# Den Europæiske Unions C 38E/15.

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 38E |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 48. årgang15. februar 2005 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 38E

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

48. årgang15. februar 2005

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelelser |
| | Rådet |
| 2005/C 038E/1 | Fælles holdning (EF) nr. 6/2005 af 15. november 2004 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) | 1 |
| 2005/C 038E/2 | Fælles holdning (EF) nr. 7/2005 af 15. november 2004 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 | 21 |
| 2005/C 038E/3 | Fælles holdning (EF) nr. 8/2005 af 29. november 2004 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks | 36 |
| 2005/C 038E/4 | Fælles holdning (EF) nr. 9/2005 af 29. november 2004 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter og om ændring af Rådets direktiv 92/42/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF og 2000/55/EF | 45 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Meddelelser

Rådet

2005/C 038E/1

Fælles holdning (EF) nr. 6/2005 af 15. november 2004 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis)

1

2005/C 038E/2

Fælles holdning (EF) nr. 7/2005 af 15. november 2004 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71

21

2005/C 038E/3

Fælles holdning (EF) nr. 8/2005 af 29. november 2004 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks

36

2005/C 038E/4

Fælles holdning (EF) nr. 9/2005 af 29. november 2004 fastlagt af Rådet i henhold til fremgangsmåden i artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter og om ændring af Rådets direktiv 92/42/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF og 2000/55/EF

45

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Meddelelser

Rådet

| 15.2.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 38/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 38/1

---

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 6/2005

fastlagt af Rådet den 15. november 2004

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF af ... om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis)

(EØS-relevant tekst)

(2005/C 38 E/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Traktatens artikel 153, stk. 1 og stk. 3, litra a), bestemmer, at Fællesskabet bidrager til at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau ved foranstaltninger, som det vedtager i henhold til artikel 95. |
| --- | --- |

(1)

Traktatens artikel 153, stk. 1 og stk. 3, litra a), bestemmer, at Fællesskabet bidrager til at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau ved foranstaltninger, som det vedtager i henhold til artikel 95.

| (2) | I henhold til traktatens artikel 14, stk. 2, indebærer det indre marked et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser samt fri etableringsret. Udviklingen af rimelig handelspraksis i et område uden indre grænser er afgørende for at fremme udbredelsen af aktiviteter på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til traktatens artikel 14, stk. 2, indebærer det indre marked et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser samt fri etableringsret. Udviklingen af rimelig handelspraksis i et område uden indre grænser er afgørende for at fremme udbredelsen af aktiviteter på tværs af grænserne.

| (3) | Medlemsstaternes lovgivning om urimelig handelspraksis er præget af markante forskelle, som kan skabe betydelig konkurrenceforvridning og hindringer for et velfungerende indre marked. Med hensyn til reklame fastlægges i Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om vildledende og sammenlignende reklame (3), minimumskriterier for harmonisering af lovgivning vedrørende vildledende reklame, hvilket dog ikke forhindrer medlemsstaterne i at opretholde eller vedtage foranstaltninger, som sikrer en mere vidtgående forbrugerbeskyttelse. Som en følge heraf varierer medlemsstaternes bestemmelser om vildledende reklame betydeligt. |
| --- | --- |

(3)

Medlemsstaternes lovgivning om urimelig handelspraksis er præget af markante forskelle, som kan skabe betydelig konkurrenceforvridning og hindringer for et velfungerende indre marked. Med hensyn til reklame fastlægges i Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om vildledende og sammenlignende reklame (3), minimumskriterier for harmonisering af lovgivning vedrørende vildledende reklame, hvilket dog ikke forhindrer medlemsstaterne i at opretholde eller vedtage foranstaltninger, som sikrer en mere vidtgående forbrugerbeskyttelse. Som en følge heraf varierer medlemsstaternes bestemmelser om vildledende reklame betydeligt.

| (4) | Disse afvigelser skaber usikkerhed om, hvilke nationale bestemmelser der gælder for urimelig handelspraksis, som skader forbrugernes økonomiske interesser og medfører mange hindringer, som har betydning for virksomheder og forbrugere. Disse hindringer betyder øgede udgifter for de virksomheder, der vil nyde godt af frihederne i det indre marked, især ved grænseoverskridende markedsføring, gennemførelse af reklamekampagner og salgsfremmende foranstaltninger. Hindringerne gør desuden forbrugerne usikre på deres rettigheder og undergraver deres tillid til det indre marked. |
| --- | --- |

(4)

Disse afvigelser skaber usikkerhed om, hvilke nationale bestemmelser der gælder for urimelig handelspraksis, som skader forbrugernes økonomiske interesser og medfører mange hindringer, som har betydning for virksomheder og forbrugere. Disse hindringer betyder øgede udgifter for de virksomheder, der vil nyde godt af frihederne i det indre marked, især ved grænseoverskridende markedsføring, gennemførelse af reklamekampagner og salgsfremmende foranstaltninger. Hindringerne gør desuden forbrugerne usikre på deres rettigheder og undergraver deres tillid til det indre marked.

| (5) | Eftersom der ikke er ensartede bestemmelser på fællesskabsplan, kan hindringer for den fri bevægelighed for tjenesteydelser og varer på tværs af grænserne eller for etableringsfriheden retfærdiggøres ud fra De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis under forudsætning af, at sådanne hindringer har til formål at varetage almene hensyn og står i forhold til disse. Set i lyset af Fællesskabets målsætninger som omhandlet i traktatens og den afledede fællesskabslovgivnings bestemmelser om fri bevægelighed og i overensstemmelse med Kommissionens politik om kommerciel kommunikation som anført i Kommissionens meddelelse »Opfølgning af grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre marked« bør sådanne hindringer fjernes. Disse hindringer kan kun fjernes ved at indføre ensartede bestemmelser på fællesskabsplan, der indfører et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, og ved at tydeliggøre visse retlige begreber på EU-plan i det omfang, det er nødvendigt for at sikre et velfungerende indre marked og af hensyn til retssikkerheden. |
| --- | --- |

(5)

Eftersom der ikke er ensartede bestemmelser på fællesskabsplan, kan hindringer for den fri bevægelighed for tjenesteydelser og varer på tværs af grænserne eller for etableringsfriheden retfærdiggøres ud fra De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis under forudsætning af, at sådanne hindringer har til formål at varetage almene hensyn og står i forhold til disse. Set i lyset af Fællesskabets målsætninger som omhandlet i traktatens og den afledede fællesskabslovgivnings bestemmelser om fri bevægelighed og i overensstemmelse med Kommissionens politik om kommerciel kommunikation som anført i Kommissionens meddelelse »Opfølgning af grønbogen om kommerciel kommunikation i det indre marked« bør sådanne hindringer fjernes. Disse hindringer kan kun fjernes ved at indføre ensartede bestemmelser på fællesskabsplan, der indfører et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, og ved at tydeliggøre visse retlige begreber på EU-plan i det omfang, det er nødvendigt for at sikre et velfungerende indre marked og af hensyn til retssikkerheden.

| (6) | Derfor foretages der ved dette direktiv en tilnærmelse af medlemsstaternes love om urimelig handelspraksis, herunder illoyal reklame, som direkte skader forbrugernes økonomiske interesser og derved indirekte skader legitime konkurrenters økonomiske interesser. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet beskytter direktivet forbrugerne mod følgerne af urimelig handelspraksis, når disse er væsentlige, men det erkendes, at virkningerne for forbrugerne i visse tilfælde kan være ubetydelige. Direktivet hverken omfatter eller berører de nationale love om urimelig handelspraksis, som udelukkende skader konkurrenternes økonomiske interesser, eller som vedrører transaktioner mellem erhvervsdrivende. Under fuld hensyntagen til nærhedsprincippet vil medlemsstaterne fortsat i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen kunne lovgive med hensyn til urimelig handelspraksis, hvis de ønsker det. Direktivet omfatter eller berører heller ikke de bestemmelser i direktiv 84/450/EØF om reklame, som er vildledende for virksomheder, men ikke for forbrugere, eller som omhandler sammenlignende reklame. Ej heller påvirker dette direktiv accepteret reklame- og markedsføringspraksis som legal produktplacering, mærkedifferentiering eller tilbud om incitamenter, som på berettiget vis kan påvirke forbrugernes opfattelse af produkter og påvirke deres adfærd uden at indskrænke forbrugerens evne til at træffe en informeret beslutning. |
| --- | --- |

(6)

Derfor foretages der ved dette direktiv en tilnærmelse af medlemsstaternes love om urimelig handelspraksis, herunder illoyal reklame, som direkte skader forbrugernes økonomiske interesser og derved indirekte skader legitime konkurrenters økonomiske interesser. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet beskytter direktivet forbrugerne mod følgerne af urimelig handelspraksis, når disse er væsentlige, men det erkendes, at virkningerne for forbrugerne i visse tilfælde kan være ubetydelige. Direktivet hverken omfatter eller berører de nationale love om urimelig handelspraksis, som udelukkende skader konkurrenternes økonomiske interesser, eller som vedrører transaktioner mellem erhvervsdrivende. Under fuld hensyntagen til nærhedsprincippet vil medlemsstaterne fortsat i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen kunne lovgive med hensyn til urimelig handelspraksis, hvis de ønsker det. Direktivet omfatter eller berører heller ikke de bestemmelser i direktiv 84/450/EØF om reklame, som er vildledende for virksomheder, men ikke for forbrugere, eller som omhandler sammenlignende reklame. Ej heller påvirker dette direktiv accepteret reklame- og markedsføringspraksis som legal produktplacering, mærkedifferentiering eller tilbud om incitamenter, som på berettiget vis kan påvirke forbrugernes opfattelse af produkter og påvirke deres adfærd uden at indskrænke forbrugerens evne til at træffe en informeret beslutning.

| (7) | Dette direktiv vedrører former for handelspraksis, som direkte påvirker forbrugernes transaktionsbeslutninger i forbindelse med produkter. Det vedrører ikke handelspraksis, som hovedsagelig udøves i andre øjemed, herunder kommerciel kommunikation rettet mod investorer som f.eks. årsberetninger og virksomhedspromoverende litteratur. Det vedrører heller ikke lovmæssige krav med hensyn til smag og blufærdighed, der varierer meget fra den ene medlemsstat til den anden. En handelspraksis som f.eks. kundehvervning på gaden kan i nogle medlemsstater være uønsket af kulturelle grunde. Medlemsstaterne bør derfor fortsat kunne forbyde visse former for handelspraksis på deres område under henvisning til smag og blufærdighed, uanset at sådanne former for praksis ikke begrænser forbrugernes valgfrihed. |
| --- | --- |

(7)

Dette direktiv vedrører former for handelspraksis, som direkte påvirker forbrugernes transaktionsbeslutninger i forbindelse med produkter. Det vedrører ikke handelspraksis, som hovedsagelig udøves i andre øjemed, herunder kommerciel kommunikation rettet mod investorer som f.eks. årsberetninger og virksomhedspromoverende litteratur. Det vedrører heller ikke lovmæssige krav med hensyn til smag og blufærdighed, der varierer meget fra den ene medlemsstat til den anden. En handelspraksis som f.eks. kundehvervning på gaden kan i nogle medlemsstater være uønsket af kulturelle grunde. Medlemsstaterne bør derfor fortsat kunne forbyde visse former for handelspraksis på deres område under henvisning til smag og blufærdighed, uanset at sådanne former for praksis ikke begrænser forbrugernes valgfrihed.

| (8) | Dette direktiv beskytter direkte forbrugernes økonomiske interesser mod virksomheders urimelige handelspraksis. Derved beskytter det også indirekte lovlydige virksomheder mod deres konkurrenter, der ikke følger reglerne i direktivet, og sikrer således loyal konkurrence på det område, der samordnes gennem direktivet. Det er underforstået, at der er andre former for handelspraksis, der, skønt de ikke skader forbrugerne, kan skade konkurrenter og erhvervskunder. Kommissionen bør omhyggeligt undersøge, om der er behov for fællesskabsforanstaltninger på området urimelig handelspraksis ud over direktivets anvendelsesområde, og om nødvendigt fremsætte et lovgivningsforslag for at dække de øvrige aspekter af illoyal konkurrence. |
| --- | --- |

(8)

Dette direktiv beskytter direkte forbrugernes økonomiske interesser mod virksomheders urimelige handelspraksis. Derved beskytter det også indirekte lovlydige virksomheder mod deres konkurrenter, der ikke følger reglerne i direktivet, og sikrer således loyal konkurrence på det område, der samordnes gennem direktivet. Det er underforstået, at der er andre former for handelspraksis, der, skønt de ikke skader forbrugerne, kan skade konkurrenter og erhvervskunder. Kommissionen bør omhyggeligt undersøge, om der er behov for fællesskabsforanstaltninger på området urimelig handelspraksis ud over direktivets anvendelsesområde, og om nødvendigt fremsætte et lovgivningsforslag for at dække de øvrige aspekter af illoyal konkurrence.

| (9) | Dette direktiv berører ikke sager indklaget af dem, som har lidt skade på grund af urimelig handelspraksis. Det berører heller ikke fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser om aftaleret, intellektuel ejendomsret, bestemmelser om produkters sundheds- og sikkerhedsmæssige aspekter, etableringsbetingelser eller godkendelsesordninger, herunder sådanne, der i overensstemmelse med fællesskabsretten vedrører hasardspil, EF's konkurrencebestemmelser eller nationale bestemmelser til gennemførelse af disse. Medlemsstaterne vil således kunne opretholde eller indføre restriktioner og forbud vedrørende handelspraksis, der er begrundet i hensynet til forbrugernes sundhed og sikkerhed på deres område, uanset hvor den erhvervsdrivende end er etableret, f.eks. i forbindelse med alkohol, tobak eller lægemidler. Finansielle tjenesteydelser og fast ejendom nødvendiggør som følge af deres kompleksitet og alvorlige iboende risici, at der opstilles detaljerede krav, herunder positive forpligtelser for erhvervsdrivende. Med hensyn til finansielle tjenesteydelser og fast ejendom berører direktivet derfor ikke medlemsstaternes ret til at gå videre end dets bestemmelser for at beskytte forbrugernes økonomiske interesser. Det er ikke hensigtsmæssigt i denne tekst at give regler for certificering og angivelse af lødighed for ædelmetalarbejder. |
| --- | --- |

(9)

Dette direktiv berører ikke sager indklaget af dem, som har lidt skade på grund af urimelig handelspraksis. Det berører heller ikke fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser om aftaleret, intellektuel ejendomsret, bestemmelser om produkters sundheds- og sikkerhedsmæssige aspekter, etableringsbetingelser eller godkendelsesordninger, herunder sådanne, der i overensstemmelse med fællesskabsretten vedrører hasardspil, EF's konkurrencebestemmelser eller nationale bestemmelser til gennemførelse af disse. Medlemsstaterne vil således kunne opretholde eller indføre restriktioner og forbud vedrørende handelspraksis, der er begrundet i hensynet til forbrugernes sundhed og sikkerhed på deres område, uanset hvor den erhvervsdrivende end er etableret, f.eks. i forbindelse med alkohol, tobak eller lægemidler. Finansielle tjenesteydelser og fast ejendom nødvendiggør som følge af deres kompleksitet og alvorlige iboende risici, at der opstilles detaljerede krav, herunder positive forpligtelser for erhvervsdrivende. Med hensyn til finansielle tjenesteydelser og fast ejendom berører direktivet derfor ikke medlemsstaternes ret til at gå videre end dets bestemmelser for at beskytte forbrugernes økonomiske interesser. Det er ikke hensigtsmæssigt i denne tekst at give regler for certificering og angivelse af lødighed for ædelmetalarbejder.

| (10) | Det er nødvendigt at sikre, at forholdet mellem dette direktiv og gældende fællesskabsret er sammenhængende, især i de tilfælde, hvor særlige sektorer er omfattet af nærmere bestemmelser om urimelig handelspraksis. Derfor medfører nærværende direktiv ændring af direktiv 84/450/EØF, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (4), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/27/EF af 19. maj 1998 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser (5) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/65/EF af23. september 2002 om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser til forbrugere (6). Direktivet finder således kun anvendelse, hvis der ikke er specifikke fællesskabsbestemmelser om særlige aspekter af urimelig handelspraksis som f.eks. oplysningskrav og bestemmelser om, hvordan oplysningerne skal præsenteres over for forbrugeren. Det indfører beskyttelse for forbrugere på områder, hvor der ikke er en særlig sektorlovgivning på fællesskabsplan, og forbyder erhvervsdrivende at bibringe et fejlagtigt indtryk af et produkts egenskaber. Dette er særligt vigtigt for komplekse produkter, som indebærer en høj risiko for forbrugerne, som visse finansielle tjenesteydelser. Direktivet supplerer derfor den gældende fællesskabsret, som gælder for handelspraksis, der skader forbrugernes økonomiske interesser. |
| --- | --- |

(10)

Det er nødvendigt at sikre, at forholdet mellem dette direktiv og gældende fællesskabsret er sammenhængende, især i de tilfælde, hvor særlige sektorer er omfattet af nærmere bestemmelser om urimelig handelspraksis. Derfor medfører nærværende direktiv ændring af direktiv 84/450/EØF, og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (4), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/27/EF af 19. maj 1998 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser (5) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/65/EF af23. september 2002 om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser til forbrugere (6). Direktivet finder således kun anvendelse, hvis der ikke er specifikke fællesskabsbestemmelser om særlige aspekter af urimelig handelspraksis som f.eks. oplysningskrav og bestemmelser om, hvordan oplysningerne skal præsenteres over for forbrugeren. Det indfører beskyttelse for forbrugere på områder, hvor der ikke er en særlig sektorlovgivning på fællesskabsplan, og forbyder erhvervsdrivende at bibringe et fejlagtigt indtryk af et produkts egenskaber. Dette er særligt vigtigt for komplekse produkter, som indebærer en høj risiko for forbrugerne, som visse finansielle tjenesteydelser. Direktivet supplerer derfor den gældende fællesskabsret, som gælder for handelspraksis, der skader forbrugernes økonomiske interesser.

| (11) | Det høje konvergensniveau, som opnås ved dette direktivs tilnærmelse af de nationale bestemmelser, skaber et højt fælles forbrugerbeskyttelsesniveau. I dette direktiv fastsættes et enkelt generelt forbud mod de former for urimelig handelspraksis, der forvrider forbrugernes økonomiske adfærd. Der fastsættes også bestemmelser om aggressiv handelspraksis, som på nuværende tidspunkt ikke er omfattet af fællesskabslovgivning. |
| --- | --- |

(11)

Det høje konvergensniveau, som opnås ved dette direktivs tilnærmelse af de nationale bestemmelser, skaber et højt fælles forbrugerbeskyttelsesniveau. I dette direktiv fastsættes et enkelt generelt forbud mod de former for urimelig handelspraksis, der forvrider forbrugernes økonomiske adfærd. Der fastsættes også bestemmelser om aggressiv handelspraksis, som på nuværende tidspunkt ikke er omfattet af fællesskabslovgivning.

| (12) | Harmonisering vil betyde en væsentlig forbedring af både forbrugernes og virksomhedernes retlige sikkerhed. Såvel forbrugere som virksomheder vil kunne sætte deres lid til en enkelt lovgivningsmæssig ramme, som er baseret på klart definerede retlige begreber, og som gælder for alle aspekter af urimelig handelspraksis i hele EU. Dette vil betyde fjernelse af de hindringer, som skyldes divergerende bestemmelser vedrørende urimelig handelspraksis, der skader forbrugernes økonomiske interesser, og det vil bane vejen for gennemførelsen af det indre marked på dette område. |
| --- | --- |

(12)

Harmonisering vil betyde en væsentlig forbedring af både forbrugernes og virksomhedernes retlige sikkerhed. Såvel forbrugere som virksomheder vil kunne sætte deres lid til en enkelt lovgivningsmæssig ramme, som er baseret på klart definerede retlige begreber, og som gælder for alle aspekter af urimelig handelspraksis i hele EU. Dette vil betyde fjernelse af de hindringer, som skyldes divergerende bestemmelser vedrørende urimelig handelspraksis, der skader forbrugernes økonomiske interesser, og det vil bane vejen for gennemførelsen af det indre marked på dette område.

