empirikusan sem mérhető. Harmadrészt hatékonynak kell lenniük, abban az értelemben, hogy hasznos irányt kell mutatniuk a politikai gyakorlat számára. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az Európai Bizottság 2020-ra vonatkozó első stratégiai előrejelzési jelentése még mindig nem irányozza elő a teljes előrejelzési ciklust, és nem nyújt áttekintést arról, hogyan kapcsolódna a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközhöz és az európai szemeszter folyamatához. Azt sem fejti ki, hogy az azonosított nagy trendek közül melyik a legvalószínűbb és legrelevánsabb az EU számára, így nem teszi lehetővé a politikai döntéshozók számára, hogy prioritásokat állítsanak fel. Ezen javítani kell a következő jelentésekben. Az előrejelzés csak akkor éri el kitűzött céljait, ha nyílt és pluralista, valamint sokszínű, több tudományágat átfogó gyakorlat, amely az előrejelzési folyamat és a referencia-forgatókönyvek meghatározásának valamennyi szakaszába bevonja a szociális partnereket és a szervezett civil társadalmat, különösen az EGSZB-t, és olyan módszereket és eszközöket alkalmaz, amelyek különböző perspektívákból a jövő felé tekintenek. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Így – miközben a törekvést teljes mértékben üdvözöljük – látunk néhány olyan területet, amelyeket az előrejelzés döntéshozatali folyamatban történő bevezetése szempontjából javítani lehet:






  — | továbbra sem egyértelmű, hogy milyen konkrét formában fogják teljeskörűen beépíteni az előrejelzést a többéves tervezésbe és a minőségi jogalkotási programba, valamint az európai hatásvizsgálati ökoszisztémába (3) vagy az Európa jövőjéről szóló konferenciába, |
| --- | --- | --- |

1.6.

—

továbbra sem egyértelmű, hogy milyen konkrét formában fogják teljeskörűen beépíteni az előrejelzést a többéves tervezésbe és a minőségi jogalkotási programba, valamint az európai hatásvizsgálati ökoszisztémába (3) vagy az Európa jövőjéről szóló konferenciába,

| — | a 2020-as jelentés nem rangsorolja a valószínűség és a relevancia szempontjából az azonosított nagy trendeket és stratégiai témákat, illetve nem végzi el a rangsorolás minőségi értékelését, és ezáltal megnehezíti az intézkedések fontossági sorrendjének felállítását; |
| --- | --- |

—

a 2020-as jelentés nem rangsorolja a valószínűség és a relevancia szempontjából az azonosított nagy trendeket és stratégiai témákat, illetve nem végzi el a rangsorolás minőségi értékelését, és ezáltal megnehezíti az intézkedések fontossági sorrendjének felállítását;

| — | az előrejelzési folyamatnak állandó nyomonkövetési és ellenőrzési mechanizmust kell biztosítania, amely lehetővé teszi például a civil társadalom által végzett utólagos értékeléseket, |
| --- | --- |

—

az előrejelzési folyamatnak állandó nyomonkövetési és ellenőrzési mechanizmust kell biztosítania, amely lehetővé teszi például a civil társadalom által végzett utólagos értékeléseket,

| — | a jelentés már javaslatot tesz a következő előrejelzési jelentések témáira, de nem fejti ki, hogy valójában hogyan használták fel az előrejelzési folyamatot ahhoz, hogy végül ezeket a témákat határozzák meg, és ezzel látszólag ellentmond saját céljainak. |
| --- | --- |

—

a jelentés már javaslatot tesz a következő előrejelzési jelentések témáira, de nem fejti ki, hogy valójában hogyan használták fel az előrejelzési folyamatot ahhoz, hogy végül ezeket a témákat határozzák meg, és ezzel látszólag ellentmond saját céljainak.

| 1.7. | Inkább csak korlátozott mértékben vállalják, hogy az előrejelzést az európai reziliencia erősítésére használják fel. Az Európai Bizottság jelentése jórészt csak azt jelenti ki, hogy „felhasználhatja” az előrejelzést uniós szinten, azt azonban nem, hogy „fel is fogja használni”. Ahelyett, hogy felvázolnák az előrejelzés politikai döntéshozatali folyamatban való felhasználásának konkrét módjait, az előrejelzési eszközök használatát egy választási lehetőségre szűkítik, amelyet az adott érdekelt felek a konkrét végrehajtás során vagy használnak, vagy nem. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | A reziliencia dimenziójával, azaz a 2020-as jelentés témájával kapcsolatban:






  — | sok esetben nincs átfogóan kidolgozva a tényleges jövőbeli szempont, hanem túlságosan a jelenlegi helyzet leírására összpontosítanak; |
| --- | --- | --- |

1.8.

—

sok esetben nincs átfogóan kidolgozva a tényleges jövőbeli szempont, hanem túlságosan a jelenlegi helyzet leírására összpontosítanak;

| — | nem rendelkezik valóban jövőorientált jövőképpel arra vonatkozóan, hogy milyen előrelépésre van szükség, és milyen időkereten belül, beleértve új jóléti mutatók, például a „GDP-n túli” mutatók kidolgozását; |
| --- | --- |

—

nem rendelkezik valóban jövőorientált jövőképpel arra vonatkozóan, hogy milyen előrelépésre van szükség, és milyen időkereten belül, beleértve új jóléti mutatók, például a „GDP-n túli” mutatók kidolgozását;

| — | a feltárt sebezhetőségek/kiszolgáltatott helyzetek kezelésének módszere nem részletes, és nem tartalmaz célzott megoldásokat arra, hogy el lehessen kerülni, hogy tovább romoljanak a kirekesztődés kockázatának kitett személyek, például a fogyatékossággal élők és az idősek életkörülményei. |
| --- | --- |

—

a feltárt sebezhetőségek/kiszolgáltatott helyzetek kezelésének módszere nem részletes, és nem tartalmaz célzott megoldásokat arra, hogy el lehessen kerülni, hogy tovább romoljanak a kirekesztődés kockázatának kitett személyek, például a fogyatékossággal élők és az idősek életkörülményei.

| 1.9. | A négy dimenzió a jövőbeli előrejelzési tevékenységekre vonatkozó programalkotás alapjaként szolgál. Ezért azt tanácsoljuk, hogy a reziliencia négy dimenziójához rendeljenek részcélokat, amelyeket mérhetővé lehet tenni, és így a jövőben rendszeres értékelésnek lehet alávetni. Már javaslatot tettek az előrejelzési program következő témáira, amelyek magukban foglalják a nyitott stratégiai autonómiát, a munkahelyek és a készségek jövőjét, valamint a digitális és a zöld átállás szorosabb összekapcsolását. Ezek a témák a reziliencia négy dimenziója közül háromra vezethetők vissza. Azonban továbbra sem világos, hogyan jutott el az Európai Bizottság ezekhez a témákhoz, és milyen sorrendben és formában foglalkoznak majd velük. Ezért nem teljesen érthető, hogy miért ezeket választották ki más témák, például az EU fejlődéséről alkotott belső jövőkép, a nacionalizmus térnyerése, a tagállamok közötti jövőbeli együttműködés vagy a biztonsági kérdések helyett. A stratégiai előrejelzés segítségével ezen a ponton is nagyobb átláthatóságot lehet elérni. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Általános megjegyzések

| 2.1. | A stratégiai előrejelzés eszköze, azaz a trendek és fejlemények előrejelzése elengedhetetlen egy felelősségteljes politika kialakításában. A stratégiai előrejelzés kulcsfontosságú szerepet fog játszani az időtálló uniós szakpolitikai döntéshozatal elősegítésében annak biztosítása révén, hogy a rövid távú kezdeményezések hosszabb távú perspektívákon alapuljanak. Ez létfontosságú, mivel olyan új korszakba lépünk, amelyben a cselekvésorientált előrejelzés ösztönzi a stratégiai gondolkodást, valamint formálja az uniós szakpolitikákat és kezdeményezéseket, többek között az Európai Bizottság jövőbeli munkaprogramjait is. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Miközben nem lehet mindent előre látni, és bizonyos események meglephetnek minket, bőségesen van cselekvési mozgástér. Ide tartozik a valószínűsíthető események feltérképezése és a döntéshozók felkészítése arra, hogy keressék, megértsék és a lehető leghamarabb felismerjék a jelzéseket, különösen a felforgató hatású események jeleit. Ez azt is jelenti, hogy cselekvési terveket kell készíteni, parancsnoki láncokat és kommunikációs csatornákat kell kialakítani, és meg kell határozni az egyértelmű felelősségi területeket és feladatokat arra az esetre, ha az események bekövetkeznek. Az előrejelzők gyakran a „fekete hattyú” (az „ismeretlen ismeretlenek” kategóriából származó, teljesen váratlan esemény) és a „szürke orrszarvú” metaforáit használják (nagy jelentőségű, ismert esemény, amelynek komoly hatása lenne, de azt elhanyagolják). A Covid19-világjárvány „szürke orrszarvú” volt, mivel figyelmeztettek arra, hogy a környezetkárosodás, a globalizáció és a fokozott összekapcsoltság kombinációja miatt egyre nő a világjárvány kockázata. Olyan előrejelzési és tervezési technikákat kell alkalmazni, amelyek egyértelműen elkülönítik a jelentős hatással járó két különböző típusú sokkot. Ezzel kapcsolatban az uniós kutatóintézetekben javítani kell az ágazatközi, nem lineáris forgatókönyv-készítési technikákat, a felmerülő főbb kockázatok azonosítását és a korai tendenciák felismerését. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | A reziliencia nem csupán a kihívásokkal való szembenézésre és azok hatásainak kezelésére, hanem a fenntartható, méltányos, inkluzív és demokratikus átalakulásra való képességet is jelenti. A reziliencia témakörének négy dimenzióját, azaz a „társadalmi és gazdasági”, a „geopolitikai”, a „zöld” és a „digitális” rezilienciát a véleményünk szerint jól választották meg és jól dolgozták ki. Az EGSZB azonban hangsúlyozza, hogy a négy dimenzió többféle kölcsönhatását nem lehet egymástól elkülönítve vizsgálni, hanem valóban együttesen kell foglalkozni velük az elemzésekben és az azokból eredő intézkedésekben. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Az EGSZB üdvözli az olyan „reziliencia-eredménytáblák” létrehozására vonatkozó javaslatot, amelyek megfelelő mutatókat tartalmaznak a jelenlegi állapot, valamint az EU és a tagállamok fejlődésének társadalmi és gazdasági, geopolitikai, zöld és digitális dimenzióinak nyomon követésére. Az azonban önmagában nem tekinthető előrejelzésnek, ha egy eredménytábla bemutatja a jelenlegi állapotot, és leírja a jelent. Csak akkor válik előrejelzéssé, ha előretekintő célokat tartalmaz. Készen állunk arra, hogy támogassuk az Európai Bizottságot ebben a kihívásokkal teli és összetett folyamatban, felhasználva például az EGSZB szakértelmét és munkáját. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Nyilvánvalóan tovább kell fejleszteni az eredménytáblákat. Most még a jelent és a fennálló helyzetet írják le. Ha az előrejelzési folyamat hasznos eszközévé akarjuk tenni őket, akkor egy előretekintő szemléletet kell bevezetni. Az eredménytáblák csak akkor válnak hasznossá az előrejelzési folyamatban, ha célokat tartalmaznak, lehetőleg minden egyes tagállamra meghatározva. Ezt követően ezeket az eredménytáblákat fel lehet használni arra, hogy egy adott célkitűzés fényében értékeljék az előrehaladást, és hogy nyomonkövetési eszközként alkalmazzák őket. Az EGSZB határozottan javasolja azt is, hogy kapcsolják össze az eredménytáblákat az európai szemeszter folyamatában és az európai gazdasági kormányzásban már használt versenyképességi mutatókkal, valamint a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz és a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek eredménytáblájával. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Az EGSZB teljes mértékben egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy a szociális vállalkozások kritikus szerepet játszanak a világjárvány idején, és hogy mennyire fontosak a reziliens Európa építésében. Ebben az értelemben az EGSZB érdeklődéssel várja a szociális gazdaság előmozdítására irányuló, hamarosan elkészülő cselekvési tervet, és arra kéri az Európai Bizottságot, hogy javaslataiban legyen ambiciózus és bátor. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Miközben helyénvaló és számos megfelelő elemet tartalmaz az a törekvés, hogy a stratégiai előrejelzés által kínált eszközökkel – ilyen például a részvétel, az interdiszciplinaritás és az előrejelzés állandó folyamatként történő kialakítása – már előre kezeljenek helyzeteket, maga az előrejelzés sokkal kevésbé kiváló, sőt gyenge eszközzé válik abban a tekintetben, hogy konkrétan hogy működtetik és hajtják végre ezt a hálózati vagy hálózatos megközelítést. A jelentés jelenleg számos szándéknyilatkozatot tartalmaz arra vonatkozóan, hogy az előrejelzési módszereket beépítik a politikai döntéshozatali folyamatba. Az EGSZB úgy véli, hogy az előrejelzési folyamatnak olyan ellenőrzési mechanizmust kell biztosítania, amely lehetővé teszi többek között a civil társadalom által végzett utólagos értékeléseket. Ezzel garantálható az érdekelt felek számára, hogy valóban hatékonyan felhasználják majd az előrejelzési folyamat során nyert ismereteket. Ez segíteni fog abban, hogy bizalom alakuljon ki az eljárás és a szándékok iránt, és hogy lehetőleg ne maradjanak fehér foltok. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Ez a felügyeleti és ellenőrzési mechanizmusok iránt megfogalmazott igény érvényes a minőség-ellenőrzés tekintetében is, vagyis arra, hogy a választott megközelítés alkalmas-e a kitűzött célok elérésére. Az ellenőrzési mechanizmusnak érthetőnek kell lennie, valamint kritériumokat kell meghatároznia, amely alapján mérni lehet, hogy fenntartják-e az előrejelzés legkorszerűbb és magas minőségi normáit. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | A kiválasztott témák tartalmát illetően kívánatos lenne, ha egyértelműen elkülönítenék a jelenlegi helyzet elemzését a várható vagy remélt jövőbeli helyzettől. Ilyen módon átláthatóbbá és érthetőbbé lehetne tenni a sokféle és rendkívül összetett kérdéseket. A jövőbeli fejleményekről szerzett ismereteket ezután célzottan be lehetne illeszteni a politikai döntéshozatali folyamatokba, különös tekintettel a meglévő bizonytalanságokra és kockázatokra, amelyek mindig együtt járnak a jövőre vonatkozó jelenlegi elemzésekkel. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Mielőtt a folyamat konkrét követelésekben vagy akár jogalkotási javaslatokban csapódhatna le, az EGSZB szorgalmazza, hogy – többféle kritériumot figyelembe vevő, minőségi megközelítést alkalmazva – kiegyensúlyozott értékelést készítsenek a várható előnyökről, a vállalkozások, a munkavállalók és az érintett érdekelt felek esetleges további terheiről és az őket érő hatásokról, reálisan figyelembe véve kapacitásaikat (4). |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Az EGSZB kifejezetten üdvözli az Európai Bizottságnak azt az új megközelítését, hogy egy éves, ciklikus és folyamatos eljárás keretében elkezd stratégiai előrejelzéseket készíteni. Az EU azonban nem az első szereplő a területen, ezért tanulnia kell a meglévő példákból, valamint a jó és a rossz gyakorlatokból. Nemcsak egy módszerre, azaz a kilátások feltérképezésére kell összpontosítania, hanem számos létező módszertant is alkalmazni kell, például a „Delphi-módszert”, a trend-hatáselemzést, a normatív vagy feltáró előrejelzést, a kvalitatív és kvantitatív előrejelzést vagy a „helyettesítő karakter” megközelítést, akár külön-külön, akár egymással kombinálva. A big data technológiából és a mesterséges intelligenciából eredő lehetőségeket is jobban fel kell használni ismétlődő minták beazonosítására és forgatókönyvek kidolgozására. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Az Európai Bizottság azonban jelenleg egy túlságosan „felülről építkező” megközelítést választott a stratégiai előrejelzés lefolytatására. Ez nem teremti meg a felelősségvállalás érzését és a tudatosságot az érintett szereplők körében, amire viszont szükség van. Ezt orvosolni kell, például azzal, hogy a folyamatba strukturált módon bevonják a szociális partnereket és más szereplőket, európai és nemzeti szinten egyaránt, például az európai szemeszter folyamatára építve. Az érintett érdekelt felek részvétele, a különféle és több területet átfogó alkalmazási területek, valamint a releváns jövőbeli kérdésekkel való folyamatos foglalkozás kulcsfontosságú kritérium a hatékony stratégiai előrejelzési program sikeres létrehozásában. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Az előrejelzési programok csak akkor lesznek sikeresek, ha egyértelmű kapcsolatot teremtenek az előrejelzés témái és a mai politikai menetrend között, hogy a közreműködők lássák, hogy felhasználják a hozzájárulásukat, és azoknak hatásuk van. Ennek alapján kialakítható a kockázatok és kihívások közös megközelítése, világossá válik, hogy mit kell tenni, és megszervezhető a hatáskörök és felelősségi körök szükséges átadása. Az uniós politikai döntéshozók által elvégzett közös kockázati feltérképezés, amely visszacsatolási ciklusokkal és az események alakulását figyelembe vevő kiigazításokkal egészül ki, értelmet ad a folyamatnak és biztosítja, hogy annak hatása is legyen. Ezért arra kérjük az Európai Bizottságot, hogy biztosítsa, hogy az előrejelzési eredmények átláthatóak, érthetőek és ellenőrizhetőek legyenek. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | Nemzeti politikáinak kidolgozása során jelenleg nem minden tagállam használja az előrejelzést. Ezért döntő jelentősége van annak, hogy az Európai Bizottság minél hatékonyabban használja fel a rendelkezésére álló erőforrásokat. Ekképpen az EGSZB hozzájárulhat és információkat szolgáltathat az előrejelzési folyamathoz – mindezt a tagjainak tudására alapozva, akik sokféle nézetet és hangot képviselnek a tagállamokban. Véleményei révén az EGSZB képes feltárni a rendszerszintű kockázatokat és figyelmeztetni rájuk. Helyzetüknél fogva az EGSZB tagjai jól kommunikálhatják az előrejelzési tevékenységeket a közösségeik felé, és segíthetnek abban is, hogy az eredményeket kommunikálják az emberek számára. Ennek eredményeként az EGSZB jelentős mértékben hozzájárulhat a minőségi jogalkotási programhoz is. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | Arra kérjük az Európai Bizottságot, hogy kövesse saját javaslatait és felismeréseit, és tegye lehetővé az érdekelt felek számára, hogy használhassák az előrejelzésen alapuló megközelítést, továbbá tegye azt kötelező elemmé a reziliens Európára irányuló szakpolitikai intézkedések kialakítása során. |
| --- | --- |

2.15.

| 2.16. | Az EU intézményi keretében az európai stratégiai és politikai elemzési rendszer (ESPAS) referenciaponttá és az előrejelzés területén folytatott együttműködés építőelemévé vált. Az EGSZB már megfigyelői státusszal rendelkezik az ESPAS-ban. Ezt a gyakorlatot folytatni kell, és ki kell egészíteni azzal, hogy biztosítják az EGSZB magas szintű képviselőjének (képviselőinek) aktív részvételét az éves ESPAS-konferencián. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.17. | Annak érdekében, hogy az EGSZB tagjai még inkább érdemi hozzájárulást tudjanak nyújtani az Európai Bizottság előrejelzési tevékenységeihez, azt kérjük, hogy nyújtsanak időben tájékoztatást az előrejelzési folyamatról, annak ütemezéséről és a konkrét munkatervről, és ezekbe vonják be az EGSZB tagjait is. |
| --- | --- |

2.17.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  HL C 353., 2019.10.18., 23. o., valamint „Az európai gazdaság rugalmasabbá és fenntarthatóbbá tétele a GMU kiteljesítésének jövőképével” témában tartott EGSZB-s közmeghallgatás 2019. április 12-én.

1

(2)  Lásd az EGSZB állásfoglalás-tervezetét: „A szervezett civil társadalom bevonása a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervekbe – Mi működik és mi nem?” (HL C 155., 2021.4.30., 1. o.).

2

„A szervezett civil társadalom bevonása a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervekbe – Mi működik és mi nem?”

(3)  HL C 434., 2017.12.15., 11. o.

3

(4)  HL C 434., 2017.12.15., 11. o.

4

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/72 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/72

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának az uniós lakossági pénzforgalmi stratégiáról

(COM(2020) 592 final)

(2021/C 220/10)

| Előadó: | Antonio GARCÍA DEL RIEGO |
| --- | --- |
| Társelőadó: | Kęstutis KUPŠYS |

Előadó:

Antonio GARCÍA DEL RIEGO

Társelőadó:

Kęstutis KUPŠYS

| Felkérés: | Európai Bizottság, 2020.11.11. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.2. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 268/2/8 |

Felkérés:

Európai Bizottság, 2020.11.11.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.2.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

268/2/8

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | A pénzforgalom élen jár a pénzügyi szolgáltatások digitalizálásában. Az akadályoktól mentes fizetési módszerek rendkívül fontosak a vállalkozók és kereskedők számára, mivel ezek teszik lehetővé vállalkozásaik sikeres beindítását és bővülését. A Covid19 felgyorsította a készpénz nélküli és az e-kereskedelmi fizetések felé mutató tendenciákat, és egyre fontosabbá tette, hogy a kiskereskedők omnicsatornás eszközöket vezessenek be az offline, online és mobilfizetések elfogadása érdekében. Ezeknek az eszközöknek az alkalmazása – amihez az informatikai rendszerekbe és hardverekbe történő beruházásokra van szükség – további terhet ró különösen a kis- és közepes méretű kiskereskedelmi vállalkozásokra. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB osztja az Európai Bizottság véleményét a fizetések stratégiai fontosságát, valamint azt illetően, hogy az egységes piacon belüli fizetési műveletek esetében alkalmazandó, új, saját fejlesztésű, páneurópai fizetési megoldásokon még dolgozni kell. Az EGSZB támogatja azt a nézetet, hogy az Európai Bizottságnak politikai katalizátorként kell fellépnie, viszont a magánszektornak kell megterveznie az innovatív digitális fizetési megoldásokat. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy továbbra is a készpénz a fogyasztók által előnyben részesített fizetési mód az értékesítés helyén és a személyek közötti lakossági tranzakciók során. A készpénz alapvető fontosságú a társadalmi befogadás és az alapvető szolgáltatásokhoz való hozzáférés szempontjából. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB támogatja azt az álláspontot, hogy a digitális eurónak ki kell egészítenie a meglévő központi banki kötelezettségeket, hogy nem szabad a magánszektort kiszorítania, hogy a magánszektornak szerepet kell játszania a digitális euróval kapcsolatos megoldások terjesztésében, valamint hogy a felhasználói jogokat és kötelezettségeket egyértelműen meg kell határozni. A tranzakciók bizalmas jellegét, amely fontos felhasználói jog, figyelembe kell venni a készpénzhez hasonló egyéb jellemzők mellett. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az EGSZB a következőket várja az Európai Bizottságtól: |
| --- | --- |

1.5.

| 1.5.1. | Rangsorolja a fellépéseket és az erőfeszítéseket, tekintettel a stratégiában meghatározott kulcsintézkedések nagy számára. |
| --- | --- |

1.5.1.

| 1.5.2. | Mérsékelje az azonnali fizetések fenntartható üzleti modelljével kapcsolatos jelenlegi bizonytalanságokat. |
| --- | --- |

1.5.2.

| 1.5.3. | Tekintse a fizetési eszközök területét érintő bármilyen jogalkotási intézkedés gondolatát elhamarkodottnak. Az EGSZB szerencsésebbnek tartja, ha a piaci szereplők megfelelő termékeket fejlesztenek ki az ügyfelek számára, és jogalkotási intézkedéseket csak akkor mérlegelnek, ha nem sikerül megfelelő megoldást találni. |
| --- | --- |

1.5.3.

| 1.5.4. | Biztosítsa a SEPA-rendelet tagállamok által történő teljeskörű végrehajtását, különösen ha a fizető felek és a kedvezményezettek nem tartják be a 9. cikket (úgynevezett IBAN-szám alapú megkülönböztetés). Az uniós fogyasztók számára viszont biztosítani kell azt, hogy egyetlen fizetési számlát használhassanak euróátutalásokhoz, valamint hogy határokon átnyúló banki euróátutalásokat a SEPA-n belül ugyanolyan egyszerűen hajthassanak végre, mint a saját országukban. |
| --- | --- |

1.5.4.

| 1.5.5. | Erőfeszítéseit összpontosítsa a meglévő és a kialakulóban lévő e-azonosítási megoldások közötti átjárhatóságra. Az EGSZB szerint a magánszektor és a hatóságok számára több lehetőséget kell biztosítani az e-azonosítási megoldások létrehozására, amelyek részben a fizetési műveletek erős ügyfél-hitelesítésének (SCA) végrehajtására használhatók. Szükség van egy olyan általánosan elfogadott nyilvános elektronikus személyazonosságra, amelynek alapja a fogyasztók döntése, beleegyezése és a magánéletük teljeskörű tiszteletben tartásának garantálása. |
| --- | --- |

1.5.5.

| 1.5.6. | Harmonizálja a készpénz uniós szintű elfogadását, mivel ez most országonként jelentősen eltér. |
| --- | --- |

1.5.6.

| 1.5.7. | A különböző ágazatok közötti adatmegosztást bővítse ki az összes pénzügyi szolgáltatóra vonatkozó rendelkezések révén, az általános adatvédelmi rendelet (GDPR) (1) elveivel összhangban, hogy az európai fogyasztók további előnyökhöz jussanak, mivel ez elősegítheti az innovatív és versenyképes pénzügyi szektort. |
| --- | --- |

1.5.7.

| 1.5.8. | Tegyen javaslatot olyan jogszabályra, amely tisztességes, észszerű és megkülönböztetésmentes feltételek mellett biztosítja a hozzáférés jogát a fizetési szolgáltatások nyújtásának támogatásához szükségesnek tartott infrastrukturális technológiákhoz. |
| --- | --- |

1.5.8.

| 1.6. | Az EGSZB úgy véli, hogy az érintett piaci szereplőkre megfelelő jogszabályok, felügyelet és felvigyázás kell, hogy vonatkozzon, ami egyenlő versenyfeltételeket biztosít az azonos szolgáltatásokat és tevékenységeket kínálók számára. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB tisztában van azzal hogy biztosítani kell a nyílt és hozzáférhető pénzforgalmi ökoszisztémát, valamint értékelni kell annak lehetőségét, hogy a pénzforgalmi intézmények és az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények bekerüljenek az elszámolások véglegességéről szóló irányelv (SFD) hatálya alá. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB üdvözli azokat a javasolt intézkedéseket, amelyek célja az átutalások globális átlagköltségének 2030-ra 3 % alá történő csökkentése iránti kötelezettségvállalás biztosítása. Arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy vállaljon aktív szerepet a Pénzügyi Stabilitási Tanács határokon átnyúló fizetések fejlesztésére vonatkozó menetrendjében meghatározott kapcsolódó intézkedések nyomon követésében és ezek támogatásának biztosításában. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Az Európai Bizottság stratégiája

| 2.1. | 2018. decemberi közleményében az Európai Bizottság egy „teljesen integrált azonnali fizetési rendszer” létrehozását támogatta az EU-ban, „a kis értékű fizetési rendszerek kockázatainak és sebezhetőségeinek csökkentése, és a létező fizetési megoldások autonómiájának növelése érdekében”. (2) |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | A digitális innováció gyökeresen átalakítja a pénzügyi szolgáltatások nyújtását. A digitális transzformációnak és a fogyasztói preferenciák változásának köszönhetően a készpénzmentes tranzakciók gyors ütemben terjednek (3). A Covid19-világjárvány további erőteljes lendületet adott a digitális fizetésre való áttérésnek, és igazolta a biztonságos, hozzáférhető és kényelmes (többek között az érintéses) fizetés kiemelt fontosságát a távoli és a személyes fizetési műveletek során egyaránt. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Az utóbbi években számottevő javulás tapasztalható, ami nagyrészt az egységes eurófizetési térség (SEPA) létrehozásának, valamint a kis értékű fizetésre vonatkozó jogszabályok harmonizációjának köszönhető. Az uniós pénzforgalmi piac azonban a nemzeti határok mentén továbbra is jelentős mértékben széttöredezett, mivel a kártyán vagy azonnali fizetésen alapuló belföldi fizetési megoldások többsége nem működik határokon átnyúlóan. Az európai pénzforgalmi színtér dinamizmusa azt mutatja, hogy mégis fennáll a következetlenség kockázata. Emiatt egyértelmű irányítási keretre van szükség, amely támogatja az uniós lakossági pénzforgalmi stratégiát. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Az Európai Bizottság a fokozottan versengő pénzforgalmi piac célját tűzte maga elé, amely az alkalmazott fizetőeszköztől függetlenül valamennyi tagállam javát szolgálja, és amelyben minden piaci szereplő tisztességes és egyenlő feltételekkel, az Unió nemzetközi kötelezettségvállalásainak maradéktalan teljesítésével versenyezhet az innovatív megoldások nyújtásában. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Miután a pénzforgalom élen jár a pénzügyi szolgáltatások terén zajló digitális innovációban, e stratégia végrehajtása hozzájárul az Európai Bizottság digitális pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó átfogóbb jövőképének, valamint a következő célkitűzések megvalósításához: a piac széttagoltságának megszüntetése, a pénzügyi szolgáltatásokra irányuló piacvezérelt innováció előmozdítása, valamint a digitális pénzügyi szolgáltatásokkal összefüggő kihívások és kockázatok kezelése a technológiasemlegesség biztosítása mellett. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Az Európai Bizottság ezért az uniós digitális pénzügyi szolgáltatási stratégiával (4) és a digitális működési reziliencia megerősítését szolgáló új uniós keretre (5), valamint a kriptoeszközökre (6) vonatkozó két jogalkotási javaslattal együtt mutatja be ezt a stratégiát. A stratégia emellett kiegészíti az EKB/Eurórendszer által 2019 novemberében bemutatott lakossági pénzforgalmi stratégiát is (7). |
| --- | --- |

2.6.

3.   Általános észrevételek

| 3.1. | A digitális pénzügyi szolgáltatások egyre fontosabbak az európai fogyasztók és vállalkozások számára. A Covid19-világjárvány fokozta a digitalizáció jelentőségét a társadalmakban, többek között a pénzügyi szolgáltatások területén. A pénzforgalom élen jár a pénzügyi szolgáltatások digitalizálásában. Az akadályoktól mentes fizetési módszerek rendkívül fontosak a vállalkozók és kereskedők számára, mivel ezek teszik lehetővé számukra vállalkozásaik sikeres beindítását és bővülését. A Covid19 felgyorsította a készpénz nélküli és az e-kereskedelmi fizetések felé mutató tendenciákat, és egyre fontosabbá tette, hogy a kiskereskedők omnicsatornás eszközöket vezessenek be az offline, online és mobilfizetések elfogadása érdekében. Ezek alkalmazásához az informatikai rendszerekbe és hardverekbe történő beruházásokra van szükség. Mindez további terhet ró különösen a kis- és középvállalkozó kiskereskedőkre. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Az EGSZB üdvözli, hogy az Európai Bizottság támogatja támogatja az uniós kereskedők fizetéselfogadási eszközeinek finanszírozási és képzési lehetőségek révén történő korszerűsítését és egyszerűsítését. Fontos kiemelni a kkv-k által az európai gazdaságban játszott kulcsszerepet. Kritikus ágazatról van szó, mivel az európai vállalkozások mintegy 90 %-a kkv, és a munkahelyek több mint 50 %-át ezek biztosítják. A kis- és középvállalkozások hozzájárulhatnak a gazdaság erőteljes helyreállításához. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az EGSZB osztja az Európai Bizottság véleményét a fizetések stratégiai fontosságáról és arról, hogy az egész Európában használható páneurópai digitális fizetési megoldások folyamatos hiánya további piaci széttagoltság kockázatát rejti magában, miközben az Európán belüli, határokon átnyúló pénzforgalmi piac egészét globális szereplők tartják kezükben. Ezért – annak ellenére, hogy az európai fogyasztók és vállalkozások már hozzáférnek hatékony, versenyképes és innovatív fizetési megoldásokhoz és fizetési eszközökhöz – az egységes piacon belüli fizetési műveletek esetében alkalmazandó, új, saját fejlesztésű, páneurópai fizetési megoldásokon még dolgozni kell. Az EGSZB támogatja azt a nézetet, hogy az Európai Bizottságnak politikai katalizátorként kell fellépnie, viszont a magánszektornak kell megterveznie az innovatív digitális fizetési megoldásokat. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Az EGSZB szilárd meggyőződése, hogy az azonnali fizetési megoldások a legfontosabbak. Felhívja ugyanakkor az Európai Bizottságot arra, hogy egyértelműen rangsorolja a fellépéseket és az erőfeszítéseket, tekintettel a stratégiában meghatározott kulcsintézkedések nagy számára. A lakossági pénzforgalmi stratégia néhány kulcsfontosságú tevékenységének és átfogó céljának megvalósítása, különös tekintettel a saját fejlesztésű, páneurópai fizetési megoldásokra, jelentős erőfeszítéseket igényel az ágazat részéről. Az EGSZB szerint minden további követelményt és szabályozási projektet alaposan fel kell mérni. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Az EGSZB felhívja az Európai Bizottságot, hogy fordítson különös figyelmet az azonnali fizetéssel kapcsolatos csalások mértékére, és szükség esetén tegyen megfelelő intézkedéseket. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy sürgősen fejleszteni kell a digitális készségeket és a digitális jártasságot az oktatáson és képzésen keresztül. Ezt részben a Digitális Kompetenciakeretre támaszkodva, valamint a tagállamokat arra ösztönözve kell végrehajtani, hogy minden oktatási szinten javítsák az egész életen át tartó oktatást azon készségek tekintetében, amelyekre a legnagyobb lesz az igény. A cél az, hogy biztosítsuk, hogy az egyének olyan hozzáértő szereplőkké váljanak, akiket az adataikkal, az óriási méretű adathalmazokat kezelő alkalmazásokkal és az adatkormányzással kapcsolatos nagyobb tudatosság és az azok felett gyakorolt nagyobb ellenőrzés jellemez, és akik megértik digitális környezetüket és az azzal járó kockázatokat (például személyre szabás). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Az EGSZB szeretné megakadályozni, hogy a fogyasztók „lekapcsolódjanak”, és pénzügyi szempontból akár ki is rekesztődjenek a digitális készségek vagy eszközök hiánya miatt. Ez nyilvánvaló kockázatot jelent az Európában egyre több idősebb ember számára. |
| --- | --- |

3.7.

4.   Részletes megjegyzések

1. pillér: páneurópai lefedettségű, egyre inkább digitális és azonnali fizetési megoldások;

| 4.1. | Az EGSZB határozottan támogatja az európai pénzforgalmi piac számos saját fejlesztésű, páneurópai fizetési megoldással történő ellátását. Ezeknek a megoldásoknak hozzáadott értéket kell teremteniük a fogyasztók és a vállalkozások mint végfelhasználók számára. Biztosítaniuk kell, hogy az európai piaci szereplők versenyképesebbek legyenek a jelenleg domináló piaci szereplőkkel és a feltörekvő, adott esetben domináns piaci szereplőkkel, például a technológiai óriásvállalatokkal szemben, valamint erősíthetik az euro nemzetközi szerepét. Tekintettel a jelenlegi piaci helyzetre és a bankkártyapiacon a meglévő szolgáltatók jól megalapozott helyzetére, ilyen páneurópai fizetési megoldások létrehozása komoly vállalkozás lenne az európai pénzforgalmi ágazat számára. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Az EGSZB támogatja azt az elgondolást, hogy elemezzék a beszedések egész Európában történő alkalmazásának lehetőségét az üzletekben történő fizetések esetén. Elterjeszthető lenne a Németországban széles körben alkalmazott elektronikus beszedési (ELV) modell. Ez a piacon domináns kártyarendszereket a beszedés (SEPA-beszedés) alapján tenné ki versenynek. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Az azonnali fizetéseken alapuló páneurópai fizetési megoldások fejlesztésének lehetővé tétele érdekében a piaci szereplők számára mindenképpen egyértelműsíteni kell az üzleti modellt. Enélkül nem lehet befektetési döntésekre számítani. Az EGSZB felhívja az Európai Bizottságot, hogy mérsékelje az azonnali fizetések fenntartható üzleti modelljével kapcsolatos jelenlegi bizonytalanságokat. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Az euróban denominált azonnali fizetéseket kínáló és az azonnali SEPA-átutalás (SCT Inst.) rendszerébe regisztrált pénzforgalmi szolgáltatók számát tekintve az utóbbiak lefedettsége már most is jó, különösen az euróövezetben. Azonban az azonnali fizetések teljes lefedettsége még nem valósult meg kielégítően. A piac arra törekszik, hogy egyre több pénzforgalmi szolgáltató csatlakozzon, valamint hogy szélesebb körű lefedettséget és euróban denominált azonnali átutalásokat biztosítson. Az EGSZB támogatja azokat az intézkedéseket, amelyek célja többek között a csatlakozás, az interoperabilitás és az SCT Inst. széles körű használatából eredő egyéb problémák kezelése, beleértve a fogyasztóvédelemmel kapcsolatos kérdéseket is. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Az EGSZB egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy a végfelhasználói megoldásoknak interoperábiliseknek és hozzáférhetőknek kell lenniük, hozzáadott értéket kell képviselniük, és sokféle felhasználó igényeinek kell megfelelniük. Emellett a megfelelő készpénz-helyettesítő fizetési eszközökkel egyenértékű tulajdonságokkal kell rendelkezniük. Az EGSZB úgy véli, hogy elhamarkodott lenne ezen a területen jogalkotási intézkedéseket mérlegelni. Jobb, ha hagyjuk, hogy a piaci szereplők – az aktuális piaci versenytől függően – megfelelő termékeket fejlesszenek ki az ügyfelek számára. Jogalkotási intézkedésekről csak akkor érdemes gondolkodni, ha nem sikerül megfelelő megoldásokat találni. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az EGSZB teljes mértékben egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy biztosítani kell a SEPA-rendelet tagállamok által történő teljeskörű végrehajtását, különösen ha a fizető felek és a kedvezményezettek nem tartják be a 9. cikket (úgynevezett IBAN-szám alapú megkülönböztetés). A 9. cikknek megfelelően az uniós fogyasztók számára biztosítani kell azt, hogy egyetlen fizetési számlát használhassanak euróátutalásokhoz, valamint hogy határokon átnyúló banki euróátutalásokat a SEPA-n belül ugyanolyan egyszerűen hajtsanak végre, mint a saját országukban. Számos szolgáltató azonban még most is elutasítja a nem belföldi IBAN-t használó ügyfelek határokon átnyúló beszedési megbízásait, sőt akár a nem belföldi IBAN-okra irányuló SEPA-átutalásokat is. Ez komoly akadályt jelent az egységes piac előtt, és korlátozza, hogy az ügyfelek hozzáférhessenek a határokon átnyúló szolgáltatásokhoz. Fel kell szólítani a tagállamokat arra, hogy képviseljenek szigorúbb álláspontot e 2014 óta hatályos rendelet végrehajtása érdekében. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Az elektronikus személyazonossági megoldások a digitális szolgáltatások, többek között a pénzügyi szolgáltatások alapvető részét képezik. Az eIDAS az első lépés a nemzetközileg elismert e-azonosító rendszerek határokon átnyúló elismerésének és használatának biztosításában. Egyértelmű azonban, hogy a jelenlegi eIDAS-keret nem elegendő, és nem képes megvalósítani a szükséges eredményeket. Szükség van egy olyan általánosan elfogadott elektronikus személyazonosságra, amelynek alapja a fogyasztók döntése, beleegyezése és a magánéletük teljeskörű tiszteletben tartásának garantálása. Az EGSZB arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy erőfeszítéseit összpontosítsa a meglévő és a kialakulóban lévő e-azonosítási megoldások közötti átjárhatóságra. Az EGSZB szerint a magánszektor és a hatóságok számára – az északi országok példáját követve – több lehetőséget kell biztosítani e-azonosítási megoldások létrehozására, amelyek részben a fizetési műveletek erős ügyfél-hitelesítésének (SCA) végrehajtására használhatók. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | A digitális fizetések széles körű elfogadása elengedhetetlen része a korszerű pénzforgalmi piacnak. Az EGSZB támogatja azokat az intézkedéseket, amelyekkel felmérhető a digitális fizetési eszközök kereskedők általi elfogadásának mértéke, és meg lehet találni a mikéntjét a különösen a kkv-k és a kisebb kereskedők általi elfogadottság növelésének és megkönnyítésének. A társadalom egésze számára létfontosságú a készpénzhez való hozzáférés megőrzése és az elfogadás biztosítása. Ugyanez igaz a digitális fizetési eszközökre is, mivel a fogyasztók számára választási lehetőséget kell biztosítani. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy továbbra is a készpénz a fogyasztók által előnyben részesített fizetési mód az értékesítés helyén és a személyek közötti lakossági tranzakciók során, ahogy arra az Európai Központi Bank nemrég közzétett „SPACE” tanulmánya rámutatott (8). A készpénz jellemzői nagyban különböznek a digitális fizetések jellemzőitől. A készpénz az egyetlen bizalmas fizetési eszköz. A készpénz közpénz, amelyért a központi bank felelős. Ha minden elektromos és elektronikus eszköz működése leállna („digitális koronavírus”), akkor ez az egyetlen fizetési eszköz maradna a gazdaságban. Emellett a készpénz alapvető fontosságú a társadalmi befogadás és bizonyos alapvető szolgáltatásokhoz való hozzáférés szempontjából. Az Európai Bizottságnak és az EKB-nak nagyon alaposan meg kellene vizsgálnia a készpénzhez való hozzáférés és a készpénzelfogadás kérdéseit, szükség esetén megfelelő intézkedéseket hozva. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | A Covid19-válság egyik hozadékaként sok kiskereskedő úgy döntött, hogy (ideiglenesen) nem fogad el készpénzt. Amint azt az Európai Bizottság jelezte, a készpénz a Szerződésekben garantált törvényes fizetőeszköz. A készpénz felhasználásának alakulását a keresletnek kell vezérelnie. A készpénz elfogadásának szabályai országonként eltérőek. Uniós szintű harmonizációra van szükség. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | A folyamatban lévő fejlemények alapján érthető, hogy az EKB tanulmányozza a digitális euro esetleges kibocsátását, és hogy az Európai Bizottság támogatja ezeket az erőfeszítéseket. A digitális euro hatása példátlan hatásokkal is járhat, és bevezetését nagyon körültekintően kell értékelni. Az EGSZB támogatja az EKB által javasolt elveket, konkrétan azt, hogy a digitális eurónak ki kell egészítenie a meglévő jegybanki kötelezettségeket, hogy nem szabad a magánszektort kiszorítania, hogy a magánszektornak szerepet kell játszania a digitális euróval kapcsolatos megoldások terjesztésében, valamint hogy a felhasználói jogokat és kötelezettségeket egyértelműen meg kell határozni. A tranzakciók bizalmas jellegét, amely fontos felhasználói jog, figyelembe kell venni a készpénzéhez hasonló egyéb jellemzők mellett. Ugyanezt a megközelítést kell alkalmazni minden CBDC-vel (központi banki digitális fizetőeszköz) kapcsolatos kezdeményezés esetén az uniós tagállamokban, az eurózónán kívül. |
| --- | --- |

4.11.

2. pillér: A kis értékű fizetések innovatív és versengő piaca

| 4.12. | A pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló második irányelv végrehajtása (9) jelentős vállalkozás volt a fizetési szolgáltató ágazat számára, és még nem teljesen zárult le. A pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló második irányelv két fontos változást vezetett be: az egyik az erős ügyfél-hitelesítés (SCA) volt, a másik pedig a harmadik fél szolgáltatók (TPP) fizetési számlákhoz való hozzáférése. Egyes esetekben, különösen az e-kereskedelmi tranzakciókkal kapcsolatos SCA esetében, a végrehajtás határideje 2020 vége volt. Az EGSZB sürgeti az Európai Bizottságot, hogy a felülvizsgálatra irányuló javaslat előtt vizsgálja meg részletesen a pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló második irányelv hatását. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Az EGSZB támogatja az európai „nyílt pénzügyi szolgáltatási tevékenységre” vonatkozó keretrendszer kiépítését célzó törekvéseket. A nyílt pénzügyi szolgáltatási tevékenység további előnyökhöz juttathatja az európai fogyasztókat, mivel elősegítheti az innovatív és versenyképes pénzügyi ágazatot. Az EGSZB szerint a nyílt pénzügyi szolgáltatási tevékenységre vonatkozó átfogó keretet nem lehet ugyanazokra az elvekre alapítani, mint a pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló második irányelvet, mivel ez az irányelv csak a fizetési számlákkal és a fizetési szolgáltatókkal foglalkozik, és egyoldalú adatmegosztást ír elő a piac részéről. Szükség van az összes pénzügyi szolgáltatóra kiterjedő konkrét szövegre az általános adatvédelmi rendelet (GDPR) elveivel összhangban (10), valamint arra, hogy feltárjuk a különböző ágazatok közötti adatmegosztás kibővítésének lehetőségeit. Az uniós digitális pénzügyi szolgáltatási stratégiáról szóló közlemény (11) szerint az Európai Bizottság 2022 közepén nyújt be ilyen javaslatot. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Az érintés nélküli fizetések egyre gyakoribbá váltak, és fontosak a Covid19-világjárvány jellemezte jelenlegi helyzetben. Az érintés nélküli fizetések maximális összegét a világjárvány első szakaszaiban legtöbb országban megemelték. A megnövelt összeg sok esetben elérte a pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló második irányelv által megengedett maximális összeget (tranzakciónként 50 EUR, összesen 150 EUR), konkrétan a kereskedői közösségek igényeire reagálva. A pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló második irányelv felülvizsgálatának keretében a szóban forgó jogszabály szerinti maximális összegek bármilyen módosítását gondosan fel kell mérni, hogy az egyszerű használat és a biztonsági és felelősségi szempontok egyensúlyban legyenek. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | Az EGSZB egyetért az Európai Bizottsággal abban, hogy a pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló második irányelv felülvizsgálatának keretében a jelenleg nem szabályozott szolgáltatásokból eredő kockázatokról jogszabályban kell rendelkezni. Az említett szolgáltatók, akiknek a tevékenysége a szabályozott fizetési vagy elektronikuspénz-szolgáltatások nyújtásához képest kiegészítő jellegű, a szabályozott kereteken kívül maradnak, habár jelentős piaci szereplőkről van szó. Az EGSZB tisztában van azzal, hogy ezeket abban az esetben, ha nagyon fontosak a piaci dinamika szempontjából, és ha az ügyfelek szerint fizetési szolgáltatást nyújtanak, pénzforgalmi szolgáltatóként is szabályozni és felügyelni kell. Fontos, hogy az érintett piaci szereplőkre megfelelő jogszabályok, felügyelet és felvigyázás vonatkozzon, ami egyenlő versenyfeltételeket biztosít az azonos szolgáltatásokat és tevékenységeket kínálók számára. |
| --- | --- |

4.15.

3. pillér: Hatékony és egymással kölcsönösen átjárható kis értékű fizetési rendszerek és más támogató infrastruktúrák

| 4.16. | Az EGSZB tisztában van azzal hogy biztosítani kell a nyílt és hozzáférhető pénzforgalmi ökoszisztémát” valamint hogy az elszámolások véglegességéről szóló irányelv (SFD) (12) felülvizsgálata során meg kell vizsgálni, hogy a pénzforgalmi intézményeket és az elektronikuspénz-kibocsátó intézményeket érdemes-e bevonni az irányelv hatálya alá. Ezzel közvetlenül hozzáférhetnének olyan fizetési rendszerekhez és infrastruktúrákhoz, mint a TARGET2 és a TARGET azonnali fizetési rendszer (TIPS). Az EGSZB hangsúlyozza, hogy meg kell őrizni a főbb fizetési rendszerek biztonságát és integritását. Ez még fontosabb lesz, ha az irányelv hatályát a pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló második irányelv felülvizsgálata során kiterjesztik olyan piaci szereplőkre, amelyekre jelenleg nem vonatkoznak a jogszabályok, például a műszaki szolgáltatókra. Ez ismét arra mutat rá, hogy minden félnek azonos feltételek mellett, egyenlő versenyfeltételeket biztosítva kell hozzáférést adni. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | Az EGSZB teljes mértékben támogatja az Európai Bizottság azon célkitűzését, hogy javaslatot tegyen olyan jogszabályra, amely tisztességes, észszerű és megkülönböztetésmentes feltételek mellett biztosítja a hozzáférés jogát a fizetési szolgáltatások nyújtásának támogatásához szükségesnek tartott infrastrukturális technológiákhoz. Jelenleg a fizetési szolgáltatások nyújtását támogató egyes fontos technológiák – például az egyes mobileszközökön megtalálható kis hatótávolságú kommunikációs (NFC) antenna – korlátozott hozzáféréssel rendelkeznek. Ez korlátozza a versenyt az érintés nélküli mobilfizetések területén, és arra kényszeríti a bankokat, hogy harmadik félnek pusztán azért fizessenek díjat, hogy a fogyasztók bizonyos technológiát (például az NFC-t) használhassanak a mindennapi fizetésekhez. A bankok által fizetett díjak bizonyos esetekben utólag átháríthatók a fogyasztóra. Noha néhány tagállamban már foglalkoztak ezzel a kérdéssel, fontos ezt európai szinten is szabályozni annak érdekében, hogy minden uniós polgár élvezhesse a fokozott verseny előnyeit ezen a területen, egyenlő versenyfeltételeket lehessen teremteni a pénzforgalmi szolgáltatók számára, és növelni lehessen az érintés nélküli mobilfizetések széleskörű elterjedését. A jogszabályoknak biztosítania kell, hogy minden résztvevőnek ugyanazok legyenek a jogai és kötelezettségei, és ugyanazon engedélyezési és egyéb szabályozási követelmények vonatkozzanak rájuk. |
| --- | --- |

4.17.

4. pillér: Hatékony nemzetközi fizetések, ideértve a hazautalásokat is

| 4.18. | Az EGSZB egyetért azzal, hogy fejleszteni kell a globális határokon átnyúló fizetéseket és az Európai Bizottság által meghatározott tevékenységeket, például a fizetésekre vonatkozó globális nemzetközi szabványok elfogadásának előmozdításával. Ilyen szabvány például a SWIFT GPI (globális pénzforgalmi kezdeményezés) és az ISO20022, amely a határokon átnyúló fizetéseket javítja az érintett banki hálózaton belül. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | A hazautalások továbbra is a legköltségesebb fizetési formát képviselik. Az EGSZB üdvözli azokat a javasolt intézkedéseket, amelyek célja az átutalások globális átlagköltségének 2030-ig 3 % alá történő csökkentése iránti kötelezettségvállalás biztosítása. Arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy vállaljon aktív szerepet a Pénzügyi Stabilitási Tanács határokon átnyúló fizetések fejlesztésére vonatkozó menetrendjében meghatározott, kapcsolódó intézkedések nyomon követésében és ezek támogatásának biztosításában. A díjak aránytalan mértékben károsíthatják a hátrányos anyagi helyzetű személyeket. A verseny és a technológiai fejlődés már segített javítani a határokon átnyúló hazautalások gyorsabb és olcsóbb eszközeihez való hozzáférést, de még sok a tennivaló. Az EU szomszédságában található országokba irányuló vagy onnan érkező hazautalással foglalkozó szolgáltatók számára az uniós alapú pénzforgalmi infrastruktúrához való jobb hozzáférés biztosíthatja a költségcsökkentés alapját. |
| --- | --- |

4.19.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  HL L 119., 2016.5.4., 1. o.

1

(2)  COM(2018) 796 final.

2

(3)  Az EKB szerint 2018-ban az euróövezetben 91 milliárd, az EU-ban 112 milliárd (2017-ben 103 milliárd) készpénzmentes fizetési műveletre került sor.

3

(4)  COM(2020) 591 final.

4

(5)  COM(2020) 595 final.

5

(6)  COM(2020) 593 final.

6

(7)  https://www.ecb.europa.eu/press/key/date/2019/html/ecb.sp191126~5230672c11.en.html.

7

(8)  Study on the payment attitudes of consumers in the euro area (SPACE), 2020. december.

8

(9)  HL L 337., 2015.12.23, 35. o.

9

(10)  HL L 119., 2016.5.4., 1. o.

10

(11)  COM(2020) 591 final.

11

(12)  HL L 166., 1998.6.11, 45. o.

12

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/79 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/79

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Új EKT a kutatás és az innováció szolgálatában

(COM(2020) 628 final)

(2021/C 220/11)

| Előadó: | Paul RÜBIG |
| --- | --- |

Előadó:

Paul RÜBIG

| Felkérés: | Európai Bizottság, 2020.11.11. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.2. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 254/0/4 |

Felkérés:

Európai Bizottság, 2020.11.11.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Egységes piac, termelés és fogyasztás” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.2.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

254/0/4

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) üdvözli az EKT számára kidolgozott új jövőképet és a kapcsolódó program megújítását. Ez nem csupán egy „ilyet már láttunk” változat, hanem egy valódi „új megállapodás” az uniós kutatásról, technológiáról és innovációról (KTI). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB határozottan üdvözli a K+I területén elért eredmények mielőbbi gazdasági hasznosítására helyezett hangsúlyt, amint azt a dokumentum körvonalazza. A méltányos átállás folyamatának védelme az egyik legfontosabb tényező annak biztosításában, hogy a K+I támogassa az EU gazdaságát és foglalkoztatását. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB határozottan kiáll amellett, hogy a kutatás területén új irányításra van szükség az innováció előtt álló adminisztratív és szabályozási akadályok felszámolása érdekében. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB üdvözli, hogy az új EKT-dokumentum összességében összhangban van az ENSZ fenntartható fejlődési céljaival, és támogatja azokat. Miközben elősegíti a reziliensebb európai gazdaságra való átállást, a fenntartható európai gazdaság felé történő elmozdulás során elengedhetetlen az olyan inkluzív fellendülés, amely egyetlen európait sem hagy magára (1). |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az EGSZB hangsúlyozni kívánja a K+F eszközök intelligens kombinálásának fontosságát valamennyi – regionális, nemzeti, uniós és globális – szinten. A kutatás-fejlesztést és az innovációt a nagy uniós strukturális alapok felhasználásával, valamint a K+F-re irányuló közvetlen és közvetett intézkedések (például adózási ösztönzők) útján kell előmozdítani. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az EGSZB a következő kulcsfontosságú ágazatokat és technológiákat javasolja alapvetőnek tekinteni az EU jóléte szempontjából:






  — | digitális üzleti modellek, |
| --- | --- | --- |

1.6.

—

digitális üzleti modellek,

| — | árucikkek és élelmiszerek gyártására szolgáló technológiák, |
| --- | --- |

—

árucikkek és élelmiszerek gyártására szolgáló technológiák,

| — | klinikai kutatás, gyógyszeripar és biotechnológiai ágazat, |
| --- | --- |

—

klinikai kutatás, gyógyszeripar és biotechnológiai ágazat,

| — | űrtechnológiák, |
| --- | --- |

—

űrtechnológiák,

| — | tiszta víz és megfelelő higiénés körülmények. |
| --- | --- |

—

tiszta víz és megfelelő higiénés körülmények.

| 1.7. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a társadalom- és bölcsészettudomány terén végzett kutatás nagyon fontos az EKT-menetrend komplex megújítása szempontjából. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB hangsúlyozni kívánja, hogy az uniós kutatás gyengén teljesít a szabadalmak terén. A világszerte benyújtott szabadalmi bejelentéseken belül nőtt Ázsia részesedése. 2019-ben Ázsia a világ összes szabadalmi bejelentésének 65 %-át nyújtotta be. Európa részesedése visszaesett a szabadalmakból, és ma már csak a világszerte benyújtott szabadalmi bejelentések 11,3 %-áért felel. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Számos tanulmány mutatott rá arra, hogy a vállalkozói kultúra terén az EU elmarad az USA és Ázsia mögött. Foglalkozni kell a vállalkozói kultúrával az oktatásban, többek között a felsőoktatásban is. A vállalkozói kultúrának ezért a teljes folyamat során fontos szerepet kell játszania, az alapkutatásban elért innovációtól kezdve az alkalmazott kutatáson át egészen az új technológia piaci értékesítéséig. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az Európai Innovációs Tanácsot (EIC) és az Európai Innovációs és Technológiai Intézetet (EIT), valamint annak tudományos és innovációs társulásait (TIT) értékes partnereknek tekintik a „kutatás és innováció átültetésének felgyorsításában”, valamint abban, hogy az uniós kutatás és innováció fő irányát az áttörést jelentő innovációkra helyezzék át, amelyek a polgárok és vállalkozások konkrét szükségleteit kezelik, különösen a nagy társadalmi kihívásokkal összefüggésben. Az Európai Innovációs Tanács (EIC) Akcelerátor programja jelentős uniós forrásokat kínál a nagy növekedési potenciállal rendelkező innovatív európai induló vállalkozások számára, míg az Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) értelemszerűen a technológia vezérelte innovációk terén elért kutatási kiválóságra törekszik a tudományos és innovációs társulásaiban; ezért mind az EIC, mind az EIT fontos partnerek a K+I eredmények hasznosításának felgyorsítása tekintetében.-- |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy integrálni kell a tudományos és etikai integritás elvét az emberi egészség károsodásának, a pénzügyi források elvesztésének és a tudományos kudarcok elkerülése érdekében. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | A K+F eredmények innovatív termékekbe és szolgáltatásokba történő átültetésének sebessége terén Európa különösen elmarad az USA és Ázsia mögött. Az EGSZB ezért arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy KTI politikájában egyidejűleg törekedjen a „kiválóság” és a „gyorsaság” megteremtésére. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Az EGSZB azt javasolja, hogy az Európai Bizottság új K+I stratégiájában kiegyensúlyozott portfóliókra törekedjen:






  — | a csúcstechnológiai ipari termelés, valamint a K+F/K+I szolgáltatóipar, |
| --- | --- | --- |

1.13.

—

a csúcstechnológiai ipari termelés, valamint a K+F/K+I szolgáltatóipar,

| — | a piacösztönző innovációk (keresletvezérelt innováció), valamint a technológiavezérelt innovációk terén. |
| --- | --- |

—

a piacösztönző innovációk (keresletvezérelt innováció), valamint a technológiavezérelt innovációk terén.

2.   Általános észrevételek

| 2.1. | Az EGSZB üdvözli, hogy az EKT-menetrendről kialakított új jövőkép és a menetrend megújítása a dokumentum kulcselemeit képezik. A dokumentum így azt bizonyítja, hogy ez nem csupán egy „ilyet már láttunk” változat, hanem valódi „új megállapodás” az uniós kutatásról, technológiáról és innovációról. Az „új megállapodás” egyik kulcsfontosságú eleme az innováció gazdaságra és társadalomra gyakorolt hatásának jelentős növelése. Ezzel az „új megállapodással” a 27 tagú EU határozottan elkötelezte magát amellett, hogy véget vet annak a jelenlegi folyamatnak, hogy az alapkutatásban, valamint az alkalmazott kutatásban a szabadalmi bejelentések, a csúcstechnológiai termékek és szolgáltatások terén Kína és Dél-Korea javára teret veszítsen.- Az „új megállapodás” célja, hogy még jobb oktatásban és képzésben részesítse az európai polgárokat mindenfajta K+F, innováció és vállalkozói készség terén, és ezáltal teljes mértékben felszabadítsa az európai társadalom innovációs erejét. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság megközelítését, hogy növeli az innováció gazdaságra és társadalomra gyakorolt hatását. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a szervezett civil társadalom a társadalmi innováció katalizátora. A civil társadalom részvételére ma nagyobb szükség van, mint korábban bármikor, és igazi társadalmi innovációra csak akkor kerül sor, ha a civil társadalmat is bevonják a kialakításába (2). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ázsia, különösen Kína és Korea, az elmúlt 20 évben jelentősen javította teljesítményét a KTI terén. Kína nemcsak a kutatásra és fejlesztésre fordított kiadásainak részarányát növelte 0,55 %-ról (1995) 2,2 %-ra (2018), hanem az EU-t is felülmúlta a K+F-re fordított teljes költségvetésben, ugyanis 2017-ben 496 milliárd USD-t költött, míg az EU 430 milliárd USD-t. Az EU 2020-as ipari K+F beruházási eredménytáblája szerint 2018 és 2019 között az uniós vállalatok a kutatás-fejlesztést 5,6 %-kal, az amerikai vállalatok 10,8 %-kal, a kínai vállalatok pedig 21,0 %-kal növelték. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Az OECD tudományos, technológiai és ipari eredménytáblájának jelentései többek között azt mutatják, hogy az EU különösen lemaradt a digitális szolgáltató vállalkozások és az úgynevezett áttörést jelentő technológiai tolóerőt képviselő innovációk terén. Az EGSZB kiáll a digitalizáció európai útja mellett, amely kihasználja a lehetőségeket a gazdaság számára, de eközben megvédi a társadalmi értékeket és az alapvető jogokat. A fejlődés európai megközelítése szempontjából kifejezetten üdvözlendő az Európai Bizottság valamennyi kezdeményezésének emberközpontúsága (3). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | A közeljövő egyik fő kihívása, hogy a méltányos átállás folyamatának biztosítása mellett kell előmozdítani az „áttörő jellegű” innovációk kifejlesztését (4). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Az EGSZB teljes mértékben támogatja, hogy egyértelműen a „kettős átállást”, azaz a digitális átállást és a zöld megállapodást helyezzék a középpontba. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Az EGSZB üdvözli a K+I eredmények fenntartható gazdasági tevékenységekbe történő gyors átültetésére irányuló erőfeszítéseket. A méltányos átállási folyamat, azaz a zöldebb/éghajlatbarát Európa és a méltányos digitális jövő felé való átmenet védelme a munkavállalók jogainak és helyzetének tiszteletben tartása mellett a dokumentumban foglaltaknak megfelelően egyik legfontosabb eleme annak, hogy a K+I támogassa a gazdaságot és a foglalkoztatást az EU-ban. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Az EGSZB üdvözli, hogy az új EKT-dokumentum összességében összhangban van a fenntartható fejlődési célokkal, és támogatja azokat. Miközben elősegíti a reziliensebb európai gazdaságra való átállást, a fenntartható európai gazdaság felé történő elmozdulás során elengedhetetlen az olyan inkluzív fellendülés, amely egyetlen európait sem hagy magára (5). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Az EGSZB felhívja a figyelmet annak fontosságára, hogy minden (regionális, nemzeti, uniós) szinten intelligensen ötvözzék a K+F eszközöket. A kutatás-fejlesztést és az innovációt a nagy uniós strukturális alapok felhasználásával, valamint a K+F-re irányuló közvetlen és közvetett intézkedések (például adózási ösztönzők) útján kell előmozdítani. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Európai Kutatási Térség – új kontextus

| 3.1. | Amint arra általános észrevételeinkben rámutattunk, az EGSZB egyértelműen úgy gondolja, hogy ha az EU KTI-stratégiája a szokásos marad, akkor még több teret fog veszíteni a globális KTI-versenyben, különösen Kínával, Koreával és az USA-val szemben. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy integrálni kell a tudományos és etikai integritás elvét az emberi egészség károsodásának, a pénzügyi források elvesztésének és a tudományos kudarcok elkerülése érdekében. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az EGSZB arra bátorítja az Európai Bizottságot, hogy egy „új megállapodást” jelentő KTI-menetrendet alakítson ki az Unió számára. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | A „kutatás és innováció átültetésének felgyorsítása” szempontjából az egyik kulcskérdés a korszerű és hatékonyan irányított K+I infrastruktúra. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Az EGSZB szerint professzionalizálni lehetne ezeknek a K+I infrastruktúráknak a mindennapi irányítását. E drága K+I infrastruktúrák némelyikének hasznosítása viszonylag alacsony szintű: némelyik kihasználtsága alacsonyabb, mint az éves munkaidő 25 %-a. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság „Nyílt tudomány” kezdeményezéseit (EOSC). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Az EGSZB egyetért azzal, hogy a dokumentumban említett technológiák nagyon fontosak, stratégiai szempontból kulcsfontosságúak az EU számára, és a következő kulcsfontosságú technológiák és ágazatok további beillesztését javasolja:






  — | digitális üzleti modellek, |
| --- | --- | --- |

3.7.

—

digitális üzleti modellek,

| — | árucikkek és élelmiszerek gyártására szolgáló technológiák, |
| --- | --- |

—

árucikkek és élelmiszerek gyártására szolgáló technológiák,

| — | klinikai kutatás, gyógyszeripar és biotechnológiai ágazat, |
| --- | --- |

—

klinikai kutatás, gyógyszeripar és biotechnológiai ágazat,

| — | űrtechnológiák, |
| --- | --- |

—

űrtechnológiák,

| — | tiszta víz és megfelelő higiénés körülmények. |
| --- | --- |

—

tiszta víz és megfelelő higiénés körülmények.

| 3.8. | A digitális üzleti modellek jelenleg a világ leggyorsabban növekvő vállalkozásai, és ez az elkövetkező években is folytatódni fog. Elég csak megnézni az e-kereskedelmet (pl. Amazon), az Ipar 4.0-t, az e-bankolást, az e-szerencsejátékot, a digitális közösségi hálózatokat (pl. Facebook), az e-biztonságot stb. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a társadalom- és bölcsészettudomány terén végzett kutatás nagyon fontos az EKT-menetrend komplex megújítása szempontjából. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Az EGSZB megjegyzi, hogy az EU-ban végzett kutatások a szabadalmi eredmények tekintetében elmaradnak. A világszerte benyújtott szabadalmi bejelentéseken belül nőtt Ázsia részesedése. 2019-ben Ázsia a világ összes szabadalmi bejelentésének 65 %-át nyújtotta be. A szabadalmak európai aránya csökkent, és jelenleg a világszerte benyújtott szabadalmi bejelentések 11,3 %-át képviselik |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | További fontos K+I témák közé tartozik (de nem kizárólag) az áruk gyártása (amely mindig is az EU egyik fellegvára volt, és ma is az), az informatika, a szoftverek és a mesterséges intelligencia, valamint a közepes technológiaigényű ágazatok. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Az Unióban a munkahelyek többsége továbbra is közepes technológiaigényű ágazatokban van (ami ennek megfelelően mindig is az EU erőssége volt). Természetesen fontos a csúcstechnológia, de a közepes technológiaigényű ágazatokban is nagy növekedési és munkahelyteremtési potenciál rejlik. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | A koronavírus okozta válság súlyos kihívást jelent az emberiség számára, és minden lehetséges intézkedést meg kell hozni a koronavírus elleni oltások és kezelések kifejlesztése érdekében. A jelenlegi válság egy sor olyan problémára hívta fel a figyelmet, amelyekkel foglalkozni kell ahhoz, hogy a jövőben megelőzhessük a hasonló világjárványokat, nem utolsósorban a természeti világgal és az állatokkal való kapcsolatunkat illetően. Az európai K+I-nek fontos szerepet kell játszania e kérdések azonosításában, kutatásában és megoldásában. Másrészt nem szabad, hogy a válság legyen az egyetlen iránymutatás az EU hosszú távú K+I stratégiájához. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Számos tanulmány mutatott rá arra, hogy a vállalkozói kultúra terén az EU elmarad az USA és Ázsia mögött. Foglalkozni kell a vállalkozói kultúrával az oktatásban, többek között a felsőoktatásban is. A vállalkozói kultúrának ezért a teljes folyamat során fontos szerepet kell játszania, az alapkutatásban elért innovációtól kezdve az alkalmazott kutatáson át egészen az új technológia piaci értékesítéséig. A vállalkozói kultúrának kulcskompetenciává kell válnia minden uniós KTI-ben, és így természetesen az új EKT-ban is. |
| --- | --- |

3.14.

4.   Jövőkép: erősebb Európai Kutatási Térség

| 4.1. | A közlemény több bekezdésben foglalkozik az új közös technológiai ütemtervvel, az új ipari stratégiával és az Európai Bizottság számára legfontosabb jövőbeli technológiákkal. Az EGSZB ismételten rámutat, hogy ezeket a témákat tartani a fenntartható fejlődési célokkal szoros összefüggésben kell vizsgálni. Másképpen megfogalmazva, a K+F-et különösen az új EKT-ban és a közös technológiai ütemtervekben kell előmozdítani, ahol támogatható a fenntartható fejlődési célok 17 területének bármelyike is. Az EGSZB-nek meggyőződése, hogy a valamennyi szinten folytatott konstruktív társadalmi és polgári párbeszéd hozzájárul a stratégia sikeres végrehajtásához. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Az EGSZB üdvözli a kutatás, a technológia és az innováció terén történő együttműködés megerősítését az EU-n belül. Önmagában az EU bármely tagállama egyszerűen túl kicsi ahhoz, hogy a kutatás terén versenyezzen az olyan nagyhatalmakkal, mint az Egyesült Államok vagy Kína. Az egyes tagállamokban nincs meg az a „méretgazdaságosság”, ami nagyon fontos különösen a nagy, áttörést jelentő innovációk esetében. Európa jelentős eredményeket ért el a tudomány és a technológia területén, és a kutatási és fejlesztési tevékenység szerves része az európai gazdaságnak. Európa a legkülönbözőbb tudományterületek, nevezetesen a fizika, a matematika, a kémia és a mérnöki tudományok legismertebb kutatóival büszkélkedhet. Az európai tudományos kutatásokat az ipar, az európai egyetemek és számos tudományos intézmény támogatja. Az európai tudományos kutatás eredményei folyamatosan a világ legjobbjai közé tartoznak. Bár az együttműködés az új termékeket és szolgáltatásokat létrehozó hatékony innováció kulcsfontosságú eleme, a világgazdaságban a verseny az innováció fő mozgatórugója. Az EGSZB ezért kiegyensúlyozott portfólió kialakítását javasolja a tagállamok között, amely egyaránt magában foglalja az együttműködést és a versenyt az EU KTI-re vonatkozó új megállapodása keretében. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Az Európai Innovációs Tanácsot (EIC) és az Európai Innovációs és Technológiai Intézetet (EIT), valamint annak tudományos és innovációs társulásait (TIT) értékes partnereknek tekintik a „kutatás és innováció átültetésének felgyorsításában”, valamint abban, hogy az uniós kutatás és innováció fő irányát az áttörést jelentő innovációkra helyezzék át, amelyek a polgárok és vállalkozások konkrét szükségleteit kezelik, különösen a nagy társadalmi kihívásokkal összefüggésben. |
| --- | --- |

4.3.

5.   A K+I területén elért eredmények gazdasági hasznosítása

| 5.1. | A közlemény kijelenti, hogy „a vállalkozások K+F intenzitását illetően az EU elmarad fő globális versenytársaitól, ami különösen igaz a csúcstechnológiai ágazatokra és az innovatív kkv-k felfuttatására. Mindez negatív hatást gyakorol a termelékenységre és a versenyképességre. [...] A vállalkozásokat, a szolgáltatásokat és a közszférát érintő innovációba való beruházások megvalósítása elengedhetetlen e tendencia visszafordításához, csakúgy mint Európa ipari és technológiai szuverenitásának megerősítéséhez. Az uniós gazdaság zöld és digitális átállásának támogatása érdekében az EU-nak teljes mértékben ki kell használnia kiváló kutatási és innovációs eredményeit.” Az EGSZB egyetért ezzel az állásponttal, de hangsúlyozni kívánja, hogy a digitális átálláshoz különösen felelősségteljes KTI-megközelítésre van szükség. Az EGSZB megismétli, hogy teljes mértékben támogatja a megbízható és emberközpontú mesterséges intelligencia megvalósítását célzó uniós stratégiát, és megismétli a mesterséges intelligencia emberi vezérlésű („human-in-command”) megközelítésére való felhívását, amint arra a mesterséges intelligenciáról szóló 2017-es első véleménye óta rámutatott (6). |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | A K+F eredmények innovatív termékekbe és szolgáltatásokba történő átültetésének sebessége terén Európa különösen elmarad az USA és Ázsia mögött. Az EGSZB ezért arra ösztönzi az Európai Bizottságot, hogy KTI politikájában egyidejűleg törekedjen a „kiválóság” és a „gyorsaság” megteremtésére. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Az EGSZB természetesen elismeri, hogy a közlemény szorgalmazza, hogy a K+I életképes termékekké és innovációs láncba való átültetésre figyelmet kell fordítani. Viszont a dokumentumban javasolt intézkedések és fellépések többsége továbbra is az innovációs lánc bemeneti oldalára összpontosít (felsőoktatás, kutatói életpálya tehetséges emberek számára, több pénz az állami és alapkutatásra stb.). |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Az EGSZB arra bátorítja az Európai Bizottságot, hogy teremtsen megfelelő egyensúlyt a az innovációs lánc bemeneti oldalának előtérbe helyezése és a kimeneti oldal között. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Az EGSZB arra bátorítja az Európai Bizottságot, hogy még jobban ösztönözze a piaci húzóerőt jelentő innovációkat, például a következőkön keresztül:






  — | a vezető felhasználó fogalmának népszerűsítése, |
| --- | --- | --- |

5.5.

—

a vezető felhasználó fogalmának népszerűsítése,

| — | befektetés a szisztematikus társadalmi innovációs tanulmányokba, hogy előre lehessen jelezni az új termékek és szolgáltatások megítélését és elfogadását a korai szakaszban. |
| --- | --- |

—

befektetés a szisztematikus társadalmi innovációs tanulmányokba, hogy előre lehessen jelezni az új termékek és szolgáltatások megítélését és elfogadását a korai szakaszban.

6.   Szolgáltatási szektorok

| 6.1. | Az ipari termelési folyamatok nagymértékben automatizálhatók, így nagyon nagy tételeket tudnak előállítani a munkaerőköltségek kis hányada és globálisan versenyképes termelési költségek mellett, még ha figyelembe vesszük Európa magas órabéreit is. A szolgáltató ágazatok esetében azonban a helyzet összetettebb. A digitális szolgáltatások üzleti modelljei is nagymértékben automatizáltak lehetnek, de az egyéneknek nyújtott szolgáltatások, például a hajvágás, a masszázs stb. nem automatizálhatók. Mindezek miatt az EU-nak tanácsos lenne arra törekednie, hogy az új K+I stratégiájában egy kiegyensúlyozott portfóliót alakítson ki a csúcstechnológiai ipari termelés és a szolgáltató ágazat között. |
| --- | --- |

6.1.

7.   A kutatói életpályára vonatkozó keretrendszer elmélyítése

| 7.1. | Az EGSZB üdvözli a közleményben a technológiai és tudományos kiválóság növelése és a fiatal kutatók mobilitásának javítása érdekében javasolt intézkedéseket, de arra bátorítja az Európai Bizottságot, hogy fokozza a fiatal kutatók és innovátorok vállalkozói szellemének javítására irányuló intézkedéseket. Ez magában foglalná a kutatók jobb karrierlehetőségeit, valamint a magasabb fizetéseket, különösen a pályafutásuk elején álló kutatók számára. Emellett jó eredményekkel kecsegtet az egyetemek és a gazdasági egységek összekapcsolása az innováció piacképes termékekké való átalakításának biztosítása érdekében. Az EGSZB javasolja az uniós kutatók és innovátorok egységes nyilvántartásának létrehozását, amely az uniós kutatók és innovátorok szorosabb összekapcsolása érdekében tartalmazza az alapvető szakmai kutatási adatokat. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Kulcskompetenciák és alapvető innovációs kultúrák, új tanulási és oktatási technológiák, személyre szabott képzés. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.2.1. | Az EGSZB ismételten hangsúlyozni kívánja, hogy nemcsak a kulcsfontosságú stratégiai technológiák bírnak rendkívüli jelentőséggel, hanem a munkavállalók kulcskompetenciái és az összes uniós vállalkozásban megtalálható innovatív kultúrák is nagyon fontosak az EU fellendüléséhez. |
| --- | --- |

7.2.1.

| 7.2.2. | A következő elem különösen fontos az új EKT-menetrend, az új K+I-menetrend és az új európai kutatási és innovációs paktum szempontjából: az innovációs kultúra és a vállalkozói kultúra előmozdítása az uniós vállalkozásokon belül, mind vezetői, mind pedig alkalmazotti szinten, például megfelelő képzések stb. biztosításával a munkavállalók számára. |
| --- | --- |

7.2.2.

8.   A polgárok szerepvállalása

| 8.1. | Az EGSZB egyetért a közleményben megfogalmazott állítással: „A polgárok, a helyi közösségek és a civil társadalom szerepvállalása alapvető jelentőségű ahhoz, hogy az új EKT nagyobb társadalmi hatást érjen el, és fokozza a tudományba vetett bizalmat”. Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság megközelítését, amely azon az elképzelésen alapul, hogy „a kutatószervezeteknek és az iparnak be kell vonniuk a polgárokat a technológiai döntések meghozatalába”. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | A szociális partnereket és a civil társadalmi szervezeteket – például a fogyasztóvédelmi szervezeteket, a nem kormányzati szervezeteket stb. – aktív partnerként be kell vonni az európai kutatási és innovációs folyamatokba és projektekbe, különösen akkor, ha a kutatás hatással van azokra az emberekre vagy ügyekre, amelyeket ezek a szervezetek képviselnek. E partnerek korai szakaszban történő bevonása elősegíti az innovációval kapcsolatos elkötelezettséget, megértést, felelősségvállalást és elfogadást, valamint támogatja a szükséges méltányos átállási folyamatokat, különösen az áttörést jelentő innovációk esetében. Segíteni fogja továbbá a kutatókat abban, hogy megértsék innovációiknak a társadalom egészére gyakorolt hatását, és hogy a folyamat korai szakaszában segítséget kapjanak a lehetséges negatív hatások kezeléséhez. Ezért az EGSZB több tudományágat átfogó megközelítést szorgalmaz bizonyos kutatási területeken olyan esetekben, amikor a hatás a kutatási területek egész sorát érinti. E területek egyike ismét a mesterséges intelligencia, amelynek kutatásához és innovációjához kapcsolódóan az EGSZB a puszta technikai elemen túlmenően a bölcsészettudományok, a jog, a gazdaságtudomány, az etika, a pszichológia stb. bevonását kéri (7). |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | Az EU gazdasága nagyban függ az áruinak és szolgáltatásainak exportjától. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | A technológiai döntéseknek tehát az uniós polgárok árukra és szolgáltatásokra vonatkozó preferenciáin kell alapulniuk, valamint a világ többi 7,8 milliárd emberének preferenciáin is. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy különösen támogassa a K+I-t az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak elérésében. |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | Amint azt általános észrevételeinkben is jeleztük, hatékonyabban kell kommunikálni a kutatás, a technológia és az innováció jelentőségét a politikusoknak, a médiának és a társadalomnak. |
| --- | --- |

8.5.

| 8.6. | Ezért fontos az is, hogy a közleménnyel és az új uniós KTI-stratégiával összefüggésben intelligens eszközöket és stratégiákat dolgozzanak ki a KTI és annak eredményei jelentőségének kommunikálására. |
| --- | --- |

8.6.

9.   Az új EKT irányítása

| 9.1. | Az EGSZB egyetért azzal, hogy egy átlátható nyomon követési rendszerre (EKT-eredménytábla) lesz szükség ahhoz, hogy figyelemmel kísérjék az EU által a globális kutatási, technológiai és innovációs versenyben elért teljesítményt. Az EGSZB amellett foglal állást, hogy a kutatás területén új irányításra van szükség az innováció előtt álló adminisztratív és szabályozási akadályok felszámolása érdekében. |
| --- | --- |

9.1.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  Az EGSZB javaslatai a Covid19-válságot követő helyreállításra és újjáépítésre vonatkozóan: „Az EU-nak azt a vezérelvet kell követnie, amely szerint az Unió egyfajta sorsközösségnek tekintendő” (HL C 311., 2020.9.18., 1. o.), 5.3.1. pont.

1

(2)  Az EGSZB javaslatai a Covid19-válságot követő helyreállításra és újjáépítésre vonatkozóan: „Az EU-nak azt a vezérelvet kell követnie, amely szerint az Unió egyfajta sorsközösségnek tekintendő” (HL C 311., 2020.9.18., 1. o.), 6.8. pont.

2

(3)  HL C 364., 2020.10.28., 101. o.

3

(4)  Clayton M. Christensen, The Innovator's Dilemma – When New Technologies Cause Great Firms to Fail, 2016.

4

The Innovator's Dilemma – When New Technologies Cause Great Firms to Fail

(5)  Az EGSZB javaslatai a Covid19-válságot követő helyreállításra és újjáépítésre vonatkozóan: „Az EU-nak azt a vezérelvet kell követnie, amely szerint az Unió egyfajta sorsközösségnek tekintendő” (HL C 311., 2020.9.18., 1. o.), 5.3.1. pont.

5

(6)  HL C 288., 2017.8.31., 1. o..