| (13) | For at opfylde Fællesskabets målsætninger gennem fjernelse af hindringerne på det indre marked er det nødvendigt, at medlemsstaternes nuværende divergerende generalklausuler og retsprincipper erstattes med noget andet. Det enkelte, fælles generelle forbud, som er fastsat ved dette direktiv, omfatter derfor urimelig handelspraksis, der forvrider forbrugernes økonomiske adfærd. For at understøtte forbrugernes tillid bør det generelle forbud ligeledes gælde urimelig handelspraksis, der finder sted uden for et aftaleforhold mellem en erhvervsdrivende og en forbruger eller efter indgåelsen af en aftale og under dens udførelse. Det generelle forbud suppleres af bestemmelser om de to typer handelspraksis, der forekommer allerhyppigst, nemlig vildledende handelspraksis og aggressiv handelspraksis. |
| --- | --- |

(13)

For at opfylde Fællesskabets målsætninger gennem fjernelse af hindringerne på det indre marked er det nødvendigt, at medlemsstaternes nuværende divergerende generalklausuler og retsprincipper erstattes med noget andet. Det enkelte, fælles generelle forbud, som er fastsat ved dette direktiv, omfatter derfor urimelig handelspraksis, der forvrider forbrugernes økonomiske adfærd. For at understøtte forbrugernes tillid bør det generelle forbud ligeledes gælde urimelig handelspraksis, der finder sted uden for et aftaleforhold mellem en erhvervsdrivende og en forbruger eller efter indgåelsen af en aftale og under dens udførelse. Det generelle forbud suppleres af bestemmelser om de to typer handelspraksis, der forekommer allerhyppigst, nemlig vildledende handelspraksis og aggressiv handelspraksis.

| (14) | Det er ønskeligt, at begrebet vildledende handelspraksis omfatter de former for praksis, herunder vildledende reklame, hvor forbrugeren bedrages og dermed forhindres i at træffe et informeret og således effektivt valg. I overensstemmelse med medlemsstaters love og praksis vedrørende vildledende reklame er vildledende praksis i dette direktiv inddelt i vildledende handlinger og vildledende udeladelser. For så vidt angår udeladelser er der i direktivet opstillet en begrænset række vigtige oplysninger, som forbrugeren skal bruge for at kunne træffe en informeret transaktionsbeslutning. Det er ikke nødvendigt at give sådanne oplysninger i alle reklamer, men kun i de tilfælde, hvor den erhvervsdrivende fremsætter en købsopfordring, som er et klart defineret begreb i direktivet. Den strategi med fuldstændig harmonisering, der er fastlagt i dette direktiv, er dog ikke til hinder for, at medlemsstaterne i deres nationale lovgivning kan anføre de vigtigste karakteristika ved bestemte produkter som f.eks. samlerobjekter eller elektriske artikler, hvis udeladelse vil være af afgørende betydning, når der fremsættes en købsopfordring. Direktivet har ikke til formål at begrænse forbrugerens valg ved at forbyde fremme af produkter, der ligner andre produkter, medmindre denne lighed forvirrer forbrugeren med hensyn til produktets kommercielle oprindelse og derfor er vildledende. Dette direktiv bør ikke berøre gældende fællesskabslovgivning, der udtrykkeligt overlader det til medlemsstaterne at vælge mellem flere reguleringsmæssige muligheder for så vidt angår forbrugerbeskyttelse på området handelspraksis. Navnlig bør dette direktiv ikke berøre artikel 13, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (7). |
| --- | --- |

(14)

Det er ønskeligt, at begrebet vildledende handelspraksis omfatter de former for praksis, herunder vildledende reklame, hvor forbrugeren bedrages og dermed forhindres i at træffe et informeret og således effektivt valg. I overensstemmelse med medlemsstaters love og praksis vedrørende vildledende reklame er vildledende praksis i dette direktiv inddelt i vildledende handlinger og vildledende udeladelser. For så vidt angår udeladelser er der i direktivet opstillet en begrænset række vigtige oplysninger, som forbrugeren skal bruge for at kunne træffe en informeret transaktionsbeslutning. Det er ikke nødvendigt at give sådanne oplysninger i alle reklamer, men kun i de tilfælde, hvor den erhvervsdrivende fremsætter en købsopfordring, som er et klart defineret begreb i direktivet. Den strategi med fuldstændig harmonisering, der er fastlagt i dette direktiv, er dog ikke til hinder for, at medlemsstaterne i deres nationale lovgivning kan anføre de vigtigste karakteristika ved bestemte produkter som f.eks. samlerobjekter eller elektriske artikler, hvis udeladelse vil være af afgørende betydning, når der fremsættes en købsopfordring. Direktivet har ikke til formål at begrænse forbrugerens valg ved at forbyde fremme af produkter, der ligner andre produkter, medmindre denne lighed forvirrer forbrugeren med hensyn til produktets kommercielle oprindelse og derfor er vildledende. Dette direktiv bør ikke berøre gældende fællesskabslovgivning, der udtrykkeligt overlader det til medlemsstaterne at vælge mellem flere reguleringsmæssige muligheder for så vidt angår forbrugerbeskyttelse på området handelspraksis. Navnlig bør dette direktiv ikke berøre artikel 13, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (7).

| (15) | Er der i fællesskabslovgivningen fastlagt oplysningskrav i forbindelse med kommerciel kommunikation, reklame og markedsføring, anses disse oplysninger for at være væsentlige i henhold til dette direktiv. Medlemsstaterne vil kunne opretholde eller tilføje oplysningskrav, der vedrører aftaleret, og som har aftaleretlige følger, når dette er tilladt i henhold til minimumsklausulerne i de eksisterende instrumenter i fællesskabslovgivningen. I bilag II findes en ikke-udtømmende liste over sådanne oplysningskrav i gældende fællesskabsret. I betragtning af, at der med dette direktiv indføres fuld harmonisering, er det kun de oplysninger, der kræves i henhold til fællesskabslovgivningen, der anses for at være væsentlige i henhold til artikel 7, stk. 5, heri. Hvis en medlemsstat i medfør af en minimumsklausul har indført oplysningskrav, der går videre end det af fællesskabsretten påkrævede, udgør en udeladelse af disse yderligere oplysninger ikke en vildledende udeladelse i medfør af dette direktiv. Derimod vil medlemsstaterne være i stand til, når minimumsklausulerne i fællesskabslovgivningen tillader dem det, at bevare eller indføre strengere bestemmelser i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen for at sikre et højere beskyttelsesniveau for forbrugernes individuelle kontraktlige rettigheder. |
| --- | --- |

(15)

Er der i fællesskabslovgivningen fastlagt oplysningskrav i forbindelse med kommerciel kommunikation, reklame og markedsføring, anses disse oplysninger for at være væsentlige i henhold til dette direktiv. Medlemsstaterne vil kunne opretholde eller tilføje oplysningskrav, der vedrører aftaleret, og som har aftaleretlige følger, når dette er tilladt i henhold til minimumsklausulerne i de eksisterende instrumenter i fællesskabslovgivningen. I bilag II findes en ikke-udtømmende liste over sådanne oplysningskrav i gældende fællesskabsret. I betragtning af, at der med dette direktiv indføres fuld harmonisering, er det kun de oplysninger, der kræves i henhold til fællesskabslovgivningen, der anses for at være væsentlige i henhold til artikel 7, stk. 5, heri. Hvis en medlemsstat i medfør af en minimumsklausul har indført oplysningskrav, der går videre end det af fællesskabsretten påkrævede, udgør en udeladelse af disse yderligere oplysninger ikke en vildledende udeladelse i medfør af dette direktiv. Derimod vil medlemsstaterne være i stand til, når minimumsklausulerne i fællesskabslovgivningen tillader dem det, at bevare eller indføre strengere bestemmelser i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen for at sikre et højere beskyttelsesniveau for forbrugernes individuelle kontraktlige rettigheder.

| (16) | Bestemmelser om aggressiv handelspraksis bør omfatte praksis, som indskrænker forbrugerens valgfrihed betydeligt. Det drejer sig om praksis, hvor der benyttes chikane, tvang, herunder fysisk vold, og utilbørlig påvirkning. |
| --- | --- |

(16)

Bestemmelser om aggressiv handelspraksis bør omfatte praksis, som indskrænker forbrugerens valgfrihed betydeligt. Det drejer sig om praksis, hvor der benyttes chikane, tvang, herunder fysisk vold, og utilbørlig påvirkning.

| (17) | Med henblik på at sikre yderligere retssikkerhed er det ønskeligt at få præciseret, hvilke former for handelspraksis der under alle omstændigheder anses for urimelige. Bilag I indeholder derfor en fuldstændig liste over alle disse former for praksis. Disse former for handelspraksis er de eneste, der kan anses for urimelige, uden først i hvert enkelt tilfælde at være blevet vurderet i forhold til bestemmelserne i artikel 5-9. |
| --- | --- |

(17)

Med henblik på at sikre yderligere retssikkerhed er det ønskeligt at få præciseret, hvilke former for handelspraksis der under alle omstændigheder anses for urimelige. Bilag I indeholder derfor en fuldstændig liste over alle disse former for praksis. Disse former for handelspraksis er de eneste, der kan anses for urimelige, uden først i hvert enkelt tilfælde at være blevet vurderet i forhold til bestemmelserne i artikel 5-9.

| (18) | Alle forbrugere bør beskyttes imod urimelig handelspraksis; Domstolen har imidlertid efter iværksættelsen af direktiv 84/450/EØF i forbindelse med retsafgørelser i sager om reklame fundet det nødvendigt at undersøge virkningen på en tænkt, typisk forbruger. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og for at den beskyttelse, der ligger i det, rent faktisk kan fungere, anvender dette direktiv som benchmark »gennemsnitsforbrugeren«, således som denne fortolkes af Domstolen, men sørger for at forebygge udnyttelse af forbrugere, hvis karaktertræk gør dem særligt sårbare over for urimelig handelspraksis. I de tilfælde, hvor en handelspraksis specifikt rettes mod en særlig gruppe af forbrugere som f.eks. børn, bør virkningen af den pågældende handelspraksis vurderes ud fra, hvordan den opleves af et gennemsnitligt medlem af denne gruppe. Begrebet gennemsnitsforbrugeren er ikke et statistisk begreb. Nationale domstole og myndigheder skal selv, under hensyn til Domstolens retspraksis, foretage en vurdering med henblik på at bestemme gennemsnitsforbrugerens typiske reaktion i et givet tilfælde. |
| --- | --- |

(18)

Alle forbrugere bør beskyttes imod urimelig handelspraksis; Domstolen har imidlertid efter iværksættelsen af direktiv 84/450/EØF i forbindelse med retsafgørelser i sager om reklame fundet det nødvendigt at undersøge virkningen på en tænkt, typisk forbruger. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og for at den beskyttelse, der ligger i det, rent faktisk kan fungere, anvender dette direktiv som benchmark »gennemsnitsforbrugeren«, således som denne fortolkes af Domstolen, men sørger for at forebygge udnyttelse af forbrugere, hvis karaktertræk gør dem særligt sårbare over for urimelig handelspraksis. I de tilfælde, hvor en handelspraksis specifikt rettes mod en særlig gruppe af forbrugere som f.eks. børn, bør virkningen af den pågældende handelspraksis vurderes ud fra, hvordan den opleves af et gennemsnitligt medlem af denne gruppe. Begrebet gennemsnitsforbrugeren er ikke et statistisk begreb. Nationale domstole og myndigheder skal selv, under hensyn til Domstolens retspraksis, foretage en vurdering med henblik på at bestemme gennemsnitsforbrugerens typiske reaktion i et givet tilfælde.

| (19) | Hvor visse karaktertræk som alder, fysiske eller mentale handicap eller godtroenhed gør forbrugere særlig modtagelige for en handelspraksis eller det underliggende produkt, og kun sådanne forbrugeres økonomiske adfærd kan forventes at blive forvredet af den pågældende praksis på en måde, som den erhvervsdrivende med rimelighed kan forudse, er det hensigtsmæssigt at sikre, at de er beskyttet på passende vis, ved at den pågældende praksis vurderes ud fra, hvordan den opleves af et gennemsnitligt medlem af denne gruppe. |
| --- | --- |

(19)

Hvor visse karaktertræk som alder, fysiske eller mentale handicap eller godtroenhed gør forbrugere særlig modtagelige for en handelspraksis eller det underliggende produkt, og kun sådanne forbrugeres økonomiske adfærd kan forventes at blive forvredet af den pågældende praksis på en måde, som den erhvervsdrivende med rimelighed kan forudse, er det hensigtsmæssigt at sikre, at de er beskyttet på passende vis, ved at den pågældende praksis vurderes ud fra, hvordan den opleves af et gennemsnitligt medlem af denne gruppe.

| (20) | Det er hensigtsmæssigt at sikre en rolle for adfærdskodekser, som sætter de erhvervsdrivende i stand til effektivt at anvende direktivets principper på specifikke økonomiske områder. Inden for sektorer, hvor der gælder specifikke obligatoriske krav for erhvervsdrivendes adfærd, er det hensigtsmæssigt, at disse krav også omfatter dokumentation for så vidt angår kravene i forbindelse med erhvervsmæssig diligenspligt inden for den pågældende sektor. Den kontrol, som indehavere af kodekser udøver på nationalt plan eller EF-plan for at eliminere urimelig handelspraksis, kan overflødiggøre iværksættelsen af administrative eller retlige foranstaltninger og bør derfor fremmes. Med henblik på at tilstræbe et højt forbrugerbeskyttelsesniveau kan forbrugerorganisationerne underrettes om og inddrages i udarbejdelsen af adfærdskodekser. |
| --- | --- |

(20)

Det er hensigtsmæssigt at sikre en rolle for adfærdskodekser, som sætter de erhvervsdrivende i stand til effektivt at anvende direktivets principper på specifikke økonomiske områder. Inden for sektorer, hvor der gælder specifikke obligatoriske krav for erhvervsdrivendes adfærd, er det hensigtsmæssigt, at disse krav også omfatter dokumentation for så vidt angår kravene i forbindelse med erhvervsmæssig diligenspligt inden for den pågældende sektor. Den kontrol, som indehavere af kodekser udøver på nationalt plan eller EF-plan for at eliminere urimelig handelspraksis, kan overflødiggøre iværksættelsen af administrative eller retlige foranstaltninger og bør derfor fremmes. Med henblik på at tilstræbe et højt forbrugerbeskyttelsesniveau kan forbrugerorganisationerne underrettes om og inddrages i udarbejdelsen af adfærdskodekser.

| (21) | Personer eller organisationer, der ifølge national lovgivning har en berettiget interesse i sagen, skal have retsmidler til at indbringe sager om urimelig handelspraksis enten for en domstol eller et administrativt organ, der har beføjelse til at træffe afgørelse om klagerne eller foretage passende retsforfølgning. Selv om bevisbyrden afgøres efter national lovgivning, er det hensigtsmæssigt, at domstole og administrative organer skal kunne kræve af de erhvervsdrivende, at de fremlægger belæg for, at deres faktuelle påstande er korrekte. |
| --- | --- |

(21)

Personer eller organisationer, der ifølge national lovgivning har en berettiget interesse i sagen, skal have retsmidler til at indbringe sager om urimelig handelspraksis enten for en domstol eller et administrativt organ, der har beføjelse til at træffe afgørelse om klagerne eller foretage passende retsforfølgning. Selv om bevisbyrden afgøres efter national lovgivning, er det hensigtsmæssigt, at domstole og administrative organer skal kunne kræve af de erhvervsdrivende, at de fremlægger belæg for, at deres faktuelle påstande er korrekte.

| (22) | Det er nødvendigt, at medlemsstaterne indfører sanktioner for overtrædelse af dette direktivs bestemmelser og sikrer, at de håndhæves. Sanktionerne skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning. |
| --- | --- |

(22)

Det er nødvendigt, at medlemsstaterne indfører sanktioner for overtrædelse af dette direktivs bestemmelser og sikrer, at de håndhæves. Sanktionerne skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning.

| (23) | Målene for dette direktiv, nemlig fjernelse af hindringer i form af nationale love om urimelig handelspraksis, der hæmmer det indre markeds funktion, og sikring af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau gennem tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om urimelig handelspraksis, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at fjerne hindringerne på det indre marked og opnå et højt fælles forbrugerbeskyttelsesniveau. |
| --- | --- |

(23)

Målene for dette direktiv, nemlig fjernelse af hindringer i form af nationale love om urimelig handelspraksis, der hæmmer det indre markeds funktion, og sikring af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau gennem tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om urimelig handelspraksis, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at fjerne hindringerne på det indre marked og opnå et højt fælles forbrugerbeskyttelsesniveau.

| (24) | Det er hensigtsmæssigt at tage direktivet op til revision for at sikre, at handelshindringerne på det indre marked er blevet fjernet, og at der er opnået et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. Revisionen kan føre til et forslag fra Kommissionen om ændring af dette direktiv, bl.a. med hensyn til en begrænset udvidelse af undtagelsen i artikel 3, stk. 5, og/eller ændringer af anden forbrugerbeskyttelseslovgivning, som afspejler Kommissionens tilsagn om i henhold til strategien for forbrugerpolitikken at tage gældende fællesskabsret op til revision for at sikre et højt fælles forbrugerbeskyttelsesniveau. |
| --- | --- |

(24)

Det er hensigtsmæssigt at tage direktivet op til revision for at sikre, at handelshindringerne på det indre marked er blevet fjernet, og at der er opnået et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. Revisionen kan føre til et forslag fra Kommissionen om ændring af dette direktiv, bl.a. med hensyn til en begrænset udvidelse af undtagelsen i artikel 3, stk. 5, og/eller ændringer af anden forbrugerbeskyttelseslovgivning, som afspejler Kommissionens tilsagn om i henhold til strategien for forbrugerpolitikken at tage gældende fællesskabsret op til revision for at sikre et højt fælles forbrugerbeskyttelsesniveau.

| (25) | I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — |
| --- | --- |

(25)

I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

KAPITEL 1

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1

Formål

Formålet med dette direktiv er at bidrage til et velfungerende indre marked og opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau gennem tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om urimelig handelspraksis, der skader forbrugernes økonomiske interesser.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

| a) | »forbruger«: en fysisk person, der i forbindelse med en af dette direktiv omfattet handelspraksis ikke udøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivende eller udøver et liberalt erhverv. |
| --- | --- |

a)

»forbruger«: en fysisk person, der i forbindelse med en af dette direktiv omfattet handelspraksis ikke udøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivende eller udøver et liberalt erhverv.

| b) | »erhvervsdrivende«: en fysisk eller juridisk person, der i forbindelse med en af dette direktiv omfattet handelspraksis udøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivende eller udøver et liberalt erhverv, og enhver, der handler i en erhvervsdrivendes navn eller på en erhvervsdrivendes vegne. |
| --- | --- |

b)

»erhvervsdrivende«: en fysisk eller juridisk person, der i forbindelse med en af dette direktiv omfattet handelspraksis udøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivende eller udøver et liberalt erhverv, og enhver, der handler i en erhvervsdrivendes navn eller på en erhvervsdrivendes vegne.

| c) | »produkt«: en vare eller tjenesteydelse, herunder fast ejendom, rettigheder og pligter. |
| --- | --- |

c)

»produkt«: en vare eller tjenesteydelse, herunder fast ejendom, rettigheder og pligter.

| d) | »virksomheders handelspraksis over for forbrugerne« (i det følgende også benævnt »handelspraksis«): en handling, udeladelse, adfærd eller fremstilling, kommerciel kommunikation, herunder reklame og markedsføring, foretaget af en erhvervsdrivende med direkte relation til promovering, salg eller udbud af et produkt til forbrugerne. |
| --- | --- |

d)

»virksomheders handelspraksis over for forbrugerne« (i det følgende også benævnt »handelspraksis«): en handling, udeladelse, adfærd eller fremstilling, kommerciel kommunikation, herunder reklame og markedsføring, foretaget af en erhvervsdrivende med direkte relation til promovering, salg eller udbud af et produkt til forbrugerne.

| e) | »væsentlig forvridning af forbrugernes økonomiske adfærd«: anvendelse af en handelspraksis, som mærkbart indskrænker forbrugerens evne til at træffe en informeret beslutning, hvorved forbrugeren træffer en transaktionsbeslutning, som han ellers ikke ville have truffet. |
| --- | --- |

e)

»væsentlig forvridning af forbrugernes økonomiske adfærd«: anvendelse af en handelspraksis, som mærkbart indskrænker forbrugerens evne til at træffe en informeret beslutning, hvorved forbrugeren træffer en transaktionsbeslutning, som han ellers ikke ville have truffet.

| f) | »adfærdskodeks«: en aftale eller et regelsæt, der ikke følger af en medlemsstats love eller administrative bestemmelser, hvorigennem den erhvervsdrivendes adfærd fastlægges, og ifølge hvilken denne forpligtes til at overholde kodeksen i forbindelse med en eller flere former for handelspraksis eller inden for en eller flere erhvervssektorer. |
| --- | --- |

f)

»adfærdskodeks«: en aftale eller et regelsæt, der ikke følger af en medlemsstats love eller administrative bestemmelser, hvorigennem den erhvervsdrivendes adfærd fastlægges, og ifølge hvilken denne forpligtes til at overholde kodeksen i forbindelse med en eller flere former for handelspraksis eller inden for en eller flere erhvervssektorer.

| g) | »kodeksindehaver«: et organ, herunder en erhvervsdrivende eller gruppe af erhvervsdrivende, som er ansvarlig for udformningen og opdateringen af en adfærdskodeks og/eller for at overvåge, at kodeksen overholdes af de parter, som har forpligtet sig i henhold til denne. |
| --- | --- |

g)

»kodeksindehaver«: et organ, herunder en erhvervsdrivende eller gruppe af erhvervsdrivende, som er ansvarlig for udformningen og opdateringen af en adfærdskodeks og/eller for at overvåge, at kodeksen overholdes af de parter, som har forpligtet sig i henhold til denne.

| h) | »erhvervsmæssig diligenspligt«: standarden for de særlige færdigheder og den omhu, som en erhvervsdrivende med rimelighed kan forventes at udvise over for forbrugerne, og som skal stå i et rimeligt forhold til hæderlig markedspraksis og/eller det generelle princip om god tro inden for den erhvervsdrivendes virkefelt. |
| --- | --- |

h)

»erhvervsmæssig diligenspligt«: standarden for de særlige færdigheder og den omhu, som en erhvervsdrivende med rimelighed kan forventes at udvise over for forbrugerne, og som skal stå i et rimeligt forhold til hæderlig markedspraksis og/eller det generelle princip om god tro inden for den erhvervsdrivendes virkefelt.

| i) | »købsopfordring«: en kommerciel kommunikation, hvori produktets karakteristika og pris er angivet på en måde, som er passende i forhold til det anvendte kommercielle kommunikationsmiddel, og hvorved forbrugeren sættes i stand til at foretage et køb. |
| --- | --- |

i)

»købsopfordring«: en kommerciel kommunikation, hvori produktets karakteristika og pris er angivet på en måde, som er passende i forhold til det anvendte kommercielle kommunikationsmiddel, og hvorved forbrugeren sættes i stand til at foretage et køb.

| j) | »utilbørlig påvirkning«: udnyttelse af en magtposition i forhold til forbrugeren til at udøve pres selv uden anvendelse eller trusler om anvendelse af fysisk vold på en måde, som væsentligt begrænser forbrugerens evne til at træffe en informeret beslutning. |
| --- | --- |

j)

»utilbørlig påvirkning«: udnyttelse af en magtposition i forhold til forbrugeren til at udøve pres selv uden anvendelse eller trusler om anvendelse af fysisk vold på en måde, som væsentligt begrænser forbrugerens evne til at træffe en informeret beslutning.

| k) | »transaktionsbeslutning«: en beslutning, der træffes af en forbruger, om hvorvidt, hvordan og på hvilke betingelser han vil købe, foretage fuld eller delvis betaling for, beholde eller afhænde et produkt eller udøve en aftalemæssig rettighed i forbindelse med produktet, uanset om forbrugeren beslutter at foretage en transaktion eller at undlade dette. |
| --- | --- |

k)

»transaktionsbeslutning«: en beslutning, der træffes af en forbruger, om hvorvidt, hvordan og på hvilke betingelser han vil købe, foretage fuld eller delvis betaling for, beholde eller afhænde et produkt eller udøve en aftalemæssig rettighed i forbindelse med produktet, uanset om forbrugeren beslutter at foretage en transaktion eller at undlade dette.

| l) | »lovreguleret erhverv«: en eller flere former for erhvervsmæssig virksomhed, når der enten direkte eller indirekte ifølge love eller administrative bestemmelser kræves bestemte erhvervsmæssige kvalifikationer for at optage eller udøve denne virksomhed eller en form heraf. |
| --- | --- |

l)

»lovreguleret erhverv«: en eller flere former for erhvervsmæssig virksomhed, når der enten direkte eller indirekte ifølge love eller administrative bestemmelser kræves bestemte erhvervsmæssige kvalifikationer for at optage eller udøve denne virksomhed eller en form heraf.

Artikel 3

Anvendelsesområde

1.   Dette direktiv gælder for virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne, som fastlagt i artikel 5, før, under og efter en handelstransaktion i forbindelse med et produkt.

2.   Dette direktiv berører ikke aftaleretten og navnlig ikke bestemmelserne om kontrakters gyldighed, indgåelse og virkning.

3.   Dette direktiv berører ikke fællesskabsbestemmelser eller nationale bestemmelser vedrørende produkters sundheds- og sikkerhedsmæssige aspekter.

4.   I tilfælde af uoverensstemmelse mellem dette direktivs bestemmelser og andre fællesskabsbestemmelser om særlige aspekter af urimelig handelspraksis, vil sidstnævnte gælde for de pågældende særlige aspekter.

5.   I en periode på seks år efter den (8) kan medlemsstaterne på det område, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse, anvende nationale bestemmelser, som er mere restriktive eller præskriptive end dette direktiv, og som implementerer direktiver med bestemmelser om minimumsharmonisering. Disse foranstaltninger skal være væsentlige med henblik på at sikre, at forbrugerne beskyttes tilstrækkeligt mod urimelig handelspraksis, og skal stå i et rimeligt forhold til opfyldelsen af dette mål. Den revision, der er omhandlet i artikel 18, kan, hvis det anses for hensigtsmæssigt, omfatte et forslag om forlængelse af denne undtagelse med en yderligere begrænset periode.

6.   Medlemsstaterne skal omgående underrette Kommissionen om anvendelse af nationale bestemmelser på grundlag af stk. 5.

7.   Dette direktiv berører ikke bestemmelserne vedrørende retternes kompetence.

8.   Dette direktiv berører ikke nogen etableringsbetingelser eller godkendelsesordninger eller fagetiske adfærdskodekser eller andre specifikke bestemmelser for lovregulerede erhverv, der skal opretholde høje standarder for virksomhedernes integritet, og som medlemsstaterne i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen kan pålægge virksomheder.

9.   I forbindelse med »finansielle tjenesteydelser« som defineret i direktiv 2002/65/EF, samt fast ejendom kan medlemsstaterne på det område, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse, stille krav, som er mere restriktive eller præskriptive end dette direktiv.

10.   Dette direktiv berører ikke anvendelsen af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende certificering og angivelse af lødighed for ædelmetalarbejder.

Artikel 4

Det indre marked

Medlemsstaterne må hverken begrænse friheden til at levere tjenesteydelser eller den frie bevægelighed for varer af grunde, der kan henføres til de områder, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse.

KAPITEL 2

URIMELIG HANDELSPRAKSIS

Artikel 5

Forbud mod urimelig handelspraksis

1.   Urimelig handelspraksis forbydes.

2.   En handelspraksis er urimelig, hvis:

| a) | den er i modstrid med kravet om erhvervsmæssig diligenspligt og |
| --- | --- |

a)

den er i modstrid med kravet om erhvervsmæssig diligenspligt og

| b) | væsentligt forvrider eller kan forventes væsentligt at forvride den økonomiske adfærd i forhold til produktet hos gennemsnitsforbrugeren, som bliver genstand for den, eller som den er rettet mod, eller, hvis den pågældende handelspraksis rettes mod en særlig gruppe af forbrugere, hos et gennemsnitligt medlem af denne gruppe. |
| --- | --- |

b)

væsentligt forvrider eller kan forventes væsentligt at forvride den økonomiske adfærd i forhold til produktet hos gennemsnitsforbrugeren, som bliver genstand for den, eller som den er rettet mod, eller, hvis den pågældende handelspraksis rettes mod en særlig gruppe af forbrugere, hos et gennemsnitligt medlem af denne gruppe.

3.   Handelspraksis, der når ud til forbrugere i almindelighed, men som på en måde, som den erhvervsdrivende med rimelighed kan forventes at forudse, må formodes kun at forvride den økonomiske adfærd væsentligt hos en gruppe af forbrugere, som er særligt sårbare over for denne praksis eller det omhandlede produkt på grund af deres mentale eller fysiske handicap, alder eller godtroenhed, vurderes med udgangspunkt i et gennemsnitligt medlem af gruppen. Dette berører ikke den almindelige og legale reklamepraksis, der består i at fremsætte overdrevne udtalelser eller udtalelser, som ikke er beregnet til at blive opfattet bogstaveligt.

4.   En handelspraksis er i særdeleshed urimelig, hvis den er:

| a) | vildledende, jf. artikel 6 og 7, eller |
| --- | --- |

a)

vildledende, jf. artikel 6 og 7, eller

| b) | aggressiv, jf. artikel 8 og 9. |
| --- | --- |

b)

aggressiv, jf. artikel 8 og 9.

5.   I bilag I findes fortegnelsen over de former for handelspraksis, som under alle omstændigheder vil blive betragtet som urimelige.

AFSNIT 1

VILDLEDENDE HANDELSPRAKSIS

Artikel 6

Vildledende handlinger

1.   En handelspraksis betragtes som vildledende, hvis den indeholder urigtige oplysninger og derfor er usandfærdig eller f.eks. i kraft af sin generelle fremstillingsform vildleder eller kan forventes at vildlede en gennemsnitsforbruger, selv om oplysningerne er faktuelt korrekte, med hensyn til et eller flere af følgende elementer og under alle omstændigheder foranlediger eller kan forventes at foranledige ham til at træffe en transaktionsbeslutning, som han ellers ikke ville have truffet:

| a) | produktets eksistens eller art |
| --- | --- |

a)

produktets eksistens eller art

| b) | de væsentligste egenskaber ved produktet, såsom det omfang, i hvilket det står til rådighed, dets fordele, risici, udførelse, sammensætning, tilbehør, eftersalgsservice og klagebehandling, måden og tidspunktet for fremstilling eller ydelse, levering, dets hensigtsmæssighed, anvendelse, mængde, specifikationer, geografiske eller handelsmæssige oprindelse eller de resultater, som kan forventes opnået ved brugen, eller resultaterne af og de vigtigste karakteristika ved afprøvning eller kontrol af produktet |
| --- | --- |

b)

de væsentligste egenskaber ved produktet, såsom det omfang, i hvilket det står til rådighed, dets fordele, risici, udførelse, sammensætning, tilbehør, eftersalgsservice og klagebehandling, måden og tidspunktet for fremstilling eller ydelse, levering, dets hensigtsmæssighed, anvendelse, mængde, specifikationer, geografiske eller handelsmæssige oprindelse eller de resultater, som kan forventes opnået ved brugen, eller resultaterne af og de vigtigste karakteristika ved afprøvning eller kontrol af produktet

| c) | omfanget af den erhvervsdrivendes forpligtelser, begrundelsen for den pågældende handelspraksis og arten af salgsprocessen, enhver erklæring eller ethvert symbol i forbindelse med direkte eller indirekte støtte eller godkendelse af den erhvervsdrivende eller produktet |
| --- | --- |

c)

omfanget af den erhvervsdrivendes forpligtelser, begrundelsen for den pågældende handelspraksis og arten af salgsprocessen, enhver erklæring eller ethvert symbol i forbindelse med direkte eller indirekte støtte eller godkendelse af den erhvervsdrivende eller produktet

| d) | prisen eller den måde, hvorpå prisen beregnes, eller en særlig prismæssig fordel |
| --- | --- |

d)

prisen eller den måde, hvorpå prisen beregnes, eller en særlig prismæssig fordel

| e) | behov for eftersyn, reservedele, udskiftninger eller reparationer |
| --- | --- |

e)

behov for eftersyn, reservedele, udskiftninger eller reparationer

| f) | forhold, der vedrører den erhvervsdrivendes eller dennes agents egenskaber og rettigheder, såsom hans identitet og formue, hans kvalifikationer, status, godkendelse, tilhørsforhold eller tilknytning og immaterielle rettigheder eller de ham tilkendte prisbelønninger og udmærkelser |
| --- | --- |

f)

forhold, der vedrører den erhvervsdrivendes eller dennes agents egenskaber og rettigheder, såsom hans identitet og formue, hans kvalifikationer, status, godkendelse, tilhørsforhold eller tilknytning og immaterielle rettigheder eller de ham tilkendte prisbelønninger og udmærkelser

| g) | forbrugerens rettigheder eller de risici, som han eventuelt løber. |
| --- | --- |

g)

forbrugerens rettigheder eller de risici, som han eventuelt løber.

2.   En handelspraksis betragtes også som vildledende, når den i sin faktuelle sammenhæng, idet der tages hensyn til alle elementer og betingelser, foranlediger gennemsnitsforbrugeren eller kan forventes at foranledige denne til at træffe en transaktionsbeslutning, som han ellers ikke ville have truffet, og den indebærer:

| a) | en markedsføring, herunder sammenlignende reklame, vedrørende et produkt, som medfører, at det forveksles med et produkt, et varemærke, en handelsbetegnelse eller andre kendetegn, som tilhører en konkurrent |
| --- | --- |

a)

en markedsføring, herunder sammenlignende reklame, vedrørende et produkt, som medfører, at det forveksles med et produkt, et varemærke, en handelsbetegnelse eller andre kendetegn, som tilhører en konkurrent

| b) | at den erhvervsdrivende ikke overholder bestemmelserne i adfærdskodekser, som han har forpligtet sig til at overholde, i de tilfælde hvor:






  i) | der er tale om et fast tilsagn, som kan verificeres, og ikke om en forhåbning, og hvor |
| --- | --- | --- |

b)

at den erhvervsdrivende ikke overholder bestemmelserne i adfærdskodekser, som han har forpligtet sig til at overholde, i de tilfælde hvor:

i)

der er tale om et fast tilsagn, som kan verificeres, og ikke om en forhåbning, og hvor

| ii) | den erhvervsdrivende i en handelspraksis angiver, at han er bundet af kodeksen. |
| --- | --- |

ii)

den erhvervsdrivende i en handelspraksis angiver, at han er bundet af kodeksen.

Artikel 7

Vildledende udeladelser

1.   En handelspraksis betragtes som vildledende, hvis den i sin faktuelle sammenhæng, idet der tages hensyn til alle elementer og forhold og begrænsningerne ved kommunikationsmediet, udelader væsentlige oplysninger, som gennemsnitsforbrugeren har behov for i den pågældende situation for at træffe en informeret transaktionsbeslutning, og derved foranlediger gennemsnitsforbrugeren eller kan forventes at foranledige denne til at træffe en transaktionsbeslutning, som han ellers ikke ville have truffet.

2.   Det betragtes også som en vildledende udeladelse, hvis en erhvervsdrivende skjuler eller på en uklar, uforståelig, dobbelttydig eller uhensigtsmæssig måde præsenterer væsentlige oplysninger, jf. stk. 1, eller ikke angiver den kommercielle hensigt med den pågældende handelspraksis, hvis den ikke allerede fremgår tydeligt af sammenhængen.

3.   Når det medie, der anvendes til at formidle denne handelspraksis, indebærer begrænsninger i rum eller tid, skal der tages hensyn til disse begrænsninger og til foranstaltninger, som den erhvervsdrivende har truffet for at gøre oplysningerne tilgængelige for forbrugerne på anden måde, når det afgøres, om oplysninger er blevet udeladt.

4.   Ved en opfordring til køb betragtes følgende oplysninger som væsentlige, hvis de ikke allerede fremgår tydeligt af sammenhængen:

| a) | produktets vigtigste karakteristika i et omfang, der svarer til mediet og produktet |
| --- | --- |

a)

produktets vigtigste karakteristika i et omfang, der svarer til mediet og produktet

| b) | den erhvervsdrivendes fysiske adresse og navn, som f.eks. hans firmanavn og, hvor det er relevant, den fysiske adresse og navnet på den erhvervsdrivende, på hvis vegne han handler |
| --- | --- |

b)

den erhvervsdrivendes fysiske adresse og navn, som f.eks. hans firmanavn og, hvor det er relevant, den fysiske adresse og navnet på den erhvervsdrivende, på hvis vegne han handler

| c) | prisen inklusive afgifter, eller, hvis produktets art gør, at prisen ikke med rimelighed kan udregnes på forhånd, den måde, hvorpå prisen udregnes, samt, hvor det er relevant, alle yderligere omkostninger vedrørende fragt, levering eller porto eller, hvor sådanne omkostninger ikke med rimelighed kan udregnes på forhånd, oplysninger om, at der kan forekomme sådanne yderligere omkostninger |
| --- | --- |

c)

prisen inklusive afgifter, eller, hvis produktets art gør, at prisen ikke med rimelighed kan udregnes på forhånd, den måde, hvorpå prisen udregnes, samt, hvor det er relevant, alle yderligere omkostninger vedrørende fragt, levering eller porto eller, hvor sådanne omkostninger ikke med rimelighed kan udregnes på forhånd, oplysninger om, at der kan forekomme sådanne yderligere omkostninger

| d) | forhold vedrørende betaling, levering, gennemførelse og klagebehandlingspolitik, hvis disse afviger fra kravene i forbindelse med erhvervsmæssig diligenspligt |
| --- | --- |

d)

forhold vedrørende betaling, levering, gennemførelse og klagebehandlingspolitik, hvis disse afviger fra kravene i forbindelse med erhvervsmæssig diligenspligt

| e) | ved produkter og transaktioner, der omfatter fortrydelsesret eller annulleringsret, eksistensen af en sådan ret. |
| --- | --- |

e)

ved produkter og transaktioner, der omfatter fortrydelsesret eller annulleringsret, eksistensen af en sådan ret.

5.   Oplysningskrav, som er fastlagt i fællesskabslovgivningen i forbindelse med kommerciel kommunikation, herunder reklame eller markedsføring, og som er anført i en ikke-udtømmende fortegnelse i bilag II, betragtes som væsentlige.

AFSNIT 2

AGGRESSIV HANDELSPRAKSIS

Artikel 8

Aggressiv handelspraksis

En handelspraksis betragtes som aggressiv, hvis den i sin faktuelle sammenhæng, idet der tages hensyn til alle elementer og betingelser, ved chikane, tvang, herunder fysisk vold, eller utilbørlig påvirkning i væsentlig grad indskrænker eller kan forventes væsentligt at indskrænke gennemsnitsforbrugerens valgfrihed eller adfærd i forbindelse med produktet, og derved foranlediger ham til eller kan forventes at foranledige ham til at træffe en transaktionsbeslutning, som han ellers ikke ville have truffet.

Artikel 9

Anvendelse af chikane, tvang og utilbørlig påvirkning

Når det skal afgøres, hvorvidt der i en handelspraksis er anvendt chikane, tvang, herunder fysisk vold, eller utilbørlig påvirkning, skal der tages hensyn til

| a) | tidspunktet for denne handelspraksis, stedet hvor den har fundet sted, dens karakter og vedholdenhed |
| --- | --- |

a)

tidspunktet for denne handelspraksis, stedet hvor den har fundet sted, dens karakter og vedholdenhed

| b) | anvendelse af truende eller utilbørligt sprog eller adfærd |
| --- | --- |

b)

anvendelse af truende eller utilbørligt sprog eller adfærd

| c) | den erhvervsdrivendes udnyttelse af en konkret uheldig situation eller omstændighed, der er af en så alvorlig karakter, at den indskrænker forbrugerens vurderingsevne, og som den erhvervsdrivende har kendskab til og udnytter til at påvirke forbrugerens beslutning i forbindelse med produktet |
| --- | --- |

c)

den erhvervsdrivendes udnyttelse af en konkret uheldig situation eller omstændighed, der er af en så alvorlig karakter, at den indskrænker forbrugerens vurderingsevne, og som den erhvervsdrivende har kendskab til og udnytter til at påvirke forbrugerens beslutning i forbindelse med produktet

| d) | byrdefulde eller uforholdsmæssigt omfattende hindringer af ikke-kontraktuel karakter, som den erhvervsdrivende opstiller, når en forbruger ønsker at udøve sine rettigheder i henhold til kontrakten, herunder retten til at ophæve kontrakten eller til at vælge et andet produkt eller en anden erhvervsdrivende |
| --- | --- |

d)

byrdefulde eller uforholdsmæssigt omfattende hindringer af ikke-kontraktuel karakter, som den erhvervsdrivende opstiller, når en forbruger ønsker at udøve sine rettigheder i henhold til kontrakten, herunder retten til at ophæve kontrakten eller til at vælge et andet produkt eller en anden erhvervsdrivende

| e) | trusler om at træffe foranstaltninger, som ifølge loven ikke kan træffes. |
| --- | --- |

e)

trusler om at træffe foranstaltninger, som ifølge loven ikke kan træffes.