6

(7)  HL C 288., 2017.8.31., 1. o..

7

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/86 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/86

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a közösségi növényfajta-oltalmi jogoknak a spárgafajok, valamint a virághagymák, a fásszárú bogyósgyümölcsűek és a fásszárú dísznövények fajcsoportjai tekintetében történő védelméről

(COM(2021) 36 final – 2021/0019 (COD))

(2021/C 220/12)

| Felkérés: | Európai Parlament, 2021.2.11. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 118. és 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Mezőgazdaság, vidékfejlesztés és környezetvédelem” szekció |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 262/0/14 |

Felkérés:

Európai Parlament, 2021.2.11.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 118. és 304. cikke

Illetékes szekció:

„Mezőgazdaság, vidékfejlesztés és környezetvédelem” szekció

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

262/0/14

Mivel az EGSZB megfelelőnek tartja a javaslat tartalmát, és részéről további megjegyzést nem kíván hozzáfűzni, a 2021. március 24-én és 25-én tartott, 559. plenáris ülésén (a 2021. március 24-i ülésnapon) 262 szavazattal, 14 tartózkodás mellett úgy határozott, hogy a javaslattal kapcsolatban támogató véleményt bocsát ki.

Brüsszel, 2021. március 24.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsá elnöke

Christa SCHWENG

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/87 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/87

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az (EU) 2017/2397 irányelvnek a harmadik országbeli bizonyítványok elismerésére vonatkozó átmeneti intézkedések tekintetében történő módosításáról

(COM(2021) 71 final – 2021/0039 (COD))

(2021/C 220/13)

| Felkérés: | az Európai Unió Tanácsa, 2021.2.26.
  Európai Parlament, 2021.3.8. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 91. cikkének (1) bekezdése |
| Illetékes szekció: | „Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció |
| Plenáris ülésen történő elfogadás kelte: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 262/0/14 |

Felkérés:

az Európai Unió Tanácsa, 2021.2.26.

Európai Parlament, 2021.3.8.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 91. cikkének (1) bekezdése

Illetékes szekció:

„Közlekedés, energia, infrastruktúra és információs társadalom” szekció

Plenáris ülésen történő elfogadás kelte:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

262/0/14

Mivel az EGSZB teljes mértékben megfelelőnek tartja a javaslat tartalmát, és részéről további megjegyzést nem kíván hozzáfűzni, a 2021. március 24-én és 25-én tartott, 559. plenáris ülésén (a 2021. március 24-i ülésnapon) 262 szavazattal, 14 tartózkodás mellett úgy határozott, hogy a javaslattal kapcsolatban támogató véleményt bocsát ki.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/88 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/88

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A csatlakozási folyamat javítása – hiteles uniós perspektíva a Nyugat-Balkán számára

(COM(2020) 57 final)

A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv

(COM(2020) 641 final)

A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának: 2020. évi közlemény az EU bővítési politikájáról

(COM(2020) 660 final)

(2021/C 220/14)

| Előadó: | Andrej ZORKO |
| --- | --- |
| Társelőadó: | Ionuţ SIBIAN |

Előadó:

Andrej ZORKO

Társelőadó:

Ionuţ SIBIAN

| Felkérés: | Európai Bizottság, 2020.11.11. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Külkapcsolatok” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.3. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 243/1/10 |

Felkérés:

Európai Bizottság, 2020.11.11.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Illetékes szekció:

„Külkapcsolatok” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.3.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

243/1/10

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az EGSZB üdvözli a 2020-ban az Európai Unió (EU) nyugat-balkáni bővítésével kapcsolatban elfogadott európai bizottsági közleményeket (1), és egyetért azzal, hogy a nyugat-balkáni partnerek uniós integrációja geostratégiai beruházást jelent az egész kontinens békéjébe, stabilitásába, biztonságába és gazdasági növekedésébe. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB egyetért a zágrábi csúcstalálkozó következtetéseivel (2). Ezen a találkozón az EU vezetői megerősítették, hogy az EU eltökélten meg kívánja erősíteni a térséggel való együttműködését, és üdvözölték, hogy a nyugat-balkáni partnerek elkötelezettek a szükséges reformok alapos és határozott végrehajtása iránt. A Nyugat-Balkán Európa szerves részét képezi, és geostratégiai prioritást jelent az EU számára. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB meg van győződve arról, hogy a nemcsak politikai, hanem gazdasági területeket is érintő közös kihívások és problémák kezelése során a szociális partnereknek és más civil társadalmi szervezeteknek (3) nagyobb szerepet kell játszaniuk, és aktívabban részt kell venniük a teljes bővítési folyamatban is. Az Európai Bizottságnak egyértelműbben meg kell határoznia a „legfontosabb érdekelt felek” fogalmát. Végső soron a szervezett civil társadalom jelenti a hidat a politika és az emberek között, és segít nyomon követni, hogy valóban megvalósulnak-e a gyakorlatban olyan alapelvek, mint a szólásszabadság, a jogállamiság, a média függetlensége, az egyenlő bánásmód és a korrupció elleni küzdelem. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság által 2020-ban elfogadott felülvizsgált bővítési módszertant (4). Mivel a felülvizsgálat célja a folyamat hitelesebbé, kiszámíthatóbbá és politikaibbá tétele volt, az Európai Bizottságnak azonnal végre kell azt hajtania Albánia és Észak-Macedónia vonatkozásában, amint a Tanács elfogadja tárgyalási kereteit. Mielőbb tisztáznia kell továbbá, hogy miként igazítható ki a folyamat Montenegró és Szerbia esetében, amelyek már jelezték, hogy készek azt elfogadni. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az EGSZB üdvözli, hogy a tárgyalási fejezeteket tematikus csoportokba rendezik, és hogy minden egyes fejezetről egyszerre nyitják meg a tárgyalásokat. A szigorú feltételek kézzelfogható alkalmazása megkönnyíti az uniós tagjelölt országok számára a reformok útján való előrehaladást. Az EGSZB különösképpen elégedett az „Alapvető jogok” fejezet fontosságának hangsúlyozásával és azzal a ténnyel is, hogy az e területen elért haladás határozza meg a tárgyalások általános ütemét. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az EGSZB üdvözli a csatlakozási folyamat megerősítésére irányuló európai bizottsági javaslatokat és azt, hogy a Tanács zöld utat adott az Albániával és Észak-Macedóniával folytatandó csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez (5). Ugyanakkor sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a folyamatot ismét blokkolták, és arra kéri az EU-t, hogy hiteles partnerként lépjen fel, és mihamarabb szüntesse meg azokat az akadályokat, amelyek gátolják a tárgyalások megkezdését. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB értékeli azt, ahogyan az Európai Bizottság kiemelt jelentőséget tulajdonít az összes érdekelt fél közötti bizalom kiépítésének, valamint gondoskodik arról, hogy a csatlakozási folyamat a kölcsönös bizalmon és egyértelmű, közös kötelezettségvállalásokon alapuljon, mivel az így tud mindkét fél szemében ismét hitelessé válni, és így lehet a benne rejlő lehetőségeket teljeskörűen megvalósítani. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Tekintettel arra, hogy a tagállamok nehézségekbe ütköznek a bővítéssel kapcsolatos egyhangú döntéshozatal során, az EGSZB úgy véli, hogy a Tanácsnak ismét foglalkoznia kell a minősített többségi szavazás bevezetésének lehetőségével, legalábbis az uniós csatlakozási folyamat valamennyi köztes szakaszában (6). Ez – az új módszertan célkitűzésének megfelelően – erőteljes politikai szerepet biztosítana a tagállamoknak, ugyanakkor megakadályozná a tagállamokat abban is, hogy meghiúsítsák az éppen zajló folyamatot, márpedig jelenleg pontosan ez veszélyezteti a bővítés iránti bizalmat és gyengítheti a szakpolitika átalakító erejét. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | A bővítés iránti bizalom helyreállítása és az EU régióbeli természetes szövetségeseivel való kapcsolattartási módjainak a megerősítése tekintetében az EGSZB meggyőződése az, hogy az EU-nak lehetővé kell tennie a nyugat-balkáni politikai vezetők és állampolgárok számára, hogy konzultatív alapon csatlakozzanak az Európa jövőjéről szóló konferencia kapcsán folytatott tevékenységekhez és vitákhoz. Ezáltal az EU a 2000-es évek elején működő Európai Konventtel kapcsolatos eljárás precedensére alapozna (7). |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB-nek szilárd meggyőződése, hogy az EU-nak be kell ruháznia a horizontális civil társadalmi struktúrák fejlesztésébe is, azáltal, hogy a nyugat-balkáni szociális partnereknek és civil szervezeteknek szaktudást, technikai támogatást, valamint regionális és nemzetközi hálózatépítési lehetőségeket biztosít, nem utolsósorban annak biztosítása érdekében, hogy azok aktívabb szerepet játszhassanak a bővítési folyamatban. A nyugat-balkáni politikai elit átláthatóságának és elszámoltathatóságának ellenőrzése érdekében az EU-nak rendszeresen „árnyékjelentéseket” kell készíttetnie a demokrácia helyzetéről a régió civil szervezeteivel (8). |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az uniós és a nemzeti finanszírozás prioritásai között fenn kell tartani a civil szervezetek nemzeti kapacitásának kiépítését és a regionális együttműködés megkönnyítését, valamint a szakértelem cseréjét. Ezenkívül a szociális partnerek és más civil szervezetek közötti kölcsönös elismerés és együttműködés elengedhetetlen a reformmenetrend kapcsán a régióban felmerülő kihívások megoldása és az EU bővítési folyamatának előrehaladása szempontjából. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Az EGSZB értékelése szerint ahhoz, hogy a nyugat-balkáni partnerek csillapítani tudják a világjárvány okozta sokkot, és újraindítsák az EU-val való gazdasági és társadalmi konvergenciát, az EU támogatásának nagyvonalúnak kell lennie, és túl kell mutatnia az uniós programokhoz való hozzáférésen. Az Európai Strukturális és Beruházási Alapok nyugat-balkáni partnerek előtt (például az infrastrukturális projektek támogatása érdekében) történő fokozatos megnyitása, az EU pénzügyi stabilitási mechanizmusainak kiterjesztése, a közös agrárpolitikában való részvétel lehetővé tétele a régió számára vagy a cirkulációs migráció elősegítése egytől-egyig komoly megfontolást igénylő elképzelések (9). |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Az EGSZB üdvözli az európai zöld megállapodást (10), amely a Nyugat-Balkánra vonatkozóan konkrét célkitűzéseket tartalmaz, valamint A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv című dokumentumhoz csatolt, a Nyugat-Balkánra vonatkozó zöld menetrend végrehajtására vonatkozó iránymutatásokat (11). Arra kéri a régióbeli partnereket, hogy működjenek együtt az EU-val zöld politikák 2030-ig történő elfogadásában és a klímasemlegesség 2050-ig történő elérésében. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Az EGSZB azt szeretné, hogy a következő országjelentések egyértelmű struktúra szerint épüljenek fel annak figyelemmel kísérése tekintetében, hogy a nyugat-balkáni kormányok miként kezelik a civil társadalmat. Ez a vizsgálat nyújt majd alapot ahhoz, hogy olyan politikai válaszokkal lehessen szolgálni, amelyek értelmében a visszalépés következményekkel, az előrelépés viszont konkrét előnyökkel jár. Ez végső soron megerősíti a Nyugat-Balkán felé irányuló bővítési politika hitelességét és átalakító erejét. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Az EGSZB ismét arra kéri az uniós intézményeket és a nyugat-balkáni kormányokat, hogy gondoskodjanak a szociális partnerek általános kapacitásainak megerősítéséről, ugyanakkor teljes mértékben szavatolják függetlenségüket. A működőképes szociális párbeszédnek az uniós csatlakozási tárgyalások fontos elemét kell képeznie. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy valamennyi vonatkozó jogalkotási javaslatról, illetve a stratégiai dokumentumok kidolgozásának minden szakaszában rendszeresebben és időben konzultálni kell a szociális partnerekkel (12). |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Az EGSZB azt kéri, hogy közvetlenül a rendszeres EU–Nyugat-Balkán csúcstalálkozók előtt vagy azok kísérő rendezvényeként szervezzenek magas szintű civil társadalmi konferenciákat vagy fórumokat annak érdekében, hogy a civil társadalom is kifejthesse észrevételeit a csúcstalálkozókon tárgyalt témákkal kapcsolatban (13). Az ilyen konzultációk elengedhetetlenek ahhoz, hogy objektív, alulról felfelé történő módon nyomon lehessen követni a tárgyalási folyamat előrehaladását. Az EGSZB szerepet játszhatna ezeken a rendezvényeken. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Az EGSZB ismét hangsúlyozza azokat az ajánlásokat, amelyeket a „Külkapcsolatok” (REX) szekciója fogalmazott meg a 2020. május 6-i EU–Nyugat-Balkán csúcstalálkozóhoz való hozzájárulásként (14), illetve utal a 2020. szeptember 18-án elfogadott, A civil társadalom hozzájárulása a Nyugat-Balkán zöld menetrendjéhez és fenntartható fejlődéséhez az uniós csatlakozási folyamat részeként című közelmúltbeli véleményére (15) (16). |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | Az EGSZB arra kéri az EU Tanácsának soros portugál elnökségét és különösen a soron következő szlovén elnökséget, hogy a Nyugat-Balkánnal kapcsolatos bővítési politikát tartsa kiemelt helyen az EU 2021. évi napirendjében. |
| --- | --- |

1.18.

2.   Fontos az EU Nyugat-Balkán felé történő bővítése

| 2.1. | A hiteles csatlakozási perspektíva a régió – amely ironikus módon eleve egy földrajzi enklávé az EU-n belül, hiszen tagállamok veszik körül – átalakulásának fő ösztönzője és hajtóereje, amely erősíti kollektív biztonságunkat és jólétünket. Kulcsfontosságú eszköz a demokrácia, a jogállamiság és az alapvető jogok tiszteletben tartásának előmozdításához, amelyek a gazdasági integráció fő hajtóerejét, valamint a regionális megbékélés és stabilitás megszilárdításának nélkülözhetetlen alapját jelentik. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | E politika fenntartása és javítása épp ezért elengedhetetlen az EU hitelessége, sikere, valamint a régióban és azon túl érvényesítendő uniós befolyás szempontjából – különösen a kiélezett geopolitikai verseny idején. Ha az EU prioritási listáján lejjebb helyezzük a bővítést, vagy ha a folyamat lelassul, más olyan szereplők, amelyek rendszerint nem osztoznak az EU demokratikus törekvéseiben, nevezetesen Oroszország és Kína, könnyebben tevékenykedhetnek a Balkánon, és közeledhetnek Szerbia, Montenegró és Bosznia-Hercegovina, illetve más országok felé, amint az a jelenlegi világjárvány idején is bebizonyosodott. A szóban forgó külföldi hatalmak meghiúsíthatják a kontinens biztonságának garantálása érdekében tett uniós erőfeszítéseket. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Korunk olyan kihívásai, mint a globalizáció, az elöregedő társadalmak, a migráció, az éghajlatváltozás, a társadalmi egyenlőtlenségek, a terrorizmus, a radikalizálódás, a szervezett bűnözés, a kibertámadások és a Covid19, mind azt bizonyítják, hogy az EU-nak és a Nyugat-Balkán térségének nemcsak az érdekei hasonlóak, hanem egyre inkább a problémái is. Stratégiai, politikai és gazdasági értelemben tehát az EU és a Nyugat-Balkán egy hajóban evez. Ez az egymásrautaltság közös cselekvésre késztet, ha a cél a mai összetett és kiszámíthatatlan világban való sikeres boldogulás (17). |
| --- | --- |

2.3.

3.   Az EU ereje a hitelességében rejlik

| 3.1. | Egy 2020-ban elvégzett Ipsos-közvéleménykutatás (18) szerint a régió közvéleménye továbbra is elsöprő mértékben támogatja az EU-tagságot (átlagosan 82,5 %). Valószínű, hogy a nyugat-balkáni országokban élő emberek azért támogatják továbbra is az uniós integrációt, mert úgy látják, hogy ez lehetőséget kínál országaik kormányzásának és gazdasági teljesítményének régóta szükséges megváltoztatására. Az emberek pozitívan értékelik az EU szerepét a nemzetpolitikai (39,7 %) és a gazdasági (40,3 %) reformokban. Sőt az is elképzelhető, hogy a nyugat-balkáni közvélemény az EU-t a szabad munkavállalással és utazással, emellett pedig a békével és a biztonsággal azonosítja. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Az EGSZB elégedettségének ad hangot azzal kapcsolatban, hogy az EU példátlan szolidaritást tanúsított a Nyugat-Balkán felé a Covid19-világjárvány idején, többek között azáltal, hogy hozzáférést biztosított a régió országai számára olyan uniós eszközökhöz és platformokhoz – lehetővé téve számukra az ezekben való részvételt –, amelyek általában csak uniós tagállamok előtt állnak nyitva (ilyen például az Egészségügyi Biztonsági Bizottság, az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) és a közös közbeszerzési megállapodás). Reméli, hogy a világjárványt követő időszakban is bevonják majd ezeket az országokat az uniós szakpolitikákba és eszközökbe. Az EGSZB ugyanakkor aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az EU nem képes biztosítani a Nyugat-Balkán számára a sürgősen szükséges Covid19-oltóanyagokat, ami negatív hatással lehet arra, hogy milyen kép alakul ki az EU-ról a régió közvéleményében. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az említett Ipsos-felmérés (2020) szerint azonban a régió válaszadóinak 52,1 %-a elégedetlen országa uniós csatlakozás felé történő előrehaladásával és különösen a folyamat lassúságával. A Nyugat-Balkánon egyre több polgár gondolja úgy, hogy országa soha nem fog csatlakozni az EU-hoz, és aggasztja, hogy „az EU nem akar bennünket”. Bosznia és Hercegovinában a válaszadók több mint 44,9 %-a, Szerbiában 42 %-a, Észak-Macedóniában 40,5 %-a, Albániában pedig 36,8 %-a arra számít, hogy országa csak 2040 után, vagy akár soha nem lesz uniós tagállam (19). Ez arra utal, hogy a régióban az EU jelenleg magas szintű lakossági támogatottsága valószínűleg csak addig tartható fenn, amíg a csatlakozási kilátások hitelesnek bizonyulnak. Lassan végéhez közeledik az az idő, amíg az EU egyértelműnek veheti az Európa-párti hangulatot a nyugat-balkáni partnerek részéről. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Az EGSZB rámutat arra, hogy az Európai Parlament politikai pártjai, az uniós tagállamok kormányai és az uniós intézmények sokféle álláspontja nem mindig igazodik egymáshoz, és ez következetlen és zavaros üzeneteket küldhet a régiónak. Az EGSZB meg van győződve arról, hogy nagyobb belső kohézióra van szükség a tagállamokban a bővítési politika kialakításában részt vevő különböző szereplők között, hogy egyetlen, egységes véleményt képviselhessenek. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Az olyan uniós intézményeknek, mint az Európai Bizottság és az Európai Parlament (EP), megfelelőbben kell kommunikálniuk, és szorosabban együtt kell működniük a tagállamokkal az elért eredmények értékelése és a nyugat-balkáni partnereknek nyújtott segítség és stratégia kidolgozása során. Az Európai Bizottságnak szorosabb kétoldalú kapcsolatokat kell kialakítania a tagállamokkal, például találkozókat szervezve a külügyminisztériumokkal és a nemzeti parlamentekkel a bővítés megvitatása céljából, és jobban össze kell hangolnia a munkáját más uniós szintű és regionális szereplőkkel (például az Európai Külügyi Szolgálattal, a Tanáccsal, az EP-vel, az EGSZB-vel, a Régiók Bizottságával és a Regionális Együttműködési Tanáccsal), valamint a civil társadalommal. Az EP-nek továbbá ösztönöznie kell az EU-n belüli nemzeti parlamentekkel és az ezek körében folytatott együttműködés javítását a Nyugat-Balkán európaivá válásának elősegítése érdekében (20). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Az EGSZB egyetért az Európai Bizottság azon következtetésével (21), hogy nagyobb hangsúlyt kell fektetni a folyamat politikai jellegére, és biztosítani kell a magas szintű irányítást és az együttműködést az uniós tagállamok részéről. Az EGSZB hangsúlyozza továbbá, hogy elengedhetetlen, hogy a szóban forgó erősebb politikai iránymutatás és együttműködés konstruktív és előnyös legyen, valamint hogy rendkívül fontos a hatékony segítségnyújtás. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Az EGSZB-nek meggyőződése, hogy a nyugat-balkáni bővítési folyamat iránti uniós támogatásnak és elkötelezettségnek határozottnak és láthatónak kell lennie. Mindenekelőtt biztosítani kell, hogy megfelelően közzétegyék a végrehajtott reformok eredményeit, és hogy e reformok következtében javuljon az emberek életminősége. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Az Európai Bizottságnak fokoznia és diverzifikálnia kell a bővítéssel kapcsolatos kommunikációs erőfeszítéseit az uniós tagállamokban és a régióban a helyi irodák és küldöttségek útján, illetve a helyi érdekelt feleket és szociális partnereket is bevonó kezdeményezések révén is. A nyugat-balkáni partnerek nagyfokú uniós támogatásáról, valamint az európai integráció költségeiről és előnyeiről szóló megbízható kommunikáció általában attól is függ, hogy a régióban működik-e szabad és életképes média. Ezért az Európai Bizottságnak ragaszkodnia kell ahhoz, hogy a nyugat-balkáni partnerek tiszteletben tartsák a média szabadságát, és be kell ruháznia az ágazat fejlesztésébe és fenntarthatóságába. |
| --- | --- |

3.8.

4.   A régió demokratikus konszolidációja nem lehet kérdés

| 4.1. | Az Ipsos közvélemény-kutatásából (2020) az derül ki, hogy az emberek elégedetlenségének középpontjában a nemzeti politikusok és intézmények állnak. A régió minden részét képviselő válaszadók kétségbe vonják, hogy vezetőik valóban elkötelezettek-e az EU integrációs menetrendje mellett, és kritikával illetik korrupt és működésképtelen állami intézményeiket (22). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Láthatólag sem a demokratikus alkotmányok elfogadásával, sem az EU szigorú demokratikus feltételrendszerével nem sikerült felülkerekedni a Nyugat-Balkánon jellemző informális hatalmi struktúrákon, a foglyul ejtett államon és a protekciókon, hanem az utóbbiak inkább megszilárdultak az előzőeknek köszönhetően (23). A gyenge demokratikus intézmények és az autoriter nyugat-balkáni vezetők térnyerése csökkentheti ezekben az országokban a jogállamiság normáit, az igazságszolgáltatás függetlenségét és a média szabadságát. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Az EU-nak nem szabad engedményeket tennie a régió politikusai felé, akik egyértelműen semmibe veszik a demokrácia iránti elkötelezettségüket. A régióval kapcsolatos 2018. évi európai bizottsági stratégiában (24) emlegetett „foglyul ejtett állam” bírálata, illetve a különböző országokra vonatkozó éves jelentésekben szereplő kritikák sokat vesztenek a jelentőségükből, ha az uniós tisztviselők vagy a Nyugat-Balkánra utazó tagállami politikusok nem mondják ugyanezt (25). Ha a demokratikus vívmányok nincsenek hatással a hatalmi monopóliumokra, a pártszerveződésre és a versenyre vagy az informális gyakorlatokra, akkor a nyugat-balkáni politikusok nemigen foglalkoznak az európai demokratikus követelményekkel, hiszen éppen azok figyelmen kívül hagyása tartja fenn a hatalmukat. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Nagymértékben megerősödne azoknak az erőfeszítéseknek a hatása, amelyeket a csatlakozási folyamat révén az uniós intézmények tesznek a nyugat-balkáni demokrácia minőségének javítására, ha a jelenlegi tagállamokban zajló demokratikus reformokat megvitatnák az uniós tagjelöltekkel, és együtt foglalkoznának ezekkel a kérdésekkel. A nyugat-balkáni tagjelöltek esetében alkalmazott sokéves szigorú demokratikus feltételrendszer rengeteg tudást és gyakorlati tapasztalatot adott azzal kapcsolatban, hogy mi segíti és mi nem segíti elő a belső kormányzási reformok elindítását. A nyugat-balkáni partnerek ezzel hozzájárulhatnak az EU által a jogállamiság, a médiaszabadság és a civil társadalom védelméről folytatott vitákhoz, például az Európa jövőjéről szóló konferencia keretében (26). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Az EU-nak azt is tudomásul kell vennie, hogy ha a Tanács folytatja azt az egyre többször alkalmazott gyakorlatot, hogy egy régió kézzelfogható előrehaladása ellenére is visszatartja az ígért jutalmakat, akkor a régió politikusai egyre kevésbé lesznek motiváltak az uniós reformmenetrend végrehajtására, ez pedig azzal a kockázattal jár, hogy még a régió leginkább reformra és konszenzusra törekvő politikai vezetői is elvesznek az EU számára. |
| --- | --- |

4.5.

5.   Sérülékeny társadalmi-gazdasági helyzet

| 5.1. | Az EGSZB üdvözli továbbá annak a gazdasági és beruházási tervnek (27) az elfogadását, amelynek célja a hosszú távú fellendülés ösztönzése, a gazdasági növekedés fellendítése és az európai csatlakozás felé vezető úton való további haladáshoz szükséges reformok támogatása, beleértve a nyugat-balkáni partnerek közelítését az Európai Unió egységes piacához. Célja a régió kihasználatlan gazdasági potenciáljának és a régión belüli gazdasági együttműködésben és kereskedelemben rejlő jelentős lehetőségeknek a kiaknázása. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Az EGSZB meg van győződve arról, hogy az Európai Bizottság valamennyi lépése nagyon kedvező, és várhatóan lendületet ad a politikának; a valóságban azonban a helyzet még mindig kihívást jelent (az EU bővítési politikájáról szóló legújabb európai bizottsági közlemény és az éves országjelentések jól tükrözik a fennálló problémákat (28)). |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | A Covid19-világjárvány egyértelműen komoly megrázkódtatásokat okozott az áruk és szolgáltatások kereslete és kínálata, a termelés csökkenése, a növekvő munkanélküliség és az egyre növekvő társadalmi szorongások szempontjából. A régió azonban a koronavírus-válság előtt is gazdasági problémákkal küzdött. A 2008-as pénzügyi, gazdasági és társadalmi válság óta az EU-hoz való gazdasági és társadalmi felzárkózás folyamata az egy főre eső GDP tekintetében nagyon lassú vagy nem is beszélhetünk ilyenről. Mivel a nyugat-balkáni állampolgárok nem képesek felgyorsítani a gazdasági fejlődést a strukturális problémák, például az állami és magánberuházások hiánya vagy a gyorsan elöregedő népesség korrigálásával, tehetetlenül néznek szembe a jövőbeli kilátástalan nélkülözéssel. A világjárvány tovább súlyosbította ezeket a társadalmi-gazdasági problémákat, és azzal a kockázattal jár, hogy Európa közepén ténylegesen egy alulfejlett enklávé jön létre (29). |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a fokozott gazdasági együttműködésnek és a régión belüli kereskedelemnek hozzá kell járulnia a tisztességes, biztonságos és minőségi munkahelyek létrehozásához és a társadalmi különbségek csökkentéséhez, és nem szabad tisztességtelen versenyen és társadalmi dömpingen alapulnia. Ebben az értelemben az EU-nak nagyobb pénzügyi és technikai támogatást kell nyújtania a regionális gazdasági térség, illetve a Nyugat-Balkán összeköttetés-fejlesztési programja számára, hogy ösztönözni lehessen a kereskedelem liberalizálását és integrációját a régióban (30), illetve hogy el lehessen kerülni, hogy a térség EU-n kívüli államoktól váljon függővé. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | A nyugat-balkáni partnereknek fontos kihasználatlan gazdasági potenciáljuk és komoly lehetőségük van a régión belüli gazdasági együttműködés és kereskedelem terén. A növekedés, munkahelyteremtés és a jövedelmek utóbbi években tapasztalt növekedése ellenére az országok továbbra is lemaradásban vannak gazdasági struktúrájuk megreformálása és versenyképességük javítása terén. Esetükben még mindig magas a munkanélküliség (különösen a fiatalok körében), jelentős a strukturális munkaerőhiány, állandósult az informális gazdaság, a képzett munkaerő elvándorlása, a nők alacsony munkaerőpiaci részvétele és alacsony az innováció mértéke (31). Az EGSZB javasolja, hogy az uniós tagságra vonatkozó feltételek teljesítésének értékelésekor vegyék fontolóra a szociális jogok európai pillérében foglalt elvek alkalmazását (32). |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Az EGSZB úgy véli, hogy nagyon fontos javítani a régió oktatási és képzési rendszereinek minőségét és szerepét, továbbá elengedhetetlen a munkáltatók és az oktatási intézmények közötti kapcsolatok megerősítése. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | A befektetési környezet továbbra is javarészt változatlan, és jellemző rá a gyenge lábakon álló jogállamiság, az állami támogatási szabályok nem megfelelő érvényesítése, az állandósult szürkegazdaság, a vállalkozások rossz hozzáférése a finanszírozási eszközökhöz, valamint a regionális integráció és konnektivitás alacsony szintje. Az állam gazdasági beavatkozása nem csökken. Az infrastruktúra korszerűsítése valóban fontos, ezért a vonatkozó beruházási projekteket egyedi projektcsatornákon keresztül, az EU-val közösen megállapított prioritásoknak megfelelően kell kivitelezni. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Az EGSZB emlékeztet arra, hogy a Nyugat-Balkán rendkívül érzékeny az éghajlatváltozás hatásaira, amelyek károsak az általános egészségi állapotra és a gazdaságra nézve, és sürgős fellépésre van szükség a polgárok, különösen pedig a gyermekek és a fiatalok életminőségének javítása érdekében. Ez egy zöldebb modellre történő méltányos átállás révén valósulhat meg, szem előtt tartva azt az elvet, hogy senkit sem szabad magára hagyni (33). A nyugat-balkáni éghajlatváltozással kapcsolatban számos aggasztó tendencia figyelhető meg, ilyen például a szilárd fosszilis tüzelőanyagoktól való nagy függőség. De rengeteg lehetőség is kínálkozik, amelyek például a megújuló energiában és a gazdag biológiai sokféleségben rejlenek. A Nyugat-Balkán zöld megállapodásba történő bevonásának fontosságát és szükségességét nemcsak az indokolja, hogy az éghajlatváltozás nem ismer nemzeti vagy fizikai határokat, hanem az is, hogy a megállapodás fontos az emberek jólléte és egészsége szempontjából, és kézzelfogható hasznot nyújt az EU részéről a nyugat-balkáni polgárok számára (34). |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | Az EU-nak meg kell határoznia a nyugat-balkáni partnerek gazdaságát ösztönző kulcsfontosságú ágazatokat, és be kell ruháznia ezekbe, ideértve a kkv-kat és az agrár-élelmiszeripari ágazatot is. Az EU-nak azt is biztosítania kell, hogy a régióra vonatkozó előírások ne fojtsák el a szóban forgó ágazatok fejlődését olyan intézkedésekkel, amelyek jelenleg túl korlátozóak a Nyugat-Balkán számára. Ehelyett a korlátokat az ezekben az országokban elért eredményeknek megfelelően kell beállítani, és lehetővé kell tenni a növekedés megvalósulását. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | Noha az EGSZB üdvözli az EU által a nyugat-balkáni polgárok és vállalkozások érdekében mozgósított 3,3 milliárd EUR összegű pénzügyi csomagot, biztosítani kell, hogy ezt a pénzt megfelelően eljuttassák a kedvezményezettekhez, és hogy – a kapcsolódó indokolásnak megfelelően – a beruházás előnyeit az emberek valóban ki is használhassák. Az EGSZB úgy véli, hogy a Covid19-válságból való kilábalás keretében támogatni kell a régió gazdasági és társadalmi kohézióját, valamint a zöld politikákat, és a zöld átmenetnek egy átfogó és előremutató helyreállítási terv szerves részét kell képeznie a Nyugat-Balkánon. |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | Az EGSZB szerint az, ha a szociális partnerek – többek között a kollektív tárgyalások ösztönzése révén –, valamint más civil szervezetek aktívan részt vesznek a gazdasági, társadalmi és egyéb reformok megtervezésében és végrehajtásában, jelentősen hozzájárulhat a gazdasági és társadalmi konvergencia fokozásához, különösen a Covid19-világjárvány után. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Üdvözöljük, hogy az Európai Bizottság szorgalmazza a pénzeszközök felhasználásának és a reformok végrehajtásának átláthatóságát, de nem egyértelmű, hogy az Európai Bizottság a civil társadalmat a „legfontosabb érdekelt felek” közé sorolja-e. A civil társadalmat sajnos tulajdonképpen alig említik meg az Európai Bizottság Nyugat-Balkánról szóló 2020. évi közleményeiben. |
| --- | --- |

5.12.

6.   Regionális együttműködés

| 6.1. | Az EGSZB szerint a regionális integráció kulcsfontosságú tényező a nyugat-balkáni életszínvonal növelésében. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | A 2019-es poznańi nyugat-balkáni csúcstalálkozó és az Európai Unió és a nyugat-balkáni partnerek közötti 2020. májusi zágrábi csúcstalálkozó egyaránt lehetőséget jelentett a régió vezetőinek, hogy megállapodjanak az ambiciózus zöld és digitális átalakulás és a konnektivitás minden dimenzióra – közlekedésre, energetikára, digitális és emberek közötti kapcsolatokra – kiterjedő fejlesztésének folytatásáról. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Az EGSZB egyetért azzal, hogy a zöld megállapodás, a gazdasági és beruházási terv, a gazdasági szerkezetátalakítási erőfeszítések, az idegenforgalomba és az energiába történő beruházások, valamint a digitális átalakulás rendkívül fontosak a régió fejlődése és stabilitása szempontjából. Rámutat azonban arra, hogy minőségi és tisztességes munkahelyeket kell biztosítani, amelyek lehetővé teszik a munkavállalók biztonságos munkavégzését, szavatolják a munkavállalók gazdasági és társadalmi biztonságát, és előnyökkel járnak az emberek számára. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Az EGSZB úgy véli, hogy különös figyelmet kell fordítani a versenyképességre, az inkluzív növekedésre, az életszínvonalra, a fenntartható fejlődésre, az összeköttetésekre és a digitális átállásra a Nyugat-Balkánon. A vállalkozói kapacitás és az innováció szintén nélkülözhetetlen a régió és a helyi gazdaság fellendüléséhez. Ezért az EGSZB azt ajánlja, hogy nagyobb mértékben használják az EU előcsatlakozási alapjait a régióban az induló vállalkozások támogatására, a vállalkozói képzések megkönnyítésére és az intelligens gazdasági stratégiák fejlesztésére, valamint a szükséges infrastruktúrába történő beruházásokra. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | A környezetvédelmi politika területén az EU a fosszilis energiaforrások fokozatos megszüntetésére és azok megújuló energiaforrásokkal való felváltására összpontosít. Ezzel szemben a nyugat-balkáni partnerek, különösen Szerbia, kínai kölcsönöket fogadtak el új hőerőművek építéséhez, amelyek olcsó, nem hatékony szénnel működnek úgy, hogy környezeti hatásvizsgálatok elvégzésére nem került sor (35). Ennek eredményeként Belgrád, Szkopje és Szarajevó folyamatosan a világ legszennyezettebb városa címért versenyeznek a hideg téli hónapokban, amikor az energiafogyasztás megnő (36). Joggal feltételezhetjük, hogy ha a régiót bevonjuk – akár az Európa jövőjéről szóló konferencia keretében – a zöld átállás alakítását célzó uniós erőfeszítésekbe, akkor elképzelhetetlenek lesznek az ilyen projektek (37). |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Az EGSZB üdvözli, hogy a poznańi nyugat-balkáni csúcstalálkozón jóváhagyták a felsőoktatási képesítések elismeréséről szóló nyilatkozatot, amely meghatározta a felsőoktatási képesítések és a külföldi tanulmányi időszakok automatikus elismerésének modelljét, mindazonáltal szükségesnek tartja az erőfeszítések fokozását a szakmai képesítések kölcsönös elismerésének előmozdítása céljából, az integráltabb munkaerőpiac létrehozása és a régió fiataljai számára égetően szükséges esélyek biztosítása érdekében. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Az EGSZB hangsúlyozza az uniós tagállamok és a nyugat-balkáni partnerek közötti fokozott együttműködés és határokon átnyúló partnerség előmozdításának fontosságát, nemcsak a kormányok szintjén, hanem regionális és helyi szinten, valamint a szervezett civil társadalom szintjén is (38). |
| --- | --- |

6.7.

7.   A civil társadalom kulcsszerepet játszik a csatlakozási és a jogalkotási folyamatban

| 7.1. | A felülvizsgált módszertan kapcsán az EGSZB azt kéri, hogy ismerjék el jobban a szervezett civil társadalom szerepét. Noha az EGSZB üdvözli azt a tényt, hogy a civil szervezetek finanszírozása még akkor sem csökken, ha az adott ország nem ér el eredményeket, sajnálattal veszi tudomásul, hogy a civil társadalmat nem ismerik el kellően a közleményben (39), különös tekintettel a sajátos nyugat-balkáni politikai, gazdasági és társadalmi összefüggésekre, ahol meg kell erősíteni a civil szervezetek szerepét a demokratikus reformokban. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Az EGSZB kimondottan támogatja a fejezetalapú megközelítést az új módszertanban, és hangsúlyozza a civil szervezetek szerepének alapvető fontosságát az összes fejezetben, külön hangsúlyt fektetve az „Alapvető jogok”, valamint a „Zöld menetrend és fenntartható összeköttetések” fejezetre. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | A civil társadalmat továbbra is külön értékelik a politikai kritériumok között, a demokrácia négy pillérének egyikeként; azonban – hasonlóan a korábbi jelentésekhez – az értékelés mélysége országonként eltérő, és nincs következetes és szisztematikus utalás az Iránymutatások a bővítési országokban a civil társadalomnak juttatott uniós támogatáshoz (2014–2020) című dokumentumra (40), holott ez egy részletes nyomonkövetési eszköz. A bővítési országokban a stratégiai koherencia, az egyértelmű nyomonkövetési keret és a szervezett civil társadalom további támogatása iránti politikai elkötelezettség hiányában az EU nem biztosítja a civil szervezetek számára égetően szükséges politikai támogatást, nem is beszélve a nemzeti kormányoknak biztosított egyértelmű útmutatásról (41). |
| --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Az EGSZB úgy véli, hogy az érdemeken alapuló megközelítés tényszerű értéke nem határozható meg és nem tekinthető teljesnek a civil szervezetek részvételének hiányában és anélkül, hogy objektíven figyelemmel kísérnék azokat a konkrét politikai összefüggéseket, amelyeket a régió minden egyes partnere megtapasztal. |
| --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság javaslatát, miszerint az uniós finanszírozás végrehajtási mechanizmusainak egyértelmű alapot kell biztosítaniuk a civil tér védelméhez és az azt fenyegető közvetlen veszélyekre való reagáláshoz. Ennek elérése szempontjából kulcsfontosságú lenne a civil ismeretekkel kapcsolatos oktatásba történő beruházás, a támogatóbb környezet, a civil társadalmi infrastruktúra és a közös fellépés. A civil tér szűkülésére hatékony válasz adható azzal, ha az újonnan bevezetett teljesítményelvet a civil társadalmi fellépés támogatására alkalmazzuk. Ahelyett, hogy egyszerűen csak visszavonnák a demokratikus fejlődésükben visszalépő országoknak juttatott forrásokat, az alapokat át lehetne csoportosítani az ország demokratikus visszalépésének kezelését célzó civil társadalmi támogatásként (42). |
| --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Az uniós intézmények igénybe vehetik a helyi civil társadalmi erőforrásokat, és élhetnek a régióban működő uniós küldöttségek segítségével ahhoz, hogy mozgósítsák a nyugat-balkáni partnerek állampolgárait, lehetőséget adva számukra, hogy csatlakozzanak azokhoz a platformokhoz, ahol az uniós polgárok az Európa jövőjéről szóló konferencia során eszmecserét folytathatnak. A nyugat-balkáni fiataloknak és/vagy átlagembereknek az Európa jövőjéről szóló konferencia uniós szintű polgári rendezvényein való részvétele lényeges befektetést jelentene a régió társadalmi tőkéjébe, ami a nyugat-balkáni térségben bővíthetné az uniós ügyekkel és azok saját országukat érintő relevanciájával kapcsolatos ismereteket. Emellett emberek közötti kapcsolatokat is kiépítene az EU és a régió között, és lehetővé tenné, hogy ezek a jobban informált állampolgárok hatékonyabban ellenőrizhessék politikai elitjüket az uniós integrációs folyamathoz kapcsolódó kérdéseket illetően (43). |
| --- | --- |

7.6.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  COM(2020) 57 final (2020.2.5.) A csatlakozási folyamat javítása – hiteles uniós perspektíva a Nyugat-Balkán számára; COM(2020) 641 final (2020.10.6.) A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv; COM(2020) 660 final {SWD(2020) 350 final} – {SWD(2020) 351 final} – {SWD(2020) 352 final} – {SWD(2020) 353 final} – {SWD(2020) 354 final} – {SWD(2020) 355 final} – {SWD(2020) 356 final} (2020.10.6.) 2020. évi közlemény az EU bővítési politikájáról.

1

A csatlakozási folyamat javítása – hiteles uniós perspektíva a Nyugat-Balkán számára

A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv

(2)  Zágrábi nyilatkozat, 2020. május 6.

2

(3)  Az EGSZB bevett terminológiájának megfelelően a „civil társadalom” és a „civil társadalmi szervezetek” fogalma ebben a véleményben magában foglalja a szociális partnereket (azaz a munkaadókat és a szakszervezeteket) és minden más nem állami szereplőt (lásd az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság A nyugat-balkáni országok gazdasági és társadalmi kohéziója, illetve európai integrációja – kihívások és prioritások című véleményét (HL C 262., 2018.7.25., 15. o.).

3

A nyugat-balkáni országok gazdasági és társadalmi kohéziója, illetve európai integrációja – kihívások és prioritások

(4)  COM(2020) 57 final (2020.2.5.).

4

(5)  A Tanács következtetései a bővítésről, valamint a stabilizációs és társulási folyamatról – az Észak-macedón Köztársaság és az Albán Köztársaság, 2020.3.25.

5

(6)  Cvijic, Srdjan, Kirchner, Marie Jelenka, Kirova, Iskra és Nechev, Zoran (2019), From enlargement to the unification of Europe: Why the European Union needs a Directorate General Europe for future Members and Association Countries, Open Society Foundations.

6

From enlargement to the unification of Europe: Why the European Union needs a Directorate General Europe for future Members and Association Countries

(7)  Stratulat, Corina és Lazarević, Milena (2020), The Conference on the Future of Europe: Is the EU still serious about the Balkans?, EPC Discussion Paper, Brüsszel: Európai Politikai Központ.

7

The Conference on the Future of Europe: Is the EU still serious about the Balkans?

(8)  Stratulat és mtsai. (2019), idézett mű, 113. o.

8

(9)  Stratulat és Lazarević (2019), idézett mű.

9

(10)  COM(2019) 640 final (2019.12.11.) Az európai zöld megállapodás.

10

Az európai zöld megállapodás

(11)  SWD(2020) 223 final {COM(2020) 641 final} (2020.10.6.) A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv című dokumentumhoz csatolt, a Nyugat-Balkánra vonatkozó zöld menetrend végrehajtására vonatkozó iránymutatások.

11

A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv című dokumentumhoz csatolt, a Nyugat-Balkánra vonatkozó zöld menetrend végrehajtására vonatkozó iránymutatások

(12)  A 7. nyugat-balkáni civil társadalmi fórum zárónyilatkozata – 2019. április 16–17., Tirana, Albánia.

12

(13)  A nyugat-balkáni gazdasági és társadalmi kohézióról szóló magas szintű konferencia következtetései – 2018. május 15., Szófia, Bulgária.

13

(14)  Az EGSZB hozzájárulása a 2020. május 6-i EU–Nyugat-Balkán csúcstalálkozóhoz (közzétéve 2020. április 28-án).

14

(15)  HL C 429., 2020.12.11., 114. o.

15

(16)  Lásd még az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság következő véleményeit: A nyugat-balkáni országok gazdasági és társadalmi kohéziója, illetve európai integrációja – kihívások és prioritások (HL C 262., 2018.7.25., 15. o.) és Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA III) létrehozásáról (IPA III) (HL C 110., 2019.3.22., 156. o.).

16

A nyugat-balkáni országok gazdasági és társadalmi kohéziója, illetve európai integrációja – kihívások és prioritások

Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA III) létrehozásáról (IPA III)

(17)  Stratulat és mtsai (2019), idézett mű.

17

(18)  Az Európai Balkáni Alap megbízásából 2020 októberében a Balkán európai jelenlétével foglalkozó szakpolitikai tanácsadó csoport (BiEPAG) számára a régió mind a hat országában készített felmérés, amely legalább 1000, telefonos és online interjúk útján megkeresett, 18 év feletti válaszadóból álló országos reprezentatív mintára alapult.

18

(19)  Stratulat, Corina, Kmezić, Marko, Tzifakis, Nikolaos, Bonomi, Matteo és Nechev, Zoran (2020), Between a rock and a hard place: Public opinion on integration in the Western Balkans, a Balkán európai jelenlétével foglalkozó szakpolitikai tanácsadó csoport (BiEPAG).

19

Between a rock and a hard place: Public opinion on integration in the Western Balkans

(20)  Balfour, Rosa és Stratulat, Corina (2015) (szerk.), EU member states and enlargement towards the Balkans, EPC Issue Paper, 79. szám, Brüsszel: Európai Politikai Központ, 234. o.

20

EU member states and enlargement towards the Balkans, EPC Issue Paper,

(21)  COM(2018) 65 final (2018.2.6.), Hiteles bővítési perspektíva a Nyugat-Balkánra vonatkozóan és fokozott uniós szerepvállalás a Nyugat-Balkánnal.

21

Hiteles bővítési perspektíva a Nyugat-Balkánra vonatkozóan és fokozott uniós szerepvállalás a Nyugat-Balkánnal

(22)  Stratulat és mtsai (2020), idézett mű, 5. o.

22

(23)  Richter, Solveig és Wunsch, Natasha (2020), Money, power, glory: the linkages between EU conditionality and state capture in the Western Balkans, Journal of European Public Policy, 27(1), 41–62. o.

23

Money, power, glory: the linkages between EU conditionality and state capture in the Western Balkans

(24)  COM(2018) 65 final (2018.2.6.).

24

(25)  Stratulat és mtsai (2020), idézett mű, 7. o.

25

(26)  Stratulat és Lazarević (2019), idézett mű.

26

(27)  COM(2020) 641 final (2020.10.6.), A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv.

27

A Nyugat-Balkánra vonatkozó gazdaságélénkítési és beruházási terv

(28)  COM(2020) 660 final {SWD(2020) 350 final} – {SWD(2020) 351 final} – {SWD(2020) 352 final} – {SWD(2020) 353 final} – {SWD(2020) 354 final} – {SWD(2020) 355 final} – {SWD(2020) 356 final} (2020.10.6.) 2020-as közlemény az EU bővítési politikájáról.

28

(29)  Bonomi, Matteo és Reljić, Dušan (2017), The EU and the Western Balkans: so near and yet so far, Stiftung Wissenschaft und Politik (SWP) Commentary, SWP.

29

The EU and the Western Balkans: so near and yet so far

(30)  Stratulat és mtsai (2019), idézett mű, 113. o., valamint az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye: A civil társadalom hozzájárulása a Nyugat-Balkán zöld menetrendjéhez és fenntartható fejlődéséhez az uniós csatlakozási folyamat részeként (saját kezdeményezésű vélemény) (HL C 429., 2020.12.11., 114. o.).

30

A civil társadalom hozzájárulása a Nyugat-Balkán zöld menetrendjéhez és fenntartható fejlődéséhez az uniós csatlakozási folyamat részeként

(31)  Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye: A nyugat-balkáni országok gazdasági és társadalmi kohéziója, illetve európai integrációja – kihívások és prioritások (HL C 262., 2018.7.25., 15. o.).

31

A nyugat-balkáni országok gazdasági és társadalmi kohéziója, illetve európai integrációja – kihívások és prioritások

(32)  Uo.

32

(33)  HL C 429., 2020.12.11., 114. o.

33

(34)  Uo.

34

(35)  Matkovic Puljic, Vlatka; Dave Jones; Charles Moore; Lauri Myllyvirta; Rosa Gierens; Igor Kalaba; Ioana Ciuta; Pippa Gallop és Sonja Risteska (2019), Chronic coal pollution EU action on the Western Balkans will improve health and economies across Europe, Brüsszel: Health and Environment Alliance, 18. o.

35

Chronic coal pollution EU action on the Western Balkans will improve health and economies across Europe

(36)  Lásd például: European Western Balkans, Sarajevo and Belgrade among the most polluted world capitals, 2020. január 13.; Bateman, Jessica, The young people fighting the worst smog in Europe, BBC, 2020. július 2.

36

Sarajevo and Belgrade among the most polluted world capitals

The young people fighting the worst smog in Europe

(37)  Stratulat és Lazarević (2019), idézett mű.

37

(38)  Az ilyen együttműködés néhány jó példája többek között az adriai- és jón-tengeri régióra vonatkozó uniós stratégia (EUSAIR), a Duna régióra vonatkozó uniós stratégia (EUSDR), a CIVINET Slo-Cro-SEE, a Balkáni vidékfejlesztési hálózat (BRDN), a 6 nyugat-balkáni kamara által létrehozott beruházási fórum (WB6 CIF) és a Solidarnost regionális szakszervezeti tanács.

38

(39)  COM(2020) 57 final (2020.2.5.), A csatlakozási folyamat javítása – hiteles uniós perspektíva a Nyugat-Balkán számára.

39

A csatlakozási folyamat javítása – hiteles uniós perspektíva a Nyugat-Balkán számára

(40)  Iránymutatások a bővítési országokban a civil társadalomnak juttatott uniós támogatáshoz (2014–2020).

40

Iránymutatások a bővítési országokban a civil társadalomnak juttatott uniós támogatáshoz (2014–2020)

(41)  BCSDN, Background Analysis of the Enlargement Package 2020: Should Civil Society Be Satisfied with Just Being Acknowledged? 2020. október.

41

Background Analysis of the Enlargement Package 2020: Should Civil Society Be Satisfied with Just Being Acknowledged?

(42)  BCSDN, Feedback on the Consultation of CSOs in the Preparation of IPA III, 2020. április 22.

42

Feedback on the Consultation of CSOs in the Preparation of IPA III

(43)  Stratulat és Lazarević (2020), idézett mű, 7. o.

43

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/98 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/98

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, az Európai Tanácsnak, a Tanácsnak és az Európai Központi Banknak – A nemteljesítő hitelek kezelése a Covid19-világjárványt követően

(COM(2020) 822 final)

(2021/C 220/15)

| Előadó: | Kęstutis KUPŠYS |
| --- | --- |

Előadó:

Kęstutis KUPŠYS

| Felkérés: | Európai Bizottság, 2021.2.24. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az EUMSZ 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Gazdasági és monetáris unió, gazdasági és társadalmi kohézió” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.10. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 246/2/11 |

Felkérés:

Európai Bizottság, 2021.2.24.

Jogalap:

az EUMSZ 304. cikke

Illetékes szekció:

„Gazdasági és monetáris unió, gazdasági és társadalmi kohézió” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.10.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

246/2/11

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az EGSZB üdvözli az Európai Bizottság nemteljesítő hitelekről szóló új cselekvési tervének (közleményének) előterjesztését, ugyanakkor sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az lényegében nem tartalmaz a Covid19-válságra szabott új javaslatokat, így Európának a szokványos időkre írt szabályok alapján kell egy rendkívüli időszakkal szembenéznie. Az EGSZB ezért azt ajánlja, hogy elsősorban a nemteljesítő hitelek kiváltó okait kezeljék annak érdekében, hogy a jövőben elkerüljék felhalmozódásukat, továbbá javasolja a nemteljesítés meghatározásának alapos felülvizsgálatát és ideiglenes kiigazítását, biztosítva az európai háztartások és vállalkozások számára a „puha landolást”. Az EGSZB megjegyzi, hogy a jelenlegi Covid19-válságban a monetáris és költségvetési politikának, valamint a pénzügyi ágazat szabályozásának összhangban kell lennie a jelenlegi helyzettel. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | A nemteljesítő hitelek kiváltó okainak kezelése kiemelkedő fontosságú. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a háztartások és a kkv-k nemteljesítő hiteleinek nagy mennyiségben való felhalmozódását a versenyképesség állandó javítására való törekvésünk biztosítása, az üzletmenet folytonosságára és a gazdasági helyreállításra való összpontosítás, szilárd szociális biztonsági rendszerek kiépítése, a szegénység, a túlzott eladósodás és a munkanélküliség elleni küzdelem, a megfelelő bérek biztosítása és a válság időszakaiban anticiklikus gazdaságpolitikai intézkedések végrehajtása révén lehet a leghatékonyabban megakadályozni. E lépésekkel megőrizhetjük és megerősíthetjük a pénzügyi piacok stabilitását és a gazdasági rezilienciát, ugyanakkor kezelhetjük a szegénységet és a hatalmas egyenlőtlenségeket is. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB úgy véli, hogy a „Covid19 előtti” és a „Covid19 utáni” (a Covid19 miatti) nemteljesítő hiteleket teljesen eltérő módon kell kezelni, mivel 2020 márciusa előtt és után teljesen mások voltak a körülmények. Az EGSZB ennek megfelelően a nemteljesítés meghatározására vonatkozó EBH-iránymutatások alapos, célzott és szigorúan ideiglenes felülvizsgálatát javasolja. Az EGSZB azt is ajánlja, hogy az EBH hitelmoratóriumokra vonatkozó iránymutatásai a szükséges ideig maradjanak érvényben. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB kéri, hogy a hitelintézeteket célzó enyhítési intézkedések járjanak együtt az olyan hitelfelvevők számára nyújtott kormányzati támogatási intézkedésekkel, akik a világjárvány miatt kerültek bajba. Az ebben a helyzetben alkalmazandó intézkedések közé tartoznak az egy-három éves futamidejű halasztások, a kamattámogatások, az adósság kevésbé költséges hitelformákká történő átalakítása, valamint – amennyiben lehetséges – a hiteltörlesztés moratóriumai. Az EGSZB támogatja ezt a belső adósságkezelési folyamatot. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a nemteljesítő hitelek páneurópai, határon átnyúló piacának szükségessége túl van hangsúlyozva. Ezért az EGSZB aggodalmát fejezi ki az olyan tervek miatt, amelyek szerint az egész EU-ra kiterjedő „útlevelet” kívánnak biztosítani a követelésbehajtók számára anélkül, hogy azok mind a „származási”, mind a „fogadó” országban megfelelő felügyelet alá tartoznának. Ez a lépés csak akkor indokolható, ha rendelkezésre áll a bajba jutott hitelfelvevők védelmét segítő, ellensúlyozó hatású intézkedéscsomag – a követelésbehajtókra vonatkozó uniós szintű fogyasztóvédelmi norma. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | A cselekvési terv másik pillére a bíróságon kívüli gyorsított biztosítékérvényesítésre vonatkozó javaslat, amely szigorúan a vállalati hitelekre korlátozódik, és csak akkor alkalmazható, ha a hitelszerződés megkötésekor a felek között előzetes önkéntes megállapodás született. Az EGSZB megjegyzi, hogy a bíróságon kívüli gyorsított biztosítékérvényesítés kiegyensúlyozott megoldást jelenthet az adósok számára, de kéri, hogy a bíróságon kívüli jogérvényesítés ne váljon a hitelszerződés alapértelmezett opciójává. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB határozottan sürgeti, hogy ne mossák össze a nemteljesítő hitelek kérdését – amely egy széles körben elterjedt gazdasági jelenséget tükröz – a pénzügyi stabilitás megőrzésének problémáival. A bankszektor erkölcsi és működési integritásának fenntartása érdekében e két kérdést külön kell kezelni. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB azt kéri, hogy a nemteljesítő hitelek eszközkezelő társaságok (köznyelven: „rossz bankok”) számára történő értékesítése továbbra is kivételes eset maradjon, és részesítsék előnyben a hitelintézet és a hitelfelvevő közötti kétoldalú adósságkezelési megállapodásokat. Ennek során a megoldásnak az üzletmenet folytonosságára és a gazdasági helyreállításra kell összpontosítania. Az EGSZB rámutat, hogy az „elővigyázatossági feltőkésítés” bármiféle alkalmazása – amennyiben közpénzből finanszírozzák – az állami pénzeszközöket más, társadalmi és gazdasági szempontból hasznosabb céloktól vonhatja el. Az EGSZB azt is hangsúlyozza, hogy mindenfajta „elővigyázatossági” intézkedést igen felelősen szabadna csak alkalmazni, elkerülendő az erkölcsi kockázatokat és azt, hogy a társadalom költségén, közpénzből mentsenek meg bankokat. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Tekintve a jelenlegi helyzetet, amikor a Covid19 előtti hitelképességük ellenére potenciálisan életképes vállalkozások kerülhetnek fizetési nehézségek közé, az EGSZB javasolja a nemteljesítés meghatározására vonatkozó EBH-iránymutatások gondos felülvizsgálatát, ami adhatna egy esélyt a Covid19-járvány miatt nehéz helyzetbe került adósoknak, hogy kilábaljanak a problémákból, mielőtt még a hiteleiket nemteljesítőnek tekintenék. Az EGSZB azonban hangsúlyozza, hogy ezeknek a változtatásoknak szigorúan átmenetieknek kell lenniük, emellett nem akadályozhatják a hitelkockázatok bankok általi részletes és pontos azonosítását és jelentését, és annak az alapvető igénynek is megfelelve kell végrehajtani őket, hogy biztosítsuk a bankszektor stabilitását és fizetőképességét. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB általános szabályként azt ajánlja, hogy a tőkekövetelményeket – többek között a nemteljesítő hitelekre vonatkozó védőhálóról szóló rendeletet – szigorúan tartsák fenn. Ez biztosítani fogja, hogy a bankok teljes mértékben képesek legyenek viselni a veszteségeket, és csökkenteni fogja a jövőbeli állami beavatkozások (például az „elővigyázatossági feltőkésítés”) és az adófizetők költségére történő bankmentések valószínűségét. A Covid19-válság hatásainak enyhítése érdekében azonban meg lehetne vizsgálni annak lehetőségét, hogy átmeneti rugalmasságot alkalmaznak a nemteljesítés fogalmának és a nemteljesítő hitelekre vonatkozó védőháló rendelkezésre bocsátásának tekintetében. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Előzmények

| 2.1. | Az Európai Bizottság 2020 decemberében bejelentett, nemteljesítő hitelekre vonatkozó cselekvési terve (1) arra irányul, hogy az Európai Unióban megakadályozza a nemteljesítő hitelek jövőbeli felhalmozódását a Covid19-válság következtében. Egy hitel akkor válik nemteljesítővé, ha nem valószínű, hogy visszafizetik, vagy ha a hitelfelvevő 90 napot késik a fizetéssel. A világjárvány miatt az Európai Központi Bank becslése szerint egy súlyos forgatókönyv esetén, amely sokkal gyengébb és elhúzódó fellendülést mutat, az euróövezeti bankok által kezelt nemteljesítő hitelek összege akár az 1,4 billió EUR-t (2) is elérheti. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | 2017 júliusában nyilvánosságra hozták az európai nemteljesítő hitelek kezelésére vonatkozó cselekvési tervet (3), amely a következő évek folyamán segítette a nemteljesítő hitelek bankokban történő felhalmozódásának kezelését és visszafordítását. Ezt követte a bankunió kiteljesítéséről szóló közlemény (4). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | 2018 márciusában az Európai Bizottság jogalkotási javaslatot (5) terjesztett elő a nemteljesítő hitelek másodlagos uniós piacának fejlesztésére. Az irányelvtervezetnek segítenie kell a bankokat abban, hogy a nemteljesítő hitelek portfólióit az EU-ban bárhol könnyen eladhassák harmadik fél befektetőknek. A javaslat bevezet egy bíróságon kívüli végrehajtási eljárást is, amelynek neve „bíróságon kívüli gyorsított biztosítékérvényesítés”. Az irányelvtervezet kidolgozása még mindig folyamatban van, bár a két kérdést külön jogalkotási aktusok keretében tárgyalják. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | A Covid19-világjárvány kitörésére az Európai Bizottság gyorsan reagált olyan intézkedések foganatosításával, amelyek segítik a bankszektort a nemteljesítő hitelek várható felhalmozódásának kezelésében. 2020 áprilisában a banki mentőcsomag már jelentős rövid távú támogatást nyújtott a bankszektornak (6), beleértve azokat a szabályokat is, amelyek arra vonatkoznak, hogy a bankok hogyan értékelik a hiteltörlesztésre nem képes hitelfelvevő kockázatát, illetve a nemteljesítő hitelek besorolására vonatkozó prudenciális szabályokat, valamint a késedelmes törlesztések számviteli kezelését. A bankokat jelentős likviditástámogatási intézkedések is segítették (az EKB pandémiás vészhelyzeti vásárlási programja (7) és a célzott hosszabb távú refinanszírozási műveletek feltételeinek enyhítése, TLTRO III, 2020. március). Most itt az idő, hogy gondolkodjunk az európai cégek fizetőképességi szintjéről. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | A kapcsolódó tőkepiaci helyreállítási csomag további támogatást biztosított a bankszektor számára azáltal, hogy megszünteti a nemteljesítő hitelek értékpapírosítását gátló szabályozási akadályokat (8). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Az elmúlt hónapokban az európai bankszektort a pénzügyi és gazdasági stabilitás megőrzése, valamint az európai háztartások és vállalatok támogatása érdekében szabályozási könnyítés és likviditástámogatási intézkedések segítették. Ennek eredményeképpen a bankszektor továbbra is nyújtott kölcsönt ügyfeleinek, és nem alakult ki hitelszűke. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | A tagállamok is döntő lépéseket tettek, támogatási programokat indítottak a háztartásokat és a vállalkozásokat sújtó likviditási nehézségek enyhítésére. Ezek a rendszerek jellemzően állami garanciarendszereket és/vagy fizetési halasztásokat („moratóriumokat”) foglalnak magukban. Ezek az intézkedések segítik az átmeneti likviditási problémákkal küzdő hitelfelvevőket, és megakadályozzák a nemteljesítő hitelek számának azonnali megugrását. A gazdaságnak a Covid19-járvány idején történő támogatására az Európai Bizottság is elfogadott egy ideiglenes keretet, amely lehetővé teszi, hogy a tagállamok teljes mértékben kihasználják az állami támogatási szabályok által előirányzott rugalmasságot. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Általános megjegyzések

| 3.1. | Az EGSZB megjegyzi, hogy az Európai Bizottság jelenlegi cselekvési terve (közleménye) a 2017-es tervben már szereplő intézkedéseket követi és ismétli meg. Alapvetően hiányoznak belőle a Covid19-válságra szabott új javaslatok, így Európának egy rendkívüli időszakkal a szokványos időkre írt szabályok alapján kell szembenéznie. Az EGSZB úgy véli, hogy a „Covid19 előtti” és a „Covid19 utáni” (a Covid19 miatti) nemteljesítő hiteleket teljesen eltérő módon kell kezelni, mivel 2020 márciusa előtt és után teljesen mások voltak a körülmények. Az EGSZB ennek megfelelően javasolja a nemteljesítés EBH általi meghatározásának alapos, célzott és szigorúan ideiglenes felülvizsgálatát annak érdekében, hogy elkerüljék az adósok automatikusan nemteljesítőként való besorolását, és enyhítsék a hatályos szabályozás prociklikus hatásait, valamint biztosítsák az európai háztartások és vállalkozások „puha landolását”. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | A világjárvány a kereslet és a fogyasztás csökkenését eredményezte, minek következtében a kkv-k nehezebben találtak ügyfeleket. Noha a finanszírozáshoz való hozzáférést a kkv-k (az EKB felmérései szerint (9)) nem tartják a legsürgetőbb kérdésnek, a nemteljesítő hitelek kezelése során figyelembe kell venni minden olyan kérdést, amellyel a kkv-k szembesülnek. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az EGSZB következetesen amellett foglal állást (10), hogy a nemteljesítő hiteleket társadalmi szempontból fenntartható módon, a pénzügyi stabilitás megőrzése mellett csökkentsék (11). A Covid19 idején ez most fontosabb, mint valaha. Ellentétben azzal, ami egy évtizeddel ezelőtt, a 2008–2009-es pénzügyi válság során történt, a nemteljesítő hitelek jelenleg várható megszaporodása nem a pénzügyi szektor vagy a gazdasági rendszer bizonyos típusú szereplőinek a hibája, de nem is a „reálgazdaságé”, a kormányoké vagy az európai polgároké. Rendkívül fontos az uniós szintű szabályozó hatóságok és a tagállami kormányok megfelelő eszközökkel való beavatkozása. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Bár elismeri, hogy a nemteljesítő hitelek másodlagos piacainak létrehozása jár bizonyos előnyökkel, az EGSZB inkább a hitelintézet és az életképes hitelfelvevők közötti kétoldalú adósságrendezési megállapodásokat részesítené előnyben. Bár a bankok mérlegében a nemteljesítő hitelek mennyisége a hitelfelvásárlóknak történő értékesítéssel csökkenthető, ez nem jelenti azt, hogy a nemteljesítő hitelek értékesítése a hitelfelvevő szempontjából vagy a társadalom egésze számára optimális. A nemteljesítő hitelek értékesítésének végső megoldásnak kellene lennie. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | A nemteljesítő hitelek kiváltó okainak kezelése kiemelkedő fontosságú. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a háztartások, illetve a kkv-k nemteljesítő hiteleinek nagy mennyiségben való felhalmozódását egyaránt a szilárd szociális biztonsági rendszerek kiépítése, a szegénység, a túlzott eladósodás és a munkanélküliség elleni küzdelem, a megfelelő bérek biztosítása és a válság időszakaiban anticiklikus gazdaságpolitikai intézkedések végrehajtása révén lehet a leghatékonyabban megakadályozni, miközben az üzletmenet folytonosságára és a gazdasági helyreállításra összpontosítva a hosszú távú beruházásokat láthatóvá tévő, egyértelmű és aktualizált szabályozási keret segítségével növeljük a termelékenységet és az európai gazdaság versenyképességét. E lépésekkel megőrizhetjük és megerősíthetjük a pénzügyi piacok stabilitását és a gazdasági rezilienciát, ugyanakkor kezelhetjük a szegénységet és az egyenlőtlenségeket is. Ennek fényében az EGSZB azt ajánlja, hogy az EBH hitelmoratóriumokra vonatkozó iránymutatásai a szükséges ideig maradjanak érvényben, és javasolja a nemteljesítés fogalommeghatározásának körültekintő, célzott és szigorúan ideiglenes felülvizsgálatát. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Az EGSZB véleménye szerint a cselekvési terv tükrözi azt az alapvető logikát, amely szerint napjainkban a bankok alapvető infrastruktúraként működnek a pénzmozgáson alapuló európai gazdaságban, és hogy a bankszektor egészséges működése és stabilitása szükséges előfeltétele a gazdasági helyreállításnak. Amint azt az Európai Bizottság a kapcsolódó közleményben (12) is megfogalmazza: „a Bizottság kiemelt helyen gondoskodik arról, hogy az európai polgárok és vállalkozások továbbra is megkapják bankjuktól a szükséges támogatást”. Ebben az összefüggésben az EGSZB rámutat arra, hogy az EKB döntő szerepet játszik a bankok stabilitásának és hitelkínálatának megőrzésében, és megjegyzi, hogy az európai gazdaságot olyan intézkedések támogatják, amelyek célja annak biztosítása, hogy a hitelezés fizetőképes hitelkereslet esetén rendelkezésre álljon. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a nemteljesítő hitelekre vonatkozó megbízható adatok részben hiányoznak, és a Covid19 elleni vakcina, a SARS-CoV-2 vírusmutációk (Covid19-variánsok), a lezárási intézkedések és a gazdasági helyreállítás jövője továbbra is bizonytalan. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az adatok minősége fontos a probléma mértékének pontos felméréséhez és az életképes cégek azonosításához. Az EGSZB ezért óvatosságra és olyan intézkedésekre szólít fel, amelyek gyorsan talpra állíthatják az európai gazdaságot, ideértve például a kisvállalkozások támogatására, valamint a megfelelő bérek és a szilárd szociális biztonsági rendszerek biztosítására irányuló intézkedéseket. Az EGSZB rámutat, hogy a bankszektorban a betétállomány jelentősen nőtt (13), ami azt jelenti, hogy a lezárások feloldását követő hónapokban jó az esélye a fogyasztói kereslet növekedésének. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Az még továbbra is kérdéses, hogy a bankok miként segíthetik („megkapják bankjuktól a szükséges támogatást” (14)) azokat a cégeket és háztartásokat, amelyekre „a világjárvány következtében [...] jelentős pénzügyi nyomás nehezedik” (15), amikor a nemteljesítő hitelek számának növekedését kezelik. A javasolt változtatások vagy a szabályozási könnyítések jelenleg nem függenek attól, hogy a bankok hitelt nyújtsanak a fizetőképes kkv-knak vagy háztartásoknak. Az EGSZB sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az Európai Bizottság cselekvési terve – a bankszektor kivételével – kevés új intézkedést tartalmaz a bajba jutott gazdasági szereplők megsegítésére. Tekintettel a külső gazdasági sokkhatásra, amely sok munkavállalót és vállalatot még inkább hitelfüggővé tesz, a bankokat segítő támogatási és mérséklési intézkedéseknek arra kell irányulniuk, hogy a bankok több hitelt nyújtsanak a fizetőképes kkv-knak és háztartásoknak. Ugyanakkor a hatóságoknak megfelelő biztosítékokat kell létrehozniuk a felelőtlen hitelezés és az azt követő túlzott eladósodás megelőzése érdekében. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy ismerjék el a civil társadalom egészét a pénzügyi piacok szabályozásának érdekelt feleként. A nemteljesítő hitelek világjárványt követő kezelése kapcsán megjegyzendő, hogy ezeknek a hiteleknek számos hatásuk van, amelyek érintik többek közt a munkavállalóknak mint adósoknak, eladósodott vállalatok munkavállalóinak, a pénzügyi szektor alkalmazottainak vagy adófizetőknek az érdekekeit is (ez különösen fontos a nemteljesítő hitelek kezelésére irányuló állami pénzeszközök esetében). |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a nemteljesítő hitelek páneurópai, határon átnyúló piacának szükségességét túlbecsülik, annak ellenére, hogy a bankszektor folyamatosan halad egy, az egész EU-ra kiterjedő bankunió felé. Nagyon kérdéses, hogy a hitelfelvásárlók határokon átnyúló műveletei az egész gazdasági rendszer számára kézzelfogható gazdasági előnyökkel járnak-e, nem csak a bankok, a hitelfelvásárlók és a hitelgondozók számára (igaz, hogy ez utóbbiak mindenképpen profitálhatnak a méretgazdaságosságból). |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Ebben az összefüggésben az EGSZB azt is hangsúlyozza, hogy a kockázat elosztása nem feltétlenül jár annak csökkenésével. Éppen ellenkezőleg, a 2008–2009-es pénzügyi piaci válság arra tanított bennünket, hogy ez a kockázat átláthatatlan felhalmozódását eredményezheti a gazdaságban. Az EGSZB szorgalmazza, hogy a pénzügyi szektor ösztönzőivel kapcsolatos valamennyi intézkedés célja az legyen, hogy eltántorítsák a piaci szereplőket attól, hogy túl nagy kockázatot vállaljanak. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Ugyanakkor az EGSZB kiemeli, hogy az európai vállalkozások, háztartások, munkavállalók és a civil társadalom is erőforrásokat és teljes támogatást igényel a válság kibírásához, így az EU-nak ilyen támogató intézkedéseket kellene előterjesztenie. Ilyen jellegű segítségnek (a Next Generation EU ösztönző csomag alapján) akár három éven át is rendelkezésre kellene állnia a világjárvány előtt életképesnek és hitelképesnek ítélt vállalkozások és hitelfelvevők támogatására. A növekvő társadalmi-gazdasági bizonytalanság gyakorlatilag Európa teljes lakosságát érinti. A vállalkozások a kényszerű bezárások és a kereslet visszaesése miatti zavarokkal, a háztartások pedig munkanélküliséggel és jövedelemcsökkenéssel szembesülnek. Az EGSZB úgy véli, hogy az európai polgároknak és vállalkozásoknak teljesen eltérő intézkedésekre lenne szükségük, és nyilvánvalóan nem a nemteljesítő hitelekre vonatkozó keret gyors végrehajtására, ahogy azt az Európai Bizottság javasolja. |
| --- | --- |

3.12.

4.   Részletes megjegyzések

| 4.1. | Az Európai Bizottság meg van győződve arról, hogy a hitelgondozókról és a hitelfelvásárlókról szóló irányelvjavaslatról szóló megállapodás, amely lényegében a nemteljesítő hitelek közös másodlagos piacát hozza létre, kiemelt fontosságú. Az EGSZB aggodalmát fejezi ki az olyan tervek miatt, amelyek szerint az egész EU-ra kiterjedő „útlevelet” kívánnak biztosítani a követelésbehajtók számára anélkül, hogy azok mind a „származási”, mind a „fogadó” országban megfelelő felügyelet alá tartoznának. Ez a lépés csak akkor indokolható, ha rendelkezésre áll a bajba jutott hitelfelvevők védelmét segítő, ellensúlyozó hatású intézkedéscsomag – a követelésbehajtókra vonatkozó uniós szintű fogyasztóvédelmi norma. Az EGSZB aggódik amiatt is, hogy a hitelgondozókra és -felvásárlókra vonatkozó irányelvjavaslat (16) megakadályozná a tagállamokat abban, hogy a hitelgondozókra és -felvásárlókra vonatkozó egyéb vagy további követelményeket vezessenek be, még akkor is, ha ezek a követelmények vélhetőleg az adósok védelmét szolgálják. Ha biztosított a „származási országbeli” és a „fogadó országbeli” felügyelet, a fogyasztóvédelmi szabályokat betartják, a bevált gyakorlatokra vonatkozó iránymutatásokról az EBH révén gondoskodnak, és az ilyen tevékenységek tekintetében egységes megközelítést irányoznak elő, akkor az itt felvetett kérdések nagy része megfelelően kezelve lenne. Ezen érveket figyelembe véve és az egész EU-ra kiterjedő útlevél működőképessé tétele érdekében szigorítani kell a hitelfelvevők védelmére vonatkozó szabályokat, hogy a fent említett kockázatok elkerülhetők legyenek. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Az EGSZB megjegyzi, hogy egyes hitelfelvásárlóknak és követelésbehajtóknak rossz hírük van – ezért neveznek egyes hitelfelvásárlókat „keselyűalapoknak” –, és hangsúlyozza, hogy ha a „származási” és a „fogadó” országuk általi megfelelő felügyelet nélkül, valamint a „bevált gyakorlatokra” vonatkozó megfelelő iránymutatások EU-szerte, időben és hatékonyan történő érvényesítése nélkül biztosítanak az egész EU-ra kiterjedő működési „útlevelet” a követelésbehajtók számára, az oda vezethet, hogy ezek a hitelfelvásárlók vagy hitelgondozók nem megfelelő üzleti magatartást tanúsítanak majd a nemteljesítő hitelfelvevők kárára. Az EGSZB azt is hangsúlyozza, hogy biztosítani kell, hogy a hitelgondozókról és -felvásárlókról szóló irányelvjavaslat ne akadályozza meg az államokat abban, hogy további jogi követelményeket vezessenek be a hitelgondozókra és -felvásárlókra vonatkozóan, így biztosítva ebben az esetben a túlszabályozás elkerülésére vonatkozó elv megfelelő alkalmazását. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Emellett egyes hitelfelvásárlók ismertek adókikerüléssel összefüggő problémáikról. Írországban például némelyikük jótékonysági szervezetként van bejegyezve, és szinte semmilyen adót nem fizet. Az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy fokozza az adókikerülés kérdésének kezelésére irányuló erőfeszítéseit. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | A cselekvési terv másik pillére a bíróságon kívüli gyorsított biztosítékérvényesítésre vonatkozó javaslat, amely szigorúan a vállalati hitelekre korlátozódik, és csak akkor alkalmazható, ha a hitelszerződés megkötésekor a felek között előzetes önkéntes megállapodás született. Az EGSZB elismeri, hogy a háztartásokat (magánfogyasztókat) kizárják ebből az eljárásból, és megjegyzi, hogy megfelelő egyensúlyt kell teremteni az említett biztosítékérvényesítési eszköz, az (EU) 2019/1023 európai parlamenti és tanácsi irányelv (17) és a fizetésképtelenségi eljárások között. Az EGSZB megjegyzi, hogy a bíróságon kívüli gyorsított biztosítékérvényesítés kiegyensúlyozott megoldást jelenthet az adósok számára, de kéri, hogy a bíróságon kívüli jogérvényesítés ne váljon a hitelszerződés alapértelmezett opciójává. Gondoskodni kell arról, hogy a bajba jutott vállalkozások ne legyenek magukra hagyatva és ne veszítsék el a hozzáférést a hagyományos igazságszolgáltatási rendszerhez, amely a fékek és ellensúlyok régóta fennálló hagyomány alapján kialakított rendszerét biztosítja. Az EGSZB véleménye szerint a biztosítékérvényesítéssel kapcsolatos késedelmek rendszerszintű problémáival országonként kell foglalkozni, jól előkészített reformok végrehajtásával és célzott beavatkozással azokban a tagállamokban, ahol még vannak szűk keresztmetszetek. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Az EGSZB egyetért az Európai Bizottság azon kijelentésével, hogy „[...] a bankokat a lehető legnagyobb mértékben ösztönözni kell arra, hogy proaktív megközelítést alkalmazzanak az adósaikkal való korai és konstruktív együttműködés érdekében”, mivel így elkerülhető, hogy életképes cégeknek kárt okozzunk, és biztosítható az üzletmenet folytonossága. Az EGSZB azonban arra kéri az Európai Bizottságot, hogy terjesszen elő kézzelfogható intézkedéseket ennek a létfontosságú célkitűzésnek az elérése érdekében. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az EGSZB üdvözli azt a kezdeményezést, amely tovább közelítené egymáshoz az EU-ban működő különböző fizetésképtelenségi kereteket, és megjegyzi, hogy ez a konvergencia nemcsak a bankszektor számára előnyös, hanem az egész európai vállalkozói környezet számára is. Az ilyen konvergenciát nem feltétlenül kell a nemteljesítő hitelek kérdéséhez kötni. Meg kell azonban jegyezni, hogy ez az intézkedés rövid távon nem segít, és a Covid19-válságot követő időszakban nem fog túl sok támogatást biztosítani. A hitelezők és az adósok jogaira vonatkozó szabályokkal kapcsolatos bizonyosság és a jelzálogtörlési eljárások tagállamok közötti nagyobb összehangolása csökkenti a kockázatokat, és további lendületet ad a határokon átnyúló beruházásoknak és a belső kereskedelemnek. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a fizetésképtelenségi keretek reformja során kellő figyelmet kell fordítani a hitelfelvevőkre. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Az EGSZB kiemeli, hogy a nemteljesítő hitelek másodlagos piaca semmilyen módon nem segíti a vállalkozások virágzását, nem tartja fenn a munkahelyeket, és nem teszi lehetővé a bezárt vállalkozások újbóli megnyitását. A vállalkozások újraindítása szempontjából alapvetően fontosak a célzott állami finanszírozású intézkedések. Az EGSZB úgy véli, hogy a Covid19 miatti lezárások következtében a termelés példa nélküli csökkenésétől sújtott gazdaságnak nyújtott hitelezés létfontosságú, de nem szabad, hogy túlzott mértékűvé váljon, mert az nem feltétlenül fenntartható. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Az Európai Bizottság által szorgalmazott javaslat – a páneurópai másodlagos piac és kisebb mértékben a bíróságon kívüli gyorsított biztosítékérvényesítés – azonban felveti azokat aggályokat, hogy a nemteljesítő hitelek egységes másodlagos piaca Európában teret nyit majd a visszaéléseknek, és a banki ügyfeleket a többségükben nem az EU-ból származó „keselyűalapok” szabad prédájává teszi. Az EGSZB nagyobb átláthatóságot és megfelelő szabályokat javasol annak biztosítása érdekében, hogy a fogyasztókat megvédjék a hitelgondozók, hitelfelvásárlók vagy „keselyűalapok” által elkövetett visszaélésektől. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Az EGSZB amellett száll síkra, hogy a hitelbefektetők és a követelésbehajtók ne kapjanak EU-szerte érvényes működési „útlevelet”, ha fogyasztók (magánügyfelek) nemteljesítő hiteleit vásárolják fel. Meg lehetne vizsgálni, hogy ezt a kivételt nem kellene-e a mikrovállalkozások adósságállományára is alkalmazni. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Üdvözöljük, hogy a hangsúlyt a nemteljesítő hitelekkel kapcsolatos adatok Unió-szerte történő szabványosítására helyezik, de ez a feladat szempontjából nem elégséges, és elvileg nem is nagyon releváns. Az EGSZB azt is megjegyzi, hogy nem az uniós intézményeknek és adófizetőknek kellene viselniük a hatékony piacok létrehozásának és annak költségeit, hogy a nemteljesítő hitelekkel való kereskedés megkönnyítése érdekében javítsák azok szabványosítását; ezeket a költségeket maguknak a piaci szereplőknek kellene viselniük, mivel ők a nemteljesítő hitelekkel való kereskedés fő haszonélvezői. Az adatok átláthatóságára annak biztosítása érdekében van szükség, hogy a nemteljesítő hitelek külső és belső (bankcsoporton belüli) értékesítése megfelelő módon történjen, és annak során betartsák a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok (IFRS) szabályait. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Az Európai Bizottság dokumentuma által széles körben hirdetett, köznyelven „rossz bankoknak” is nevezett nemzeti eszközkezelő társaságok közpénzeket igényelhetnek, és valószínűsíthetően fognak is igényelni. Az EGSZB ezért arra ösztönzi az egyes tagállamokat, hogy végezzenek mélyreható elemzést arról, hogy a közpénzeket az egyes tagállamokban fennálló helyzet függvényében, az állami támogatási szabályok betartása mellett hogyan használják fel ilyen eszközkezelő társaságok létrehozására. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Az EGSZB határozottan sürgeti, hogy ne mossák össze a nemteljesítő hitelek kérdését – amely egy széles körben elterjedt gazdasági jelenséget tükröz – a pénzügyi stabilitás megőrzésének problémáival. A bankszektor etikai és működési integritásának fenntartása érdekében e két kérdést külön kell kezelni. Az EGSZB úgy véli, hogy annak ellenére, hogy egyes pénzintézetek problémái a nemteljesítő hiteleknek a mérlegükön történő felhalmozódásából adódhatnak, nem indokolt az ilyen nem életképes bankok közpénzzel történő megmentése, amihez a nemteljesítő hitelek „eltávolításának” álcázva az eszközkezelő társaságok modelljét alkalmazzák, és úgy véli, hogy a bankok válságkezelésének kérdését holisztikusan kell megközelíteni. Az EGSZB azt kéri, hogy a nemteljesítő hitelek eszközkezelő társaságok számára történő értékesítése továbbra is kivételes eset maradjon, és részesítsék előnyben az ilyen hiteleknek a bankok mérlegén történő kezelését. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Ezenkívül alapvetően fontos, hogy az Európai Bizottság megakadályozza, hogy közpénzeket újra és újra magán banki érdekeltségek kisegítésére használjanak fel. Egy bank megmentésére nem szabad úgy tekinteni, mintha az önmagában is értéket képviselne; ez nem a gazdaságpolitikák végső célja. Hosszú távon az ismétlődő bankmentési kampányok, amelyek hatalmas mennyiségű közpénzt igényelnek, erkölcsi kockázatot teremthetnek, és megzavarhatják a banki üzletágba ágyazott ösztönzők rendszerét. Az EGSZB ezért óva int az olyan politikáktól, amelyek eredményeképpen a nyereség magánkézben marad, a veszteségeket viszont a társadalom viseli. Ehelyett a bankokat ösztönözni kellene arra, hogy belső szinten kezeljék a nemteljesítő hitelekkel kapcsolatos problémáikat, és jobban kezeljék hitelportfólióikat; semmiféle implicit vagy explicit kormányzati támogatás nem segít a mögöttes mérlegproblémák kezelésében. Az EGSZB nyugtázza az Egységes Szanálási Alap létezését, amelyet hitelintézetek hozzájárulásaiból finanszíroznak. Ha az Egységes Szanálási Alap méretét úgy határoznák meg, hogy megfelelő kapacitással rendelkezzen, azzal elkerülhető lenne, hogy közpénzeket magánbanki érdekek megmentésére használjanak fel, így kezelve az azzal kapcsolatos aggodalmakat, hogy a „nyereség magánkézben marad, a veszteségeket viszont a társadalom viseli”. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Az EGSZB határozottan kéri, hogy törekedjenek a bankunió kiteljesítésére, amely egy ellenállóképes, megfelelően tőkésített és – ami a legfontosabb – önfenntartó bankszektorral rendelkezne. Egyensúlyt kell teremteni a kockázatmegosztás és a kockázatcsökkentés között. Meg kell előzni, hogy akár nemzeti, akár uniós szintű válság esetén jelentős hatás érje az állami költségvetéseket és az adófizetőket. Ezért a szavatolótőkére és a leírható, illetve átalakítható kötelezettségekre vonatkozó szigorú minimumkövetelményeket és pénzmosás elleni hatékony intézkedéseket kell bevezetni. Emellett nagyobb figyelmet kell fordítani az árnyékbanki ágazat szabályozására. Biztosítani kell, hogy a kockázat ne kerüljön át a jól szabályozott pénzügyi piaci szereplőkről a kevésbé szabályozott pénzügyi piaci szereplőkre. Emellett figyelmet kell fordítani minden olyan pénzügyi tevékenység szabályozására, amelyet nem szabályozott vállalkozások folytatnak, az „azonos kockázatok, azonos tevékenység, azonos szabályozás és azonos felügyelet” elvét követve. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | Fogyasztóvédelmi szempontból nézve az eszközkezelő társaságok célja egyértelműen az, hogy maximalizálják a megtérülést és a hatékonyságot azáltal, hogy harmadik fél befektetőknek értékesítik a hiteleket vagy érvényesítik a biztosítékot, ez pedig nem tűnik összeegyeztethetőnek azzal, hogy megfelelő védelmet nyújtsunk a hitelt felvett háztartásoknak, valamint teljesíthető visszafizetési terveket és egy bizonyos, minimális életszínvonalat tudjunk biztosítani. Az EGSZB azt ajánlja, hogy az eszközkezelő társaságok építsenek be politikáikba szociális jellegű célokat. |
| --- | --- |