KAPITEL 3

ADFÆRDSKODEKSER

Artikel 10

Adfærdskodekser

Dette direktiv er ikke til hinder for, at kontrollen med urimelig handelspraksis, eventuelt på medlemsstaternes opfordring, kan udøves af kodeksindehavere, ligesom en klage kan indbringes for sådanne organer af de i artikel 11 omhandlede personer og organisationer, hvis der ud over de i nævnte artikel omhandlede retlige eller administrative procedurer er mulighed for at indbringe sagen for sådanne organer.

KAPITEL 4

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 11

Håndhævelse

1.   Medlemsstaterne påser, at der findes tilstrækkelige og effektive muligheder for at bekæmpe urimelig handelspraksis og for at opfylde dette direktivs bestemmelser i overensstemmelse med forbrugernes interesse.

Disse muligheder skal omfatte retsforskrifter, hvorefter personer eller organisationer, herunder konkurrenter, der i henhold til medlemsstaternes lovgivning har legitim interesse i at bekæmpe urimelig handelspraksis, får adgang til:

| — | at indbringe en sag for retten i anledning af sådan urimelig handelspraksis og/eller |
| --- | --- |

—

at indbringe en sag for retten i anledning af sådan urimelig handelspraksis og/eller

| — | at indbringe sådan urimelig handelspraksis for en administrativ myndighed, som har kompetence til enten at træffe afgørelse om klager eller indlede passende retsforfølgning. |
| --- | --- |

—

at indbringe sådan urimelig handelspraksis for en administrativ myndighed, som har kompetence til enten at træffe afgørelse om klager eller indlede passende retsforfølgning.

Den enkelte medlemsstat afgør selv, hvilke af disse muligheder der skal stå til rådighed, og om domstolene eller de administrative myndigheder skal have beføjelse til forudgående at kunne kræve sagen forelagt en anden eksisterende klageinstans, herunder de i artikel 10 omhandlede. Disse muligheder skal stå til rådighed, uanset om de berørte forbrugere befinder sig på den medlemsstats område, hvor den erhvervsdrivende er etableret, eller i en anden medlemsstat.

Den enkelte medlemsstat afgør selv:

| — | om disse retsmidler skal kunne rettes særskilt mod hver enkelt erhvervsdrivende eller samlet mod flere erhvervsdrivende inden for samme erhvervssektor, og |
| --- | --- |

—

om disse retsmidler skal kunne rettes særskilt mod hver enkelt erhvervsdrivende eller samlet mod flere erhvervsdrivende inden for samme erhvervssektor, og

| — | om disse retsmidler skal kunne rettes mod en kodeksindehaver i tilfælde, hvor den relevante kodeks bidrager til, at de retlige krav ikke opfyldes. |
| --- | --- |

—

om disse retsmidler skal kunne rettes mod en kodeksindehaver i tilfælde, hvor den relevante kodeks bidrager til, at de retlige krav ikke opfyldes.

2.   I henhold til de i stk. 1 omhandlede retsforskrifter skal medlemsstaterne, hvis de finder, at sådanne foranstaltninger er nødvendige under hensyn til alle berørte interesser og navnlig offentlighedens interesse, tillægge domstolene eller de administrative myndigheder beføjelse til:

| — | at påbyde indstilling af den urimelige handelspraksis eller at indlede passende retsforfølgning for at få påbudt, at den indstilles |
| --- | --- |

—

at påbyde indstilling af den urimelige handelspraksis eller at indlede passende retsforfølgning for at få påbudt, at den indstilles

| — | dersom den pågældende urimelige handelspraksis endnu ikke er iværksat, men vil blive det meget snart, at forbyde denne praksis eller indlede passende retsforfølgning for at få den forbudt, |
| --- | --- |

—

dersom den pågældende urimelige handelspraksis endnu ikke er iværksat, men vil blive det meget snart, at forbyde denne praksis eller indlede passende retsforfølgning for at få den forbudt,

også selv om der ikke er ført bevis for, at der faktisk er lidt tab eller skade, eller at der er tale om fortsæt eller uagtsomhed fra den erhvervsdrivendes side.

Medlemsstaterne træffer ligeledes bestemmelse om, at de i første afsnit omhandlede foranstaltninger kan træffes som led i en fremskyndet procedure:

| — | enten med foreløbig virkning, eller |
| --- | --- |

—

enten med foreløbig virkning, eller

| — | med endelig virkning, |
| --- | --- |

—

med endelig virkning,

idet det tilkommer hver medlemsstat at afgøre, hvilken af disse to muligheder den vil vælge.

Endvidere kan medlemsstaterne med henblik på at fjerne eftervirkningerne af en urimelig handelspraksis, der er påbudt indstillet ved en endelig afgørelse, tillægge domstolene eller de administrative myndigheder beføjelse til:

| — | at kræve denne afgørelse offentliggjort, enten i sin helhed eller i uddrag og i en form, som domstolen eller myndighederne finder passende |
| --- | --- |

—

at kræve denne afgørelse offentliggjort, enten i sin helhed eller i uddrag og i en form, som domstolen eller myndighederne finder passende

| — | yderligere at kræve, at der offentliggøres en berigtigelse. |
| --- | --- |

—

yderligere at kræve, at der offentliggøres en berigtigelse.

3.   De i stk. 1 omhandlede administrative myndigheder skal:

| a) | være sammensat på en sådan måde, at deres upartiskhed ikke kan drages i tvivl, |
| --- | --- |

a)

være sammensat på en sådan måde, at deres upartiskhed ikke kan drages i tvivl,

| b) | have sådanne beføjelser, at de, når de træffer afgørelse i sager, effektivt kan overvåge og håndhæve, at deres afgørelser overholdes, og |
| --- | --- |

b)

have sådanne beføjelser, at de, når de træffer afgørelse i sager, effektivt kan overvåge og håndhæve, at deres afgørelser overholdes, og

| c) | i almindelighed begrunde deres afgørelser. |
| --- | --- |

c)

i almindelighed begrunde deres afgørelser.

Når de i stk. 2 omhandlede beføjelser udelukkende udøves af en administrativ myndighed, skal dens afgørelser altid begrundes. Desuden skal der i dette tilfælde fastlægges en procedure, således at enhver uretmæssig eller utilbørlig udøvelse af den administrative myndigheds beføjelser eller enhver uretmæssig eller utilbørlig undladelse af at udøve disse beføjelser kan underkastes retslig prøvelse.

Artikel 12

Domstole og administrative myndigheder: dokumentation for påstande

Medlemsstaterne tillægger domstolene eller de administrative myndigheder beføjelse til under civile eller administrative procedurer som omhandlet i artikel 11:

| a) | at kræve, at den erhvervsdrivende fremlægger beviser for rigtigheden af de faktiske forhold, der gøres gældende i forbindelse med en handelspraksis, hvis et sådant krav, under hensyn til de legitime interesser hos den erhvervsdrivende og enhver anden part i sagen, forekommer relevant under hensyn til omstændighederne i det pågældende tilfælde, og |
| --- | --- |

a)

at kræve, at den erhvervsdrivende fremlægger beviser for rigtigheden af de faktiske forhold, der gøres gældende i forbindelse med en handelspraksis, hvis et sådant krav, under hensyn til de legitime interesser hos den erhvervsdrivende og enhver anden part i sagen, forekommer relevant under hensyn til omstændighederne i det pågældende tilfælde, og

| b) | at anse sådanne faktiske forhold for urigtige, hvis de beviser, der kræves i henhold til litra a), ikke fremlægges eller af domstolen eller den administrative myndighed skønnes utilstrækkelige. |
| --- | --- |

b)

at anse sådanne faktiske forhold for urigtige, hvis de beviser, der kræves i henhold til litra a), ikke fremlægges eller af domstolen eller den administrative myndighed skønnes utilstrækkelige.

Artikel 13

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der anvendes i tilfælde af overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages i forbindelse med dette direktiv, og træffer alle fornødne foranstaltninger for at sikre sanktionernes gennemførelse. Disse sanktioner skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning.

Artikel 14

Ændringer til direktiv 84/450/EØF

I direktiv 84/450/EØF, foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 1 affattes således:
  »Artikel 1

  Formålet med dette direktiv er at beskytte erhvervsdrivende mod vildledende reklame og de urimelige følger heraf og at fastlægge, under hvilke omstændigheder sammenlignende reklame er tilladt.« |
| --- | --- |

1)

Artikel 1 affattes således:

»Artikel 1

Formålet med dette direktiv er at beskytte erhvervsdrivende mod vildledende reklame og de urimelige følger heraf og at fastlægge, under hvilke omstændigheder sammenlignende reklame er tilladt.«

| 2) | Artikel 2






  — | stk. 3, affattes således:







  »3. | »erhvervsdrivende«: en fysisk eller juridisk person, der udøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivende, eller som udøver et liberalt erhverv, og enhver der handler i en erhvervsdrivendes navn eller på en erhvervsdrivendes vegne.« |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Artikel 2

—

stk. 3, affattes således:

»3.

»erhvervsdrivende«: en fysisk eller juridisk person, der udøver virksomhed som handlende, håndværker eller industridrivende, eller som udøver et liberalt erhverv, og enhver der handler i en erhvervsdrivendes navn eller på en erhvervsdrivendes vegne.«

| — | Følgende stykke indsættes:







  »4. | »kodeksindehaver«: et organ, herunder en erhvervsdrivende eller gruppe af erhvervsdrivende, som er ansvarlig for udformningen og opdateringen af en adfærdskodeks og/eller for at overvåge, at kodeksen overholdes af de parter, som har forpligtet sig i henhold til denne.«. |
| --- | --- | --- |

—

Følgende stykke indsættes:

»4.

»kodeksindehaver«: et organ, herunder en erhvervsdrivende eller gruppe af erhvervsdrivende, som er ansvarlig for udformningen og opdateringen af en adfærdskodeks og/eller for at overvåge, at kodeksen overholdes af de parter, som har forpligtet sig i henhold til denne.«.

| 3) | Artikel 3a affattes således:
  »Artikel 3a

  1.   Sammenlignende reklame er tilladt, for så vidt angår sammenligningen, når følgende betingelser er opfyldt:






  a) | Den er ikke vildledende i henhold til artikel 2, stk. 2, artikel 3 og artikel 7, stk. 1, i dette direktiv eller artikel 6 og 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF (9) af ...om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (10). |
| --- | --- | --- |

3)

Artikel 3a affattes således:

»Artikel 3a

Artikel 3a

1.   Sammenlignende reklame er tilladt, for så vidt angår sammenligningen, når følgende betingelser er opfyldt:

a)

Den er ikke vildledende i henhold til artikel 2, stk. 2, artikel 3 og artikel 7, stk. 1, i dette direktiv eller artikel 6 og 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF (9) af ...om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (10).

9

10

| b) | Den sammenligner varer eller tjenesteydelser, der opfylder samme behov eller tjener samme formål. |
| --- | --- |

b)

Den sammenligner varer eller tjenesteydelser, der opfylder samme behov eller tjener samme formål.

| c) | Den på objektiv vis sammenligner en eller flere konkrete og relevante egenskaber, der kan dokumenteres, og som er repræsentative for disse varer eller tjenesteydelser, herunder prisen. |
| --- | --- |

c)

Den på objektiv vis sammenligner en eller flere konkrete og relevante egenskaber, der kan dokumenteres, og som er repræsentative for disse varer eller tjenesteydelser, herunder prisen.

| d) | Den bringer ikke en konkurrents varemærker, firmanavne, andre karakteristiske kendetegn, varer, tjenesteydelser, aktiviteter eller situation i miskredit eller udsætter dem for nedvurdering. |
| --- | --- |

d)

Den bringer ikke en konkurrents varemærker, firmanavne, andre karakteristiske kendetegn, varer, tjenesteydelser, aktiviteter eller situation i miskredit eller udsætter dem for nedvurdering.

| e) | For produkter med oprindelsesbetegnelse vedrører den i hvert enkelt tilfælde produkter med samme betegnelse. |
| --- | --- |

e)

For produkter med oprindelsesbetegnelse vedrører den i hvert enkelt tilfælde produkter med samme betegnelse.

| f) | Den drager ikke utilbørlig fordel af den anseelse, der er knyttet til en konkurrents varemærke, firmanavn eller andre karakteristiske kendetegn, eller af konkurrerende produkters oprindelsesbetegnelser. |
| --- | --- |

f)

Den drager ikke utilbørlig fordel af den anseelse, der er knyttet til en konkurrents varemærke, firmanavn eller andre karakteristiske kendetegn, eller af konkurrerende produkters oprindelsesbetegnelser.

| g) | Reklamen fremstiller ikke en vare eller tjenesteydelse som en imitation eller en kopi af en vare eller tjenesteydelse, der er dækket af et beskyttet varemærke eller firmanavn. |
| --- | --- |

g)

Reklamen fremstiller ikke en vare eller tjenesteydelse som en imitation eller en kopi af en vare eller tjenesteydelse, der er dækket af et beskyttet varemærke eller firmanavn.

| h) | Den medfører ikke forveksling mellem erhvervsdrivende, mellem annoncøren og en konkurrent eller mellem annoncørens varemærker, firmanavne, andre karakteristiske kendetegn, varer og tjenesteydelser og en konkurrents. |
| --- | --- |

h)

Den medfører ikke forveksling mellem erhvervsdrivende, mellem annoncøren og en konkurrent eller mellem annoncørens varemærker, firmanavne, andre karakteristiske kendetegn, varer og tjenesteydelser og en konkurrents.

| 4) | Artikel 4, stk. 1, affattes således:
  »1.   Medlemsstaterne påser, at der i de erhvervsdrivendes og konkurrenternes interesse findes tilstrækkelige og effektive midler til bekæmpelse af vildledende reklame og til at sikre, at bestemmelserne om sammenlignende reklame overholdes. Disse midler skal omfatte retsforskrifter, hvorefter personer eller organisationer, der i henhold til medlemsstaternes lovgivning har en legitim interesse i at bekæmpe vildledende reklame eller at regulere sammenlignende reklame, får adgang til:






  a) | at indbringe en sag for retten i anledning af en sådan reklame, eller |
| --- | --- | --- |

4)

Artikel 4, stk. 1, affattes således:

»1.   Medlemsstaterne påser, at der i de erhvervsdrivendes og konkurrenternes interesse findes tilstrækkelige og effektive midler til bekæmpelse af vildledende reklame og til at sikre, at bestemmelserne om sammenlignende reklame overholdes. Disse midler skal omfatte retsforskrifter, hvorefter personer eller organisationer, der i henhold til medlemsstaternes lovgivning har en legitim interesse i at bekæmpe vildledende reklame eller at regulere sammenlignende reklame, får adgang til:

a)

at indbringe en sag for retten i anledning af en sådan reklame, eller

| b) | at indbringe en sådan reklame for en administrativ myndighed, som har kompetence til enten at træffe afgørelse om klager eller indlede passende retsforfølgning. |
| --- | --- |

b)

at indbringe en sådan reklame for en administrativ myndighed, som har kompetence til enten at træffe afgørelse om klager eller indlede passende retsforfølgning.

Den enkelte medlemsstat afgør selv, hvilke af disse muligheder der skal stå til rådighed, og om domstolene eller de administrative myndigheder skal have beføjelse til forudgående at kunne kræve sagen forelagt en anden eksisterende klageinstans, herunder en sådan som omhandlet i artikel 5.

Den enkelte medlemsstat afgør selv:

| a) | om disse retsmidler skal kunne rettes særskilt mod hver enkelt erhvervsdrivende eller samlet mod flere erhvervsdrivende inden for samme erhvervssektor, og |
| --- | --- |

a)

om disse retsmidler skal kunne rettes særskilt mod hver enkelt erhvervsdrivende eller samlet mod flere erhvervsdrivende inden for samme erhvervssektor, og

| b) | om disse retsmidler skal kunne rettes mod en kodeksindehaver i de tilfælde, hvor den relevante kodeks bidrager til, at de retlige krav ikke opfyldes.« |
| --- | --- |

b)

om disse retsmidler skal kunne rettes mod en kodeksindehaver i de tilfælde, hvor den relevante kodeks bidrager til, at de retlige krav ikke opfyldes.«

| 5) | Artikel 7, stk. 1, affattes således:
  »1.   Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne opretholder eller vedtager bestemmelser med henblik på at sikre en mere vidtgående beskyttelse af erhvervsdrivende og konkurrenter i forbindelse med vildledende reklame.« |
| --- | --- |

5)

Artikel 7, stk. 1, affattes således:

»1.   Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne opretholder eller vedtager bestemmelser med henblik på at sikre en mere vidtgående beskyttelse af erhvervsdrivende og konkurrenter i forbindelse med vildledende reklame.«

Artikel 15

Ændring af direktiv 97/7/EF og 2002/65/EF

1)   Artikel 9 i direktiv 97/7/EF affattes således:

»Artikel 9

Levering uden forudgående anmodning

I betragtning af forbuddet mod levering uden forudgående anmodning, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF (11) af ... om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (12), træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger således, at forbrugeren fritages for enhver modydelse i tilfælde af levering uden forudgående anmodning, da manglende svar ikke er ensbetydende med samtykke.

2)   Artikel 9 i direktiv 2002/65/EF affattes således:

»Artikel 9

I betragtning af forbuddet mod levering uden forudgående anmodning, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF (11) af... om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (13), og med forbehold af medlemsstaternes lovbestemmelser om stiltiende forlængelse af fjernsalgsaftaler træffer medlemsstaterne, når deres lovbestemmelser hjemler stiltiende forlængelse, foranstaltninger med henblik på at fritage forbrugeren for enhver forpligtelse i tilfælde af uanmodet levering, idet manglende reaktion fra forbrugerens side ikke må anses for samtykke.

Artikel 16

Ændring af direktiv 98/27/EF og forordning (EF) nr. 2006/2004

1)   I bilaget til direktiv 98/27/EF erstattes punkt 1 med følgende:

| »1. | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF (11) af... om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (EUT L ...).« |
| --- | --- |

»1.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF (11) af... om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (EUT L ...).«

2)   I bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 af 27. oktober 2004 om samarbejde mellem nationale myndigheder med ansvar for håndhævelse af lovgivningen om forbrugerbeskyttelse (»forordningen om forbrugerbeskyttelsessamarbejde«) (14) indsættes følgende punkt:

14

| »15. | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF (15) af... om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (EUT L ...).« |
| --- | --- |

»15.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF (15) af... om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (EUT L ...).«

Artikel 17

Oplysning

Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger med henblik på at informere forbrugerne om national gennemførelseslovgivning til dette direktiv og tilskynder, hvor det er relevant, de erhvervsdrivende og kodeksindehavere til at oplyse forbrugerne om deres adfærdskodekser.

Artikel 18

Revision

1.   Senest fire år efter den ... (16) forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en samlet rapport om anvendelsen af direktivet, særlig artikel 4 og bilag I, mulighederne for yderligere harmonisering og forenkling af Fællesskabets lovgivning om forbrugerbeskyttelse, og, under hensyn til artikel 3, stk. 5, hvilke foranstaltninger der skal træffes på fællesskabsplan for at sikre opretholdelse af et passende forbrugerbeskyttelsesniveau. Rapporten ledsages om fornødent af forslag til revision af dette direktiv eller andre relevante dele af Fællesskabets lovgivning.

16

2.   Europa-Parlamentet og Rådet bestræber sig i overensstemmelse med traktaten på senest to år efter Kommissionens forelæggelse at tage stilling til ethvert forslag, der forelægges i medfør af stk. 1.