4.15.

| 4.16. | Az EGSZB-t aggodalommal tölti el, hogy az „elővigyázatossági feltőkésítés” bármiféle alkalmazása a közpénzeket társadalmi és gazdasági szempontból hasznosabb céloktól vonhatja el. A Covid19-járvány idején az „elővigyázatossági feltőkésítés” alkalmazásának továbbra is nagyon kivételes esetnek kell maradnia. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy mindenfajta „elővigyázatossági” intézkedést igen felelősen szabadna csak alkalmazni, elkerülendő az erkölcsi kockázatokat és azt, hogy a társadalom költségén, közpénzből mentsenek meg bankokat. Érdemes megemlíteni, hogy a pénzügyi stabilitás szintén közjó, ezért a pénzügyi szabályozóknak és felügyeleteknek biztosítaniuk kell, hogy szigorú prudenciális szabályok legyenek érvényben a közjó, azaz a pénzügyi stabilitás veszélyeztetésének elkerülése érdekében. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | Az EGSZB tudomásul veszi a közlemény azon kijelentését, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz támogatást nyújthat „olyan reformokhoz, melyek célja jobb fizetésképtelenségi, jogorvoslati és adminisztratív szabályok megállapítása és a nemteljesítő hitelek hatékonyabb szanálása”. A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközhöz tartozó alapokat az Európai Tanács állítása szerint „a növekedési potenciál, a munkahelyteremtés, valamint a gazdasági és társadalmi ellenálló képesség növelésére” (18) kell felhasználni. További magyarázatra van szükség annak tisztázására, hogy mi az Európai Bizottság szándéka a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz és a nemteljesítő hitelek összekapcsolásával, valamint annak biztosítása érdekében, hogy a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszközt ne térítsék el eredeti, a zöld és a digitális átállás előmozdítására irányuló céljáról. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | A Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköznek a társjogalkotók által elfogadott célkitűzései ellenére az Európai Bizottság cselekvési tervében egyetlen intézkedés sem irányul a bajba jutott európai vállalkozásokra – a kis- és nagyvállalkozásokra, a vállalatokra és a családi vállalkozásokra. Ezenkívül az EGSZB megjegyzi, hogy a jelenlegi közleményben az Európai Bizottság nem biztosít eszközöket annak kezelésére, hogy a számláik kifizetésével és a mindennapi megélhetésükkel küszködő fogyasztók hogyan élhetik túl a világjárvány hatásait, és hogyan kerülhetik el a szegénység csapdáját. Az EGSZB más olyan szempontokra is felhívja a figyelmet, amelyek esetében szükség van célzott cselekvési tervekre, ilyenek például a világjárvány hatásait nyögő kis- és nagyvállalkozások, vállalatok és családi vállalkozások. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | Az EGSZB konkrétan a következő szabályozások felülvizsgálatát javasolja: |
| --- | --- |

4.19.

| 4.19.1. | A jelenlegi helyzetből kiindulva, amikor a Covid előtti hitelképessége ellenére számos potenciálisan életképes vállalkozás kerülhet fizetési nehézségek közé, az EGSZB felveti, hogy az EBH-iránymutatásoknak a nemteljesítés meghatározását (pl. hogy az esedékesség után hány nappal tekintenek egy hitelt nemteljesítőnek, vagy hogy mennyi az a nettójelenérték-küszöb, amelynél egy átalakított adósság esetén úgy tekintik, hogy az adós nem valószínű, hogy fizetni fog stb.) érintő gondos felülvizsgálata esélyt adhat ezeknek a vállalkozásoknak a kilábalásra, még azelőtt, hogy nemteljesítőknek minősítenék őket. Az EGSZB azonban hangsúlyozza, hogy ezeknek a változtatásoknak szigorúan átmenetieknek kell lenniük, és kizárólag a Covid19-világjárványra szabad vonatkozniuk, emellett nem akadályozhatják a hitelkockázatok bankok általi részletes és pontos azonosítását és jelentését, és a szabályozó és felügyeleti szerveknek minden ideiglenes változtatást annak az alapvető igénynek a fényében kell mérlegelniük, hogy biztosítani szükséges a bankszektor stabilitását és fizetőképességét. |
| --- | --- |

4.19.1.

| 4.19.2. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy az EBH hitelmoratóriumokra vonatkozó iránymutatásai a szükséges ideig maradjanak érvényben. |
| --- | --- |

4.19.2.

| 4.19.3. | Tekintettel arra, hogy a nemteljesítő hitelek a fizetési nehézségek mögött meghúzódó okoktól függetlenül nemteljesítőek, és hogy rendkívül nehéz megállapítani, hogy a nemteljesítő hitelfelvevők közül a világjárvány megfékezését követően kiknek a helyzete fog gyorsan rendeződni, az EGSZB azt ajánlja, hogy szigorúan tartsák fenn a tőkekövetelményeket, beleértve a nemteljesítő hitelek védőhálójáról szóló rendeletet is, amelynek céltartalékképzési ütemezése már így is csak nagyon fokozatos tőkenövekedést ír elő. Ez lehetővé teszi majd a bankok számára a veszteségek elviselését, függetlenül attól, hogy azok a világjárványhoz vagy más tényezőkhöz kapcsolódnak-e, és kulcsfontosságú tényező lenne az adófizetők költségére történő állami beavatkozások és bankmentések valószínűségének csökkentésében. A Covid19-válság hatásainak enyhítése érdekében azonban meg lehetne vizsgálni annak lehetőségét, hogy átmeneti rugalmasságot alkalmaznak a nemteljesítés fogalmának és a nemteljesítő hitelekre vonatkozó védőháló rendelkezésre bocsátásának tekintetében. Ez segíthetne továbbá a nemteljesítő hitelek bankok általi kényszerkiárusításának elkerülésében. Ezzel összefüggésben az EGSZB megjegyzi és javasolja, hogy vegyék figyelembe a polgári bíróságok működésének szüneteltetését és a polgári eljárások Európa-szerte tapasztalt egyéb késedelmeit. |
| --- | --- |

4.19.3.

| 4.19.4. | Azon bankok esetében, amelyek bizonyítani tudják, hogy szoros kapcsolatuk van a reálgazdasággal (eszközeik jelentős része a pénzügyi szférán kívüli vállalkozásokhoz és háztartásokhoz kapcsolódik), az EGSZB úgy véli, hogy további rugalmasságot is lehetne biztosítani. Másrészről a lehető legóvatosabbnak kell lenni azokkal a globálisan rendszerszinten jelentős pénzügyi intézményekkel, amelyek szorosan összekapcsolódnak más pénzügyi piaci szereplőkkel. |
| --- | --- |

4.19.4.

| 4.20. | Az EGSZB szorgalmazza, hogy az Európai Bizottság javasoljon megbízható módszereket a nehéz helyzetben lévő hitelfelvevők tisztességtelen bánásmóddal szembeni védelmére vonatkozó szigorú szabályok biztosítására: |
| --- | --- |

4.20.

| 4.20.1. | Az EGSZB kéri, hogy a hitelintézeteket célzó enyhítési intézkedéseknek nyújtott támogatások járjanak együtt az olyan hitelfelvevők számára nyújtott támogatási intézkedésekkel, akik a világjárvány miatt kerültek bajba. Az ebben a helyzetben alkalmazandó intézkedések közé tartoznak az egy-három éves futamidejű halasztások, a kamattámogatások, az adósság kevésbé költséges hitelformákká történő átalakítása, valamint – amennyiben lehetséges – a hiteltörlesztés moratóriumai. |
| --- | --- |

4.20.1.

| 4.20.2. | A nemteljesítő hitelek belső értékesítésekor egyes esetekben különleges célú gazdasági egységek profitálhatnak az ügyfél adósságából a követelésbehajtási folyamat során, az ügyfél azonban változatlanul el van adósodva. Az EGSZB azt ajánlja, hogy az Európai Bizottság alaposabban fontolja meg a szabályozást annak biztosítása érdekében, hogy a hitelfelvevők jogai védelemben részesüljenek, és hogy az ilyen tranzakciókat követően a hitelfelvevők ne legyenek még jobban eladósodva. |
| --- | --- |

4.20.2.

| 4.21. | Az EGSZB fenntartja azt a nézetét, hogy átfogó intézkedéseket kell hozni az igazságos és biztonságos üzleti környezet fenntartása érdekében, különös hangsúlyt fektetve annak biztosítására, hogy a legkiszolgáltatottabbak igényei teljesüljenek. Az európai vállalkozások versenyképessége elsősorban erős belső piacra, a folyamatos innovációra, valamint a gazdasági szereplők közötti bizalmon alapuló, kiszámítható és társadalmilag felelős szabályrendszerre épül. Az EGSZB óva int minden olyan jogalkotási lépéstől, amely a nemteljesítő hiteleket úgy kezelné, mint egyéb árucikkeket. Az EGSZB megjegyzi, hogy egy ilyen lépés nem javítaná a bizalmi környezetet, hanem éppen ellenkezőleg, több kárt okozna. Elengedhetetlen a hitelfelvevők és a hitelezők jogai közötti megfelelő egyensúly megőrzése. |
| --- | --- |

4.21.

| 4.22. | A Covid19-világjárvány csak egyike a számos külső sokkhatásnak. Még sok ilyenre számíthatunk. Az ilyen súlyos sokkhatások által okozott kiterjedt károk mérséklésére irányuló szakpolitikai intézkedéseknek egyetemes elveken kell alapulniuk, és ki kell állniuk az idő próbáját. Az EU arra törekszik, hogy fenntartsa szociális piacgazdasági irányultságát, és megerősíti azt az ígéretét, hogy senkit sem hagy lemaradni, miközben javítja az európai gazdasági versenyképességét. Az EGSZB nyomatékosan kéri, hogy az Európai Bizottság cselekvési tervei és jogalkotási kezdeményezései vegyék figyelembe ezeket az alapelveket. |
| --- | --- |

4.22.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  COM(2020) 822 final.

1

(2)  Andrea Enriának, az EKB felügyeleti testülete elnökének 2020. október 1-jei beszéde. A nemteljesítő hitelek 2016 végén közel 1 billió EUR-t tettek ki, ami az összes bankhitel 5,1 %-ának felel meg. 2019. évi referenciaadatokat alapul véve a nemteljesítő hitelek 1,4 billió EUR-s portfóliója az euróövezet GDP-jének körülbelül 12 %-át tenné ki.

2

(3)  Az európai nemteljesítő hitelek kezelésére vonatkozó cselekvési terv, ECOFIN Tanács, 2017. július https://www.consilium.europa.eu/hu/press/press-releases/2017/07/11/conclusions-non-performing-loans/.

3

Az európai nemteljesítő hitelek kezelésére vonatkozó cselekvési terv,

(4)  COM(2017) 592 final.

4

(5)  Irányelv a hitelgondozókról, a hitelfelvásárlókról és a biztosítékok érvényesítéséről, COM/2018/0135 final – 2018/063 (COD).

5

(6)  COM/2020/169 final.

6

(7)  https://www.ecb.europa.eu/mopo/implement/pepp/html/index.en.html.

7

(8)  COM(2020) 822 final és COM(2020) 283 final.

8

(9)  https://www.ecb.europa.eu/stats/ecb_surveys/safe/html/ecb.safe202011~e3858add29.hu.html.

9

(10)  HL C 353., 2019.10.18., 32. o.

10

(11)  A pénzügyi intézményeknek a hatályos szabályokkal összhangban „folytatniuk kell az eszközminőség romlásának és a nemteljesítő hitelek felhalmozódásának azonosítását és bejelentését annak érdekében, hogy továbbra is egyértelmű és pontos képet lehessen alkotni a bankszektor kockázatairól”, amint azt az EKB 2020. december 4-i levele kifejti. Emellett az EKB figyelmeztet arra, hogy „prudenciális szempontból a stabil besorolási és tartalékképzési politikák és eljárások kulcsfontosságúak a megfelelő hitelkockázat-kezelés és -fedezet biztosításához, beleértve a nehéz helyzetbe került adósok időben történő azonosítását és kezelését”.

11

(12)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/hu/ip_20_2375. Valdis Dombrovskis, az emberközpontú gazdaságért felelős ügyvezető alelnök úgy nyilatkozott, hogy „segítve a bankokat abban, hogy eltávolítsák mérlegükből ezeket a [nemteljesítő] kölcsönöket és tovább folyósítsák a hiteleket, a [...] stratégia hozzájárul Európa [...] fellendüléséhez.”

12

(13)  A nem pénzügyi vállalatok összes euróövezetbeli betétje a világjárvány ellenére 2020. március és október között 2,73 billió EUR-ról 3,12 billió EUR-ra nőtt. Ugyanez a szám a háztartások esetében 7,85 billió EUR-ról 8,21 billió EUR-ra nőtt. (https://sdw.ecb.europa.eu).

13

(14)  Mairead McGuinness, a pénzügyi stabilitásért, a pénzügyi szolgáltatásokért és a tőkepiaci unióért felelős biztos, https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/hu/ip_20_2375.

14

(15)  Ugyanott.

15

(16)  Lásd az irányelvjavaslat 5. cikkét, 11. cikkét (különösen ennek (5) bekezdését), valamint 15. cikkének (2) bekezdését.

16

(17)  HL L 172., 2019.6.26., 18. o.

17

(18)  https://www.consilium.europa.eu/hu/infographics/20201006-recovery-resilience-rrf/. Emellett a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz forrásait „az európai szemeszter országspecifikus ajánlásaival összhangban” is el lehet költeni, továbbá az erőforrások legalább 37 %-át az éghajlat-politikai fellépésre és a környezeti fenntarthatóságra, és legalább 20 %-át az EU digitális átállására kell fordítani.

18

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/106 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/106

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az Európai Unióban biztosítandó megfelelő minimálbérekről

(COM(2020) 682 final – 2020/310(COD))

(2021/C 220/16)

| Előadó: | Milena ANGELOVA és Cinzia DEL RIO |
| --- | --- |

Előadó:

Milena ANGELOVA és Cinzia DEL RIO

| Felkérés: | Európai Parlament, 2020.11.11.
  Tanács, 2020.11.10. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 153. cikkének (2) bekezdése és 304. cikke |
| Illetékes szekció: | „Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.11. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.25. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 155/100/20 |

Felkérés:

Európai Parlament, 2020.11.11.

Tanács, 2020.11.10.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 153. cikkének (2) bekezdése és 304. cikke

Illetékes szekció:

„Foglalkoztatás- és szociálpolitika, uniós polgárság” szekció

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.11.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.25.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

155/100/20

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) határozottan támogatja azt a kiemelt célt, hogy Európa a sérülékenységet hátrahagyva utat mutasson egy életerős új világ felé azáltal, hogy az innováció, a fenntartható növekedés és a tisztességes verseny ösztönzésével teremt lehetőségeket és jólétet (1), a felfelé irányuló gazdasági és társadalmi konvergencia ösztönzése érdekében. Az EGSZB egyetért a megfelelő minimálbérek EU-szerte történő elérésére és a kollektív tárgyalási rendszerek megerősítésére irányuló átfogó célkitűzésekkel, a munka kifizetődővé tételével, a szegénység elleni küzdelemmel, valamint a szociális partnerek szerepének és a szociális párbeszédnek a nemzeti munkaügyi kapcsolatrendszerekkel összhangban történő megerősítésével. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a javasolt irányelv hozzájárul az Unió céljaihoz, vagyis ahhoz, hogy elősegítse az emberek jólétét, magas versenyképességű szociális piacgazdaságot alakítson ki (az EUSZ 3. cikke) és előmozdítsa az élet- és munkakörülmények javítását (az EUMSZ 151. cikke). Foglalkozik továbbá az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített jogokkal, például a munkavállalók tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jogával (31. cikk), és összhangban van a szociális jogok európai pillérének 6. elvével. Az Európai Bizottság rámutat arra, hogy az irányelvjavaslat nem tartalmaz olyan intézkedéseket, amelyek közvetlenül befolyásolnák a fizetések szintjét, és ezért az EUMSZ 153. cikkének (5) bekezdésében foglalt rendelkezéseket teljes mértékben tiszteletben tartja. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB egyetért a javaslat általános célkitűzéseivel, és elvárja, hogy azt arra figyelve alakítsák ki, hogy tiszteletben tartsa a nemzeti hagyományokat, jogszabályokat és gyakorlatokat, valamint hogy a benne foglalt kötelezettségeket tekintve mozgásteret hagyjon a nemzeti körülményekhez való alkalmazkodásra. A javaslat néhány elemét illetően eltérő nézetek merültek fel az EGSZB-n belül. E nézetkülönbségek ellenére az EGSZB ismerteti véleményét az európai bizottsági javaslatban szereplő bizonyos kérdésekkel kapcsolatban. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az államnak azt a szerepét, hogy a szociális párbeszéd és a kollektív tárgyalás funkciójának támogatásával és tiszteletben tartásával mind politikai, mind jogi oldalról megteremtse az „előfeltételeket” a szakszervezetek és a munkáltatói szervezetek számára, több nemzetközi intézmény is elismeri, és az EGSZB is számos véleményében emlékeztet erre. A szociális partnereknek autonómoknak kell lenniük, és a munkáltatói szervezeteket és a szakszervezeteket meg kell védeni a szervezkedési, képviseleti vagy kollektív fellépéshez való joguk bármilyen korlátozásától. Az EGSZB ugyanakkor ismételten hangsúlyozza a közvetlenül az európai és nemzeti szociális partnerek által irányított, európai és nemzeti szintű közös fellépések és kapacitásépítési programok fontosságát. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az EGSZB támogatja a kollektív tárgyalások általi lefedettség növelésének célkitűzését a nemzeti jogszabályoknak és gyakorlatoknak megfelelően, valamint a szociális partnerek hatáskörmegosztásának és autonómiájának teljes körű tiszteletben tartásával. Az EGSZB egyetért a javasolt 70 %-os céllal, és úgy véli, hogy a nemzeti cselekvési tervek (4. cikk) döntő szerepet játszhatnak nemzeti szinten a bérek felfelé irányuló konvergenciájában, valamint a bérmegállapításra és a lefedettség növelésére irányuló legmegfelelőbb intézkedések és mechanizmusok kialakításában, többek között a nem és életkor alapján megmutatkozó bérszakadék megszüntetése, valamint az egyenlőtlenségek és a megkülönböztetés csökkentése érdekében, különös tekintettel a fiatal munkavállalókra. Az EGSZB azt ajánlja, hogy minden nemzeti cselekvési tervet a szociális partnerek dolgozzanak ki és fogadjanak el háromoldalú folyamat keretében. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az EGSZB úgy látja, hogy azokban az országokban, ahol létezik egy olyan önszabályozó kollektív tárgyalási rendszer, amely az egyéb elfogadott munkafeltételek mellett méltányos és megfelelő bérküszöböt biztosít, a munkaügyi kapcsolatok jól működő rendszerének védelme/fenntartása érdekében el kell kerülni az állam bármilyen beavatkozását. Egy ilyen rendszer önmagában képes biztosítani a javasolt irányelvben meghatározott célok elérését. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB úgy gondolja, hogy a szociális partnerek reprezentativitása fontos tényező, mivel biztosítja demokratikus megbízatásukat. Különböző kritériumok vannak ennek kapcsán, amelyeket érdemes bevált gyakorlatként fontolóra venni a nemzeti jogszabályoknak és gyakorlatoknak megfelelő nemzeti szintű cselekvési tervek kidolgozása során. Számos összetett tényező/kritérium vehető figyelembe a szociális partnerek nemzeti szintű reprezentativitásának értékelésekor, szem előtt tartva, hogy ezek tagállamonként eltérőek. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB támogatja a jól kidolgozott bérmegállapítási rendszereket és a jól működő, a rászorulók számára biztonsági hálót biztosító szociális védelmi rendszereket, valamint a dolgozói szegénység megelőzését célzó egyéb intézkedéseket. Az EGSZB megjegyzi, hogy az irányelvtervezet csak a bérek megfelelőségének általános elvét határozza meg – a bruttó vagy nettó mediánbérre vagy átlagbérre vonatkozó nem kötelező erejű referenciaértékek alapján –, és nem tartalmaz konkrét intézkedéseket vagy rendelkezéseket arról, hogy hogyan kell a béreket nemzeti szinten meghatározni, mivel ez továbbra is kizárólag a tagállamok hatáskörébe tartozik. Az EGSZB támogatja olyan kötelező mutatók meghatározását, amelyek iránymutatással szolgálnak a tagállamok és a szociális partnerek számára a jogszabályban meghatározott minimálbérek megfelelőségének értékeléséhez, valamint a vonatkozó intézkedések nemzeti cselekvési tervekben való meghatározásához és bevezetéséhez. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Az EGSZB megjegyzi, hogy az irányelv 9. cikke rendelkezéseket tartalmaz a közbeszerzésekben és alvállalkozásban foglalkoztatott munkavállalókra vonatkozóan, mivel kéri a tagállamokat, hogy valamennyi közbeszerzési projektben feleljenek meg a minimálbérre vonatkozó követelményeknek. Az EGSZB megismétli azt a kérését, hogy a közbeszerzési szerződések teljes mértékben tartsák tiszteletben a kollektív szerződéseket, és az ILO alapvető és naprakész egyezményeinek be nem tartása esetén függesszék fel a kereskedelmi megállapodásokat. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy a tagállamok által benyújtott jelentéseket a Foglalkoztatási Bizottságban (EMCO), a szociális partnerek megfelelő részvétele mellett vizsgálják meg és értékeljék, és e célból hozzanak létre egy olyan szakosított alcsoportot, amely a nemzeti kormányok, a nemzeti és európai szakszervezeti és munkáltatói szövetségek képviselőiből, valamint az Európai Bizottság által kinevezett szakértőkből áll. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Általános megjegyzések

| 2.1. | Az EGSZB egyetért a megfelelő minimálbérek Unió-szerte történő elérésére és a kollektív tárgyalási rendszerek megerősítésére irányuló átfogó célkitűzésekkel, a munka kifizetődővé tételével, a szegénység elleni küzdelemmel, valamint a szociális partnerek szerepének és a szociális párbeszédnek a nemzeti munkaügyi kapcsolatrendszerekkel összhangban történő megerősítésével. A megfelelően meghatározott minimálbérszint hozzájárul a belföldi kereslet és a gazdasági növekedés ösztönzéséhez, valamint a rendkívül versenyképes szociális piacgazdaság kialakításához. Számos irányítási eszköz áll az Európai Unió (EU) és a tagállamok rendelkezésére, amelyek révén együttműködhetnek e célok elérése érdekében, beleértve az európai szemesztert is. A szociális partnereknek és a civil társadalmi szervezeteknek az európai szemeszter teljes folyamatában való – európai és nemzeti szinten egyaránt megvalósuló – teljes körű, strukturált és hatékony részvétele elengedhetetlen a gazdaság- és szociálpolitikák végrehajtásához. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a javasolt irányelv hozzájárul az Unió céljaihoz, vagyis ahhoz, hogy elősegítse népeinek jólétét, magas versenyképességű szociális piacgazdaságot alakítson ki (az EUSZ 3. cikke) és előmozdítsa az élet- és munkakörülmények javítását (az EUMSZ 151. cikke). Foglalkozik továbbá az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített jogokkal, például a munkavállalók tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jogával (31. cikk), és összhangban van a szociális jogok európai pillérének 6. elvével. Az Európai Bizottság rámutat arra, hogy az irányelvjavaslat nem tartalmaz olyan intézkedéseket, amelyek közvetlenül befolyásolnák a fizetések szintjét, és ezért az EUMSZ 153. cikkének (5) bekezdésében foglalt rendelkezéseket teljes mértékben tiszteletben tartja. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | A javaslat jogalapjának egyes elemeit illetően eltérő vélemények és aggályok merültek fel az EGSZB-n belül (2), de e nézetkülönbségek ellenére az EGSZB ebben a véleményben kifejti álláspontját az európai bizottsági javaslatban foglalt egyes kérdésekről. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Az EGSZB aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az olyan foglalkoztatottak aránya, akik még mindig szegénységben élnek, a 2007. évi teljes uniós munkaerő 8,3 %-áról 2018-ra 9,4 %-ra nőtt, és ez jelentős mértékben érintette a fiatalokat (a 16 és 24 év közötti munkavállalók 28,1 %-át fenyegeti szegénység vagy társadalmi kirekesztés), a nőket, a migrációs háttérrel rendelkezőket, a fogyatékkal élő személyeket és a munkaerőpiac peremére szorult embereket. Ezek a csoportok bizonytalanabb és atipikusabb, alacsony bérezésű és alacsonyabb szociális védelmi lefedettséggel rendelkező munkahelyeken dolgoznak, ami közép- és hosszú távon hatással lesz a szociális védőháló fenntarthatóságára. Célzott intézkedések és reformok szükségesek annak érdekében, hogy a marginalizálódott csoportok megfelelő védelmet élvezhessenek a szegénységbe csúszással szemben (3). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy hozzanak intézkedéseket a meg nem felelés kockázatának megelőzése érdekében, beleértve a be nem jelentett munkavállalók számának nem kívánatos növekedését, ami tisztességtelen versenyhez vezet. Az EGSZB azt is szorgalmazza, hogy ezeket a szempontokat a javaslat végrehajtási szakaszában szorosan kísérjék figyelemmel és kezeljék. |
| --- | --- |

2.5.

3.   A javaslattal kapcsolatos részletes megjegyzések

3.1.   A bérmegállapítással kapcsolatos kollektív tárgyalások előmozdításának lehetőségei és előfeltételei

| 3.1.1. | Az irányelvtervezet célja annak biztosítása, hogy az EU-ban dolgozó munkavállalókat megfelelő minimálbér védje, amely tisztességes megélhetést tesz lehetővé, bárhol is dolgoznak, valamint a bérmegállapítással és általában a munkafeltételekkel kapcsolatos kollektív tárgyalások előmozdítása valamennyi tagállamban (4). Az EGSZB elvárja, hogy az irányelvtervezetet az ezen a területen kialakult nemzeti hagyományokat tiszteletben tartva, gondosan alakítsák ki, és a kötelezettségeket illetően hagyjanak mozgásteret a belföldi körülményekhez való igazodásra. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Az európai szociális partnerek már többször felszólították az intézményeket, hogy ahol szükséges, támogassanak vagy alakítsanak ki kedvező feltételeket a szociális párbeszédhez és a kollektív tárgyalásokhoz, annak érdekében, hogy azok hatékonyak legyenek, és reagáljanak a tényleges kihívásokra. „A szociális párbeszéd új kezdete” című négyoldalú nyilatkozat (5) és a 2016. június 16-i tanácsi következtetések felszólították a tagállamokat, hogy „támogassák a nemzeti szintű szociális párbeszéd működésének és eredményességének javítását, hogy az elvezessen a kollektív tárgyalásokhoz és megfelelő kereteket teremtsen a szociális partnerek tárgyalásaihoz”. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Az állam szerepét a politikai és jogi „előfeltételek” megteremtésében több nemzetközi intézmény is elismeri. „Az EGSZB tudatában van annak, hogy a hatékony szociális párbeszédnek a következőket kell magában foglalnia: reprezentatív és legitim szociális partnerek, akik rendelkeznek a részvételhez szükséges ismeretekkel, technikai kapacitással és kellő időben hozzáférnek a releváns információkhoz; a szociális párbeszédben való részvétel iránti politikai akarat és elkötelezettség; a szociális partnerek autonómiához való alapvető jogainak, az egyesülési szabadságnak és a kollektív tárgyalásoknak a tiszteletben tartása, amelyek továbbra is a munkaügyi kapcsolatok középpontjában állnak, valamint egy olyan jogi és intézményi keret, amely támogatja a szociális párbeszéd folyamatait a jól működő intézményekkel” (6). Tanulmányok azt mutatják, hogy azokban az országokban, ahol a kollektív tárgyalások szerepét az állam széles körben elismeri, teljes mértékben támogatja és tiszteletben tartja, alacsonyabb a munkanélküliségi ráta, magasabb a termelékenység, és ösztönzik a bérek felzárkóztatását (7). Ugyancsak fontos, hogy a szociális párbeszéd folyamata kézzelfogható eredményeket hozzon mind a munkavállalók, mind a vállalkozások számára. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Az európai és nemzeti szintű, közvetlenül az európai és a nemzeti szociális partnerek által irányított együttes fellépések és kapacitásépítési programok hatékony eszközt jelentenek a szociális párbeszéd, illetve a szakszervezetek és a munkáltatói érdekképviseleti szervezetek kollektív tárgyalása terén a kapacitások megerősítéséhez, amennyiben erre szükség van (8). Az EGSZB azt ajánlja, hogy a kapacitásépítő programokat és lépéseket megfelelően támogassák és eredményeiket mérjék fel, hogy azok minél inkább el tudják érni a kitűzött céljaikat. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy a javaslat egyes rendelkezéseit és koncepcióit (9) pontosabban fogalmazzák meg, hogy ne hagyjanak teret a bizonytalanságoknak és az Európai Unió Bírósága általi értelmezésnek. Az 1. és 2. cikkben található tárgy és hatály valamennyi tagállamra vonatkozik, beleértve azokat az országokat is, ahol létezik önszabályozó kollektív tárgyalási rendszer. |
| --- | --- |

3.1.5.

| 3.1.6. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy a szociális partnerek dolgozzanak ki minden olyan nemzeti cselekvési tervet, amelynek célja elősegíteni a kollektív tárgyalások általi lefedettséget, és hogy egy háromoldalú folyamat keretében állapodjanak meg róluk. E terveket továbbá az ILO-egyezményekben foglalt, az egyesülés szabadságára és a kollektív tárgyalások önkéntes jellegére vonatkozó, széles körben elismert elvekkel teljes összhangban kell kidolgozni. Az EGSZB nagyra értékeli a minimálbér megállapításáról szóló 131. számú ILO-egyezmény 1. és 3. cikkében (10) szereplő kiegyensúlyozott megközelítést. Az EGSZB azt ajánlja, hogy az irányelvtervezet rendelkezései tartsák tiszteletben a 87., 98. és 154. számú ILO-egyezmény elveit a szociális partnerek autonómiájának, illetve a tagfelvételre való lehetőségeiknek, valamint a kollektív szerződések megtárgyalásával és megkötésével kapcsolatos ösztönzőknek és jogoknak a megőrzése érdekében. |
| --- | --- |

3.1.6.

| 3.1.7. | Az EGSZB támogatja a kollektív tárgyalások általi lefedettség növelésének célkitűzését a nemzeti jogszabályoknak és gyakorlatnak megfelelően, valamint a szociális partnerek hatáskörmegosztásának és autonómiájának teljes körű tiszteletben tartásával. Ennek kapcsán az EGSZB támogatja a szociális partnerek képességeinek fokozását, és támogatja a bérmegállapítással kapcsolatos kollektív tárgyalásokban való részvételre, valamint a bérekkel kapcsolatos konstruktív, érdemi és megfelelő információkon alapuló tárgyalások ösztönzésére irányuló közös fellépéseiket is (11). A 4. cikk meghatározza, melyek az állami beavatkozás követelményei a keretek és cselekvési tervek előkészítése során. Az EGSZB ragaszkodik ahhoz, hogy a beavatkozást háromoldalú megközelítéssel, a szociális partnerek autonómiáját tiszteletben tartva és velük együttműködve valósítsák meg. Egyes tagállamokban a kollektív szerződésekkel való lefedettségről a szociális partnerek döntenek, míg más tagállamokban a jog vagy a bevett gyakorlat határozza meg a kollektív szerződések kiterjesztésére szolgáló mechanizmusokat, és ezeket a különbségeket tiszteletben kell tartani.
  Az EGSZB egyetért a javasolt 70 %-os célkitűzéssel, és úgy véli, hogy a szociális partnerekkel közösen elfogadott és kidolgozott nemzeti cselekvési tervek döntő szerepet játszhatnak a bérek felzárkóztatásában és a méltányos, nemzeti szintű bérmegállapítási mechanizmusok kialakításában, többek között a nemek és életkorok közötti bérszakadék megszüntetése érdekében Lehetővé teszik továbbá szükség esetén a nemzeti gyakorlatok figyelembe vételét és a rendszerek javítását. Az ilyen cselekvési terveket megfelelően kell végrehajtani, értékelni, felülvizsgálni és kiigazítani annak érdekében, hogy középtávon fokozatosan növekedjen a kollektív tárgyalások általi lefedettség. Egyes országokban létrehozták a kollektív szerződések kiterjesztési mechanizmusait, amelyek célja a kollektív tárgyalások általi lefedettség növelése. A kiterjesztési mechanizmusok alkalmazása azonban csak az egyik módja a kollektív tárgyalás elősegítésének és a lefedettség növelésének. Ide tartoznak még például a közös fellépések és kapacitásépítés; a szakszervezet-felszámolások elleni intézkedések; a szakszervezetek és a munkáltatói szervezetek kollektív tárgyalási jogának védelme; elfogadott reprezentativitási kritériumok meghatározása; valamint a megkülönböztetés minden formája elleni fellépés Ezeket az elemeket és célzott javaslatokat más kezdeményezésekkel együtt figyelembe kell venni a nemzeti cselekvési tervekben. |
| --- | --- |

3.1.7.

Az EGSZB egyetért a javasolt 70 %-os célkitűzéssel, és úgy véli, hogy a szociális partnerekkel közösen elfogadott és kidolgozott nemzeti cselekvési tervek döntő szerepet játszhatnak a bérek felzárkóztatásában és a méltányos, nemzeti szintű bérmegállapítási mechanizmusok kialakításában, többek között a nemek és életkorok közötti bérszakadék megszüntetése érdekében Lehetővé teszik továbbá szükség esetén a nemzeti gyakorlatok figyelembe vételét és a rendszerek javítását. Az ilyen cselekvési terveket megfelelően kell végrehajtani, értékelni, felülvizsgálni és kiigazítani annak érdekében, hogy középtávon fokozatosan növekedjen a kollektív tárgyalások általi lefedettség. Egyes országokban létrehozták a kollektív szerződések kiterjesztési mechanizmusait, amelyek célja a kollektív tárgyalások általi lefedettség növelése. A kiterjesztési mechanizmusok alkalmazása azonban csak az egyik módja a kollektív tárgyalás elősegítésének és a lefedettség növelésének. Ide tartoznak még például a közös fellépések és kapacitásépítés; a szakszervezet-felszámolások elleni intézkedések; a szakszervezetek és a munkáltatói szervezetek kollektív tárgyalási jogának védelme; elfogadott reprezentativitási kritériumok meghatározása; valamint a megkülönböztetés minden formája elleni fellépés Ezeket az elemeket és célzott javaslatokat más kezdeményezésekkel együtt figyelembe kell venni a nemzeti cselekvési tervekben.

| 3.1.8. | Azokban az országokban azonban, ahol létezik egy olyan önszabályozó kollektív tárgyalási rendszer, amely az egyéb elfogadott munkafeltételek mellett méltányos és megfelelő bérküszöböt biztosít, a munkaügyi kapcsolatok jól működő rendszerének védelme/fenntartása érdekében el kell kerülni az állam bármilyen beavatkozását. Egy ilyen rendszer önmagában képes biztosítani a javasolt irányelvben meghatározott célok elérését. Abban az esetben, ha ezekben az országokban a kollektív tárgyalások általi lefedettség egy adott küszöbérték alá csökken, a nemzeti cselekvési terveket elsősorban a szociális partnereknek kell kidolgozniuk és elfogadniuk. |
| --- | --- |

3.1.8.

| 3.2. | A javaslat különböző megközelítést határoz meg azon tagállamok tekintetében, ahol jogszabályban előírt minimálbért alkalmaznak, illetve ahol a béreket kollektív szerződésekben rögzítik. Ez a felosztás – még akkor is, ha az OECD, az Eurofound és más intézmények tudományos és kutatási célokra egyaránt széles körben használják – különböző okokból megkérdőjelezhető, ha bármilyen bérmegállapításhoz kapcsolódó tevékenységhez alkalmazzák. Ilyen ok lehet például az, hogy egyes tagállamokban, ahol az állami beavatkozás a szociális partnerek által megtárgyalt megállapodások hivatalossá tételére korlátozódik, a minimálbért nem jogszabály határozza meg, hanem megállapodások szerint alakul ki. |
| --- | --- |

3.2.

3.3.   Kollektív tárgyalás – Fogalommeghatározások és lefedettség

| 3.3.1. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a kollektív tárgyalások jelentik a leghatékonyabb eszközt a kielégítő és megfelelően meghatározott bérek rögzítésére (ideértve a minimálbéreket is), amelyek a szociális piacgazdaság alapvető elemét jelentik. A javaslat 3. cikke tartalmaz néhány fogalommeghatározást az irányelv alkalmazásában. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Az EGSZB úgy gondolja, hogy a szociális partnerek reprezentativitása fontos tényező, mivel biztosítja demokratikus megbízatásukat. Különböző kritériumok vannak, amelyek a nemzeti jogszabályoknak és gyakorlatoknak megfelelően a nemzeti szinten megfontolandó bevált gyakorlatot alkothatják. A szociális partnerek reprezentativitásának nemzeti szintű értékelése során számos összetett tényezőt/kritériumot lehetne figyelembe venni, szem előtt tartva, hogy ezek tagállamonként eltérőek. Ilyen például a tagok száma és az adott területen való jelenlét nemzeti szintű jelentősége; tagjaik mobilizálásának és a fellépésnek a képessége; a különböző szinteken (ágazati/vállalati stb.) aláírt kollektív szerződések száma; a megválasztott szakszervezeti vagy munkáltatói képviselők száma; európai szociális partnereket tömörítő (az Európai Bizottság által elismert) szervezetben való tagság; a kormány általi elismertség és részvétel a szociális párbeszéd nemzeti/ágazati kétoldalú/háromoldalú struktúráiban vagy szerveiben stb. Az EGSZB kéri, hogy a „munkavállalói szervezetek” kifejezést a „szakszervezetek” szóval váltsák fel, mivel az előbbi félrevezető értelmezésekhez vezethet, és a tárgyalásokat megnyithatja a munkavállalói érdekcsoportok más, el nem ismert formái vagy akár a munkáltatóktól nem független „sárga szakszervezetek” előtt. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Az EGSZB többször is kijelentette, hogy a szociális párbeszéd az európai szociális modell részét képezi. A szociális partnereknek önállóaknak kell lenniük, és a munkáltatói és munkavállalói szervezeteket meg kell védeni a szervezkedési, képviseleti vagy kollektív fellépéshez való joguk bármilyen korlátozásától. Ez egyaránt fontos a munkáltatók és a szakszervezetek számára. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Az irányelv 7. cikke rendelkezik a szociális partnerek bevonásáról és a velük folytatott konzultációról a jogszabályban meghatározandó minimálbérek megállapítása és aktualizálása során. Az elmúlt néhány évben az európai szemeszter keretében számos olyan országspecifikus ajánlást adtak ki, amely felhívja a tagállamokat, hogy biztosítsák a szociális partnerek megfelelő bevonását ebbe a folyamatba. A 2020–2021-es szemeszterben 12 tagállam kapott olyan országspecifikus ajánlást, amely szerint fokozni kell a szociális partnerek részvételét és felelősségvállalását a döntéshozatali folyamatokban (12). |
| --- | --- |

3.3.4.

4.   Megfelelőség

| 4.1. | A gazdasági válságok és a jelenlegi világjárvány következtében az adatok azt mutatják, hogy az elmúlt években összességében stagnáltak a bérek, sőt, egyes országokban még romlottak is. Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a kollektív tárgyalások kulcsszerepet játszanak a minimálbérek által nyújtott megfelelő védelem biztosításában. Azokban az országokban, ahol magas a kollektív tárgyalások általi lefedettség, általában kisebb az alacsony bérezésű munkavállalók aránya, a minimálbérek jobban megközelítik a mediánbéreket, csekélyebbek a béregyenlőtlenségek és magasabbak a bérek, mint a többi országban (13). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Az EGSZB támogatja a jól kidolgozott bérmegállapítási rendszereket és a jól működő, a rászorulók számára biztonsági hálót biztosító szociális védelmi rendszereket, valamint a dolgozói szegénység megelőzését célzó egyéb intézkedéseket. Az EGSZB megjegyzi, hogy az irányelvtervezet csak a bérek megfelelőségének általános elvét határozza meg – a bruttó vagy nettó mediánbérre vagy átlagbérre vonatkozó nem kötelező erejű referenciaértékek alapján –, és nem tartalmaz konkrét intézkedéseket vagy rendelkezéseket arról, hogy hogyan kell a béreket nemzeti szinten meghatározni, mivel ez továbbra is a tagállamok hatáskörébe tartozik. Az EGSZB támogatja olyan kötelező mutatók meghatározását, amelyek iránymutatással szolgálnak a tagállamok és a szociális partnerek számára a jogszabályban meghatározott minimálbérek megfelelőségének értékeléséhez, valamint a vonatkozó intézkedések nemzeti cselekvési tervekben való meghatározásához és bevezetéséhez. A béreket valójában kollektív tárgyalások vagy olyan nemzeti jogszabályok határozzák meg, amelyek – amennyiben vannak ilyenek – kötelező minimálbért írnak elő. Ugyanakkor, ha több embert emelünk ki a szegénységből, az csökkenti a szociális védelmi rendszerekre fordított közkiadásokat. A szegénységi küszöböket és a társadalmi kirekesztés mutatóit uniós szinten használják elemzésekhez és közös adatgyűjtéshez, azonban jelenleg nem létezik uniós szinten elfogadott mutató a minimálbérek méltányosságának és megfelelőségének abszolút értékben való mérésére. A javaslat ezt a tagállamokra bízza, hogy a nemzeti tervekben foglalkozzanak velük. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | A szociális partnereknek több fontos elemet kell figyelembe venniük, amikor a nemzeti jognak és gyakorlatnak megfelelően kollektív tárgyalások során megállapítják a béreket, például a versenyképességet, a termelékenységet, az ágazatonkénti gazdasági fejlődést, a készségmenedzsmentet, új technológia bevezetéséből eredő új termelési folyamatokat, a digitalizációt és az egyes termelő ágazatokban az alternatív és rugalmasabb munkaszervezést. Hangsúlyozva a felfelé irányuló bérkonvergencia szükségességét, az EGSZB rámutat, hogy a magasabb bérek a fogyasztás és ezáltal a belső kereslet növekedését is jelentik, ami kedvező gazdasági hatással jár, és az emelkedő bérek a szociális biztonsági és adórendszerek számára is magasabb bevételeket eredményeznek. Ezeket a hatásokat alaposan elemezni kell. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Az irányelvjavaslat célja azonban egy uniós szintű indikatív küszöbérték meghatározása hivatkozási pontként a jogszabályban meghatározandó minimálbéreket alkalmazó országok számára. Figyelembe véve, hogy bérek az elvégzett munkáért járó fizetést jelentik, más tényezőket is figyelembe lehet venni, például a szegénységi küszöböt, a minimális tisztességes életszínvonalat és az egyes országok megélhetési költségeit. Ezek az elemek a jogszabályi és kollektív szerződés szerinti minimálbérek megállapításának alapvető tényezői az EU országaiban. Egyértelműen meg kell különböztetni a minimálbér megállapítását és a béremelést. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | A minimálbérek megfelelőségére vonatkozóan előterjesztett kritériumok – a vásárlóerő kivételével – a bérek eloszlására és azok alakulására vonatkoznak. Általánosabban az egyenlőtlenség szempontját érintik, nem pedig a legkiszolgáltatottabb munkavállalók védelmét. „A minimálbéreknek a különböző országokban alkalmazott bérelosztáshoz képest arányosnak kell lenniük, a szintjüknek pedig a reálárakhoz viszonyítva is megfelelőnek kell lenniük, hogy lehetővé tegyék a tisztességes életszínvonalat, miközben biztosítják azon vállalatok fenntarthatóságát, amelyek jó minőségű munkahelyeket kínálnak” (14). |
| --- | --- |

4.5.

5.   Közbeszerzés

| 5.1. | Az irányelv 9. cikke rendelkezéseket tartalmaz a közbeszerzésekben és alvállalkozásban foglalkoztatott munkavállalókra vonatkozóan, mivel kéri a tagállamokat, hogy valamennyi közbeszerzési projektben feleljenek meg a minimálbérre vonatkozó követelményeknek. A 2014/23/EU (15), a 2014/24/EU (16), a 2014/25/EU (17) európai parlamenti és tanácsi irányelvvel összhangban a rendelkezés valamennyi szerződő félt kötelez az alkalmazandó minimálbéreknek való megfelelésre, akár jogszabály szerint, akár kollektív szerződésekben állapították meg őket. Ez a rendelkezés összhangban van az Európai Unió Bíróságának néhány döntésével, különösen a 2015. évi „Regiopost” ítélettel (C-115/14. sz. ügy) (18) is. A tagállamoknak lehetőségük van arra, hogy elutasítsák azon ajánlattevők közbeszerzési ajánlatait, akik nem vállalják, hogy a 2014/24/EU irányelv 70. cikkében és a kiküldött munkavállalókról szóló irányelv 3. cikkében (19) foglaltaknak megfelelően a dolgozóknak kifizetik a helyileg szabályozott vagy kollektív szerződés szerinti minimális bért. Az EGSZB már kérte, hogy a közbeszerzési szerződések teljes mértékben tartsák tiszteletben a kollektív szerződéseket, és az ILO alapvető és naprakész egyezményeinek be nem tartása esetén függesszék fel a kereskedelmi megállapodásokat. Az EGSZB szankciókat is szorgalmazott, ideértve a közbeszerzésekből és a közfinanszírozásból való kizárást is azon vállalkozások esetében, amelyek nem tartják tiszteletben a javasolt kötelező átvilágítási eszközben meghatározott átvilágítási kötelezettségeket (20). |
| --- | --- |

5.1.

6.   Nyomon követés és adatgyűjtés

| 6.1. | Már most is jelentős számú adatbázis és elemzés létezik a minimálbérekkel és a kollektív tárgyalási folyamatokkal kapcsolatosan. A megbízható és naprakész adatoknak az intézmények és a szociális partnerek rendelkezésére bocsátása az e területen hozandó döntésekkor hozzájárulhatna a valós tendenciák jobb értékeléséhez és megértéséhez. Az EGSZB ezért arra kéri az Európai Bizottságot, hogy a szociális partnerekkel együttműködésben segítse tovább a tagállamokat az adatgyűjtés javítása és a jogszabályban meghatározott minimálbérek alakulásának nyomon követése érdekében (21). |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Egyes tagállamokban a kollektív szerződéseket rendelkezésre bocsátják és közzéteszik, és egyes esetekben nyilvános internetes honlapokon ingyenesen megtekinthetők, míg más tagállamokban a kollektív szerződéseket és a bérszintek megfelelőségét maguk a szociális partnerek, nem pedig a hatóságok bírálják el és vizsgálják, és nem teszik nyilvánosan hozzáférhetővé. Miközben támogatja az adatok hozzáférhetőségének óvatos javítását (amely érzékeny kérdés lehet a szociális partnerek autonómiájának, valamint a kollektív tárgyalások és szerződések, az adatvédelem, a tisztességes verseny és egyéb területek tekintetében), az EGSZB aggodalmát fejezi ki az adminisztratív terhek esetleges növekedésével kapcsolatban, különösen a kkv-k és a nonprofit szociális gazdasági vállalkozások esetében, és kéri, hogy e rendelkezés nemzeti szintű végrehajtásakor – amikor nem, kor, fogyatékosság, vállalatméret és ágazat szerinti bontásban kell tájékoztatást nyújtani a lefedett és le nem fedett munkavállalókról – találjanak megfelelő egyensúlyt a nagyon részletes éves tájékoztatási kötelezettségből eredő hozzáadott érték, illetve az ilyen terhek lehető legnagyobb mértékű csökkentésének szükségessége között. Nagyobb egyértelműségre van szükség azzal az igénnyel kapcsolatban is, hogy a hagyományos megközelítést alkalmazó országokban meg kell adni a minimálbérek decilisenkénti eloszlását. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy a tagállamok által benyújtott jelentéseket a Foglalkoztatási Bizottságban (EMCO), a szociális partnerek megfelelő részvétele mellett vizsgálják meg és értékeljék, és e célból hozzanak létre egy olyan szakosított alcsoportot, amely a nemzeti kormányok, a nemzeti és európai szakszervezeti és munkáltatói szövetségek képviselőiből, valamint az Európai Bizottság által kinevezett szakértőkből áll. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Az EGSZB tudomásul veszi, hogy az irányelv csökkentést kizáró határozott záradékokat vezetett be, és felhívja az Európai Parlamentet, hogy erősítse tovább e terület néhány kulcsfontosságú pontját, különösen az alábbiak terén:






  — | ezen irányelv lehetséges jövőbeli értelmezéseit nem szabad a jól működő minimálbér- vagy kollektív szerződéses rendszerek aláásására felhasználni, |
| --- | --- | --- |

6.4.

—

ezen irányelv lehetséges jövőbeli értelmezéseit nem szabad a jól működő minimálbér- vagy kollektív szerződéses rendszerek aláásására felhasználni,

| — | az irányelv egyetlen rendelkezése sem alkalmazható oly módon, hogy az az egyesülési szabadság vagy a szociális partnerek autonómiája szempontjából hátrányos legyen, |
| --- | --- |

—

az irányelv egyetlen rendelkezése sem alkalmazható oly módon, hogy az az egyesülési szabadság vagy a szociális partnerek autonómiája szempontjából hátrányos legyen,

| — | nem vezetnek be jogszabályban meghatározott minimálbéreket ott, ahol azok nem léteznek, csak a szociális partnerek beleegyezésével, |
| --- | --- |

—

nem vezetnek be jogszabályban meghatározott minimálbéreket ott, ahol azok nem léteznek, csak a szociális partnerek beleegyezésével,

| — | a bérmegállapítási mechanizmusok nemzeti előjogot képeznek, és az Európai Unió intézményeitől származó döntéseknek nem szabad arra irányulniuk, hogy közvetlenül beavatkozzanak a nemzeti és vállalati szintű bérmegállapítási mechanizmusokba, ami továbbra is a szociális partnerek előjoga. |
| --- | --- |

—

a bérmegállapítási mechanizmusok nemzeti előjogot képeznek, és az Európai Unió intézményeitől származó döntéseknek nem szabad arra irányulniuk, hogy közvetlenül beavatkozzanak a nemzeti és vállalati szintű bérmegállapítási mechanizmusokba, ami továbbra is a szociális partnerek előjoga.

Az EGSZB arra kéri továbbá az Európai Parlamentet, hogy jobban emelje ki, hogy ebben az irányelvben semmi nem értelmezhető úgy, hogy az az uniós jogban vagy a nemzetközi jogban, valamint az Unió vagy a tagállamok által aláírt nemzetközi megállapodásokban, köztük az Európai Szociális Chartában, valamint a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet vonatkozó egyezményeiben és ajánlásaiban elismert jogokat és elveket – saját alkalmazási területükön – korlátozza vagy sérti.

A rendelkezés előírja továbbá, hogy a tagállamok és a szociális partnerek a munkavállalók számára kedvezőbb törvényi/rendeleti/közigazgatási rendelkezéseket, vagy kollektív szerződéseket alkalmazzanak. Az EGSZB azt is hangsúlyozza, hogy biztosítani kell az alkalmazandó kollektív szerződések betartását és a hatékony végrehajtást, ami elengedhetetlen a minimálbér által nyújtott védelemhez való hozzáférés biztosításához és a vállalkozásokat érintő tisztességtelen verseny elkerüléséhez.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 25-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  Von der Leyen elnök értékelő beszéde az Unió helyzetéről az Európai Parlament plenáris ülésén.

1

(2)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o.

2

(3)  Questions and answers: Adequate minimum wages.

3

(4)  COM(2020) 682 final, 4. cikk, 26. o.

4

(5)  Négyoldalú nyilatkozat.

5

(6)  HL C 10., 2021.1.11., 14. o.,, 1.3. pont. Lásd: OECD foglalkoztatási stratégiája; Eurofound-tanulmány: „Capacity building: towards effective social dialogue”, 2019; 2013. és 2018. évi ILO-határozatok a szociális párbeszéddel kapcsolatos visszatérő vitáról.

6

(7)  The role of collective bargaining systems for labour market performance.

7

(8)  Az európai szociális partnerek a közelmúltban közösen kijelentették, hogy további munkára van szükség a kapacitásépítés terén. A 2019–2021-es közös programjukban leszögezték a következőket: „A kapacitásépítési tevékenységek továbbra is elsőbbséget élveznek az európai szociális partnerek számára, akik elismerik, a szociális párbeszéd minden szinten való megerősítése és támogatása terén még sokat kell tenni, hogy az európai szociális párbeszéd pozitív hatást gyakorolhasson.” Lásd még: HL C 10., 2021.1.11., 14. o., 3.23. és 3.24. pont.

8

(9)  Különösen a szociális partnerek hatáskörének tiszteletben tartása tekintetében.

9

(10)  Tíz olyan tagállam által ratifikálva, amely jogszabályban előírt minimálbérrendszerrel rendelkezik.

10

(11)  Az OECD 2018. évi foglalkoztatási stratégiája, 143. oldal: „Achieving higher convergence”.

11

(12)  Lásd: HL C 10., 2021.1.11., 14. o., 6.13. pont, valamint a szociális területre vonatkozó 2020–2021-es országspecifikus ajánlások áttekintése.

12

(13)  AMECO Online.

13

(14)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 1.5. pont.

14

(15)  HL L 94., 2014.3.28., 1. o.

15

(16)  HL L 94., 2014.3.28., 65. o.

16

(17)  HL L 94., 2014.3.28., 243. o.

17

(18)  C-115/14 ügy.

18

(19)  Hivatkozás a 94. ILO-egyezményre,, valamint a következő véleményekre: HL C 429., 2020.12.11., 197. o. és HL C 429., 2020.12.11, 136. o.

19

(20)  HL C 429., 2020.12.11., 197. o., 6.4. pont és HL C 429., 2020.12.11, 136. o., 4.10. pont.

20

(21)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 6.4.1. pont.

21

---

MELLÉKLET

A következő ellenvéleményt, amelyeknél a támogató szavazatok száma az összes leadott szavazat több mint egynegyede volt, a vita során elutasították (eljárási szabályzat 43. cikk (2) bekezdés):

1.   Következtetések

| 1.1. | Az EGSZB a közelmúltban elfogadott, „Tisztességes minimálbérek Európában” című (SOC/632) véleményében elismerte, hogy a minimálbérekre irányuló uniós kezdeményezéssel kapcsolatos jogi helyzet rendkívül összetett. Az Unió az EUMSZ 151. cikke és 153. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján jogi eszközöket fogadhat el a munkafeltételekről. A Szerződés úgy rendelkezik, hogy a 153. cikk nem alkalmazandó a „fizetésre”. Másrészről az uniós ítélkezési gyakorlatban és a meglévő irányelvekben a fizetés kérdését az egyik legfontosabb munkafeltételnek tekintik. Láthatóan eltérő vélemények alakultak ki erről a kérdésről, az EGSZB pedig elismeri, hogy az Európai Bizottságnak kiegyensúlyozott és óvatos megközelítést kell alkalmaznia (1), miközben egyre többen szorgalmazzák, hogy az Európai Bizottság irányelv helyett tanácsi ajánlást javasoljon (2). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB azt is kijelentette (3), hogy fontos, hogy minden uniós fellépés pontos elemzésen és a tagállamokban uralkodó helyzet és az érzékeny pontok megértésén alapuljon, továbbá teljes mértékben tiszteletben tartsa a szociális partnerek szerepét és autonómiáját, valamint a munkaügyi kapcsolatok különböző modelljeit. Ugyancsak elengedhetetlen, hogy az uniós kezdeményezés mindenképpen megőrizze azoknak a tagállamoknak a modelljeit, ahol a szociális partnerek nem tartják szükségesnek a jogszabályban meghatározott minimálbéreket. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB az alábbiakban felvázolja, hogy az Európai Unióban biztosítandó megfelelő minimálbérekről szóló európai bizottsági javaslatban (4) miért nem érvényesül kiegyensúlyozott és óvatos megközelítés, és miért nem tekinthető úgy, hogy a dokumentum pontos elemzésen, valamint a szociális partnerek autonómiájának és a munkaügyi kapcsolatok különböző modelljeinek teljes körű tiszteletben tartásán alapul, amit az EGSZB szorgalmazott. |
| --- | --- |

1.3.

2.   Általános megjegyzések

| 2.1. | A bérek, ezen belül a minimálbérek az Európai Unió szociális piacgazdasági modelljének fontos szempontjai. A tisztességes minimálbérek valamennyi tagállamban való biztosítása elősegítené számos uniós célkitűzés elérését, ideértve a bérek felzárkóztatását, a gazdasági és társadalmi kohézió javítását, a nemek közötti bérszakadék megszüntetését, az élet- és munkakörülmények általános javítását és az egységes piacon az egyenlő versenyfeltételek biztosítását is. A bérek az elvégzett munkáért járó fizetést jelentik, és azon tényezők közé tartoznak, amelyek kölcsönös előnyöket biztosítanak a vállalatok és munkavállalók számára. Összefüggenek az országban, régióban vagy ágazatban tapasztalható gazdasági helyzettel. A változások befolyásolhatják a foglalkoztatást, a versenyképességet és makrogazdasági keresletet (5). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Az EGSZB emlékeztet arra, amit korábbi, a minimálbérek témájában megfogalmazott véleményében is jelzett (6): az álláspontok eltérőek az EGSZB-n belül. Egyes EGSZB-tagok támogatják azt az elképzelést, hogy az EU-ban minden munkavállalót méltányos minimálbérek védjenek, amelyek a munkahelyüktől függetlenül tisztességes életszínvonalat tesznek lehetővé. Más tagok pedig azon a véleményen vannak, hogy a minimálbéreket nemzeti szinten, a vonatkozó nemzeti rendszerek sajátosságaival összhangban kell meghatározni. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Az EGSZB korábban (7) már hangot adott azon meggyőződésének, hogy további erőfeszítéseket kell tenni a tagállamokban a bérek konvergenciájával és a minimálbérek megállapításával kapcsolatban, miközben azt is hangsúlyozta, hogy a nemzeti gyakorlatokhoz igazodva teljes mértékben tiszteletben kell tartani a nemzeti szociális partnerek bérmegállapítási folyamatokban élvezett hatáskörét és autonómiáját (8). Ezeknek az erőfeszítéseknek a kollektív tárgyalások megerősítését is célozniuk kell, ami általában segíti tisztességesebb bérek kialakulását. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a minimálbér szintje kulcsfontosságú gazdaságpolitikai eszköz, amit továbbra is tagállami szintű döntéshozatal során kell meghatározni annak érdekében, hogy rugalmasan figyelembe lehessen venni a konkrét politikai, gazdasági és társadalmi fejleményeket. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Amint azt az Európai Bizottság a javasolt intézkedésekhez fűzött indokolásában megállapította, azokban a tagállamokban, ahol széles körű a kollektív tárgyalások általi lefedettség, általában kicsi az alacsony bérezésű munkavállalók aránya, és magasabbak a minimálbérek. Az EGSZB úgy véli, hogy az ilyen kollektív tárgyalási modellek sikere azzal magyarázható, hogy az állam nem vesz részt sem a kollektív szerződések kritériumainak meghatározásában, sem azok érvényesítésében, és hogy a szociális partnerek teljes körű felelősséggel és autonómiával rendelkeznek mindkét tekintetben. |
| --- | --- |

2.5.

A Covid19-világjárvány

| 2.6. | Az EGSZB már a SOC/632 jelű véleményében is megállapította, hogy a Covid19-világjárvány súlyosan érintette Európát. Az Európai Unió és tagállamai továbbra is történelmi mértékű – az emberekre és a vállalkozásokra nézve drámai következményekkel járó – gazdasági recesszióval néznek szembe (9). Azóta a helyzet inkább romlott, mint javult. Az üzleti beruházások szintje továbbra is alacsony. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Még nem látjuk, hogy a Covid-válság teljes egészében milyen hatással lesz a foglalkoztatásra, az azonban egyértelmű, hogy a jelenlegi válság várhatóan az elkövetkező évben a munkanélküliség jelentős növekedéséhez vezet majd. A Covid-válság számos kkv pénzügyi helyzetét megrendítette, ami súlyosbítja a megnövekedett költségekkel szembeni kiszolgáltatottságukat. A helyzet Európában mindenütt hasonló. |
| --- | --- |

2.7.

A foglalkoztatásra gyakorolt hatások

| 2.8. | Amint azt az EGSZB már kifejtette (10), szintén aggályos, hogy a kötelező európai minimálbér-politika negatív hatást gyakorolhat a foglalkoztatásra (11), különösen a fiatalok és az alacsony képzettségű munkavállalók esetében, és súlyosbíthatja a szabályszegés mértékét, ami az informális szektor felé terelhet sok alacsony keresetű munkavállalót (12). A be nem jelentett munkavégzés tisztességtelen versenyhez vezet, károsítja a szociális és adórendszereket, és ellentétes a munkavállalók jogainak, többek között a tisztességes munkafeltételekhez és a minimálbérhez való jognak a tiszteletben tartásával. Az EGSZB sajnálja, hogy az Európai Bizottság nem végzett teljes körű értékelést arról, hogy milyen hatása lesz a javaslatának a foglalkoztatásra és a gazdaság egészére. Egy a minimálbérekről szóló irányelvnek különösen káros következményei lehetnek napjainkban, amikor gazdaságaink és társadalmaink a Covid19 példátlan kihívásával szembesülnek. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Megjegyzések az európai bizottsági javaslathoz

3.1.   
  Jogalap

| 3.1.1. | Az európai bizottsági javaslat (13) szerint a javasolt irányelv az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 153. cikke (1) bekezdésének b) pontján alapul. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Az EGSZB megjegyzi, hogy az EUMSZ 153. cikkének (5) bekezdése a szociálpolitika területén kifejezetten kizárja az EU jogalkotási hatásköréből „a díjazás[t], az egyesülési jog[ot], a sztrájkjog[ot és] a kizárás jogá[t]”. Így ezek a kérdések teljes mértékben nemzeti hatáskörbe tartoznak. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Az EGSZB-ben eltérő vélemények alakultak ki arról, hogy egy, a 153. cikken alapuló uniós jogalkotási kezdeményezés, különösen egy irányelv legitim eszköz lenne-e (14). Az EGSZB korábban megállapította (15), hogy a főbb aggályok közé tartozik az is, hogy az EU hatásköre nem terjed ki arra, hogy a fizetésekkel, így a fizetési szintekkel kapcsolatban eljárjon, és hogy az ilyen fellépés összeütközésbe kerülne a szociális partnerek autonómiájával és aláásná a kollektív tárgyalási rendszereket, különösen azokban a tagállamokban, ahol a minimálbérküszöböt kollektív tárgyalások útján határozzák meg. Ezenkívül eltérő vélemények alakultak ki az uniós fellépés hozzáadott értékét illetően, magán az EGSZB-n belül is: míg a tagok többsége úgy véli, hogy egy ilyen fellépés hozzáadott értéket nyújthat, addig mások nem értenek egyet ezzel. Az EU-nak minden körülmények között és tekintettel arra, hogy a minimálbérek meghatározása nemzeti hatáskörbe tartozik, jogalkotási kezdeményezéseiben körültekintően kell gyakorolnia jogalkotási hatásköreit annak érdekében, hogy teljes mértékben megfeleljen a szubszidiaritás elvének. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Ezenkívül a javaslat más rendelkezései, például a kollektív tárgyalások különböző módokon történő elősegítéséről szóló 4. cikk, a kollektív jogokra hivatkoznak jogalapként. Az EGSZB megjegyzi, hogy az EUMSZ 153. cikke (1) bekezdésének f) pontja, amelynek tárgya a munkavállalók és munkaadók érdekeinek képviselete és kollektív védelme, beleértve – az (5) bekezdésre is figyelemmel – a vállalatvezetésben való részvételt, különleges jogalapot tartalmaz. Ezen az alapon az EU hatáskörébe tartozik a jogszabályalkotás, de arra kizárólag egyhangú döntéssel kerülhet sor. Az EGSZB szerint ezt a cikket kellett volna alkalmazni a kollektív tárgyalások elősegítéséről szóló rendelkezések tekintetében is. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | A fenti aggályok alapján – amelyeket tovább erősít az, hogy a javaslat címében, bizonyos cikkek címében, azok szövegében és a preambulumban használt nyelvezet számos esetben nincsen összhangban a javaslat tényleges hatályával – az Európai Bizottságnak fontolóra kellene vennie, hogy irányelv helyett ajánlást tegyen közzé. Ez biztosítaná a tagállamok számára a javaslat célkitűzéseinek eléréséhez szükséges rugalmasságot, ugyanakkor tiszteletben tartaná bérmegállapítási rendszereiket és a szociális partnerek autonómiáját. |
| --- | --- |

3.1.5.

3.2.   
  Tárgy és hatály

| 3.2.1. | Az 1. cikk kijelenti, hogy fontos annak biztosítása – akár jogszabály, akár kollektív szerződések útján –, hogy „a munkavállalók részesüljenek a minimálbérek nyújtotta védelem előnyeiből”. A 2. cikk szerint az irányelv hatálya azokra a munkavállalóra terjed ki, akik hatályos jog, kollektív szerződések vagy gyakorlat által meghatározott munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkeznek. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Egyetlen tagállam és munkavállaló sincs kizárva az irányelv hatálya alól. Azokban az országokban, amelyekben kizárólag a kollektív tárgyalások rendszerét alkalmazzák – és ahol nem minden munkavállalóra vonatkoznak a minimálbérek, aminek következtében nincs garantált hozzáférésük a minimálbér nyújtotta védelemhez –, ez jelentős és elfogadhatatlan jogbizonytalanságot eredményez. Az EGSZB attól tart, hogy az irányelvet – többek között a kizárólag a kollektív tárgyalásokra támaszkodó országok tekintetében – úgy lehet értelmezni, hogy valamennyi munkavállaló számára biztosítani kell a minimálbérek által nyújtott védelmet. A gyakorlatban ez – az 1. cikk (3) bekezdésében foglalt biztosítékok ellenére – közvetlen beavatkozást jelentene a tagállami minimálbér-lefedettségbe, és arra kényszerítené ezeket az országokat, hogy a kollektív szerződések egyetemes alkalmazása felé mozduljanak el. Ez pedig aláásná munkaerőpiaci modelljeiket, és hosszabb távon azok megváltoztatására kényszerítené őket. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Az EGSZB azt ajánlja, hogy a javaslat egyes rendelkezéseit és koncepcióit (16) pontosabban fogalmazzák meg, hogy ne hagyjanak teret a bizonytalanságoknak és az Európai Unió Bírósága általi értelmezésnek. Az 1. és 2. cikkben található tárgy és hatály valamennyi tagállamra vonatkozik, beleértve azokat az országokat is, ahol létezik önszabályozó kollektív tárgyalási rendszer. Amint fentebb említettük, azokban az országokban, amelyekben kizárólag a kollektív tárgyalások rendszerét alkalmazzák, ez jogbizonytalanságot eredményezhet. Ezenkívül kiigazításokra van szükség néhány olyan konkrét eset miatt, amely nem tartozik a javaslat hatálya alá. Ilyen például a tengerészek esete, akik kapcsán a bérmegállapítást nemzetközi egyezmények szabályozzák (17). |
| --- | --- |

3.2.3.

3.3.   
  Fogalommeghatározások

| 3.3.1. | A javaslat 3. cikke nem tesz különbséget a jogszabályban meghatározott minimálbérek és a kollektív szerződésekben meghatározott minimálbérek, vagyis inkább bérminimumok között. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Bár az EGSZB megérti, hogy a jogszabályban meghatározott minimálbért alkalmazó rendszerekben szükség van megfelelőségi kritériumokra, amelyeket nemzeti szinten, a szociális partnerek bevonásával határoznak meg, megkérdőjelezi annak helytállóságát, hogy a minimálbérek két típusát egyformán kezelik az irányelvjavaslatban. A kizárólag kollektív tárgyalásokra támaszkodó rendszerekben a minimálbérek megfelelőségének szabályozása sérti a szociális partnerek autonómiáját. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Az EGSZB emlékeztet arra, hogy a kollektív szerződéseken alapuló modellekben a minimálbéreket a munkáltatók és a munkavállalók közötti tárgyalások határozzák meg, és ezek a tárgyalások általánosabban is foglalkoznak a bérekkel és a munkakörülményekkel. Ez például azt jelenti, hogy ezekben a helyzetekben a „megfelelőséget” eleve más érdekekkel és a kollektív szerződés egyéb részeivel összevetve értelmezik, míg a jogszabályban előírt minimálbér külső hatások eredménye. |
| --- | --- |

3.3.3.

3.4.   
  A bérmegállapításra irányuló kollektív tárgyalások előmozdítása

| 3.4.1. | A 4. cikk értelmében a tagállamoknak intézkedéseket kell hozniuk annak érdekében, hogy megerősítsék a szociális partnerek azon képességét, hogy ágazati vagy ágazatközi szinten bérmegállapításra irányuló kollektív tárgyalásokat folytassanak. Az Európai Bizottság a kollektív tárgyalások általi lefedettség tekintetében 70 %-os küszöböt javasol. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Az EGSZB egy korábbi véleményében (18) hangsúlyozta, hogy a jól működő kollektív tárgyalási rendszereknek, különösen az ágazati kollektív tárgyalásnak döntő szerepe van abban, hogy igazságos és megfelelő béreket biztosítson a bérstruktúra egészében, beleértve a kötelező minimálbéreket is ott, ahol vannak ilyenek. |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy biztosítani kell, hogy az egyes tagállamok nemzeti feltételek mellett, saját munkaügyi kapcsolatrendszerüknek megfelelően dönthessenek egyrészt arról, hogy mi a megfelelő lefedettségi célkitűzés, másrészt pedig arról, hogy milyen intézkedéseket kell hozni nemzeti szinten abban az esetben, ha a lefedettségi szint elmarad a nemzeti szinten meghatározott célkitűzéstől. |
| --- | --- |

3.4.3.

| 3.4.4. | Az EGSZB attól tart továbbá, hogy a javasolt kötelező érvényű célkitűzés (70 %-os lefedettség) hosszú távon gyengítené a szociális partnereket. Egyes országokban ugyanis a lefedettségi cél elérésének egyik módja egy olyan rendszer bevezetése lenne, amely automatikusan kiterjeszti a kollektív szerződéseket valamennyi vállalatra és munkavállalóra, ezáltal csökkentve a szociális partnerek szerepét és gyengítve a kollektív tárgyalások rendszerét. |
| --- | --- |

3.4.4.

3.5.   
  Megfelelőség

| 3.5.1. | Az 5. cikk (2) bekezdése azokat a nemzeti kritériumokat sorolja fel, amelyeket a tagállamok a jogszabályban előírt minimálbérek megállapítása során alkalmazhatnak. Ilyen például a vásárlóerő, a bruttó bérek növekedési rátája és a munkatermelékenység alakulása. A (21) preambulumbekezdés szerint „a bruttó mediánbér 60 %-a és a bruttó átlagbér 50 %-a [segíthet] a minimálbér bruttó bérszinthez viszonyított megfelelőségének értékelésében”. Ezek a mutatók azonban általánosabban az egyenlőtlenség szempontjaira vonatkoznak, nem pedig a kiszolgáltatottabb munkavállalók védelmére. |
| --- | --- |

3.5.1.

| 3.5.2. | Az EGSZB aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy – az indokolásban az Európai Bizottság által nyújtott biztosítékok ellenére – a javaslat célja, hogy befolyásolja a minimálbér szintjét és következésképpen a bérszintet. Ezen túlmenően az indokolásban szereplő állítások egyértelművé teszik, hogy az irányelvnek lehetővé kellene tennie a tisztességes megélhetést, csökkentenie kellene a dolgozói szegénységet és egyenlőbb versenyfeltételeket kellene teremtenie. Az EGSZB úgy véli, hogy ezek a rendelkezések a minimálbérek szintjére vonatkoznak, ami súlyosbítja a jogalap érvényességével és a jogi eszköz megválasztásával kapcsolatos aggályait. |
| --- | --- |

3.5.2.

| 3.6. | Az EGSZB megjegyzi, hogy a javaslat továbbmegy a közbeszerzésekről szóló 2014/24/EU irányelv 18. cikkének (2) bekezdésében foglalt rendelkezéseknél. E rendelkezések szerint a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a gazdasági szereplők betartsák a vonatkozó, többek között a kollektív szerződésekben meghatározott munkajogi követelményeket. A javaslat 9. cikkében a „vonatkozó” szó nem szerepel. Ez azt a benyomást kelti, hogy a 9. cikk értelmében a közbeszerzések során minden esetben kollektív szerződésekben megállapított bérek szükségesek. Ez felveti a kérdést, hogy az Európai Bizottság túl kíván-e lépni a 2014/24/EU irányelven azáltal, hogy minden beszerzés során kollektív szerződéssel megállapított béreket követel. |
| --- | --- |

3.6.

3.7.   
  Nyomon követés és adatgyűjtés

| 3.7.1. | A 10. cikk előírja, hogy a tagállamoknak adatokat kell szolgáltatniuk többek között a kollektív tárgyalások általi lefedettségről és a minimálbérek szintjéről. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a kollektív szerződések – mind a bérek, mind a többi rendelkezés tekintetében – átláthatók és nyilvánosan elérhetők legyenek. Ezután az Európai Bizottság és a Tanács Foglalkoztatási Bizottsága (EMCO) megvizsgálja a minimálbérek megfelelőségét. |
| --- | --- |

3.7.1.

| 3.7.2. | A kizárólag kollektív tárgyalásokra alapuló munkaerőpiaci modellekben sem az állam, sem kormányhivatal nem vizsgálja a bérek megfelelőségét. A kollektív megállapodásokért és azok értelmezéséért egyedül a szociális partnerek felelősek. Elfogadhatatlan lenne, hogy a kollektív szerződésekben szereplő bérszinteket felülvizsgálatnak vessék alá. A szociális partnerek autonómiáját illetően megkérdőjelezhető továbbá az az előírás is, amely kötelezővé teszi számukra a megállapodások nyilvánosan elérhetővé tételét és átláthatóságuk biztosítását. A kollektív megállapodásokat ugyanis egyedül a szociális partnerek értelmezhetik és vizsgálhatják felül. Az EGSZB emlékeztet továbbá arra is, hogy a kollektív megállapodások nem mindig tartalmaznak minimálbéreket vagy bérminimumokat. Emellett a jelentéstételi kötelezettségek nagyon munkaigényesek, és egyes részeiket illetően az adatszolgáltatási követelmények nem teljesíthetők. |
| --- | --- |

3.7.2.

A szavazás eredménye:

| Mellette: | 106 |
| --- | --- |
| Ellene: | 147 |
| Tartózkodott: | 17 |

Mellette:

106

Ellene:

147

Tartózkodott:

17

---

(1)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., Tisztességes minimálbérek Európában https://www.eesc.europa.eu/hu/our-work/opinions-information-reports/opinions/decent-minimum-wages-across-europe, lásd a 6.1.2. pontot.