Artikel 19

Gennemførelse af direktivet

Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden den ... (16). De underretter straks Kommissionen herom samt om eventuelle efterfølgende ændringer.

16

Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den ... (17). Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

17

Artikel 20

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Artikel 21

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den ....

På Europa-Parlamentets vegne

...

Formand

På Rådets vegne

...

Formand

---

(1)  EUT C 108 af 30.4.2004, s. 81.

1

(2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 20.4.2004 (EUT C 104 E af 30.4.2004), Rådets fælles holdning af 15.11.2004 og Europa-Parlamentets holdning af ... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

2

(3)  EFT L 250 af 19.9.1984, s. 17. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/55/EF (EFT L 290 af 23.10.1997, s. 18).

3

(4)  EFT L 144 af 4.6.1997, s. 19. Ændret ved direktiv 2002/65/EF (EFT L 271 af 9.10.2002, s. 16).

4

(5)  EFT L 166 af 11.6.1998, s. 51. Senest ændret ved direktiv 2002/65/EF.

5

(6)  EFT L 271 af 9.10.2002, s. 16.

6

(7)  EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37.

7

(8)  24 måneder efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

8

(9)  Dette direktiv.

9

(10)  EUT L ......«.

10

(11)  Dette direktiv.

11

(12)  EUT L ......«.

12

(13)  EUT L ......«.

13

(14)  EUT L 364 af 9.12.2004, s. 1.

14

(15)  Dette direktiv.

15

(16)  24 måneder efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

16

(17)  30 måneder efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

17

---

BILAG I

FORMER FOR HANDELSPRAKSIS, SOM UNDER ALLE OMSTÆNDIGHEDER ANSES SOM URIMELIGE

Vildledende handelspraksis

| 1) | Den erhvervsdrivende hævder at have underskrevet en adfærdskodeks, selv om det ikke er tilfældet. |
| --- | --- |

1)

Den erhvervsdrivende hævder at have underskrevet en adfærdskodeks, selv om det ikke er tilfældet.

| 2) | Den erhvervsdrivende fremviser kvalitetscertificering, kvalitetsmærke eller tilsvarende uden at have opnået den nødvendige tilladelse. |
| --- | --- |

2)

Den erhvervsdrivende fremviser kvalitetscertificering, kvalitetsmærke eller tilsvarende uden at have opnået den nødvendige tilladelse.

| 3) | Den erhvervsdrivende hævder, at en adfærdskodeks er godkendt af en offentlig myndighed eller anden myndighed, selv om det ikke er tilfældet. |
| --- | --- |

3)

Den erhvervsdrivende hævder, at en adfærdskodeks er godkendt af en offentlig myndighed eller anden myndighed, selv om det ikke er tilfældet.

| 4) | Den erhvervsdrivende hævder, at et produkt er blevet godkendt eller tilladt af en offentlig eller privat instans, selv om det ikke er tilfældet, eller fremsætter en sådan påstand uden at opfylde betingelserne for godkendelse eller tilladelse. |
| --- | --- |

4)

Den erhvervsdrivende hævder, at et produkt er blevet godkendt eller tilladt af en offentlig eller privat instans, selv om det ikke er tilfældet, eller fremsætter en sådan påstand uden at opfylde betingelserne for godkendelse eller tilladelse.

| 5) | Den erhvervsdrivende opfordrer til at købe produkter til en bestemt pris uden at gøre opmærksom på, at der kan være rimelige grunde til at antage, at han ikke vil være i stand til at levere eller få en anden erhvervsdrivende til at levere de pågældende eller tilsvarende produkter til den pågældende pris inden for en periode og i en mængde, som er rimelig i forhold til produktet, omfanget af den reklame, der er gjort for produktet, og den opgivne pris (bait advertising). |
| --- | --- |

5)

Den erhvervsdrivende opfordrer til at købe produkter til en bestemt pris uden at gøre opmærksom på, at der kan være rimelige grunde til at antage, at han ikke vil være i stand til at levere eller få en anden erhvervsdrivende til at levere de pågældende eller tilsvarende produkter til den pågældende pris inden for en periode og i en mængde, som er rimelig i forhold til produktet, omfanget af den reklame, der er gjort for produktet, og den opgivne pris (bait advertising).

| 6) | Den erhvervsdrivende opfordrer til køb af produkter til en bestemt pris, men






  a) | nægter at vise det averterede produkt for forbrugerne, eller |
| --- | --- | --- |

6)

Den erhvervsdrivende opfordrer til køb af produkter til en bestemt pris, men

a)

nægter at vise det averterede produkt for forbrugerne, eller

| b) | nægter at tage imod bestilling af det eller levere det inden for et rimeligt tidsrum, eller |
| --- | --- |

b)

nægter at tage imod bestilling af det eller levere det inden for et rimeligt tidsrum, eller

| c) | fremviser en defekt udgave af det, |
| --- | --- |

c)

fremviser en defekt udgave af det,

fordi han agter at promovere et andet produkt (bait and switch).

| 7) | Det angives i modstrid med sandheden, at produktet kun vil være tilgængeligt i meget begrænset tid for at fremkalde en umiddelbar afgørelse og fratage forbrugerne tilstrækkelig mulighed for eller tid til at træffe en informeret beslutning. |
| --- | --- |

7)

Det angives i modstrid med sandheden, at produktet kun vil være tilgængeligt i meget begrænset tid for at fremkalde en umiddelbar afgørelse og fratage forbrugerne tilstrækkelig mulighed for eller tid til at træffe en informeret beslutning.

| 8) | Den erhvervsdrivende påtager sig at yde eftersalgsservice til en forbruger, med hvem han har kommunikeret forud for transaktionen på et sprog, som ikke er et officielt sprog i den medlemsstat, hvor den erhvervsdrivende er etableret, men yder kun en sådan service på et andet sprog uden tydeligt at have tilkendegivet dette over for forbrugeren, før denne forpligtede sig i forhold til transaktionen. |
| --- | --- |

8)

Den erhvervsdrivende påtager sig at yde eftersalgsservice til en forbruger, med hvem han har kommunikeret forud for transaktionen på et sprog, som ikke er et officielt sprog i den medlemsstat, hvor den erhvervsdrivende er etableret, men yder kun en sådan service på et andet sprog uden tydeligt at have tilkendegivet dette over for forbrugeren, før denne forpligtede sig i forhold til transaktionen.

| 9) | Det angives, eller der gives på anden måde indtryk af, at et produkt kan sælges lovligt, selv om dette ikke er tilfældet. |
| --- | --- |

9)

Det angives, eller der gives på anden måde indtryk af, at et produkt kan sælges lovligt, selv om dette ikke er tilfældet.

| 10) | Rettigheder, som forbrugeren har efter loven, fremstilles som et særligt kendetegn ved den erhvervsdrivendes tilbud. |
| --- | --- |

10)

Rettigheder, som forbrugeren har efter loven, fremstilles som et særligt kendetegn ved den erhvervsdrivendes tilbud.

| 11) | Der anvendes redaktionelt indhold i medierne til at promovere produktet, hvor en erhvervsdrivende har betalt for en sådan reklame, uden at dette fremgår tydeligt af indholdet eller af billeder eller lyd, som tydeligt kan identificeres af forbrugeren (Advertorial). Dette berører ikke direktiv 89/552/EØF (1). |
| --- | --- |

11)

Der anvendes redaktionelt indhold i medierne til at promovere produktet, hvor en erhvervsdrivende har betalt for en sådan reklame, uden at dette fremgår tydeligt af indholdet eller af billeder eller lyd, som tydeligt kan identificeres af forbrugeren (Advertorial). Dette berører ikke direktiv 89/552/EØF (1).

| 12) | Der fremsættes en faktuelt ukorrekt påstand vedrørende arten og omfanget af risikoen for forbrugerens eller dennes families personlige sikkerhed, hvis forbrugeren ikke køber produktet. |
| --- | --- |

12)

Der fremsættes en faktuelt ukorrekt påstand vedrørende arten og omfanget af risikoen for forbrugerens eller dennes families personlige sikkerhed, hvis forbrugeren ikke køber produktet.

| 13) | Etablering, drift eller promovering af en salgsfremmende pyramideordning, hvor forbrugeren erlægger et vederlag og til gengæld stilles kompensation i udsigt, som hovedsageligt er afhængig af, om han har introduceret andre for ordningen og i mindre grad af salg eller forbrug af produkter. |
| --- | --- |

13)

Etablering, drift eller promovering af en salgsfremmende pyramideordning, hvor forbrugeren erlægger et vederlag og til gengæld stilles kompensation i udsigt, som hovedsageligt er afhængig af, om han har introduceret andre for ordningen og i mindre grad af salg eller forbrug af produkter.

| 14) | Det hævdes, at lukning af den erhvervsdrivendes virksomhed eller flytning til andre lokaler er forestående, selv om det ikke er tilfældet. |
| --- | --- |

14)

Det hævdes, at lukning af den erhvervsdrivendes virksomhed eller flytning til andre lokaler er forestående, selv om det ikke er tilfældet.

| 15) | Det hævdes, at produkter kan gøre det lettere at vinde i hasardspil. |
| --- | --- |

15)

Det hævdes, at produkter kan gøre det lettere at vinde i hasardspil.

| 16) | Det hævdes i modstrid med sandheden, at et produkt kan helbrede sygdomme, funktionsforstyrrelser eller misdannelser. |
| --- | --- |

16)

Det hævdes i modstrid med sandheden, at et produkt kan helbrede sygdomme, funktionsforstyrrelser eller misdannelser.

| 17) | Der gives faktuelt ukorrekte oplysninger om markedsvilkår eller om muligheden for at finde produktet med henblik på at få forbrugeren til at erhverve produktet på ringere vilkår end de normale markedsvilkår. |
| --- | --- |

17)

Der gives faktuelt ukorrekte oplysninger om markedsvilkår eller om muligheden for at finde produktet med henblik på at få forbrugeren til at erhverve produktet på ringere vilkår end de normale markedsvilkår.

| 18) | Det hævdes som led i handelspraksis, at der afholdes en konkurrence eller et salgsfremstød med præmier, men uden de omtalte præmier eller andre rimeligt tilsvarende uddeles. |
| --- | --- |

18)

Det hævdes som led i handelspraksis, at der afholdes en konkurrence eller et salgsfremstød med præmier, men uden de omtalte præmier eller andre rimeligt tilsvarende uddeles.

| 19) | Et produkt omtales som »gratis«, »vederlagsfrit«, »uden betaling« eller lignende, selv om forbrugeren skal betale andet end de uundgåelige udgifter, der er forbundet med at reagere på den pågældende handelspraksis, samt afhentning eller betaling for levering af produktet. |
| --- | --- |

19)

Et produkt omtales som »gratis«, »vederlagsfrit«, »uden betaling« eller lignende, selv om forbrugeren skal betale andet end de uundgåelige udgifter, der er forbundet med at reagere på den pågældende handelspraksis, samt afhentning eller betaling for levering af produktet.

| 20) | I markedsføringsmaterialet indgår en faktura eller et lignende dokument, der opfordrer til betaling, og som giver forbrugeren indtryk af, at han allerede har bestilt det produkt, der markedsføres, selv om det ikke er tilfældet. |
| --- | --- |

20)

I markedsføringsmaterialet indgår en faktura eller et lignende dokument, der opfordrer til betaling, og som giver forbrugeren indtryk af, at han allerede har bestilt det produkt, der markedsføres, selv om det ikke er tilfældet.

Aggressiv handelspraksis

| 21) | Forbrugeren bringes til at tro, at han ikke kan forlade lokalerne, før en kontrakt er indgået. |
| --- | --- |

21)

Forbrugeren bringes til at tro, at han ikke kan forlade lokalerne, før en kontrakt er indgået.

| 22) | Der aflægges personlige besøg på forbrugerens bopæl, uden at forbrugerens ønske om, at den erhvervsdrivende skal forlade stedet eller blive væk, respekteres, idet der dog gælder en undtagelse for besøg med henblik på at håndhæve en kontraktlig forpligtelse under omstændigheder og i et omfang, der er berettiget i henhold til national lovgivning. |
| --- | --- |

22)

Der aflægges personlige besøg på forbrugerens bopæl, uden at forbrugerens ønske om, at den erhvervsdrivende skal forlade stedet eller blive væk, respekteres, idet der dog gælder en undtagelse for besøg med henblik på at håndhæve en kontraktlig forpligtelse under omstændigheder og i et omfang, der er berettiget i henhold til national lovgivning.

| 23) | Der foretages vedholdende og uønskede henvendelser pr. telefon, telefax, e-mail eller andre fjernkommunikationsmedier, idet der dog gælder en undtagelse for henvendelser med henblik på at håndhæve en kontraktlig forpligtelse under omstændigheder og i et omfang, der er berettiget i henhold til national lovgivning. Dette berører ikke artikel 10 i direktiv 97/7/EF eller direktiv 95/46/EF (2) og 2002/58/EF. |
| --- | --- |

23)

Der foretages vedholdende og uønskede henvendelser pr. telefon, telefax, e-mail eller andre fjernkommunikationsmedier, idet der dog gælder en undtagelse for henvendelser med henblik på at håndhæve en kontraktlig forpligtelse under omstændigheder og i et omfang, der er berettiget i henhold til national lovgivning. Dette berører ikke artikel 10 i direktiv 97/7/EF eller direktiv 95/46/EF (2) og 2002/58/EF.

| 24) | Den erhvervsdrivende kræver, at en forbruger, som ønsker at anmelde en fordring i henhold til en forsikringspolice, skal fremlægge dokumenter, som ikke med rimelighed kan anses for at være relevante i forhold til fordringens gyldighed, i den hensigt at afholde forbrugeren fra at udøve sine kontraktlige rettigheder. |
| --- | --- |

24)

Den erhvervsdrivende kræver, at en forbruger, som ønsker at anmelde en fordring i henhold til en forsikringspolice, skal fremlægge dokumenter, som ikke med rimelighed kan anses for at være relevante i forhold til fordringens gyldighed, i den hensigt at afholde forbrugeren fra at udøve sine kontraktlige rettigheder.

| 25) | En reklame henvender sig direkte til børn for at få dem til at overtale deres forældre eller andre voksne til at købe de produkter til dem, som reklamen vedrører. Denne bestemmelse berører ikke artikel 16 i direktiv 89/552/EØF. |
| --- | --- |

25)

En reklame henvender sig direkte til børn for at få dem til at overtale deres forældre eller andre voksne til at købe de produkter til dem, som reklamen vedrører. Denne bestemmelse berører ikke artikel 16 i direktiv 89/552/EØF.

| 26) | Der afkræves omgående eller senere betaling for eller returnering eller oplagring af produkter, som den erhvervsdrivende har leveret, selv om forbrugeren ikke har anmodet herom, idet der dog gælder en undtagelse for erstatningsprodukter, der leveres i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i direktiv 97/7/EF (levering uden forudgående anmodning). |
| --- | --- |

26)

Der afkræves omgående eller senere betaling for eller returnering eller oplagring af produkter, som den erhvervsdrivende har leveret, selv om forbrugeren ikke har anmodet herom, idet der dog gælder en undtagelse for erstatningsprodukter, der leveres i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i direktiv 97/7/EF (levering uden forudgående anmodning).

| 27) | Det meddeles udtrykkeligt forbrugeren, at hvis han ikke køber produktet eller tjenesteydelsen, vil den erhvervsdrivendes job eller levebrød være truet. |
| --- | --- |

27)

Det meddeles udtrykkeligt forbrugeren, at hvis han ikke køber produktet eller tjenesteydelsen, vil den erhvervsdrivendes job eller levebrød være truet.

| 28) | Der skabes det indtryk, at forbrugeren allerede har vundet en præmie, uden at han behøver at købe noget, selv om muligheden for at vinde præmien eller tildelingen af den rent faktisk afhænger af, om forbrugeren køber produktet. |
| --- | --- |

28)

Der skabes det indtryk, at forbrugeren allerede har vundet en præmie, uden at han behøver at købe noget, selv om muligheden for at vinde præmien eller tildelingen af den rent faktisk afhænger af, om forbrugeren køber produktet.

---

(1)  Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af TV-radiospredningsvirksomhed (EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23). Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF (EFT L 202 af 30.7.1997, s. 60).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31). Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

---

BILAG II

FÆLLESSKABSRETLIGE BESTEMMELSER VEDRØRENDE REKLAME OG KOMMERCIEL KOMMUNIKATION

Artikel 4 og 5 i direktiv 97/7/EF

Artikel 3 i Rådets direktiv 90/314/EØF af 13 juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure (1)

Artikel 3, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/47/EF af 26. oktober 1994 om beskyttelse af køber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom på timeshare-basis (2)

Artikel 3, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/6/EF af 16. februar 1998 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på forbrugsvarer (3)

Artikel 86-100 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (4)

Artikel 5 og 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»direktivet om elektronisk handel«) (5)

Artikel 1, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16. februar 1998 om ændring af direktiv 87/102/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (6)

Artikel 3 og 4 i direktiv 2002/65/EF

Artikel 1, stk. 9, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/107/EF af 21. januar 2002 om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) med henblik på en regulering af administrationsselskaber og forenklede prospekter (7)

Artikel 12 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/92/EF af 9. december 2002 om forsikringsformidling (8)

Artikel 36 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 om livsforsikring (9)

Artikel 19 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (10)

Artikel 31 og 43 i Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (11) (tredje skadesforsikringsdirektiv)

Artikel 5, 7 og 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel (12).

---

(1)  EFT L 158 af 23.6.1990, s. 59.

(2)  EFT L 280 af 29.10.1994, s. 83.

(3)  EFT L 80 af 18.3.1998, s. 27.

(4)  EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67. Senest ændret ved direktiv 2004/27/EF (EFT L 136 af 30.4.2004, s. 34).

(5)  EFT L 178 af 17.7.2000, s. 1.

(6)  EFT L 101 af 1.4.1998, s. 17.

(7)  EFT L 41 af 13.2.2002, s. 20.

(8)  EFT L 9 af 15.1.2003, s. 3.

(9)  EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1. Ændret ved Rådets direktiv 2004/66/EF (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35).

(10)  EFT L 145 af 30.4.2004, s. 1.

(11)  EFT L 228 af 11.8.1992, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2002/87/EF (EUT L 35 af 11.2.2003, s. 1).

(12)  EUT 345 af 31.12.2003, s. 64.

---

RÅDETS BEGRUNDELSE

I.   INDLEDNING

| 1. | Kommissionen forelagde den 24. juni 2003 Rådet et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af direktiv 84/450/EØF, 97/7/EF og 98/27/EF (direktivet om urimelig handelspraksis) baseret på traktatens artikel 95. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen forelagde den 24. juni 2003 Rådet et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af direktiv 84/450/EØF, 97/7/EF og 98/27/EF (direktivet om urimelig handelspraksis) baseret på traktatens artikel 95.

| 2. | Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse (1) den 20. april 2004.
  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse (2) den 29. januar 2004. |
| --- | --- |

2.

Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse (1) den 20. april 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse (2) den 29. januar 2004.

| 3. | Rådet vedtog sin fælles holdning den 15. november 2004 i overensstemmelse med traktatens artikel 251. |
| --- | --- |

3.

Rådet vedtog sin fælles holdning den 15. november 2004 i overensstemmelse med traktatens artikel 251.

II.   FORMÅL

Formålet med direktivet er at harmonisere medlemsstaternes bestemmelser om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne, som skader forbrugernes økonomiske interesser, og dermed at bidrage til et velfungerende indre marked og til at opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.

Teksten:

| — | fastlægger kriterierne for, hvornår en handelspraksis er urimelig |
| --- | --- |

—

fastlægger kriterierne for, hvornår en handelspraksis er urimelig

| — | indeholder et generelt forbud mod en sådan urimelig praksis, idet der fokuseres på to centrale typer af urimelig praksis (enten vildledende eller aggressiv). |
| --- | --- |

—

indeholder et generelt forbud mod en sådan urimelig praksis, idet der fokuseres på to centrale typer af urimelig praksis (enten vildledende eller aggressiv).

III.   ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

1.   Almindelige bemærkninger

Rådet har generelt fulgt Europa-Parlamentets førstebehandlingsudtalelse og Kommissionens holdning til denne udtalelse. Det har helt eller delvis indarbejdet 51 af de 58 ændringer, Kommissionen har accepteret, i sin fælles holdning. Det har også tilsluttet sig 4 ændringer (43, 64, 91 og 110), som Kommissionen oprindelig havde meddelt, at den ikke kunne acceptere.

Den fælles holdning udgør en afvejning af forskellige hensyn og interesser og konkluderer følgende:

| — | Det generelle forbud mod urimelig handelspraksis bibeholdes (artikel 5), og bilag I indeholder listen over de former for handelspraksis, som under alle omstændigheder vil blive anset for at være urimelige. |
| --- | --- |

—

Det generelle forbud mod urimelig handelspraksis bibeholdes (artikel 5), og bilag I indeholder listen over de former for handelspraksis, som under alle omstændigheder vil blive anset for at være urimelige.

| — | Den foreslåede gennemsnitsforbruger-benchmark bibeholdes, men der indsættes udtrykkelige bestemmelser om beskyttelse af sårbare forbrugere (navnlig i artikel 5, stk. 3). |
| --- | --- |

—

Den foreslåede gennemsnitsforbruger-benchmark bibeholdes, men der indsættes udtrykkelige bestemmelser om beskyttelse af sårbare forbrugere (navnlig i artikel 5, stk. 3).

| — | Den bestemmelse om oprindelseslandsprincippet, som Kommissionen oprindelig havde foreslået, udgår. |
| --- | --- |

—

Den bestemmelse om oprindelseslandsprincippet, som Kommissionen oprindelig havde foreslået, udgår.

| — | Bestemmelsen om fri bevægelighed for tjenesteydelser og varer, hvorefter den frie bevægelighed ikke må begrænses af grunde, der kan henføres til de områder, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse, bibeholdes (artikel 4). |
| --- | --- |

—

Bestemmelsen om fri bevægelighed for tjenesteydelser og varer, hvorefter den frie bevægelighed ikke må begrænses af grunde, der kan henføres til de områder, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse, bibeholdes (artikel 4).

| — | Medlemsstaterne kan midlertidigt på det område, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse, anvende nationale bestemmelser, som er mere restriktive eller præskriptive end dette direktiv, og som implementerer direktiver med bestemmelser om minimumsharmonisering (artikel 3, stk. 5 og 6) |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterne kan midlertidigt på det område, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse, anvende nationale bestemmelser, som er mere restriktive eller præskriptive end dette direktiv, og som implementerer direktiver med bestemmelser om minimumsharmonisering (artikel 3, stk. 5 og 6)

| — | Direktivets anvendelsesområde er blevet præciseret, navnlig med hensyn til visse erhverv, produkter og aktiviteter (artikel 3, stk. 8, 9 og 10) |
| --- | --- |

—

Direktivets anvendelsesområde er blevet præciseret, navnlig med hensyn til visse erhverv, produkter og aktiviteter (artikel 3, stk. 8, 9 og 10)

| — | Der er indsat en revisionsklausul (artikel 18). |
| --- | --- |

—

Der er indsat en revisionsklausul (artikel 18).

Kommissionen har accepteret den fælles holdning, der er opnået enighed om i Rådet.

2.   Europa-Parlamentets ændringer

Europa-Parlamentet vedtog på plenarmødet den 20. april 2004 94 ændringer til forslaget.

Rådet

| a) | har indarbejdet følgende 7 ændringer uændret i den fælles holdning:
  Betragtningerne:

  Ændring 1 (betragtning 6 — formål/anvendelsesområde)

  Ændring 5 (betragtning 10 — formål/anvendelsesområde)

  Ændring 10 (betragtning 14 — adfærdskodekser)
  Artiklerne:

  Ændring 19 (artikel 2, litra h) — definition af »EU-kodeks«)

  Ændring 23 (artikel 2, litra l) — definition af »utilbørlig påvirkning«)
  Bilagene:

  Ændring 71 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 5))

  Ændring 91 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 7)). |
| --- | --- |

a)

har indarbejdet følgende 7 ændringer uændret i den fælles holdning:

Betragtningerne:

Ændring 1 (betragtning 6 — formål/anvendelsesområde)

Ændring 5 (betragtning 10 — formål/anvendelsesområde)

Ændring 10 (betragtning 14 — adfærdskodekser)

Artiklerne:

Ændring 19 (artikel 2, litra h) — definition af »EU-kodeks«)

Ændring 23 (artikel 2, litra l) — definition af »utilbørlig påvirkning«)

Bilagene:

Ændring 71 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 5))

Ændring 91 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 7)).

| b) | har indarbejdet følgende 48 ændringer delvis og/eller med redaktionelle eller andre ændringer i den fælles holdning:
  Betragtningerne:

  Ændring 112 (henvisning 1, der tilføjer traktatens artikel 153 i retsgrundlaget): Der er indsat en ny betragtning 1, hvori der henvises til artikel 153.

  Ændring 105 (betragtning 5 — formål/anvendelsesområde): Ændringen er indarbejdet i den nye affattelse af betragtning 6, der præciserer forholdet til nationale bestemmelser om områder, der falder uden for direktivets anvendelsesområde.

  Ændring 6 (betragtning 11 — »vellignende produkter« og »passing off«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af betragtning 14.

  Ændring 7 (betragtning 11a (ny) — status af bilag I om »Vildledende handelspraksis«): Den tilsigtede virkning er opnået med den nye affattelse af betragtning 17.

  Ændring 8 (betragtning 13 — sårbare forbrugere): Der er i den nye affattelse af betragtning 19, hvor begrebet »sårbar forbruger« præciseres, taget hensyn til den bekymring, der lå bag denne ændring.

  Ændring 106 (betragtning 13a (ny) — sårbare forbrugere): Der er i den nye affattelse af betragtning 19 taget hensyn til den bekymring, der lå bag denne ændring (jf. ligeledes ændring 8 ovenfor).

  Ændring 9 (betragtning 14 — adfærdskodekser): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af betragtning 20 med nogle redaktionelle ændringer af hensyn til gældende lovgivning.
  Artiklerne:

  Ændring 107 (artikel 2, litra b) — definition af »gennemsnitlig forbruger«): Der er i den nye affattelse af betragtning 18 taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

  Ændring 13 (artikel 2, litra ba) (nyt) — definition af »særlig gruppe af forbrugere«): Der er i den nye affattelse af artikel 5, stk. 3, taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen (jf. ligeledes ændring 8 ovenfor).

  Ændring 14 (artikel 2, litra c) — definition af »sælger eller leverandør«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af litra b) under hensyntagen til, at det foreliggende direktiv ikke indeholder bestemmelser om ansvar.

  Ændring 17 (artikel 2, litra g) — definition af »adfærdskodeks«): Der er i den nye affattelse af litra f) taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

  Ændring 104 (artikel 2, litra g) — definition af »adfærdskodeks«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af betragtning 20.

  Ændring 21 og 108 (artikel 2, litra j) — definition af »erhvervsmæssig diligenspligt«): Begreberne i disse ændringer er blevet indarbejdet i den nye affattelse af litra h).

  Ændring 24 (artikel 2, litra la) (nyt) — definition af »fast tilsagn«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artikel 6, stk. 2, litra b).

  Ændring 25 (artikel 3, stk. 1 — anvendelsesområde): Første del af ændringen er medtaget i dette stykke, mens anden del allerede er indeholdt i artikel 2, litra k).

  Ændring 27 (artikel 3, stk. 6a (nyt) — anvendelsesområde): Formålet med ændringen er tilgodeset i artikel 3, stk. 8, 9 og 10.

  Ændring 28 (artikel 4, stk. 2a (nyt) — anvendelsesområde): Der er i den nye affattelse af betragtning 9 taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

  Ændring 109 (artikel 4, stk. 2b og 2c (nye) — midlertidig undtagelse): Den tilsigtede virkning er opnået med artikel 3, stk. 5 og 6, med nogle redaktionelle ændringer.

  Ændring 29 (artikel 5, stk. 2, første led — redelig handlemåde): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artikel 2, litra h) (se også ændring 108).

  Ændring 110 (artikel 5, stk. 2, andet led — sårbare forbrugere): Der er i den nye affattelse af artikel 5, stk. 3, taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen (jf. ligeledes ændring 8 ovenfor).

  Ændring 33 (artikel 5, stk. 4 — bilag I's status): Formålet med ændringen er tilgodeset både i den nye affattelse af dette stykke og i betragtning 17.

  Ændring 34 (artikel 6, stk. 1, indledning — begrebet »vildledende handelspraksis«): Formålet med ændringen er tilgodeset i artikel 2, litra k).

  Ændring 37 (artikel 6, stk. 1, litra f) — begrebet »vildledende handelspraksis«): Der er ved at lade litraet udgå taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

  Ændring 39 (artikel 6, stk. 2, indledning — begrebet »vildledende handelspraksis«): Formålet med ændringen er tilgodeset i artikel 2, litra k).

  Ændring 40 (artikel 6, stk. 2, litra b), tredje led (nyt) — begrebet »vildledende handelspraksis«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artikel 6, stk. 2, litra b), andet led.

  Ændring 43, 44 og 45 (artikel 7, stk. 1 — begrebet »vildledende udeladelser«): Der er i den nye affattelse af artikel 7, stk. 1 og 3, taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

  Ændring 47 (artikel 7, stk. 2 — begrebet »vildledende udeladelser«): Anden del af ændringen er taget med i den nye affattelse af stk. 2, mens første del indgår i artikel 7, stk. 1 og 3.

  Ændring 111 og 59 (artikel 9, litra c) — udnyttelse af en konkret uheldig situation eller omstændighed): Den tilsigtede virkning er opnået med den nye affattelse af litraet.

  Ændring 103 (artikel 10 — håndhævelse af adfærdskodekser): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artiklen.

  Ændring 61 (artikel 10, stk. 1 (nyt) — indhold og udarbejdelse af adfærdskodekser): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af betragtning 20 (se også ændring 9).

  Ændring 64 og 65 (artikel 11, stk. 1, fjerde afsnit — en kodeksindehavers manglende ansvar): Der er i den nye affattelse af artikel 11, stk. 1, fjerde afsnit, andet led, taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringerne.

  Ændring 67 (artikel 14, nr. 5) — en kodeksindehavers manglende ansvar): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artikel 14, nr. 4), andet afsnit, litra b) (se ændring 64 og 65).

  Ændring 68 (artikel 17 — gennemførelse af det kommende direktiv): Den tilsigtede virkning er opnået med den nye affattelse af artiklen.

  Ændring 69 (artikel 17a (ny) — revision): Formålet med ændringen er tilgodeset i artikel 18 med redaktionelle ændringer.
  Bilagene:

  Ændring 99 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 3)): Den tilsigtede virkning er opnået med affattelsen af punkt 5).

  Ændring 73 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 9)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 12).

  Ændring 76 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 12)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 14) (nyt).

  Ændring 84 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 12h) (nyt)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 18) (nyt) med nogle redaktionelle ændringer for at præcisere anvendelsen.

  Ændring 85 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 2)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 22) (nyt) med nogle redaktionelle ændringer for at præcisere anvendelsen.

  Ændring 87 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 3), afsnit 1a (nyt)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 23) (nyt) med henblik på en mere præcis anvendelse.

  Ændring 88 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 4)): Formålet med ændringen er tilgodeset ved, at punktet udgår.

  Ændring 90 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 6)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 25) (nyt) med nogle redaktionelle ændringer for at præcisere anvendelsen.

  Ændring 92 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 7)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 26) (nyt) med nogle ændringer for at præcisere anvendelsen. |
| --- | --- |

b)

har indarbejdet følgende 48 ændringer delvis og/eller med redaktionelle eller andre ændringer i den fælles holdning:

Betragtningerne:

Ændring 112 (henvisning 1, der tilføjer traktatens artikel 153 i retsgrundlaget): Der er indsat en ny betragtning 1, hvori der henvises til artikel 153.

Ændring 105 (betragtning 5 — formål/anvendelsesområde): Ændringen er indarbejdet i den nye affattelse af betragtning 6, der præciserer forholdet til nationale bestemmelser om områder, der falder uden for direktivets anvendelsesområde.

Ændring 6 (betragtning 11 — »vellignende produkter« og »passing off«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af betragtning 14.

Ændring 7 (betragtning 11a (ny) — status af bilag I om »Vildledende handelspraksis«): Den tilsigtede virkning er opnået med den nye affattelse af betragtning 17.

Ændring 8 (betragtning 13 — sårbare forbrugere): Der er i den nye affattelse af betragtning 19, hvor begrebet »sårbar forbruger« præciseres, taget hensyn til den bekymring, der lå bag denne ændring.

Ændring 106 (betragtning 13a (ny) — sårbare forbrugere): Der er i den nye affattelse af betragtning 19 taget hensyn til den bekymring, der lå bag denne ændring (jf. ligeledes ændring 8 ovenfor).

Ændring 9 (betragtning 14 — adfærdskodekser): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af betragtning 20 med nogle redaktionelle ændringer af hensyn til gældende lovgivning.

Artiklerne:

Ændring 107 (artikel 2, litra b) — definition af »gennemsnitlig forbruger«): Der er i den nye affattelse af betragtning 18 taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

Ændring 13 (artikel 2, litra ba) (nyt) — definition af »særlig gruppe af forbrugere«): Der er i den nye affattelse af artikel 5, stk. 3, taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen (jf. ligeledes ændring 8 ovenfor).

Ændring 14 (artikel 2, litra c) — definition af »sælger eller leverandør«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af litra b) under hensyntagen til, at det foreliggende direktiv ikke indeholder bestemmelser om ansvar.

Ændring 17 (artikel 2, litra g) — definition af »adfærdskodeks«): Der er i den nye affattelse af litra f) taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

Ændring 104 (artikel 2, litra g) — definition af »adfærdskodeks«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af betragtning 20.

Ændring 21 og 108 (artikel 2, litra j) — definition af »erhvervsmæssig diligenspligt«): Begreberne i disse ændringer er blevet indarbejdet i den nye affattelse af litra h).

Ændring 24 (artikel 2, litra la) (nyt) — definition af »fast tilsagn«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artikel 6, stk. 2, litra b).

Ændring 25 (artikel 3, stk. 1 — anvendelsesområde): Første del af ændringen er medtaget i dette stykke, mens anden del allerede er indeholdt i artikel 2, litra k).

Ændring 27 (artikel 3, stk. 6a (nyt) — anvendelsesområde): Formålet med ændringen er tilgodeset i artikel 3, stk. 8, 9 og 10.

Ændring 28 (artikel 4, stk. 2a (nyt) — anvendelsesområde): Der er i den nye affattelse af betragtning 9 taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

Ændring 109 (artikel 4, stk. 2b og 2c (nye) — midlertidig undtagelse): Den tilsigtede virkning er opnået med artikel 3, stk. 5 og 6, med nogle redaktionelle ændringer.

Ændring 29 (artikel 5, stk. 2, første led — redelig handlemåde): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artikel 2, litra h) (se også ændring 108).

Ændring 110 (artikel 5, stk. 2, andet led — sårbare forbrugere): Der er i den nye affattelse af artikel 5, stk. 3, taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen (jf. ligeledes ændring 8 ovenfor).

Ændring 33 (artikel 5, stk. 4 — bilag I's status): Formålet med ændringen er tilgodeset både i den nye affattelse af dette stykke og i betragtning 17.

Ændring 34 (artikel 6, stk. 1, indledning — begrebet »vildledende handelspraksis«): Formålet med ændringen er tilgodeset i artikel 2, litra k).

Ændring 37 (artikel 6, stk. 1, litra f) — begrebet »vildledende handelspraksis«): Der er ved at lade litraet udgå taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

Ændring 39 (artikel 6, stk. 2, indledning — begrebet »vildledende handelspraksis«): Formålet med ændringen er tilgodeset i artikel 2, litra k).

Ændring 40 (artikel 6, stk. 2, litra b), tredje led (nyt) — begrebet »vildledende handelspraksis«): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artikel 6, stk. 2, litra b), andet led.

Ændring 43, 44 og 45 (artikel 7, stk. 1 — begrebet »vildledende udeladelser«): Der er i den nye affattelse af artikel 7, stk. 1 og 3, taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringen.

Ændring 47 (artikel 7, stk. 2 — begrebet »vildledende udeladelser«): Anden del af ændringen er taget med i den nye affattelse af stk. 2, mens første del indgår i artikel 7, stk. 1 og 3.

Ændring 111 og 59 (artikel 9, litra c) — udnyttelse af en konkret uheldig situation eller omstændighed): Den tilsigtede virkning er opnået med den nye affattelse af litraet.

Ændring 103 (artikel 10 — håndhævelse af adfærdskodekser): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artiklen.

Ændring 61 (artikel 10, stk. 1 (nyt) — indhold og udarbejdelse af adfærdskodekser): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af betragtning 20 (se også ændring 9).

Ændring 64 og 65 (artikel 11, stk. 1, fjerde afsnit — en kodeksindehavers manglende ansvar): Der er i den nye affattelse af artikel 11, stk. 1, fjerde afsnit, andet led, taget hensyn til den bekymring, der lå bag ændringerne.

Ændring 67 (artikel 14, nr. 5) — en kodeksindehavers manglende ansvar): Formålet med ændringen er tilgodeset i den nye affattelse af artikel 14, nr. 4), andet afsnit, litra b) (se ændring 64 og 65).

Ændring 68 (artikel 17 — gennemførelse af det kommende direktiv): Den tilsigtede virkning er opnået med den nye affattelse af artiklen.

Ændring 69 (artikel 17a (ny) — revision): Formålet med ændringen er tilgodeset i artikel 18 med redaktionelle ændringer.

Bilagene:

Ændring 99 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 3)): Den tilsigtede virkning er opnået med affattelsen af punkt 5).

Ændring 73 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 9)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 12).

Ændring 76 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 12)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 14) (nyt).

Ændring 84 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 12h) (nyt)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 18) (nyt) med nogle redaktionelle ændringer for at præcisere anvendelsen.

Ændring 85 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 2)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 22) (nyt) med nogle redaktionelle ændringer for at præcisere anvendelsen.

Ændring 87 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 3), afsnit 1a (nyt)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 23) (nyt) med henblik på en mere præcis anvendelse.

Ændring 88 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 4)): Formålet med ændringen er tilgodeset ved, at punktet udgår.

Ændring 90 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 6)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 25) (nyt) med nogle redaktionelle ændringer for at præcisere anvendelsen.

Ændring 92 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 7)): Formålet med ændringen er tilgodeset i affattelsen af punkt 26) (nyt) med nogle ændringer for at præcisere anvendelsen.

| c) | har undladt at tage 39 ændringer (2, 3, 4, 15, 18, 20, 22, 26, 32, 36, 46, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 60, 62, 63, 66, 70, 97, 72, 74, 75, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 86, 89 og 94) med i den fælles holdning.
  Med hensyn til ændring 3, 15, 18, 20, 22, 26, 32, 36, 46, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 63, 66, 70, 97, 74, 75, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 86 og 94 har Rådet fulgt Kommissionens holdning.
  Med hensyn til ændring 2, 4, 60, 62, 72, 80 og 89 er følgende accepteret helt eller delvis af Kommissionen, men indgår ikke i den fælles holdning:
  Betragtningerne:

  Ændring 2 (betragtning 8 — det kommende direktivs formål/anvendelsesområde): Ændringens affattelse ville få negativ betydning for sikkerheden omkring direktivets harmoniserende virkning, hvorimod den nye affattelse af betragtning 11 gør det klart, at tekstens anvendelsesområde er begrænset.

  Ændring 4 (betragtning 10 — formål/anvendelsesområde): Ændringens affattelse ville få negativ betydning for sikkerheden for, at medlemsstaterne inden for det område, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse, ikke vil kunne bibeholde generelle forbud, der ikke er i overensstemmelse med direktivet.
  Artiklerne:

  Ændring 60 (artikel 9, litra e) — god tro): Spørgsmålet om bevisbyrde bør ikke medtages i tekstens anvendelsesområde som angivet i betragtning 21, og ændringen kan ikke accepteres.

  Ændring 62 (artikel 10, stk. 1a (nyt) — fakultative procedurer): Direktivet indeholder ingen bestemmelser om, hvilke typer procedurer der kan anvendes i henhold til artikel 10, så de muligheder, der nævnes i ændringen, foreligger allerede.
  Bilagene:

  Ændring 72 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 8)): Ændringen kan ikke accepteres, da den ikke definerer nogen praksis, der under alle omstændigheder er urimelig, hvilket er kriteriet for medtagelse i bilaget.