(2)  Kilenc tagállam levelet küldött az Európai Unió Tanácsa német és portugál elnökségének arról, hogy jogi elemzésre van szükség, és úgy vélték, hogy egy tanácsi ajánlás jobb jogi eszköz volna, valamint hogy a szociális jogok európai pillérének végrehajtása során az uniós Szerződések szabta határokon belül kell maradni.

(3)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 1.11. pont.

(4)  Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az Európai Unióban biztosítandó megfelelő minimálbérekről {SEC(2020) 362 final} – {SWD(2020) 245 final} – {SWD(2020) 246 final}.

(5)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., Tisztességes minimálbérek Európában https://www.eesc.europa.eu/hu/our-work/opinions-information-reports/opinions/decent-minimum-wages-across-europe, lásd az 1.4. pontot.

(6)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 1.2. pont.

(7)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 1.3. pont és HL C 125., 2017.4.21., 10. o.

(8)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 1.3. pont.

(9)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 1.1. pont.

(10)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 3.4.8. pont.

(11)  Az Európai Bizottság hatásvizsgálatának 197. oldalán található A12.9. grafikon alapján.

(12)  Eurofound (2019), Felzárkózás a foglalkoztatásban és a társadalmi-gazdasági tényezőkben.

(13)  Javaslat európai parlamenti és tanácsi irányelvre az Európai Unióban biztosítandó megfelelő minimálbérekről {SEC(2020) 362 final} – {SWD(2020) 245 final} – {SWD(2020) 246 final}.

(14)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 1.8. pont.

(15)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 1.9. pont.

(16)  Különösen a szociális partnerek hatáskörének tiszteletben tartása tekintetében.

(17)  Az ILO 2006. évi Tengerészeti Munkaügyi Egyezménye.

(18)  HL C 429., 2020.12.11., 159. o., 3.3.10. pont.

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/118 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/118

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – Reziliencia a kritikus fontosságú nyersanyagok terén: a nagyobb biztonsághoz és fenntarthatósághoz vezető út feltérképezése

(COM(2020) 474 final)

(2021/C 220/17)

| Előadó: | Dumitru FORNEA |
| --- | --- |
| Társelőadó: | Michal PINTÉR |

Előadó:

Dumitru FORNEA

Társelőadó:

Michal PINTÉR

| Felkérés: | Európai Bizottság, 2020.9.23. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Közgyűlési határozat: | 2020.10.28. |
| Illetékes szekció: | Ipari Szerkezetváltás Konzultatív Bizottsága (CCMI) |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.5. |
| Elfogadás a plenáris ülésen: | 2021.3.25. |
| Plenáris ülés száma: | 559 |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 258/0/3 |

Felkérés:

Európai Bizottság, 2020.9.23.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Közgyűlési határozat:

2020.10.28.

Illetékes szekció:

Ipari Szerkezetváltás Konzultatív Bizottsága (CCMI)

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.5.

Elfogadás a plenáris ülésen:

2021.3.25.

Plenáris ülés száma:

559

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

258/0/3

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az Európai Bizottság közleménye előrelépést jelent, hiszen egyértelmű ütemtervet tartalmaz uniós szinten meghozandó kezdeményezésekkel és intézkedésekkel, ezért az EGSZB azt ajánlja, hogy az Európai Parlament és a Tanács támogassa ezt a megközelítést az EU kritikus fontosságú nyersanyagokkal szembeni ellenálló képességének javítása érdekében. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB meggyőződése, hogy a javasolt intézkedések hozzájárulhatnak a kritikus fontosságú nyersanyagok ellátásbiztonságához, ezáltal pedig az EU ipari és technológiai bázisának fenntartásához és fejlesztéséhez. Ezenkívül előmozdíthatják azokat a nélkülözhetetlen kutatási és fejlesztési képességeket, amelyek lehetővé teszik számunkra az európai zöld megállapodás ambiciózus célkitűzéseinek elérését, új, tartós és tisztességes munkahelyek teremtését, ezzel párhuzamosan pedig az ipari szerkezetváltással érintett közösségekben a méltányos átállás biztosítását is. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB maradéktalanul támogatja az energiaágazat zöld átállását, és alapvető fontosságú lépésnek tartja a zöld technológiák bevezetéséhez szükséges nyersanyagok kitermelését. Ezen anyagok, köztük a fémek és az ásványok alapvető elemek akár a hidrogén, akár a zöld villamos energia stabil ellátási infrastruktúrájának létrehozásában. A zöld energiák és a zöld energiahordozók előállítása lehetővé teszi a nyersanyag-kitermelő és -feldolgozó ipar dekarbonizációját, így mindenki számára előnyös helyzetet teremt. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | A feltárás magas kockázatú tevékenység, amely jelentősen megnöveli a tőkeköltségeket. A hitelgaranciákon és értékcsökkenési rendszereken keresztüli kockázatcsökkentés nagymértékben elősegítheti a beruházásokat. További költségvetési ösztönzők az adójóváírások és az állami támogatások. Az említett mechanizmusokat világszerte széles körben alkalmazzák a bányászat és a feldolgozás terén, az Unióban azonban nem elterjedtek. Európában kivétel Finnország, amely kockázati alapok formájában alakította ki nemzeti támogatási rendszerét. Hasonló kezdeményezésekre európai szinten is szükség lenne. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | A jelenlegi legjobb gyakorlatokat, technikát és technológiát kiinduló pontnak tekintve az EGSZB javasolja, hogy az EU dolgozzon ki észszerűsített engedélyezési eljárást a bányászati tevékenységekre vonatkozóan. Az észszerűsített folyamatok iránti bizalmat többek között olyan példák alapozták meg, mint a megújuló energiaforrások hálózatai és az egyéb kritikus infrastruktúrák. Az észszerűsített folyamat önmagában nem határozza meg egyetlen döntéshozatali folyamat eredményét sem, a célja ugyanis az, hogy javítsa az e módszer alkalmazásával megvalósított infrastrukturális projektek környezetvédelmi felülvizsgálati és engedélyezési eljárásainak időszerűségét, kiszámíthatóságát és átláthatóságát. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az EGSZB kiemelten fontosnak tartja az olyan megfelelő finanszírozási eszközök meglétét, amelyek az érckitermelő és -feldolgozó ágazatokban megkönnyítik a zöld átállást. Ugyanakkor alapvetően fontos a kritikus és a stratégiai fontosságú nyersanyagok újrafeldolgozására irányuló beruházások végrehajtása, például a „Horizont 2020” keretprogramon keresztül. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az EGSZB korábban már állást foglalt az uniós gazdaság körforgásos jellege mellett. Európa számára elengedhetetlen, hogy körforgásos gazdasága révén bezáruljon a nyersanyagciklus. Következésképpen körültekintő értékelést igényel és csak a fenntarthatóság szempontjából célszerű esetekben engedhető meg az olyan értékes anyagokat tartalmazó hulladék exportja, amelyek Unión belüli feldolgozása elősegítheti az Unió üvegházhatásúgáz-kibocsátásának csökkentését. Az EGSZB ezért támogatja a meglévő eszközök, többek között a hulladékszállításról szóló rendelet gyors és eredményes felülvizsgálatát. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Az EGSZB úgy véli, hogy az uniós készletekből és hulladékokból kinyerhető kritikus fontosságú másodlagos nyersanyagok ellátási potenciáljának feltérképezésére vonatkozó javaslat kulcsfontosságú lépés az EU nyersanyag-rezilienciájának javítása szempontjából. Ezért felkérjük az Európai Bizottságot, hogy kezelje prioritásként ezt a feltérképezést, és a jelenleg előirányzott 2022-es határidő helyett 2021 végéig végezze el azt. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Az EGSZB úgy véli, hogy el kell hárítani a másodlagos nyersanyagok belső felhasználását és szállítását érintő jogalkotási és szabályozási akadályokat. Az ilyen anyagok veszélyes kereskedelmi áramlásaival összefüggő környezetvédelmi, valamint egészségi és biztonsági kérdések azonban gondos figyelmet és kezelést igényelnek. Egyensúlyt kell teremteni az eljárások szigorúsága és gyorsasága között annak érdekében, hogy a másodlagos nyersanyagok belső szállítása, újrafeldolgozása és újrafelhasználása ne ütközzön akadályba. Sokszor fordul elő, hogy az újrafeldolgozási lehetőségek formaságok miatt hiúsulnak meg (1). |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy új dimenzióknak is helyet kell kapniuk a kritikus fontosságú ásványi nyersanyagok jegyzékének rendszeres értékelése során alkalmazott módszertanban. Az „etikai dimenzió” értékeléséhez megfelelő kritériumokat kell meghatározni, amelyek alapján ellenőrizhető, hogy az ilyen típusú nyersanyagok globális ellátási láncai megfelelnek-e az etikai alapelveknek. Ezeknek az elveknek igazodniuk kell az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatához (2), az üzleti vállalkozások emberi jogi felelősségére vonatkozó ENSZ-irányelvekhez (3), köztük az ILO által meghatározott alapvető munkavállalói jogokhoz, a munka világára vonatkozó alapvető elvekről és jogokról szóló ILO-nyilatkozathoz – és ennek részeként az alapvető munkaügyi normákhoz, valamint és a multinacionális vállalatokra és a szociálpolitikára vonatkozó elvekről szóló háromoldalú nyilatkozathoz (4) –, továbbá az ENSZ fenntartható fejlődési céljaihoz (5). A nyersanyagok kereskedelmi és globális piaci helyzetének figyelembevételével javítani kell emellett az egyes nyersanyagokkal összefüggő kereskedelmi feltételek értékelését. A kereskedelmi akadályok értékelésekor alkalmazott módszertan tényleges megközelítése igen hozzávetőleges mutató. Nagyobb figyelmet kell fordítani a kereskedelmi akadályok és az oligopóliumok létére. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy össze kell hangolni a nemzeti oktatási és képzési, átképzési és a képzettségek igazolásával kapcsolatos rendszereket annak érdekében, hogy elegendő kapacitást lehessen fenntartani és biztosítani a szakemberek képzésére azokon a területeken, amelyek hozzájárulnak a kritikus és stratégiai nyersanyagokkal szembeni ellenálló képesség megerősítéséhez. Az EU-nak a felgyorsult digitális forradalom által kiváltott változásokkal összhangban javítania kell a szakemberek képzését, és szakmai lehetőségeket kell biztosítania azoknak, akik a fejlett gazdaságok működéséhez elengedhetetlen ásványok ellátásának és feldolgozásának biztonságát biztosítják. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Az EGSZB a kritikus és stratégiai fontosságú nyersanyagok terén tapasztalható ellenálló képesség megerősítését célzó szakpolitikákkal kapcsolatban megjegyzi, hogy fontos, hogy az EU-ban rendelkezésre álljanak technológiai és ipari kapacitások ezen ásványok tartós szűkösség esetén történő helyettesítésére. Növelni kell az érintett európai intézmények szerepét a jelentős és állandó K+F-programok tervezésében, hogy új anyagokat és eljárásokat lehessen felfedezni az indokolt helyettesítés biztosítására. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Az EGSZB kéri, hogy az Európai Bizottság meggyőző és tiszteletteljes módon vegye figyelembe a nyersanyagokat szállító fejlődő országok szükségleteit és törekvéseit, ösztönözve és támogatva azokat a vállalatokat, amelyek egyértelműen ezen országok és lakosságuk gazdasági, társadalmi és ökológiai érdekeinek tiszteletben tartása mellett működnek. Az Európai Bizottságnak ki kellene dolgoznia az „egyenlő partnerségi feltételek” egy olyan modelljét, amely a kereskedelmi partnerek közös érdekében előmozdítja a bizalmat, a hosszú távú kapcsolatokat, a biztonságot, a megbízhatóságot és a kölcsönös tiszteletet. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Az EGSZB hangsúlyozza, hogy ki kell szélesíteni a kritikus fontosságú nyersanyagok fogalommeghatározását és paradigmáját. Hagyományosan a kritikus fontosságú nyersanyagokon elsősorban a bányászati ágazatból származó anyagokat értették. Ez túl szűk értelmezési kör, és korlátozza a zöld energiák növekedését. Manapság a faalapú anyagokat a korábbiakhoz képest sokkal több módon lehet hatékonyan felhasználni. Ez a terület – a textilipartól kezdve az új, könnyebb és környezetbarátabb akkumulátorok technológiájáig – igen gyorsan fejlődik. A biogazdaság egyedülálló lehetőségeket kínál az uniós gazdaság ellenálló képességének és kontinensünk geopolitikai stabilitásának növelésére. A megújuló anyagok használata egyúttal az éghajlatváltozás mérséklését is segítené, mivel lehetővé teszi, hogy a fosszilis kibocsátások a talajban maradjanak, zöld rezilienciát teremtve a fosszilis ágazatokkal szemben. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Háttér

| 2.1. | A nyersanyagágazat mintegy 350 000 munkahelyet jelent az EU-ban, de a feldolgozóiparban több mint 30 millió olyan munkahely van, amely az ásványi nyersanyagokhoz való megbízható és akadálytalan hozzáféréstől függ. 2018-ban az EU az adott fémtől függően 75 % és 100 % közötti arányban támaszkodott a fémek behozatalára, emellett az energiaszükségletének több mint felét nettó importból fedezi. A nyersanyagok ára rendkívül ingadozó, és az ipari előállítási költségeken belül ezen erőforrások részaránya a legnagyobb (6). Ennek ellenére a nyersanyagfüggő uniós ágazatok hozzáadott értéke 206 milliárd EUR volt (7). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | A Világbank a fémek és ásványi anyagok iránti kereslet éghajlatvédelmi törekvésekkel arányos növekedését prognosztizálja. Az OECD előrejelzése szerint a globális anyagfelhasználás 2060-ig megkétszereződik. A fémek felhasználása várhatóan 150 %-kal, a jelenlegi 8 milliárd tonnáról 20 milliárd tonnára nő 2060-ig. Az OECD előrevetíti továbbá, hogy az anyagfelhasználás, valamint az anyagok kitermelési és feldolgozási eljárásai terén tapasztalható növekedés miatt nagy valószínűséggel még nagyobb nyomás nehezedik majd bolygónk erőforrásaira, és veszélybe kerülnek a jóllét terén elért eredmények is. Ez környezeti és társadalmi problémákhoz, szennyezéshez, a biológiai sokféleség csökkenéséhez és a termőföldek elvesztéséhez stb. vezethet. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Az EU az ásványi nyersanyagok globális termelésének kevesebb mint 5 %-át adja. A kész lítiumion-akkumulátorok 66 %-át Kína szállítja. Az EU részesedése kevesebb mint 1 %. Az EU a világ üzemanyagcelláinak kevesebb mint 1 %-át, a szélenergia-termelésben felhasznált nyersanyagoknak pedig 1 %-át állítja elő (8). Kína gyakorlatilag monopolhelyzetben van a fotovoltaikai összetevők terén. Az EU a szilíciumalapú fotovoltaikus berendezések 1 %-át állítja elő. A robotikai ágazat szempontjából releváns 44 anyagnak az EU mindössze 2 %-át állítja elő, ezzel szemben Kína részesedése 52 %. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Az EU gazdaságának sikeres átalakítása, valamint az uniós éghajlat-politikai célok 2030-ig, illetve 2050-ig történő elérése csak akkor lehetséges, ha biztosított és fenntartható a kritikus és a stratégiai fontosságú nyersanyagokkal való ellátás. Az ásványok, a fémek és a fejlett anyagok nélkülözhetetlenek a tiszta energiákhoz, a zöld technológiákhoz és a mobilitáshoz. Hiányuk egyaránt késedelmet okoz a tiszta és digitális technológiák megvalósításában és haladásában, valamint a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend végrehajtásában és a fenntartható fejlődési célok elérésében. Az Uniónak cselekednie kell a külső függés csökkentése, az ellátási láncok diverzifikálása, valamint az újrafeldolgozó létesítményekre irányuló beruházások érdekében. Ennek elmulasztása veszélyezteti az európai munkahelyek megmaradását és az európai ágazatok túlélési esélyeit. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Az Európai Bizottság nyersanyagokkal kapcsolatos intézkedései

| 3.1. | Az Európai Bizottság 2020. szeptember 3-i, „Reziliencia a kritikus fontosságú nyersanyagok terén: a nagyobb biztonsághoz és fenntarthatósághoz vezető út feltérképezése” című közleménye tíz intézkedést ismertet, amelyek célja a nyersanyagokkal való biztonságos és fenntartható ellátás elősegítése. A közlemény hangsúlyozza, hogy nyitott stratégiai autonómiát kell elérni az EU-ban a következő elemeken keresztül: az Unión kívüli beszállítók diverzifikációja; a túlzott függőség csökkentése a körforgásos jelleg, az erőforrás-hatékonyság, valamint az Unión belüli kitermelés és feldolgozás révén; az Unión belüli ellátási kapacitás növelése; reziliens ellátási láncok kialakítása az uniós ipari ökoszisztémák számára; a fenntartható és felelős ellátás megerősítése; nyersanyagszövetség, valamint kutatási és fejlesztési programok létrehozása; a finanszírozási lehetőségek növelése; bányászati készségek fejlesztése; a feltárási kapacitás növelése; környezeti hatások értékelése; a nemzetközi kereskedelem és a partnerségek előmozdítása. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Az Európai Bizottság 2020. március 11-én közzétett, „A tisztább és versenyképesebb Európát szolgáló, körforgásos gazdaságra vonatkozó új cselekvési terv” című közleménye hangsúlyozta, hogy piacot kell létrehozni a másodlagos nyersanyagok számára, valamint azt, hogy figyelembe kell venni a nyersanyagok etikus beszerzését és az ellátás biztonságát is. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Az Európai Bizottság 2020. március 10-i, „Új európai iparstratégia” című közleménye hangsúlyozta, hogy minden ipari értékláncnak fontos szerepe van. A tiszta és megfizethető energiával, valamint a nyersanyagokkal való biztonságos ellátás meghatározó lépés az ipari szénlábnyom csökkentése felé, ami gyorsítja az átállást. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Az Európai Bizottság 2019. december 11-én közleményt tett közzé az európai zöld megállapodásról, amely az EU arra irányuló új növekedési stratégiája, hogy jelenlegi gazdaságát erőforrás-hatékony, versenyképes és klímasemleges gazdasággá alakítsa át. A közlemény hangsúlyozza, hogy a zöld megállapodás végrehajtásához fontos az erőforrásokhoz való hozzáférés stratégiai biztonsága. Az átállás feltétele a tiszta és digitális technológiákhoz szükséges összes nyersanyaggal való fenntartható ellátás. |
| --- | --- |

3.4.

4.   Általános megjegyzések

| 4.1. | Az EGSZB üdvözli és támogatja az Európai Bizottság arra irányuló erőfeszítéseit és intézkedéseit, hogy megerősítse a nyersanyagok ellátásbiztonságát. Az EGSZB ipari szerkezetváltással foglalkozó tanácsadó bizottsága által az elmúlt 15 évben elfogadott vélemények és az Európai Bizottsággal e kérdésben végzett közös munkája egyaránt azt erősíti meg, hogy az EU szervezett civil társadalma érdekelt a nyersanyagokkal kapcsolatos európai partnerség folyamatos fejlesztésében, és elkötelezett amellett. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Ezért konkrétabb javaslatokat és intézkedéseket kell kidolgozni, melyekkel kijelölhető az az út, amely elvezet a kritikus fontosságú nyersanyagokról szóló európai bizottsági közleményben megkövetelt nagyobb biztonsághoz és fenntarthatósághoz. Emellett arra kérjük az Európai Bizottságot, hogy a további függőségek elkerülése érdekében mérlegelje megfelelő intézkedések meghozatalát az EU ipara és gazdasága szempontjából releváns valamennyi nyersanyaggal kapcsolatban. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Az Európai Bizottság által 2008-ban elindított nyersanyag-politikai kezdeményezés egyrészt előkészítette azokat az érintett uniós intézmények szintjén végrehajtandó strukturált és összehangolt fellépéseket, amelyek célja az uniós polgárok azzal kapcsolatos tudatosságának növelése, hogy az európai ágazatok számára biztosítani kell a kritikus és a stratégiai fontosságú nyersanyagok ellátásbiztonságát, ugyanakkor előkészítette az e téren uniós és tagállami szinten végrehajtandó konkrét intézkedéseket is. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | A fenntartható ásványi erőforrásokkal foglalkozó európai technológiai platform (hivatalosan 2008-ban elismerték el), a nyersanyagokkal foglalkozó európai innovációs partnerség (2012), az Európai Innovációs és Technológiai Intézet nyersanyagokkal foglalkozó csoportja (2015), az Európai Akkumulátorszövetség (2017), az Európai Nyersanyagszövetség (2020. szeptember), vagy az uniós Nyersanyagok Hete keretében végzett éves tevékenységek az Európai Bizottság sikeres kezdeményezései, egyúttal fontos munkaeszközök az Európai Unió arra irányuló folyamatos törekvéseinek megvalósításában, hogy azonosítsa a nyersanyagokra vonatkozó koherens uniós cselekvési terv elfogadásához szükséges technológiai, jogalkotási és igazgatási megoldásokat. Ezeket a kezdeményezéseket azonban meg lehetett volna erősíteni, és az EGSZB arra kéri az Európai Bizottságot, hogy végezzen szigorú értékeléseket az említett szövetségplatformok tevékenységéről, eredményeiről és hatékonyságáról, és rendszeresen (évente) nyújtsa be ezek eredményeit az EGSZB-nek. Az EGSZB-t mint a civil társadalom képviselőjét tájékoztatni kell arról, hogy ez a megközelítés valóban hoz-e kézzelfogható eredményeket a nyersanyag-reziliencia céljának előmozdítása és elérése terén. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Az Európai Bizottság közleménye elsősorban európai perspektívával rendelkezik, ami teljesen érthető, mivel a központi kérdés az európai gazdaság nyersanyagellátása. Az EGSZB azonban úgy véli, hogy az Európai Bizottságnak figyelembe kell vennie azon országok lakosságának és gazdaságának igényeit és érdekeit, ahonnan nyersanyagokat exportálnak Európába, különösen az „európai értékekről”, a „globális felelősségről” és a globális „fenntartható fejlesztési célokról” szóló gyakori kommunikáció során. Fontos figyelembe venni azt is, hogy az Európai Gazdasági Térség nem uniós országai ásványi erőforrásokban gazdagok, és ezen országok számára is elérhetővé kell tenni a nyersanyag-stratégiákat, a stratégiai partnerségeket és a bányászati ágazat zöld átállásához szükséges pénzügyi eszközöket. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az EU kritikus és stratégiai fontosságú nyersanyagok terén tapasztalható rezilienciájának fokozására irányuló cél elválaszthatatlanul összekapcsolódik az EU arra irányuló erőfeszítéseivel, hogy olyan erős ipari és technológiai bázist tartson fenn, amely lépést tart a digitális forradalommal, valamint az éghajlatváltozás és a környezetvédelem globális kihívásaival. Döntő fontosságú, hogy az EU sikeres legyen ebben a folyamatban. Az EGSZB korábban is hangsúlyozta, hogy „[ú]j ipari paradigmánkhoz létfontosságúak a napelemek, a szélerőműparkok és az akkumulátorok. Ezek azonban olyan nyersanyagokat igényelnek, amelyek a nemzetközi színtéren jelen levő versenytársaink ellenőrzése alá tartoznak. Az iparpolitikát határozott kereskedelmi és külpolitikának kell kiegészítenie, amelynek pedig stratégiákat kell kidolgoznia a nyersanyagokhoz való hozzáférés biztosítására irányulóan.” (9). |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | A nyersanyag-politikáknak más politikákkal együtt pozitívan kell hozzájárulniuk az uniós ágazatok ellátásának biztosításához, az uniós termékek és szolgáltatások iránti kereslet kielégítéséhez, a környezet védelméhez és az emberi tevékenységek éghajlati hatásainak korlátozásához, valamint a tisztességes munkahelyek létrehozásához. Ezeknek a – gazdasági, környezeti és társadalmi – előnyöknek egyenletesen kell eloszlaniuk az EU-n belül. Fontos, hogy ne csak azokra a nyersanyagokra összpontosítsunk, amelyek az Európai Bizottság által javasolt módszertan szerint „kritikusnak” minősülnek. Stratégiai jelentőségűnek kell tekinteni azokat a nyersanyagokat, amelyek számos ellátási értéklánc alapvető részét képezik, és amelyek bányászata és kitermelése szintén kritikus fontosságú nyersanyagok hordozója. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | A kritikus és a stratégiai fontosságú nyersanyagok iránti állandó, kiszámítható uniós kereslet a belső és globális kereskedelmi kapcsolatok és ellátási láncok megerősítésének alapfeltétele. Mivel a nyersanyagok iránti kereslet folyamatosan nő, az EU-nak továbbra is növelnie kell belföldi és nemzetközi beszerzési kapacitását. Az ellátási láncok megbízhatósága és kiszámíthatósága kulcsfontosságú a tagállamokban az ipari termelés és a kapcsolódó infrastruktúra fenntartásához, de annak is előfeltétele, hogy az EU megerősíthesse rezilienciáját a kritikus fontosságú nyersanyagok terén. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | A kritikus és a stratégiai fontosságú nyersanyagok szükséglete azon mutatók egyike, amelyek segítségével felmérhetjük és megállapíthatjuk, hogy az Unióban milyen típusú ipari termelési kapacitást kell fenntartanunk, továbbá milyen oktatási és képzési, átképzési, az egész életen át tartó tanulással és a képzettségek igazolásával kapcsolatos igényeket kell kielégítenünk ahhoz, hogy helytálljunk a nemzetközi versenyben, és ne csak az az egyes nyersanyagoktól való függést kerüljük el, hanem az innováció, a kutatás és a technológiafejlesztés tekintetében az alárendeltséget is. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | A kritikus fontosságú nyersanyagok helyettesítését biztosító technológiai és ipari kapacitás megléte nélkülözhetetlen a reziliencia megerősítéséhez, ugyanakkor rövid időn belül, valamint az új anyagok felfedezésére irányuló kutatás és fejlesztés terén végrehajtott jelentős és folyamatos beruházás nélkül nem valósítható meg. A Kínában zajló dinamikus fejlesztésekhez viszonyítva elmondható, hogy a kritikus fontosságú nyersanyagok terén az EU rezilienciája ambiciózus projektek megvalósításával erősíthető meg, amelyek összekapcsolják és korszerűsítik a transzeurópai közlekedési, energia- és IKT-infrastruktúrákat. Mindez az európai zöld megállapodással összefüggésben érhető el, fenntartva ezáltal az ilyen nyersanyagok iránti kellően erős uniós keresletet, amely viszont stabilizálja a globális ellátási láncokat, ez pedig új beruházási források beáramlását eredményezi nemcsak az adott anyagokat feldolgozó ágazatokba, hanem a kritikus fontosságú nyersanyagok helyettesítésére irányuló kutatási és fejlesztési programokba is. |
| --- | --- |

4.10.

5.   Részletes megjegyzések

| 5.1. | Az Európai Bizottság közleménye előrelépést jelent, hiszen egyértelmű ütemtervet tartalmaz európai szinten meghozandó kezdeményezésekkel és intézkedésekkel, ezért az EGSZB azt ajánlja, hogy az Európai Parlament és a Tanács támogassa ezt a megközelítést az EU kritikus fontosságú nyersanyagokkal szembeni ellenálló képességének javítása érdekében. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | A fenntartható bányászatra irányuló beruházások kínálatot és munkahelyeket teremtenek, emellett elősegítik a gazdasági fejlődést, ugyanakkor a vállalati társadalmi felelősségvállalás alapján társadalmi-gazdasági és környezeti javulást is elő kell idézniük. Alapvető kérdés, hogy miképpen teremthető egyensúly a fenntartható bányászat európai előmozdítása és a társadalmi elfogadás között. A polgárok tudatosságának növelése kiemelkedő fontosságú. |
| --- | --- |

5.2.

Az európai zöld megállapodás, a 2030-ig és 2050-ig elérendő klímacélok és a nyersanyagkereslet

| 5.3. | A tiszta és körforgásos gazdaságban az importált anyagoktól és energiától való függésünk csökkenésére, az Unió kedvezőtlen egészségi és környezeti hatásainak mérséklődésére, a jövőbeli gazdasági modellek kifejlődésére, valamint több helyi munkahely létrejöttére számíthatunk. Elősegíti továbbá önellátási képességünk javítását és azoknak a rezilienciával összefüggő problémáknak a leküzdését, amelyekre a globális ellátási láncokkal összefüggésben a Covid19-világjárvány világított rá. Az EGSZB az eddigiek során is egyértelmű stratégiát szorgalmazott arra tekintettel, hogy „[a]z EU-nak világszinten vezető szerepet kell betöltenie a körforgásos gazdaság és a tiszta technológiák terén. Törekedni fog ezért az energiaigényes iparágak dekarbonizációjára.” (10). |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Az Európai Bizottság közleménye nem tárgyalja, sőt nem is említi a mélytengeri bányászatot (11), és nem járul hozzá annak a vélekedésnek a megváltoztatásához sem, hogy a kitermelő ágazatok nem környezetbarátak. Pedig egyes esetekben a fenntartható bányászati módszereknek köszönhetően „környezetbarátnak” tekinthetők. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Az Európai Bizottság utal arra, hogy a bányászati hulladék gazdag kritikus fontosságú nyersanyagokban, és elősegítheti új gazdasági tevékenységek kialakulását. Nem egyértelmű azonban, hogy az ilyen intézkedések milyen szintű beruházásokat igényelnek, és társadalmilag mennyire elfogadottak. A bányászati hulladékban található kritikus fontosságú nyersanyagokból eredő gazdasági lehetőségek nemcsak a szénbányatelepekkel, hanem ércekkel, többek között a vassal, a cinkkel vagy a nikkellel összefüggésben is megjelennek. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | A fémek újrafeldolgozásával, kitermelésével és feldolgozásával kapcsolatos kapacitások növelése elengedhetetlen azoknak a zöld és tiszta technológiáknak a kifejlesztéséhez, amelyekre a zöld energetikai átmenethez, valamint általánosabban az ipari átmenethez is szükség van. A stratégiai és a kritikus fontosságú anyagok hasznosítása nélkülözhetetlen, ezért innovatív technológiákat kell bevezetni a hulladék osztályozására és kezelésére. Az unión belüli beszerzés mindkét csatornáját – a kitermelést és az újrafelhasználást is – megfelelően elő kell mozdítani, és pénzügyileg támogatni kell. |
| --- | --- |

5.6.

A kritikus fontosságú nyersanyagok uniós jegyzéke – értékelési módszertan

| 5.7. | Az új technológiai fejlesztések alapján kétévente felül kell vizsgálni a kritikus fontosságú nyersanyagok uniós jegyzékét. Az Európai Bizottság megemlíti a javaslatban ismertetett intézkedések nyomon követését. A végrehajtás során hatásvizsgálatokra van szükség, amelyek lehetővé teszik a módosításokat és a szabályozást. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Az Európai Bizottság e közleményében hangsúlyozza, hogy a kritikus fontosságú nyersanyagok rendszeres időközönként értékelt jegyzéke a fenntartható és felelős beszerzés szempontjából is releváns. Ezért meg kell vizsgálni, hogy a jegyzék rendszeres időközönkénti értékeléséhez használt módszertan igazodik-e az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatához (12), az üzleti vállalkozások emberi jogi felelősségére vonatkozó ENSZ-irányelvekhez (13), köztük az ILO által meghatározott alapvető munkavállalói jogokhoz, a munka világára vonatkozó alapvető elvekről és jogokról szóló ILO-nyilatkozathoz – és ennek részeként az alapvető munkaügyi normákhoz, valamint és a multinacionális vállalatokra és a szociálpolitikára vonatkozó elvekről szóló háromoldalú nyilatkozathoz (14) –, továbbá az ENSZ fenntartható fejlődési céljaihoz (15). |
| --- | --- |

5.8.

| 5.9. | A kritikus fontosságú nyersanyagok jegyzékének rendszeres időközönkénti értékeléséhez felhasznált módszertanban érdemben figyelembe kell venni az emberi jogok megsértésének (többek között az emberi jogok globális értékláncokban (16) történő, üzleti vonatkozású megsértésének) kockázatát, illetve a leendő termelő országokban bekövetkező környezetrombolás kockázatait. Ezért megfelelő kritériumokat kell meghatározni, és azokat szerepeltetni kell az értékelési módszertanban. Ez döntő fontosságú, mivel a jogérvényesülésért felelős uniós biztos egy a kellő gondosságról szóló kötelező irányelvet készít elő, amelynek előterjesztésére 2021-ben kerül sor. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | A kritikus fontosságú nyersanyagokat általában úgy értelmezik, mint a bányászati ágazatból származó anyagokat, de ennél sokkal szélesebb területet fednek le. Például a faalapú anyagokat sokkal több módon lehet hatékonyan felhasználni, mint korábban: a textilektől kezdve az új, könnyebb és környezetbarátabb akkumulátorok technológiájáig ez a terület igen gyorsan fejlődik. Ezenkívül a biogazdaság egyedülálló lehetőségeket kínál az uniós gazdaság ellenálló képességének és kontinensünk geopolitikai stabilitásának növelésére. A megújuló anyagok használata egyúttal az éghajlatváltozás mérséklését is segítené, mivel lehetővé teszi, hogy a fosszilis kibocsátások a talajban maradjanak, zöld rezilienciát teremtve a fosszilis ágazatokkal szemben. |
| --- | --- |

5.10.

Az uniós nyersanyagok feltérképezése

| 5.11. | Az uniós készletekből és hulladékokból kinyerhető kritikus fontosságú másodlagos nyersanyagok ellátási potenciáljának feltérképezésére vonatkozó javaslat kulcsfontosságú lépés az EU nyersanyag-rezilienciájának javítása szempontjából. Ezért az Európai Bizottságnak prioritásként kell kezelnie ezt a feltérképezést, és a jelenleg előirányzott 2022-es határidő helyett 2021 el kell végeznie azt, és a rendelkezésre álló adatokat az érdekelt felek és a polgárok tudomására kell hoznia. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Tekintettel arra, hogy jelenleg nem áll rendelkezésre áttekintés és információ a másodlagos nyersanyagok EU-n belüli elérhetőségéről, prioritásként kell kezelni az ágazatspecifikus és ágazatközi stratégiai és kritikus fontosságú anyagok nyomon követését, többek között digitális és nagy adathalmazokat kezelő eszközök felhasználásával. |
| --- | --- |

5.12.

Bányászat, kapcsolódó készségek és a tevékenység társadalmi elfogadottsága

| 5.13. | Az ásványinyersanyag-kitermelő tevékenységek elengedhetetlenek az ellátási kockázat mérsékléséhez, például a karbonszegény technológiák és mezőgazdaság kiépítéséhez, valamint a gyártási értékláncok rezilienciájának növeléséhez. Az európai ásványágazat képes biztosítani az ahhoz szükséges alapvető fontosságú anyagok rendelkezésre állását, hogy a meglévő és a jövőbeli technológiákkal klímasemleges, szolgáltatás- és jólétorientált, körforgásos és erőforrás-hatékony gazdaságot hozhassunk létre, amelyben a nyersanyagok beszerzése fenntartható és felelős módon történik. |
| --- | --- |

5.13.

| 5.14. | Emellett Európában a bányászat a nem uniós országokhoz képest a legszigorúbb környezetvédelmi és szociális normák alapján zajlik. Az európai ipar elkötelezett amellett, hogy érdemben hozzájáruljon az éghajlatváltozás mérsékléséhez: miközben folyamatosan kutatja a dekarbonizáció módszereit annak érdekében, hogy hatékonyan és eredményesen elégíthesse ki az erőforrások iránti egyre nagyobb keresletet, más gazdasági tevékenységek számára is lehetővé teszi környezeti teljesítményük javítását. |
| --- | --- |

5.14.

| 5.15. | Tény, hogy rendkívül kevés példa van arra, hogy a fejlődő országokban a nyersanyagexport fenntartható gazdasági és társadalmi fejlődést váltott volna ki, és ebből a lakosság széles rétegei profitáltak volna. Inkább az jellemző, hogy a helyzet szociális kizsákmányolással és környezetszennyezéssel jár, és általában csak kevés haszonélvező van a nyertes oldalon, |
| --- | --- |

5.15.

| 5.16. | A nyersanyagoknak nemcsak Európa gazdasági jólétét kell szolgálniuk, hanem a származási országok fenntartható, azaz a társadalmi és környezeti szempontokkal összeegyeztethető gazdasági fejlődésének alapját is kell képezniük. Ebben az értelemben az EU-nak proaktívnak kell lennie, és egyértelműen támogatnia kell a vállalatok minden olyan elképzelhető erőfeszítését, amely a lehető legolcsóbb nyersanyagok egyoldalú biztosítására irányuló korábbi politikától a „stratégiai partnerség” új megközelítése felé mozdul el. Az ilyen stratégiai partnerségeknek méltányos módon figyelembe kell venniük a nyersanyagok szállító és fogadó országainak gazdasági, társadalmi és ökológiai szükségleteit és érdekeit, valamint támogatniuk kell és elő kell mozdítaniuk a származási országok saját maguk által meghatározott társadalmi-gazdasági fejlődését. A „partnerség egyenlő feltételeinek” megteremtésével magas szintű bizalom, tartósság, biztonság és megbízhatóság érhető el a kereskedelmi kapcsolatokban a közös érdekeket szem előtt tartva és a kölcsönös tisztelet alapján. |
| --- | --- |

5.16.

| 5.17. | A helyi környezeti problémákat minden esetben annak fényében kell megítélni, hogy az adott projektek milyen előnyökkel járhatnak a CO2-vonatkozású általánosabb európai és globális kérdések, például a megnövekedett rézkereslet megoldásában. Az egyensúlykeresésnek szerepet kell kapnia az európai bányászati projektek priorizálásában. A priorizálás során regionális gazdasági szempontokat is figyelembe kell venni. |
| --- | --- |

5.17.

| 5.18. | Önmagában nem elegendő, ha az EU hozzáfér a nyersanyagokhoz: fejlett technológiájú feldolgozási létesítményekre is szüksége van. Thierry Breton európai biztos megállapította, hogy a kritikus fontosságú nyersanyagok szempontjából a cél az, hogy az európai bányászati és finomítási kapacitás a következő évtized kezdetére működőképessé váljon. Ez nem elég ambiciózus cél. Az EGSZB ezért azt ajánlja, hogy az EU mozdítsa elő az azonnali beruházásokat, valamint a beruházóknak nyújtott közös, szabályozott ösztönzőket. Európa kritikus fontosságú nyersanyagokkal kapcsolatos „stratégiai autonómiájának” felgyorsítása érdekében fontolóra kell venni egy európai partnerség (Horizont Európa) vagy egy közös európai érdeket szolgáló fontos projekt létrehozását. Egy ilyen, közös európai érdeket szolgáló fontos projektnek ki kell terjednie a kritikus fontosságú nyersanyagok teljes ellátási láncára: a hazai ásványi források értékelésére, a bányászatra, az olvasztásra, a feldolgozásra, az újrafeldolgozásra és az újrahasznosításra. Mint az akkumulátorok esetében is, egy teljesen integrált belföldi ritkaföldfém-értéklánc létrehozása kulcsfontosságú lesz a zöld és digitális kettős átállás elérése szempontjából. |
| --- | --- |

5.18.

| 5.19. | Európában a fenntartható bányászat és feldolgozás terén négy, együttesen közel 2 milliárd EUR értékű ipari kulcsprojekt megvalósítása van folyamatban. A várakozások szerint ezek 2025-re akkumulátorágazatunk lítiumszükségletének 80 %-át fedezni fogják. E projektek példaként szolgálhatnak arra, hogy miképpen biztosíthatók más nyersanyagok is számos egyéb stratégiai ágazat európai ellátási láncaiban. |
| --- | --- |

5.19.

| 5.20. | Az ipar jelenleg is alkalmazza az automatizálást, a digitalizációt, a blokklánc-technológiát és a mesterséges intelligenciát, ugyanakkor meg kell vizsgálni a Kopernikusz program felhasználási lehetőségeit is az új nyersanyag-lelőhelyek azonosításában és azok környezeti lábnyomának nyomon követésében. Az EGSZB már ajánlotta egy olyan „uniós szabályozási ütemterv kidolgozását [...], amely kezeli a nyersanyagágazat digitális átalakulása által előidézett kihívásokat, továbbá olyan témákkal foglalkozik, mint a kiberbiztonság, a mesterséges intelligencia, az automatizálás, a többszintű kormányzás, valamint a tengeri és űrbányászat” (17). |
| --- | --- |

5.20.

| 5.21. | Új kitermelési, újrafeldolgozási és gyártási módszereket kell kidolgozni. Ezeknek meg kell felelniük a legszigorúbb környezetvédelmi és szociális normáknak. Az uniós hulladéklerakókban és dúsítási maradékokban található erőforrások hasznosítása is a kritikus és a stratégiai fontosságú nyersanyagok potenciális forrása. Ezzel egyidejűleg a környezetvédelmi szakemberek szorgalmazzák a helyi közösségek bevonását a leendő bányatelepekkel kapcsolatos döntéshozatali folyamatba. |
| --- | --- |

5.21.

| 5.22. | A bányászati készségek átvihetők a fémek és ásványok kitermelésére, esetleg azonos régión belül. A méltányos átállást támogató mechanizmus az InvestEU program keretében a fenntartható infrastruktúrák finanszírozására felhasználható forrásokon keresztül segíti a szénorientált és karbonintenzív régiókat. Ehhez azonban időre, a beruházóknak nyújtott ösztönzőkre, valamint a gyorsabb engedélyezési eljárásokra vonatkozó jogszabályra (például uniós rendeletre) van szükség. A társadalmi, környezetvédelmi és fenntarthatósági normák minden leendő uniós projekt kulcsfontosságú követelményei. |
| --- | --- |

5.22.

| 5.23. | Az ásványlelőhelyekben gazdag országokban a több zöldebb és jobban fizetett munkahely teremtését célzó helyitartalom-politikák eredményességének egyik alapvető előfeltétele, hogy rendelkezésre álljanak az ahhoz szükséges készségek és képességek, hogy az adott bánya a teljes életciklusán keresztül kielégíthesse az ipari keresletet. Alapvető fontosságú az új készségcsoportok kifejlesztése, valamint az, hogy a meglévő készségek gyorsan alkalmazkodjanak a technológiai változásokhoz. A közelmúltban készült tanulmányok megerősítették az új technológiák valószínű hatását a munkakörök jellegére, és kiemelték, hogy a bányászati ágazatban nemcsak az új foglalkozások, de a meglévők esetében is új készségcsoportokra lesz szükség, mivel a jelenlegi operatív munkaköröknek nagy valószínűséggel alkalmazkodniuk kell majd az automatizációhoz. A létszámcsökkentést el kell kerülni szociális párbeszéd révén, a munkavállalók átképzésével, valamint az új technológiák és újrafeldolgozási folyamatok révén létrejött új munkakörökhöz való hozzáférésük biztosításával. |
| --- | --- |

5.23.

| 5.24. | Az oktatás és képzés, az átképzés és a képzettségek igazolása, illetve az, hogy ezek szociális párbeszéd révén valósuljanak meg, rendkívül fontos az ipar jövője szempontjából, a szükséges készségek elsajátítása pedig időt és finanszírozást igényel. Speciális szakterületek, például a geológia, a kohászat és a bányászat a középfokú képzést követő szinten is oktathatók. |
| --- | --- |

5.24.