  Ændring 80 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 12d) (nyt): Den praksis, der beskrives i ændringen, er reelt vanskelig at skelne fra en lovlig praksis.

  Ændring 89 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 5)): Det er uklart, hvad der er hensigten med ændringen, men affattelsen vil blandt andet kunne omfatte ikke-forbrugere (som falder uden for direktivets anvendelsesområde). |
| --- | --- |

c)

har undladt at tage 39 ændringer (2, 3, 4, 15, 18, 20, 22, 26, 32, 36, 46, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 60, 62, 63, 66, 70, 97, 72, 74, 75, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 86, 89 og 94) med i den fælles holdning.

Med hensyn til ændring 3, 15, 18, 20, 22, 26, 32, 36, 46, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 63, 66, 70, 97, 74, 75, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 86 og 94 har Rådet fulgt Kommissionens holdning.

Med hensyn til ændring 2, 4, 60, 62, 72, 80 og 89 er følgende accepteret helt eller delvis af Kommissionen, men indgår ikke i den fælles holdning:

Betragtningerne:

Ændring 2 (betragtning 8 — det kommende direktivs formål/anvendelsesområde): Ændringens affattelse ville få negativ betydning for sikkerheden omkring direktivets harmoniserende virkning, hvorimod den nye affattelse af betragtning 11 gør det klart, at tekstens anvendelsesområde er begrænset.

Ændring 4 (betragtning 10 — formål/anvendelsesområde): Ændringens affattelse ville få negativ betydning for sikkerheden for, at medlemsstaterne inden for det område, hvor der med dette direktiv sker en tilnærmelse, ikke vil kunne bibeholde generelle forbud, der ikke er i overensstemmelse med direktivet.

Artiklerne:

Ændring 60 (artikel 9, litra e) — god tro): Spørgsmålet om bevisbyrde bør ikke medtages i tekstens anvendelsesområde som angivet i betragtning 21, og ændringen kan ikke accepteres.

Ændring 62 (artikel 10, stk. 1a (nyt) — fakultative procedurer): Direktivet indeholder ingen bestemmelser om, hvilke typer procedurer der kan anvendes i henhold til artikel 10, så de muligheder, der nævnes i ændringen, foreligger allerede.

Bilagene:

Ændring 72 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 8)): Ændringen kan ikke accepteres, da den ikke definerer nogen praksis, der under alle omstændigheder er urimelig, hvilket er kriteriet for medtagelse i bilaget.

Ændring 80 (bilag I, »Vildledende handelspraksis«, punkt 12d) (nyt): Den praksis, der beskrives i ændringen, er reelt vanskelig at skelne fra en lovlig praksis.

Ændring 89 (bilag I, »Aggressiv handelspraksis«, punkt 5)): Det er uklart, hvad der er hensigten med ændringen, men affattelsen vil blandt andet kunne omfatte ikke-forbrugere (som falder uden for direktivets anvendelsesområde).

3.   Andre nye elementer, som Rådet har indført

I øvrigt indeholder den fælles holdning følgende nye elementer:

| — | Der er foretaget en justering af flere definitioner (definitionen i artikel 2 af »købsopfordring« og »utilbørlig påvirkning« er blevet ændret, der er indsat en ny definition af »transaktionsbeslutning«, og definitionerne af »gennemsnitlig forbruger« og »EU-kodeks« er udgået). |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en justering af flere definitioner (definitionen i artikel 2 af »købsopfordring« og »utilbørlig påvirkning« er blevet ændret, der er indsat en ny definition af »transaktionsbeslutning«, og definitionerne af »gennemsnitlig forbruger« og »EU-kodeks« er udgået).

| — | Der er foretaget en justering af kriterierne for vildledende handlinger (artikel 6). |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en justering af kriterierne for vildledende handlinger (artikel 6).

| — | Der er foretaget en præcisering af bilagenes status og indhold (flere punkter i bilagene er ændret, der er indsat en ny betragtning 15 og 17 om bilagenes status, og artikel 5, stk. 5, om bilag I er ændret tilsvarende). |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en præcisering af bilagenes status og indhold (flere punkter i bilagene er ændret, der er indsat en ny betragtning 15 og 17 om bilagenes status, og artikel 5, stk. 5, om bilag I er ændret tilsvarende).

IV.   KONKLUSION

Rådet finder, at den fælles holdning med ændringerne i afsnit III.2, litra a)-b), tager passende hensyn til Europa-Parlamentets førstebehandlingsudtalelse.

Den udgør en velafvejet løsning, der sikrer både forbrugerbeskyttelse og et velfungerende indre marked, idet den nye fælles ramme vil forenkle den lovgivningsmæssige baggrund for erhvervsdrivende og forbrugere og samtidig sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.

---

(1)  EUT C 104 E af 30.4.2004.

(2)  EUT C 108 af 30.4.2004, s. 81.

---

| 15.2.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 38/21 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 38/21

---

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 7/2005

fastlagt af Rådet den 15. november 2004

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. /2005 af ... om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71

(2005/C 38 E/02)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 308,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Der bør foretages visse ændringer i forordning (EØF) nr. 1408/71 (3) og (EØF) nr. 574/72 (4) for at tage hensyn til EF-Domstolens seneste retspraksis, for at lette anvendelsen af forordningerne og for at afspejle de ændringer i socialsikringslovgivningen, der er foretaget i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(1)

Der bør foretages visse ændringer i forordning (EØF) nr. 1408/71 (3) og (EØF) nr. 574/72 (4) for at tage hensyn til EF-Domstolens seneste retspraksis, for at lette anvendelsen af forordningerne og for at afspejle de ændringer i socialsikringslovgivningen, der er foretaget i medlemsstaterne.

| (2) | For at tage hensyn til den seneste retspraksis bør man drage konsekvenser af dommene i sagen Johann Franz Duchon mod Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten (5) og i sagen Office national de l'emploi mod Calogero Spataro (6). |
| --- | --- |

(2)

For at tage hensyn til den seneste retspraksis bør man drage konsekvenser af dommene i sagen Johann Franz Duchon mod Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten (5) og i sagen Office national de l'emploi mod Calogero Spataro (6).

| (3) | Dommene i sag Friedrich Jauch mod Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter og sag Ghislain Leclere og Alina Deaconescu mod Caisse nationale des prestations familiales (7) om begrebet særlige ikke-bidragspligtige ydelser gør det af retssikkerhedsårsager påkrævet at præcisere de to kumulative kriterier, der skal være opfyldt, for at sådanne ydelser kan opføres i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71. På dette grundlag bør bilaget revideres under hensyntagen til de ændringer, der er foretaget i medlemsstaternes lovgivning for så vidt angår denne type ydelser, som er genstand for en særlig koordinering på grund af deres blandede karakter. Endvidere er det vigtigt at præcisere, hvilke overgangsbestemmelser der gælder for den ydelse, som er genstand for Jauch-dommen, for at beskytte modtagernes rettigheder. |
| --- | --- |

(3)

Dommene i sag Friedrich Jauch mod Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter og sag Ghislain Leclere og Alina Deaconescu mod Caisse nationale des prestations familiales (7) om begrebet særlige ikke-bidragspligtige ydelser gør det af retssikkerhedsårsager påkrævet at præcisere de to kumulative kriterier, der skal være opfyldt, for at sådanne ydelser kan opføres i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71. På dette grundlag bør bilaget revideres under hensyntagen til de ændringer, der er foretaget i medlemsstaternes lovgivning for så vidt angår denne type ydelser, som er genstand for en særlig koordinering på grund af deres blandede karakter. Endvidere er det vigtigt at præcisere, hvilke overgangsbestemmelser der gælder for den ydelse, som er genstand for Jauch-dommen, for at beskytte modtagernes rettigheder.

| (4) | På grundlag af retspraksis vedrørende forholdet mellem forordning (EØF) nr. 1408/71 og bestemmelserne i de bilaterale overenskomster om social sikring er det nødvendigt at revidere bilag III i den pågældende forordning. Opførelse i bilag III, del A, er kun berettiget i to tilfælde, nemlig hvis ydelserne er mere fordelagtige for vandrende arbejdstagere (8), eller hvis de vedrører særlige og usædvanlige situationer, oftest forbundet med historiske omstændigheder. Endvidere er der ingen grund til at tillade opførelse i del B, undtagen hvis situationer, der objektivt set er helt usædvanlige, begrunder en fravigelse fra artikel 3, stk. 1, i den nævnte forordning og af artikel 12, 39 og 42 i traktaten (9). |
| --- | --- |

(4)

På grundlag af retspraksis vedrørende forholdet mellem forordning (EØF) nr. 1408/71 og bestemmelserne i de bilaterale overenskomster om social sikring er det nødvendigt at revidere bilag III i den pågældende forordning. Opførelse i bilag III, del A, er kun berettiget i to tilfælde, nemlig hvis ydelserne er mere fordelagtige for vandrende arbejdstagere (8), eller hvis de vedrører særlige og usædvanlige situationer, oftest forbundet med historiske omstændigheder. Endvidere er der ingen grund til at tillade opførelse i del B, undtagen hvis situationer, der objektivt set er helt usædvanlige, begrunder en fravigelse fra artikel 3, stk. 1, i den nævnte forordning og af artikel 12, 39 og 42 i traktaten (9).

| (5) | For at lette anvendelsen af forordning (EØF) nr. 1408/71 bør der opstilles visse bestemmelser dels vedrørende tjenestemænd og dermed ligestillede personer dels vedrørende arbejdstagere, der hører til det kørende, sejlende eller flyvende personel i virksomheder, som foretager international befordring af passagerer eller gods ad jernbane, landevej, luftvejen eller indre vandveje, og det bør ligeledes præciseres, hvilke metoder der skal anvendes ved fastlæggelsen af det gennemsnitsbeløb, som skal tages i betragtning i forbindelse med artikel 23 i nævnte forordning. |
| --- | --- |

(5)

For at lette anvendelsen af forordning (EØF) nr. 1408/71 bør der opstilles visse bestemmelser dels vedrørende tjenestemænd og dermed ligestillede personer dels vedrørende arbejdstagere, der hører til det kørende, sejlende eller flyvende personel i virksomheder, som foretager international befordring af passagerer eller gods ad jernbane, landevej, luftvejen eller indre vandveje, og det bør ligeledes præciseres, hvilke metoder der skal anvendes ved fastlæggelsen af det gennemsnitsbeløb, som skal tages i betragtning i forbindelse med artikel 23 i nævnte forordning.

| (6) | Revisionen af bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 vil medføre, at nogle af de eksisterende ydelser udgår, og at der tilføjes visse nye ydelser under hensyntagen til ændringer i visse medlemsstaters nationale lovgivning. I sidstnævnte tilfælde må disse medlemsstater overveje, om der er behov for overgangsordninger eller bilaterale løsninger for at tage hensyn til situationer, hvor personers velerhvervede rettigheder berøres af sådanne ændringer — |
| --- | --- |

(6)

Revisionen af bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 vil medføre, at nogle af de eksisterende ydelser udgår, og at der tilføjes visse nye ydelser under hensyntagen til ændringer i visse medlemsstaters nationale lovgivning. I sidstnævnte tilfælde må disse medlemsstater overveje, om der er behov for overgangsordninger eller bilaterale løsninger for at tage hensyn til situationer, hvor personers velerhvervede rettigheder berøres af sådanne ændringer —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EØF) nr. 1408/71 ændres således:

| 1) | I artikel 3 foretages følgende ændringer:






  a) | I stk. 1 udgår ordene »er bosat på en medlemsstats område, og som«. |
| --- | --- | --- |

1)

I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a)

I stk. 1 udgår ordene »er bosat på en medlemsstats område, og som«.

| b) | I stk. 3 udgår ordene »samt de overenskomster, der afsluttes i medfør af artikel 8, stk. 1,«. |
| --- | --- |

b)

I stk. 3 udgår ordene »samt de overenskomster, der afsluttes i medfør af artikel 8, stk. 1,«.

| 2) | Artikel 4, stk. 2a, affattes således:
  »2a.   Denne artikel finder anvendelse på særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der tilkendes i henhold til lovgivning, som på grund af personkreds, mål og/eller betingelser for ret til ydelser har træk både fra lovgivning om social sikring, som omhandlet i stk. 1, og fra social bistand.
  Ved »særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser« forstås ydelser:






  a) | der har til formål:






  i) | enten at supplere, erstatte eller yde et tillæg til dækning af de risici, der er omfattet af de i stk. 1 omhandlede sociale sikringsområder, og garantere de pågældende personer et eksistensminimum under hensyn til de økonomiske og sociale forhold i den pågældende medlemsstat eller |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Artikel 4, stk. 2a, affattes således:

»2a.   Denne artikel finder anvendelse på særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der tilkendes i henhold til lovgivning, som på grund af personkreds, mål og/eller betingelser for ret til ydelser har træk både fra lovgivning om social sikring, som omhandlet i stk. 1, og fra social bistand.

Ved »særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser« forstås ydelser:

a)

der har til formål:

i)

enten at supplere, erstatte eller yde et tillæg til dækning af de risici, der er omfattet af de i stk. 1 omhandlede sociale sikringsområder, og garantere de pågældende personer et eksistensminimum under hensyn til de økonomiske og sociale forhold i den pågældende medlemsstat eller

| ii) | udelukkende at sikre en særlig beskyttelse af handicappede i snæver tilknytning til disse personers sociale miljø i den pågældende medlemsstat og |
| --- | --- |

ii)

udelukkende at sikre en særlig beskyttelse af handicappede i snæver tilknytning til disse personers sociale miljø i den pågældende medlemsstat og

| b) | hvis finansiering udelukkende stammer fra obligatorisk beskatning til dækning af generelle offentlige udgifter, og hvor betingelserne for tilkendelse og beregning af ydelserne ikke afhænger af et bidrag fra ydelsesmodtagerens side. Dog skal ydelser, der tilkendes som supplement til en bidragspligtig ydelse, ikke betragtes som bidragspligtige ydelser alene af den grund og |
| --- | --- |

b)

hvis finansiering udelukkende stammer fra obligatorisk beskatning til dækning af generelle offentlige udgifter, og hvor betingelserne for tilkendelse og beregning af ydelserne ikke afhænger af et bidrag fra ydelsesmodtagerens side. Dog skal ydelser, der tilkendes som supplement til en bidragspligtig ydelse, ikke betragtes som bidragspligtige ydelser alene af den grund og

| c) | som er opført i bilag IIa.«. |
| --- | --- |

c)

som er opført i bilag IIa.«.

| 3) | Artikel 7, stk. 2, litra c), affattes således:






  »c) | visse bestemmelser i overenskomster om social sikring, som medlemsstaterne har indgået inden datoen for denne forordnings anvendelse, såfremt de er gunstigere for modtagerne eller er en følge af specifikke historiske omstændigheder og har en tidsbegrænset virkning, hvis disse bestemmelser er opført i bilag III.«. |
| --- | --- | --- |

3)

Artikel 7, stk. 2, litra c), affattes således:

»c)

visse bestemmelser i overenskomster om social sikring, som medlemsstaterne har indgået inden datoen for denne forordnings anvendelse, såfremt de er gunstigere for modtagerne eller er en følge af specifikke historiske omstændigheder og har en tidsbegrænset virkning, hvis disse bestemmelser er opført i bilag III.«.

| 4) | Artikel 9a affattes således:
  »Artikel 9a
  Forlængelse af referenceperioden
  Hvis retten til ydelser efter en medlemsstats lovgivning er betinget af, at der i løbet af en nærmere fastsat periode forud for forsikringsbegivenhedens indtræden (referenceperioden) er tilbagelagt en minimumsforsikringsperiode, og hvis perioder, i løbet af hvilke der er udredet ydelser efter denne medlemsstats lovgivning, eller perioder med børnepasning på denne medlemsstats område forlænger denne referenceperiode, forlænges den nævnte referenceperiode ligeledes med perioder, i løbet af hvilke der er udredet invalide- eller alderspension eller ydelser ved sygdom, arbejdsløshed, arbejdsulykke eller erhvervssygdomme i henhold til en anden medlemsstats lovgivning samt perioder med børnepasning på en anden medlemsstats område.«. |
| --- | --- |

4)

Artikel 9a affattes således:

»Artikel 9a

Forlængelse af referenceperioden

Hvis retten til ydelser efter en medlemsstats lovgivning er betinget af, at der i løbet af en nærmere fastsat periode forud for forsikringsbegivenhedens indtræden (referenceperioden) er tilbagelagt en minimumsforsikringsperiode, og hvis perioder, i løbet af hvilke der er udredet ydelser efter denne medlemsstats lovgivning, eller perioder med børnepasning på denne medlemsstats område forlænger denne referenceperiode, forlænges den nævnte referenceperiode ligeledes med perioder, i løbet af hvilke der er udredet invalide- eller alderspension eller ydelser ved sygdom, arbejdsløshed, arbejdsulykke eller erhvervssygdomme i henhold til en anden medlemsstats lovgivning samt perioder med børnepasning på en anden medlemsstats område.«.

| 5) | Artikel 10a, stk. 1, affattes således:
  »1.   Bestemmelserne i artikel 10 og afsnit III finder ikke anvendelse på de særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der er nævnt i artikel 4, stk. 2a. De personer, som er omfattet af denne forordning, kan kun modtage disse ydelser i den medlemsstat, på hvis område de er bosat, og i henhold til dennes stats lovgivning, og kun for så vidt disse ydelser er opført i bilag IIa. Ydelserne udredes af institutionen på bopælsstedet og på dennes bekostning.«. |
| --- | --- |

5)

Artikel 10a, stk. 1, affattes således:

»1.   Bestemmelserne i artikel 10 og afsnit III finder ikke anvendelse på de særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der er nævnt i artikel 4, stk. 2a. De personer, som er omfattet af denne forordning, kan kun modtage disse ydelser i den medlemsstat, på hvis område de er bosat, og i henhold til dennes stats lovgivning, og kun for så vidt disse ydelser er opført i bilag IIa. Ydelserne udredes af institutionen på bopælsstedet og på dennes bekostning.«.

| 6) | I artikel 23 indsættes følgende stykke:
  »2a.   Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder ligeledes anvendelse i de tilfælde, hvor der i den lovgivning, der anvendes af den kompetente institution, er fastsat en bestemt referenceperiode, og hvor denne periode i givet fald helt eller delvist svarer til de perioder, som den pågældende har tilbagelagt efter lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater.« |
| --- | --- |

6)

I artikel 23 indsættes følgende stykke:

»2a.   Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder ligeledes anvendelse i de tilfælde, hvor der i den lovgivning, der anvendes af den kompetente institution, er fastsat en bestemt referenceperiode, og hvor denne periode i givet fald helt eller delvist svarer til de perioder, som den pågældende har tilbagelagt efter lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater.«

| 7) | Artikel 35, stk. 2, udgår. |
| --- | --- |

7)

Artikel 35, stk. 2, udgår.

| 8) | Artikel 69, stk. 4, udgår. |
| --- | --- |

8)

Artikel 69, stk. 4, udgår.

| 9) | Der indsættes følgende artikler:
  »Artikel 95f
  Overgangsbestemmelser vedrørende bilag II, del I, afsnit »D. TYSKLAND« og »R. ØSTRIG«
  1.   Bilag II, del I, afsnit »D. TYSKLAND« og »R. ØSTRIG«, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2005 af ... om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (10), giver ikke ret til ydelser for det tidsrum, der ligger forud for 1. januar 2005.
  2.   De forsikringsperioder samt i givet fald de beskæftigelsesperioder, perioder med selvstændig virksomhed eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning forud for den 1. januar 2005, skal medregnes ved afgørelsen af ret til ydelser efter denne forordning.
  3.   Med forbehold af stk. 1 kan rettigheder erhverves i medfør af denne forordning, også selv om de vedrører en begivenhed, der er indtrådt før den 1. januar 2005.
  4.   Enhver ydelse, som på grund af den pågældendes nationalitet eller bopæl ikke er blevet fastsat eller har været stillet i bero, skal efter ansøgning fra den pågældende fastsættes eller udbetales på ny fra den 1. januar 2005, på betingelse af at tidligere anerkendte rettigheder ikke har givet anledning til udbetaling af en kapitalydelse.
  5.   Rettigheder, der tilkommer personer, som har fået tilkendt pension eller rente før den 1. januar 2005, kan efter de pågældendes anmodning tages op til revision under hensyntagen til bestemmelserne i denne forordning. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på de øvrige ydelser, der er omhandlet i artikel 78.
  6.   Indgives den ansøgning, der er omhandlet i stk. 4 eller 5, inden udløbet af to år efter den 1. januar 2005, erhverves rettighederne i medfør af denne forordning med virkning fra denne dato, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller forældelse af rettigheder kan gøres gældende over for den pågældende.
  7.   Indgives den ansøgning, der er omhandlet i stk. 4 eller 5, efter udløbet af to år efter 1. januar 2005, erhverves de rettigheder, som ikke er bortfaldet eller forældet, fra datoen for indgivelsen af ansøgningen, med forbehold af eventuelle gunstigere bestemmelser i en medlemsstats lovgivning.
  Artikel 95g
  Overgangsbestemmelser vedrørende udeladelse af den østrigske plejeydelse (Pflegegeld) fra bilag IIa
  For så vidt angår anmodninger om plejeydelse i henhold til den østrigske forbundslov om plejeydelse (Bundespflegegeldgesetz) indgivet senest den 8. marts 2001 på grundlag af artikel 10a, stk. 3, i denne forordning, finder denne bestemmelse fortsat anvendelse, så længe modtageren af plejeydelsen fortsat er bosat i Østrig efter den 8. marts 2001. |
| --- | --- |

9)

Der indsættes følgende artikler:

»Artikel 95f

Overgangsbestemmelser vedrørende bilag II, del I, afsnit »D. TYSKLAND« og »R. ØSTRIG«

1.   Bilag II, del I, afsnit »D. TYSKLAND« og »R. ØSTRIG«, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2005 af ... om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (10), giver ikke ret til ydelser for det tidsrum, der ligger forud for 1. januar 2005.