Beruházások

| 5.25. | A feltárás magas kockázatú tevékenység, amely jelentősen megnöveli a tőkeköltségeket. A hitelgaranciákon és értékcsökkenési rendszereken keresztüli kockázatcsökkentés nagymértékben elősegítheti a beruházásokat. További költségvetési ösztönzők az adójóváírások és az állami támogatások. Az említett mechanizmusokat világszerte széles körben alkalmazzák a bányászat és a feldolgozás terén, az Unióban azonban nem. |
| --- | --- |

5.25.

| 5.26. | Hatékony pénzügyi ösztönzőrendszert kell kidolgozni úgy, hogy annak kialakítása segítse elő a hulladékágazat ökológiai átállását. Ezenkívül szankciókat kell alkalmazni az értékes hulladékot tartalmazó erőforrásokkal való visszaélés esetén. |
| --- | --- |

5.26.

| 5.27. | A nyersanyagkereskedelem területén az egyenlő versenyfeltételek biztosításához elengedhetetlen az EU azon képességének növelése, hogy hatékonyan kezelje a nemzetközi partnerek által létrehozott vámjellegű és nem vámjellegű kereskedelmi akadályokat, többek között a dömping és a közbeszerzés területén. |
| --- | --- |

5.27.

| 5.28. | Jelentős kutatási és innovációs befektetések szükségesek ahhoz, hogy Európa megőrizhesse vezető szerepét a globális értékláncokban. Fontos, hogy lépést tartsunk a többi gazdasági hatalommal, és ehhez szorosan össze kell hangolni a különböző szakpolitikák – többek között az új iparstratégia – és az EU kereskedelempolitikája keretében rendelkezésre álló eszközöket. A közvetlen külföldi befektetések átvilágításáról szóló rendelet végrehajtása egyre fontosabb eszköz az Unió stratégiai értékláncainak védelmében. |
| --- | --- |

5.28.

| 5.29. | Az Uniónak különös figyelmet kell fordítania a globális nyersanyagpiacok és a stratégiai ellátási láncok alakulásának nyomon követésére. Szabványosított adatszolgáltatási formátumok alkalmazásával megbízható és teljes információkat kell beszerezni minden tagállamtól és érdekelt féltől. |
| --- | --- |

5.29.

| 5.30. | Az uniós vállalkozások által a kitermelő, feldolgozó és újrafeldolgozó ágazatokban a zöld átálláshoz kapcsolódóan végrehajtott beruházásoknak támogatniuk kell az ipari szereplők azon törekvéseit, hogy szerepet vállaljanak az átmenetben és a klímasemlegességi célkitűzések megvalósításában (18). Az ágazat számára biztosítani kell a fenntartható finanszírozáshoz való könnyű hozzáférést, de csak akkor, ha tervezett beruházásai, K+F-projektjei és ipari átalakítási projektjei egyértelműen mutatják elkötelezettségét az éghajlat-politikai célkitűzések, a teljeskörű és produktív foglalkoztatás, a fenntartható gazdasági növekedés és a mindenki számára elérhető tisztességes munka mellett. Az EGSZB már egy korábbi véleményében is említette, hogy a fenntartható növekedésnek tartalmaznia kell környezeti, gazdasági, társadalmi és irányítási dimenziókat is egy kiegyensúlyozott, globális és átfogó megközelítés keretében, amely összhangban van valamennyi fenntartható fejlesztési céllal és a Párizsi Éghajlatváltozási Megállapodással, és nem kiváltható horizontális minimális feltételeket ír elő (19). |
| --- | --- |

5.30.

| 5.31. | Ezenkívül az azonos kötelezettségvállalásokat mutató bányászati projekteket támogatni és ösztönözni kell a közös európai érdeket szolgáló fontos projektek és a közös érdekű projektek keretében is. Az ilyen beruházások és projektek hozzájárulásának értékelése során az esetleges „zöldrefestési” tevékenységek vagy félrevezető információk azonosítására is figyelmet kell fordítani. |
| --- | --- |

5.31.

Kereskedelem és a nemzetközi dimenzió

| 5.32. | Az EU ritkaföldfémekkel való ellátásáról 98 %-ban Kína gondoskodik. Erős geopolitikai verseny időszaka előtt állunk, ezért kulcsfontosságú hatékony gazdasági diplomácia kialakítása uniós szinten a diverzifikált beszállítókhoz való hozzáférés biztosításához, az újrafelhasználási és újrafeldolgozási képességekre irányuló beruházások mellett. E tekintetben az EGSZB kitart amellett, hogy többoldalú keretben stratégiai partnerségeket kell kialakítani a hasonlóan gondolkodó nemzetekkel, hogy elkerülhető legyen, hogy a (néha politikailag motivált) ellátási zavarok fennakadásokat idézzenek elő a kifinomult ipari értékláncokban az EU-ban. |
| --- | --- |

5.32.

| 5.33. | Az euro nemzetközi és referenciavalutaként betöltött szerepének megerősítése létfontosságú az árfolyam-volatilitás elkerüléséhez, valamint az uniós érdekelt felek dollárfüggőségének mérsékléséhez. Az Európai Bizottságnak a rendelkezésre álló gazdaságdiplomáciai és kereskedelempolitikai eszközökkel törekednie kell arra, hogy ösztönözze a kritikus és a stratégiai fontosságú nyersanyagok euróban történő kereskedelmét. Ezzel összefüggésben üdvözöljük az Európai Bizottság „Az európai gazdasági és pénzügyi rendszer: a nyitottság, az erő és a reziliencia előmozdítása” című közleményét (20). |
| --- | --- |

5.33.

| 5.34. | A másodlagos nyersanyagok kivitelét csak olyan esetben kell engedélyezni, amikor az fenntarthatósági szempontból indokolt. Az Uniónak ugyanakkor törekednie kell a játékszabályok megváltoztatására, és az értékes anyagokat tartalmazó hulladék exportja csak a fenntarthatóság szempontjából célszerű esetekben engedhető meg. Pontosabban fogalmazva: az ilyen típusú hulladék exportjára csak akkor kerülhet sor, ha a rendeltetési országban az uniós normákkal egyenértékű környezetvédelmi és szociális normákat, valamint éghajlati hatásokat mérséklő intézkedéseket alkalmaznak. |
| --- | --- |

5.34.

| 5.35. | Az ipar jövőbeli fenntarthatóságát és a kritikus fontosságú nyersanyagokhoz való hozzáférés biztosításához fűződő uniós érdeket szem előtt tartva javítani kell a nemzetközi együttműködést az OECD, az ENSZ, a WTO és a G20-ak keretében. Az európai érdekelt felek számára alapvető fontosságú a bolygó más régióival egyenlő versenyfeltételek megléte. Az EU-nak minden rendelkezésére álló eszközt fel kell használnia, ideértve a kereskedelmi megállapodásokat és a stratégiai partnerségeket is, hogy megteremtse annak feltételeit, hogy a kritikus fontosságú nyersanyagokkal rendelkező harmadik országokban – különösen Afrikában és Dél-Amerikában – könnyebben jöhessenek létre uniós közös vállalkozások, mindeközben a felelős beszerzés és az üzleti tisztesség bevált gyakorlatát mindenkor szem előtt tartva. Szintén létfontosságú a nyugat-balkáni partnerek uniós ellátási láncba történő integrálása. |
| --- | --- |

5.35.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 25-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  Például a különböző tagállamok eltérő osztályozási módszerekkel értékelik, hogy a hulladék veszélyes tulajdonságokkal rendelkezik-e. Ez a túl sok dokumentum, a hosszadalmas eljárások, valamint a hatóságok közötti egyeztetés hiánya miatt felesleges bürokráciát, a hulladékszállításhoz kapcsolódó, a hulladék osztályozásától függő pénzügyi biztosíték miatt pedig felesleges terhet eredményez.

1

(2)  Az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata (UDHR).

2

(3)  Az üzleti vállalkozások emberi jogi felelősségére vonatkozó ENSZ-irányelvek (UNGP).

3

(4)  Háromoldalú nyilatkozat a multinacionális vállalatokra és a szociálpolitikára vonatkozó elvekről (MNE Declaration).

4

(5)  Az ENSZ fenntartható fejlődési céljai (SDG).

5

(6)  Uniós nyersanyag-eredménytábla (2018).

6

(7)  Euromines.

7

(8)  UNEP IRP.

8

(9)  HL C 364., 2020.10.28., 108. o.

9

(10)  HL C 364., 2020.10.28., 108. o.

10

(11)  A Nemzetközi Tengerfenék Hatóság feladata, hogy jogi és gyakorlati szempontból lehetségessé tegye a tengerfenéki bányászatot.

11

(12)  Lásd a 2. lábjegyzetet.

12

(13)  https://www.ohchr.org/Documents/Publications/GuidingPrinciplesBusinessHR_EN.pdf/.

13

(14)  Lásd a 4. lábjegyzetet.

14

(15)  Lásd az 5. lábjegyzetet.

15

(16)  GVC.

16

(17)  HL C 429., 2020.12.11., 37. o.

17

(18)  McKinsey-jelentés: Hogyan érhet el az Európai Unió nulla nettó kibocsátást nulla nettó költségen?, 2020. december 3.: „A nulla nettó érték eléréséhez a becslések szerint 28 billió eurót kell beruházni tiszta technológiákba és technikákba az elkövetkező 30 évben”. „Ebből az 5,4 billió euróból mintegy 1,5 billió eurót fektetnének be az építőiparba (29 %), 1,8 billió eurót az energiatermelésre (33 %), 410 milliárd eurót az iparra (8 %), 76 milliárd eurót a mezőgazdaságra (körülbelül 1 %) és 32 milliárd eurót a közlekedésre (kevesebb mint 1 %) fordítanának. Mintegy 1,5 billió euro (28 %) az infrastruktúrát finanszírozná, hogy valamennyi ágazatban javuljon az energiaátvitel és -elosztás.”

18

Hogyan érhet el az Európai Unió nulla nettó kibocsátást nulla nettó költségen?

(19)  HL C 62., 2019.2.15., 73. o. – Cselekvési terv a fenntartható finanszírozásról.

19

(20)  COM(2021) 32 final, 2021.1.19., Közlemény az Európai Parlamentnek, a Központi Banknak és a Gazdasági és Szociális Bizottságnak; https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52021DC0032.

20

---

| 2021.6.9. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 220/128 |
| --- | --- | --- | --- |

2021.6.9.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 220/128

---

Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – Az akkumulátorokra vonatkozó fenntarthatósági követelmények az EU-ban

(COM(2020) 798 final – 2020/353 (COD))

(2021/C 220/18)

| Előadó: | Bruno CHOIX |
| --- | --- |
| Társelőadó: | Franck UHLIG |

Előadó:

Bruno CHOIX

Társelőadó:

Franck UHLIG

| Felkérés: | Európai Parlament, 2021.1.18. |
| --- | --- |
| Jogalap: | az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke |
| Közgyűlési határozat: | 2020.12.1. |
| Illetékes szekció: | Ipari Szerkezetváltás Konzultatív Bizottsága (CCMI) |
| Elfogadás a szekcióülésen: | 2021.3.5. |
| Plenáris ülésen történő elfogadás kelte: | 2021.3.24. |
| Plenáris ülés száma: | 559. |
| A szavazás eredménye:
  (mellette/ellene/tartózkodott) | 256/0/4 |

Felkérés:

Európai Parlament, 2021.1.18.

Jogalap:

az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke

Közgyűlési határozat:

2020.12.1.

Illetékes szekció:

Ipari Szerkezetváltás Konzultatív Bizottsága (CCMI)

Elfogadás a szekcióülésen:

2021.3.5.

Plenáris ülésen történő elfogadás kelte:

2021.3.24.

Plenáris ülés száma:

559.

A szavazás eredménye:

(mellette/ellene/tartózkodott)

256/0/4

1.   Következtetések és ajánlások

| 1.1. | Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság által javasolt rendeletben [COM(2020) 798 final – 2020/0353 (COD)] meghatározott intézkedéseket. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Az EGSZB úgy véli, hogy valamennyi érdekelt fél számára kulcsfontosságú elkerülni a belső piac széttagozódását a tagállamok esetleges nézetkülönbségei miatt. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Az EGSZB kéri, hogy pontosabb és működőképes irányítási rendelkezéseket és eszközöket határozzanak meg az új rendelet végrehajtásához, valamennyi érdekelt fél bevonásával. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Az EGSZB azt javasolja, hogy ezekre a kihívásokra az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) szerepének és eszközeinek megerősítésével válaszoljunk. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Az egészségüggyel, a biztonsággal és az előállítás munkakörülményeivel, valamint az akkumulátorok újrafeldolgozásával és újrapozicionálásával kapcsolatos ügyekben az EGSZB az Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség (EU-OSHA) szerepének megerősítését javasolja. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Az akkumulátorellátási lánc nyomon követésekor követendő kellő gondosságot illetően az EGSZB teljes átláthatóságot szorgalmaz ennek a felügyeleti rendszernek a megvalósítása során. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Az újrafeldolgozás, az utólagos átalakítás és az újrafelhasználás lehetővé teszi az upstream értéklánc biztonságát. A környezettudatos tervezéssel kapcsolatos kutatások és fejlesztések elengedhetetlenek. Az EGSZB azt javasolja, hogy ennek eredménye egy közös európai érdeket szolgáló fontos projekt legyen. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Azokkal a munkahelyekkel és kompetenciákkal kapcsolatban, amelyek elősegítenék az Unióban a fenntartható akkumulátor ipari ágazatát, az EGSZB szorgalmazza az Európai Szakképzésfejlesztési Központ (CEDEFOP), illetve azon európai ágazati párbeszédbizottságok szerepének kiterjesztését és megerősítését, amelyek az európai zöld megállapodásban meghatározott méltányos átállásban vesznek részt. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Az Európai Bizottság készségfejlesztési paktumra irányuló kezdeményezésével, valamint az ALBATTS, a DRIVES és a COSME európai projektekkel összefüggésben az EGSZB kiemelt prioritásnak tartja az akkumulátorok környezettudatos tervezésével és újrafeldolgozásával kapcsolatos képzési projektek meghatározását és létrehozását, ezek sikerét megfelelő pénzügyi erőforrásokkal kell biztosítani a szociális partnerek aktív bevonása és a közvetlenül érintett nemzeti rendszerekkel vagy egyes foglalkoztatási lehetőségekkel való együttműködés mellett. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Az EGSZB az EU karbonsemlegességi kötelezettségvállalásaival összhangban szorgalmazza, hogy sürgősen vezessék be az akkumulátorgyártás, valamint az előzetes anyagbeszerzés logisztikájának szénlábnyomára vonatkozó felső határokat, és erősítsék meg az Európai Bizottság által rendelkezésre bocsátott módszereket, amelyekkel gyorsan ki lehet dolgozni és alkalmazni lehet az akkumulátorágazat szénlábnyomának értékelésére és ellenőrzésére szolgáló eszközöket. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Az EGSZB úgy véli, hogy meg kell állapítani a környezettudatos tervezésre ösztönző, azzal összeegyeztethető gyártói felelősségtudatot. Ennek keretében szükségesnek látszik szétválasztani az akkumulátorok élettartamának végét és az azokat használó készülékek élettartamát. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Az EGSZB javasolja, hogy az „élettartam végének” fogalma mellett vezessék be a „használat végének” fogalmát is, elősegítve az elemek újrafelhasználását, utólagos átalakítását vagy másodszori felhasználását, illetve újrafeldolgozását. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | A rendelettervezet címkézésre vonatkozó rendelkezéseinek tartalmazniuk kellene azt a kötelezettséget, hogy jobban tájékoztassák az embereket a kadmiumtól, az ólomtól és a higanytól eltérő veszélyes anyagok lehetséges veszélyeiről, valamint az egyéb biztonsági kockázatokról, lehetővé téve az akkumulátorok tájékozott kiválasztását és jobb felhasználását. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Bevezetés

| 2.1. | 2020. december 10-én az Európai Bizottság európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatot terjesztett elő az elemekről és a hulladékelemekről, a 2006. szeptember 6-i, az elemekről és akkumulátorokról, valamint a hulladékelemekről és akkumulátorokról szóló 2006/66/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről és a 2019. június 20-i, a piacfelügyeletről és a termékek megfelelőségéről szóló (EU) 2019/1020 rendelet módosításáról [COM(2020) 798 final – 2020/0353 (COD)]. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | A javasolt rendelet célja az akkumulátorok életciklusának egészét lefedő uniós keretrendszer kialakítása az akkumulátorokra, alkatrészekre, hulladékakkumulátorokra és újrafeldolgozott anyagokra vonatkozó összehangolt és ambiciózusabb szabályokkal. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | A rendelet fő célkitűzései: az akkumulátorok tartósságának megszilárdítása az egész életciklusuk folyamán minimális tartóssági követelményeket biztosítva az EU belső piacára kerülő akkumulátoroknál; az EU-s akkumulátor-ellátási lánc ellenálló képességének növelése a körforgásos gazdaság támogatásával; valamint csökkenteni a környezeti és társadalmi hatásokat az akkumulátorok életciklusának valamennyi szakaszában. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ösztönözni kell tehát a kiváló minőségű és jó teljesítményű akkumulátorok gyártását és uniós forgalmazását, meg kell erősíteni és ki kell aknázni az uniós akkumulátorok elsődleges és másodlagos nyersanyagaiban rejlő lehetőségeket, odafigyelve a hatékony és fenntartható gyártásra, valamint biztosítani kell az elsődleges és másodlagos nyersanyagok piacának és a kapcsolódó ipari eljárások működőképességét. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | A rendelettel az Európai Bizottság szeretné előmozdítani az innovációt, valamint az EU technológiai szakértelmének fejlesztését és megvalósítását. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | A körforgásos gazdaság értelmében ez lehetővé teszi, hogy az EU ne legyen annyira kiszolgáltatva a stratégiai fontosságú elsődleges nyersanyagok és ritkaföldfémek behozatalának, valamint hogy minden hulladékakkumulátort megfelelően gyűjthessenek és újrahasznosíthassanak. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | A környezeti és társadalmi hatások csökkentése érdekében a rendeletnek hozzá kell járulnia a felelős ellátáshoz, elő kell segítenie a nyersanyagok és újrafeldolgozott anyagok hatékony felhasználását, csökkenteni kell az üvegházhatású gázok kibocsátását az akkumulátorok egész életciklusa során, csökkenteni kell az emberi egészséget és a környezet minőségét fenyegető kockázatokat, valamint javítani kell az érintett lakosság társadalmi körülményeit. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Általános megjegyzések

| 3.1. | Az elkövetkező évtizedben Európában az akkumulátortechnológia lesz a zöld energiára való átállás egyik fő katalizátora. Az akkumulátorok használata hozzájárulhatna a Párizsi Megállapodás európai célkitűzéseihez, mivel adott esetben lehetővé teszi az elektromos meghajtású közlekedést és a megújuló energiák megbízható energiaforrásként való használatát. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Maros Šefčovič, az Európai Bizottság alelnöke szerint az Európai Bizottság által 2017-ben létrehozott Európai Akkumulátorszövetség (EBA) keretében tett előrelépéseket látva az EU 5 éven belül képes lesz biztosítani szükségleteinek akár a 80 %-át is. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Ezt a stratégiai autonómiát az Európai Akkumulátorszövetséggel együtt építik majd ki, felkínálva a jogi eszközöket ahhoz, hogy a tagállamok között egyesítsék a gépjármű-, nyersanyag- és vegyipart a 100 %-osan európai értékláncok megtervezéséhez és megvalósításához, és hogy az első európai akkumulátort gyártó üzemek várhatóan 2021-ben vagy 2022-ben beinduljanak. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Az EGSZB támogatja az Európai Bizottság által javasolt rendeletben meghatározott intézkedéseket, tekintettel arra, hogy képesek fellépni több olyan kihívással szemben, amelyet az akkumulátorok világszintű előállításának és fogyasztásának növekedése okoz. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Az Európai Unió stratégiai autonómiájának megfelelően azonban az EGSZB figyelmeztet, hogy ezeket az intézkedéseket gyorsan meg kell erősíteni és végre kell hajtani, ha el akarjuk kerülni, hogy az uniós akkumulátorhasználók technológiailag, iparilag és energetikailag még jobban függjenek az ázsiai vagy amerikai termelőktől, és hogy az európai autógyárakat áttelepítsék nem uniós országoknak az akkumulátorgyártó üzemekhez közeli régióiba, aminek negatív gazdasági, társadalmi és környezeti következményei lennének, amint arra az EGSZB egyik korábbi véleménye is rámutatott (1). Ráadásul az európai vállalkozások érdekeit ugyancsak védeni kell az EU valamennyi vonatkozó jogi eszközének teljeskörű használatával. Ezzel összefüggésben az EGSZB aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy az Európai Bizottság miként szándékozik ellenőrizni és érvényesíteni a szénlábnyomra vonatkozó követelményeket, az újrafeldolgozott tartalom szintjét és az ellátási láncban végzett megfelelő átvilágítást. Az EGSZB e tekintetben ragaszkodik ahhoz, hogy az Európán kívüli tisztességtelen verseny elkerülése érdekében szigorú megfelelőségi vizsgálatokat végezzenek az importált termékekre vonatkozóan. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Új ipari szemléletünkhöz létfontosságúak a szolárpanelek, a szélerőműparkok és az akkumulátorok (2). Ezek főként az EU-n kívülről származó nyersanyagokra, más anyagokra, szakértelemre és hozzáadott értékre támaszkodnak. A világ lítiumakkumulátor-gyártásának jelenleg alig 1 %-a zajlik Európában (3). A helyhez kötött elemek európai ágazatának fejlesztésével párhuzamosan és a meglévő és jövőbeli villamosenergia-hálózati tervek hatékony és biztonságos megvalósítása érdekében az EGSZB azt ajánlja, hogy európai szinten alakítsák ki a V2G rendszerek („vehicle to grid”) kiegészítő megközelítését. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Az EGSZB támogatja a közlekedés fenntarthatóságának javítására irányuló javaslatokat és az akkumulátorokkal kapcsolatos stratégiai cselekvési tervet, amelynek célja az európai energetikai szakadék csökkentése és az akkumulátorok értékláncának létrehozása. A közlekedés széntelenítése és a tiszta energiára való áttérés a harmadik mobilitási csomag, az európai zöld megállapodás és a fenntartható és intelligens mobilitási stratégia egyik kulcsfontosságú eleme. Ez a kezdeményezés beleillik a körforgásos gazdaságról szóló cselekvési terv szélesebb keretébe (4). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | A körforgásos gazdaság szereplőinek európai platformja szerepet játszhat az e kérdésekről szóló kommunikációban (5). |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Szükség van továbbá egy olyan megfelelő rendszerre, amely tájékoztatja a végfelhasználókat a piacon elérhető akkumulátorok minőségéről, és segít a fogyasztókkal jobban megértetni az akkumulátorhulladék gyűjtésében játszott szerepüket. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Az európai környezetvédelmi szabványok és szabályok tiszteletben tartása a legjobb út a gyártott akkumulátorok „tisztaságának” biztosítására, amint azt például a körforgásos gazdasági szempontjai is előmozdítják a bányától egész az akkumulátorok élettartamának végéig. Létfontosságú, hogy az ipar nagyarányú beruházásokkal járuljon hozzá ehhez a célkitűzéshez, az Európai Bizottságnak pedig az a feladata, hogy megfelelő keretfeltételeket, például technikai előírásokat állapítson meg (6). |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Az EGSZB támogatja, hogy a rendeletjavaslat figyelembe veszi az elemekben használt kritikus fontosságú nyersanyagokkal kapcsolatos kihívásokat, amelyeket azt az Európai Bizottság „Reziliencia a kritikus fontosságú nyersanyagok terén: a nagyobb biztonsághoz és fenntarthatósághoz vezető út feltérképezése” című, 2020. szeptember 3-i közleményében is megfogalmazott. Az akkumulátorokban található kritikus fontosságú nyersanyagok a lítium, a kobalt, a természetes grafit és az antimon, a kritikus fontosság meghatározásakor figyelembe vett két fő paraméter pedig a gazdasági jelentőség és az ellátással kapcsolatos kockázat. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Az EGSZB már támogatta a másodnyersanyagok piacának fellendítésének lehetőségét jogilag kötelező érvényű rendelkezésekkel különösen a csomagolóanyagokra, a járművekre, az építőanyagokra és az akkumulátorokra vonatkozóan (7). |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | A megújuló energiák és fejlődésük – mivel időszakosan állnak rendelkezésre – igazi kihívást jelentenek az energiatárolás tekintetében. A tárolás stratégiai kihívást jelent az Európai Unió számára, hogy folyamatosan biztosíthassa az EU ellátásának biztonságát és a műszaki és költségvetési szempontból egyaránt fenntartható energiapiacot. Az EGSZB emlékeztet arra, hogy az energia tárolása – előnyei mellett – jelentős pénzügyi, környezeti és egészségügyi költségeket is generálhat. Kéri ezért, hogy végezzenek rendszeresen hatástanulmányokat nemcsak a technológiák versenyképességének, hanem a környezetre és az egészségre gyakorolt hatásuk értékelésére is. Az EGSZB annak vizsgálatát is fontosnak tartja, hogy e technológiák hogyan hatnak a tevékenységek és munkahelyek létesítésére. Az EGSZB egyetért azzal, hogy javítani kell a tagállamok közötti szabályozás összehangolását az energiatárolás terén. Az EGSZB ezenkívül kéri egy egész Európára kiterjedő nyilvános párbeszéd – az európai energiaügyi párbeszéd – elindítását annak érdekében, hogy a polgárok és a civil társadalom egésze magáénak érezhesse az energetikai átállás kérdését, és befolyásolhassa az energiatárolási technológiákkal kapcsolatos jövőbeli döntéseket (8). Ehhez az akkumulátorok címkézésének is hozzá kell járulnia. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | A gazdasági kihívás jelentős: az Európai Bizottság becslése szerint az akkumulátorok iránti globális kereslet 2030-ra a 14-szeresére nő majd a 2018-as szinthez képest, és az EU várhatóan ennek a keresletnek a 17 %-áért lesz felelős. A lítiumion-akkumulátorok száma várhatóan a 700 szorosára nő 2020 és 2040 között. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | A munkahelyekre és a készségigényekre vonatkozó új jogszabályok alkalmazásának hatásértékeléséhez a rendelet a CEPS (9) és a RREUSE (10) által közzétett két referenciatanulmányra, valamint az EBA által végzett munkára épít. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | A CEPS tanulmánya szerint az akkumulátorok begyűjtésének és újrafeldolgozásának fejlesztése hatással lesz a közvetlen és közvetett munkahelyek teremtésére: 55 %-os újrafeldolgozási arány mellett megközelítőleg 850 munkahely, 75 %-os arány mellett pedig 5 500 munkahely létesül. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Ezzel szemben a RREUSE szervezet tanulmánya szerint az akkumulátorjavítás és újrafelhasználás 5–10-szer több „teljes munkaidős egyenértékű” állást teremt, mint a begyűjtés és újrafeldolgozás, ami megkérdőjelezi a gyűjtési és újrafeldolgozási ágazatot támogató intézkedések politikai vonatkozásait az akkumulátorok javításával és újrafelhasználásával kapcsolatban. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Ami a készséghiányt illeti, az elsősorban az akkumulátorok jobb tartósságának és hatékonyabb használatának környezetbarát tervezését érinti. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | Annak érdekében, hogy a társadalmi és környezeti kockázatok fényében javuljon a fenntartható akkumulátorok gyártási kapacitásába történő beruházás, az InvestEU programot figyelembe véve össze kell hangolni az akkumulátorokkal kapcsolatos projekteket a fenntartható tevékenységekre vonatkozó uniós taxonómiával (11) |
| --- | --- |

3.19.

4.   Részletes megjegyzések

| 4.1. | Az EGSZB kéri, hogy határozzanak meg pontosabb és működőképes irányítási végrehajtási rendelkezéseket és eszközöket az új rendelet valamennyi intézkedésének valós és hatékony alkalmazásához. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Az EGSZB ezért azt javasolja, hogy kezeljék ezeket a kihívásokat úgy, hogy felülvizsgálják a vegyi anyagokról szóló (2005. évi, 2018-ban felülvizsgált) REACH rendelet végrehajtásáért felelős, helsinki székhelyű Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) szerepét, és belefoglalják az akkumulátorok fenntarthatóságáról szóló új rendeletben meghatározott új szabványok és szabályok nyilvántartásba vételét, értékelését, nyomon követését és ellenőrzését. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | A fenntartható akkumulátor ágazatának fejlődése szembe kell, hogy nézzen az EU munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági előírásainak való megfelelés problémájával, amely felveti az ipari vagy gépjárművekben használt akkumulátorokkal és újrahasznosítható nyersanyagokkal érintkező munkavállalók védelmének kérdését. A bilbaói székhelyű Európai Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Ügynökség (OSHA) témába vágó szakértői véleményeit okvetlenül figyelembe kell venni, hogy a rendelet megfelelő szabályozásokat hozzon. Az EGSZB ezért javasolja az OSHA szerepének megerősítését is. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Az EGSZB a nyomonkövetési rendszer megvalósításának teljes átláthatóságát kéri az akkumulátorok ellátási láncának nyomon követésével, valamint az Európai Bizottság égisze alatt működő független hitelesítési, nyomonkövetési és felügyeleti rendszerrel kapcsolatos, az e tárgyra vonatkozó OECD-útmutatóban (12) meghatározott szabályok szerinti kellő gondosság végrehajtása tekintetében. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Azokkal a munkahelyekkel és kompetenciákkal kapcsolatban, amelyek elősegítenék az Unióban a fenntartható akkumulátor ipari ágazatát, az EGSZB szorgalmazza az Európai Szakképzésfejlesztési Központ (CEDEFOP), illetve az érintett európai ágazati párbeszédbizottságok (villamos energia, kohászat, vegyipar, bányászat stb.) szerepének kiterjesztését és megerősítését, amelyek az európai zöld megállapodásban meghatározott méltányos átállásban vesznek részt. A tagállamok oktatási intézményeinek hasonló képzési projekteket kell bevezetniük a diákoknak szánt tanulmányi programokon belül, hogy képzett munkavállalókat biztosítsanak a fenntartható európai akkumulátoripar számára. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Az Európai Bizottság által kezdeményezett készségfejlesztési paktum keretében elindult az ALBATTS (szövetség az akkumulátorágazatban szükséges képesítések és képzések érdekében), a DRIVES (innovatív szakmai oktatási készségekkel kapcsolatos fejlesztés és kutatás) és a COSME (a vállalkozások versenyképességét és a kis- és középvállalkozásokat segítő többéves program) projekt. Az EGSZB kiemelten fontosnak tartja a környezettudatos tervezéssel kapcsolatos új készségekkel és az akkumulátorok javítás, átcsomagolás és újrafeldolgozás céljából való diagnosztizálásával kapcsolatos képzési projektek kidolgozását és végrehajtását a szociális partnerek aktív részvételével, az esetleges tagállami rendszerekkel vagy egyes közvetlenül érintett foglalkoztatási övezetekkel való együttműködésben.
  Kutatásra és innovációra van szükség a termékek és eljárások fenntarthatóságának, minőségének és biztonságának javítása, valamint a költségek csökkentése érdekében. A cél azonnali elsőbbséget biztosítani az akkumulátorokkal kapcsolatos kutatásnak és fejlesztésnek, az akkumulátorok teljes értékláncának holisztikus megközelítésével, valamint jelentős és folyamatos beruházásokkal, amelyek fedezik mind a rövid, mind a hosszú távú kutatási prioritásokat. |
| --- | --- |

4.6.

Kutatásra és innovációra van szükség a termékek és eljárások fenntarthatóságának, minőségének és biztonságának javítása, valamint a költségek csökkentése érdekében. A cél azonnali elsőbbséget biztosítani az akkumulátorokkal kapcsolatos kutatásnak és fejlesztésnek, az akkumulátorok teljes értékláncának holisztikus megközelítésével, valamint jelentős és folyamatos beruházásokkal, amelyek fedezik mind a rövid, mind a hosszú távú kutatási prioritásokat.

| 4.7. | Az energiatárolás területén az akkumulátorok és a hidrogén kiegészítik majd egymást. Maximalizálni kell e két technológiai megoldás közötti szinergiákat. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Az új digitális technológiáknak hozzá kell járulniuk az akkumulátorágazat fejlődésének felgyorsításához az anyagok gyorsított felfedezésétől kezdve egészen az energiahálózatot támogató akkumulátorrendszerek ágazatközi felhasználásának optimalizálásáig. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Az újrafeldolgozás, az utólagos átalakítás és az újrafelhasználás lehetővé teszi az upstream értéklánc biztonságát. A környezettudatos tervezéssel kapcsolatos kutatások és fejlesztések elengedhetetlenek. Az EGSZB azt javasolja, hogy ennek eredménye egy közös európai érdeket szolgáló fontos projekt legyen. A cél a szakértelem fejlesztése az akkumulátorhasznosítás optimalizálása érdekében, lehetőség szerint előnyben részesítve az utólagos átalakítást, a másodszori felhasználást vagy az alkatrészek jobb újrahasznosítását, valamint a környezetvédelmi szempontból optimalizált eljárások megvalósítása, amely garantálja a munkavállalók biztonságát, és olyan gazdasági modellt alakít ki, amely hozzájárul e tevékenység európai területen való fenntarthatóságához. Kiemelt cél, hogy versenyképes ipari eljárások jöjjenek létre, amelyek lehetővé teszik az „akkumulátor minőségű” anyagok újrafeldolgozás útján történő előállítását, nagyobb támogatást nyújtva az integráltan működő zárt láncú vállalatoknak. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Az EGSZB az EU 2050-ig megvalósítandó karbonsemlegességi kötelezettségvállalásaival (valamint az ÜHG-kibocsátás 2030-ig való 55 %-os csökkentésére irányuló közbenső célkitűzésével) összhangban szorgalmazza, hogy vezessék be mielőbb (mivel az Európai Tanács 2020. december 11-én meghatározott céljaihoz képest a 2027 júliusa már túl késő) az akkumulátorgyártás, valamint az előzetes anyagbeszerzés logisztikájának szénlábnyomára vonatkozó felső határokat, és erősítsék meg az Európai Bizottság által rendelkezésre bocsátott módszereket, amelyekkel gyorsan ki lehet dolgozni és alkalmazni lehet az akkumulátorágazat szénlábnyomának értékelésére és ellenőrzésére szolgáló eszközöket. Az akkumulátorok szempontjából stratégiai fontosságú anyagok beszerzésekor előnyben kell részesíteni az akkumulátorokat gyártó és újrafeldolgozó piacok bányáit, legyen szó természetes bányákról vagy másodnyersanyag-visszanyerésről. Ezek az intézkedések hozzá fognak járulni a logisztikai áramlás egyszerűsítéséhez és minimalizálásához. Ami az akkumulátorok gyártását illeti, jelentős előrelépés lenne a szénlábnyomuk terén, ha a rendelet előmozdítaná a takarékos villamosenergia-fogyasztást, és a dekarbonizált villamosenergia-források használatára összpontosítana. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Az EGSZB úgy véli, hogy meg kell állapítani a környezettudatos tervezésre ösztönző és különösen az akkumulátorok utólagos beszerelhetőségét, újragyártását és újrafelhasználását megkönnyítő akkumulátortervezésre ösztönző, azzal összeegyeztethető gyártói felelősségtudatot. Ez az akkumulátorok másodszori felhasználásával van összefüggésben, amelyet támogatni kell. Ennek keretében szükségesnek látszik szétválasztani az akkumulátorok élettartamának végét és az azokat használó készülékek élettartamát, és ha az adott készülék eléri az élettartama végét, a benne található akkumulátort nem szabad alapértelmezésként hulladékként besorolni. Az akkumulátor vagy az azt felhasználó készülék feltételezett élettartamának végén a gyártót terheli annak bizonyítása, hogy az akkumulátort hulladékként kell besorolni. Ezt az akkumulátoron végzett értékeléssel vagy vizsgálatokkal kell igazolnia, és egy dokumentumban bizonyítania, hogy – a jelenlegi technológiákat és a felvevőpiacként szolgálható csatornákat figyelembe véve – műszakilag lehetetlen újra felhasználni az akkumulátort a piaci feltételeknek megfelelő utólagos modernizálással vagy újragyártással. Valamint az „élettartam végének” fogalma mellett be kellene vezetni a „használat végének” fogalmát is, elősegítve az elemek újrafelhasználását, utólagos átalakítását vagy másodszori felhasználását, illetve újrafeldolgozását. Ehhez ezeket az új szereplőket és új tevékenységi területeket be kell építeni az új rendeletbe. |
| --- | --- |

4.11.

Kelt Brüsszelben, 2021. március 24-én.

az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke

Christa SCHWENG

---

(1)  HL C 353., 2019.10.18., 102. o.

1

(2)  HL C 364., 2020.10.28., 108. o.

2

(3)  HL C 282., 2019.8.20., 51. o.

3

(4)  HL C 62., 2019.2.15., 254. o.

4

(5)  https://circulareconomy.europa.eu/platform/en

5

(6)  HL C 262., 2018.7.25., 75. o.

6

(7)  HL C 364., 2020.10.28., 94. o.

7

(8)  HL C 383., 2015.11.17., 19. o.

8

(9)  CEPS: Drabik E. és Rizos V., Prospects for electric vehicle batteries in a circular economy, 2018.

9

Prospects for electric vehicle batteries in a circular economy

(10)  RREUSE: Briefing on job creation potential in the re-use sector, 2015.

10

Briefing on job creation potential in the re-use sector

(11)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/852 rendelete (2020. június 18.).

11

(12)  OECD, 2018, Az OECD útmutatása a felelős üzleti magatartáshoz szükséges kellő gondosságról.

12

Az OECD útmutatása a felelős üzleti magatartáshoz szükséges kellő gondosságról

---