2.   De forsikringsperioder samt i givet fald de beskæftigelsesperioder, perioder med selvstændig virksomhed eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning forud for den 1. januar 2005, skal medregnes ved afgørelsen af ret til ydelser efter denne forordning.

3.   Med forbehold af stk. 1 kan rettigheder erhverves i medfør af denne forordning, også selv om de vedrører en begivenhed, der er indtrådt før den 1. januar 2005.

4.   Enhver ydelse, som på grund af den pågældendes nationalitet eller bopæl ikke er blevet fastsat eller har været stillet i bero, skal efter ansøgning fra den pågældende fastsættes eller udbetales på ny fra den 1. januar 2005, på betingelse af at tidligere anerkendte rettigheder ikke har givet anledning til udbetaling af en kapitalydelse.

5.   Rettigheder, der tilkommer personer, som har fået tilkendt pension eller rente før den 1. januar 2005, kan efter de pågældendes anmodning tages op til revision under hensyntagen til bestemmelserne i denne forordning. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på de øvrige ydelser, der er omhandlet i artikel 78.

6.   Indgives den ansøgning, der er omhandlet i stk. 4 eller 5, inden udløbet af to år efter den 1. januar 2005, erhverves rettighederne i medfør af denne forordning med virkning fra denne dato, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller forældelse af rettigheder kan gøres gældende over for den pågældende.

7.   Indgives den ansøgning, der er omhandlet i stk. 4 eller 5, efter udløbet af to år efter 1. januar 2005, erhverves de rettigheder, som ikke er bortfaldet eller forældet, fra datoen for indgivelsen af ansøgningen, med forbehold af eventuelle gunstigere bestemmelser i en medlemsstats lovgivning.

Artikel 95g

Overgangsbestemmelser vedrørende udeladelse af den østrigske plejeydelse (Pflegegeld) fra bilag IIa

For så vidt angår anmodninger om plejeydelse i henhold til den østrigske forbundslov om plejeydelse (Bundespflegegeldgesetz) indgivet senest den 8. marts 2001 på grundlag af artikel 10a, stk. 3, i denne forordning, finder denne bestemmelse fortsat anvendelse, så længe modtageren af plejeydelsen fortsat er bosat i Østrig efter den 8. marts 2001.

| 10) | Bilag II, IIa, III, IV og VI ændres i henhold til bilag I i denne forordning. |
| --- | --- |

10)

Bilag II, IIa, III, IV og VI ændres i henhold til bilag I i denne forordning.

Artikel 2

Forordning (EØF) nr. 574/72 ændres således:

| 1) | Artikel 4, stk. 11, udgår. |
| --- | --- |

1)

Artikel 4, stk. 11, udgår.

| 2) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 10c
  Formaliteter i forbindelse med anvendelse af artikel 13, stk. 2, litra d), i forordningen for så vidt angår tjenestemænd og dermed ligestillede personer
  Med hensyn til anvendelse af artikel 13, stk. 2, litra d), udsteder den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvis lovgivning finder anvendelse, en attest, hvori det bekræftes, at tjenestemanden eller dermed ligestillede personer er omfattet af denne lovgivning.«. |
| --- | --- |

2)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 10c

Formaliteter i forbindelse med anvendelse af artikel 13, stk. 2, litra d), i forordningen for så vidt angår tjenestemænd og dermed ligestillede personer

Med hensyn til anvendelse af artikel 13, stk. 2, litra d), udsteder den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvis lovgivning finder anvendelse, en attest, hvori det bekræftes, at tjenestemanden eller dermed ligestillede personer er omfattet af denne lovgivning.«.

| 3) | Artikel 12a ændres således:






  a) | Titlen affattes således: |
| --- | --- | --- |

3)

Artikel 12a ændres således:

a)

Titlen affattes således:

| b) | Den indledende sætning affattes således:
  »Ved anvendelsen af forordningens artikel 14, stk. 2 og 3, artikel 14a, stk. 2, 3 og 4, og artikel 14c gælder følgende regler:« |
| --- | --- |

b)

Den indledende sætning affattes således:

»Ved anvendelsen af forordningens artikel 14, stk. 2 og 3, artikel 14a, stk. 2, 3 og 4, og artikel 14c gælder følgende regler:«

| c) | Følgende stykke indsættes:
  »1a.   Hvis en person, der hører til det kørende, sejlende eller flyvende personel i en virksomhed, som foretager international befordring, jf. forordningens artikel 14, stk. 2, litra a), er omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område virksomhedens hjemsted eller den filial eller faste repræsentation, hvor vedkommende er beskæftiget, befinder sig, eller hvor vedkommende er bosat og overvejende beskæftiget, udsteder den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den berørte stat, en attest til denne person, hvori det bekræftes, at vedkommende er omfattet af denne lovgivning.« |
| --- | --- |

c)

Følgende stykke indsættes:

»1a.   Hvis en person, der hører til det kørende, sejlende eller flyvende personel i en virksomhed, som foretager international befordring, jf. forordningens artikel 14, stk. 2, litra a), er omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område virksomhedens hjemsted eller den filial eller faste repræsentation, hvor vedkommende er beskæftiget, befinder sig, eller hvor vedkommende er bosat og overvejende beskæftiget, udsteder den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den berørte stat, en attest til denne person, hvori det bekræftes, at vedkommende er omfattet af denne lovgivning.«

| 4) | Artikel 32a udgår. |
| --- | --- |

4)

Artikel 32a udgår.

| 5) | Bilagene ændres i overensstemmelse med bilag II til denne forordning. |
| --- | --- |

5)

Bilagene ændres i overensstemmelse med bilag II til denne forordning.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 1, nr. 9), vedrørende artikel 95f i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, bilag I, nr. 1, litra a) og b), og bilag II, nr. 2 og 4, finder anvendelse fra den 1. januar 2005.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den ....

På Europa-Parlamentets vegne

....

Formand

På Rådets vegne

...

Formand

---

(1)  EFT C 80 af 30.3.2004, s. 118.

1

(2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 11.3.2004 (EUT C 102 E af 28.4.2004, s. 804), Rådets fælles holdning af 15.11.2004 og Europa-Parlamentets holdning af ...... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

2

(3)  EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2. Opdateret ved forordning (EF) nr. 118/97 (EFT L 28 af 30.1.1997, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 631/2004 (EUT L 100 af 6.4.2004, s. 1) og ophævet, med virkning fra ikrafttrædelsen af gennemførelsesforordningen, ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1).

3

(4)  EFT L 74 af 27.3.1972, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 631/2004 (EUT L 100 af 6.4.2004, s. 1).

4

(5)  Dom af 18. april 2002, sag C-290/00 (Sml. 2002 I, s. 3567).

5

(6)  Dom af 13. juni 1996, sag C-170/95 (Sml. 1996 I, s. 2921).

6

(7)  Dom af 8. marts 2001, sag C-215/99 (Sml. 2001 I, s. 1901) og dom af 31. maj 2001 i sag C-43/99 (Sml. 2001 I, s. 4265).

7

(8)  Domstolen har nævnt princippet om den gunstigste behandling i dom af 7. februar 1991, sag C-227/89, Sml. 1991 I, s. 323; dom af 9. november 1995, sag C-475/93, Sml. 1995 I, s. 3813; dom af 9. november 2000, sag C-75/99, Sml. 2000 I, s. 9399, og dom af 5. februar 2002, sag C-277/99, Sml. 2002 I, s.1261.

8

(9)  Dom af 30. april 1996, sag C-214/94, Sml. 1996 I, s. 2253;

9

dom af 30. april 1996, sag C-308/93, Sml. 1996 I, s. 2097;

dom af 15. januar 2002, sag C-55/00, Sml. 2002 I, s. 413.

(10)  EUT L ....«

10

---

BILAG I

Bilagene til forordning (EØF) nr. 1408/71 ændres således:

| 1. | I bilag II foretages følgende ændringer:






  a) | I del I i afsnit »D. TYSKLAND« erstattes teksten af »Ingen«. |
| --- | --- | --- |

1.

I bilag II foretages følgende ændringer:

a)

I del I i afsnit »D. TYSKLAND« erstattes teksten af »Ingen«.

| b) | I del I i afsnit »R. ØSTRIG« erstattes teksten af »Ingen«. |
| --- | --- |

b)

I del I i afsnit »R. ØSTRIG« erstattes teksten af »Ingen«.

| c) | Del II ændres således:






  i) | i afsnit »G. SPANIEN« erstattes »Intet« med:
  »Ydelser i anledning af fødsel (kontantydelser i form af en engangsbetaling i forbindelse med tredje og efterfølgende børns fødsel og kontantydelser i form af en engangsudbetaling i forbindelse med en flerbarnsfødsel).« |
| --- | --- | --- |

c)

Del II ændres således:

i)

i afsnit »G. SPANIEN« erstattes »Intet« med:

»Ydelser i anledning af fødsel (kontantydelser i form af en engangsbetaling i forbindelse med tredje og efterfølgende børns fødsel og kontantydelser i form af en engangsudbetaling i forbindelse med en flerbarnsfødsel).«

| ii) | afsnit »H. FRANKRIG« affattes således:
  »Fødsels- eller adoptionsydelse (ydelsespakken på baby- og småbørnsområdet).« |
| --- | --- |

ii)

afsnit »H. FRANKRIG« affattes således:

»Fødsels- eller adoptionsydelse (ydelsespakken på baby- og småbørnsområdet).«

| iii) | afsnit »W. FINLAND« affattes således:
  »Moderskabspakken, moderskabsydelsen og støtte i form af et engangsbeløb med det formål at kompensere for omkostninger til international adoption i henhold til loven om moderskabsydelser.« |
| --- | --- |

iii)

afsnit »W. FINLAND« affattes således:

»Moderskabspakken, moderskabsydelsen og støtte i form af et engangsbeløb med det formål at kompensere for omkostninger til international adoption i henhold til loven om moderskabsydelser.«

| c) | I del III, afsnit »D. TYSKLAND«, udgår litra b). |
| --- | --- |

c)

I del III, afsnit »D. TYSKLAND«, udgår litra b).

| 2. | Bilag IIa erstattes af følgende tekst, der omfatter de ydelser, der er fastsat i tiltrædelsesakten af 2003, uden ændringer:
  A.   BELGIEN






  a) | Underholdsydelse (lov af 27. februar 1987). |
| --- | --- | --- |

2.

Bilag IIa erstattes af følgende tekst, der omfatter de ydelser, der er fastsat i tiltrædelsesakten af 2003, uden ændringer:

A.   BELGIEN

a)

Underholdsydelse (lov af 27. februar 1987).

| b) | Garanteret mindsteindtægt for ældre (lov af 22. marts 2001). |
| --- | --- |

b)

Garanteret mindsteindtægt for ældre (lov af 22. marts 2001).

B.   DEN TJEKKISKE REPUBLIK

Socialydelse (den statslige sociale bistandslov nr. 117/1995 Sb.).

C.   DANMARK

Boligstøtte til pensionister (lov om individuel boligstøtte, kodificeret ved lov nr. 204 af 29. marts 1995).

D.   TYSKLAND

Grundydelse for ældre og personer med nedsat erhvervsevne i henhold til kapitel 4 i sociallovgivningens bog XII (Sozialgesetzbuch XII).

E.   ESTLAND

| a) | Ydelse til voksne handicappede (lov om sociale ydelser til handicappede af 27. januar 1999). |
| --- | --- |

a)

Ydelse til voksne handicappede (lov om sociale ydelser til handicappede af 27. januar 1999).

| b) | Statslig arbejdsløshedsunderstøttelse (lov om social beskyttelse af arbejdsløse af 1. oktober 2000). |
| --- | --- |

b)

Statslig arbejdsløshedsunderstøttelse (lov om social beskyttelse af arbejdsløse af 1. oktober 2000).

F.   GRÆKENLAND

Særlige ydelser til ældre (lov 1296/82).

G.   SPANIEN

| a) | Garanteret mindsteindkomst (lov nr. 13/82 af 7. april 1982). |
| --- | --- |

a)

Garanteret mindsteindkomst (lov nr. 13/82 af 7. april 1982).

| b) | Kontante bistandsydelser til ældre og til uarbejdsdygtige invalider (kongeligt dekret nr. 2620/81 af 24. juli 1981). |
| --- | --- |

b)

Kontante bistandsydelser til ældre og til uarbejdsdygtige invalider (kongeligt dekret nr. 2620/81 af 24. juli 1981).

| c) | Ikke-bidragspligtig invalide- og alderspension som fastsat i artikel 38, stk. 1, i den konsoliderede tekst til almindelig lov om social sikring, som stadfæstet ved kongeligt dekret nr. 1/1994 af 20. juni 1994. |
| --- | --- |

c)

Ikke-bidragspligtig invalide- og alderspension som fastsat i artikel 38, stk. 1, i den konsoliderede tekst til almindelig lov om social sikring, som stadfæstet ved kongeligt dekret nr. 1/1994 af 20. juni 1994.

| d) | Ydelser til fremme af mobilitet og til kompensation af transportomkostninger (lov nr. 13/1982 af 7. april 1982). |
| --- | --- |

d)

Ydelser til fremme af mobilitet og til kompensation af transportomkostninger (lov nr. 13/1982 af 7. april 1982).

H.   FRANKRIG

| a) | Supplerende ydelse fra den specielle invaliditetsfond (Fonds Spécial d'Invalidité) og alderssolidaritetsfonden (Fonds de Solidarité Vieillesse) (lov af 30. juni 1956, kodificeret i bog VIII i lov om social sikring (code de la sécurité sociale)). |
| --- | --- |

a)

Supplerende ydelse fra den specielle invaliditetsfond (Fonds Spécial d'Invalidité) og alderssolidaritetsfonden (Fonds de Solidarité Vieillesse) (lov af 30. juni 1956, kodificeret i bog VIII i lov om social sikring (code de la sécurité sociale)).

| b) | Ydelse til voksne handicappede (lov af 30. juni 1975, kodificeret i bog VIII i lov om social sikring (code de la sécurité sociale)). |
| --- | --- |

b)

Ydelse til voksne handicappede (lov af 30. juni 1975, kodificeret i bog VIII i lov om social sikring (code de la sécurité sociale)).

| c) | Særlig ydelse (lov af 10. juli 1952, kodificeret i bog VIII i lov om social sikring (code de la sécurité sociale)). |
| --- | --- |

c)

Særlig ydelse (lov af 10. juli 1952, kodificeret i bog VIII i lov om social sikring (code de la sécurité sociale)).

I.   IRLAND

| a) | Arbejdsløshedsunderstøttelse (Social Welfare (Consolidation) Act 1993, del III, kapitel 2). |
| --- | --- |

a)

Arbejdsløshedsunderstøttelse (Social Welfare (Consolidation) Act 1993, del III, kapitel 2).

| b) | Alderspension (ikke-bidragspligtig) (Social Welfare (Consolidation) Act 1993, del III, kapitel 4). |
| --- | --- |

b)

Alderspension (ikke-bidragspligtig) (Social Welfare (Consolidation) Act 1993, del III, kapitel 4).

| c) | Enke- og enkemandspension (ikke-bidragspligtig) (Social Welfare (Consolidation) Act 1993, del III, kapitel 6, som ændret ved Social Welfare Act 1997, del V). |
| --- | --- |

c)

Enke- og enkemandspension (ikke-bidragspligtig) (Social Welfare (Consolidation) Act 1993, del III, kapitel 6, som ændret ved Social Welfare Act 1997, del V).

| d) | Invaliditetsydelse (Social Welfare Act 1996, del IV). |
| --- | --- |

d)

Invaliditetsydelse (Social Welfare Act 1996, del IV).

| e) | Befordringsydelse (Health Act 1970, afsnit 61). |
| --- | --- |

e)

Befordringsydelse (Health Act 1970, afsnit 61).

| f) | Pension til blinde (Social Welfare (Consolidation) Act 1993, del III, kapitel 5) |
| --- | --- |

f)

Pension til blinde (Social Welfare (Consolidation) Act 1993, del III, kapitel 5)

J.   ITALIEN

| a) | Socialpension til ubemidlede (lov nr. 153 af 30. april 1969). |
| --- | --- |

a)

Socialpension til ubemidlede (lov nr. 153 af 30. april 1969).

| b) | Pensioner og godtgørelser til civile handicappede og invalider (lov nr. 118 af 30. marts 1974, nr. 18 af 11. februar 1980 og nr. 508 af 23. november 1988). |
| --- | --- |

b)

Pensioner og godtgørelser til civile handicappede og invalider (lov nr. 118 af 30. marts 1974, nr. 18 af 11. februar 1980 og nr. 508 af 23. november 1988).

| c) | Pensioner og godtgørelser til døvstumme (lov nr. 381 af 26. maj 1970 og nr. 508 af 23. november 1988). |
| --- | --- |

c)

Pensioner og godtgørelser til døvstumme (lov nr. 381 af 26. maj 1970 og nr. 508 af 23. november 1988).

| d) | Pensioner og godtgørelser til civile blinde (lov nr. 382 af 27. maj 1970 og nr. 508 af 23. november 1988). |
| --- | --- |

d)

Pensioner og godtgørelser til civile blinde (lov nr. 382 af 27. maj 1970 og nr. 508 af 23. november 1988).

| e) | Tillæg til minimumspensionen (lov nr. 218 af 4. april 1952, nr. 638 af 11. november 1983 og nr. 407 af 29. december 1990). |
| --- | --- |

e)

Tillæg til minimumspensionen (lov nr. 218 af 4. april 1952, nr. 638 af 11. november 1983 og nr. 407 af 29. december 1990).

| f) | Tillæg til invalideydelser (lov nr. 222 af 12. juni 1984). |
| --- | --- |

f)

Tillæg til invalideydelser (lov nr. 222 af 12. juni 1984).

| g) | Socialydelse (lov nr. 335 af 8. august 1995). |
| --- | --- |

g)

Socialydelse (lov nr. 335 af 8. august 1995).

| h) | Forhøjet socialtilskud (artikel 1, stk. 1 og 12, i lov nr. 544 af 29. december 1988 med efterfølgende ændringer). |
| --- | --- |

h)

Forhøjet socialtilskud (artikel 1, stk. 1 og 12, i lov nr. 544 af 29. december 1988 med efterfølgende ændringer).

K.   CYPERN

| a) | Social pension (lov om socialpension af 1995 (lov 25(I)/95), som ændret). |
| --- | --- |

a)

Social pension (lov om socialpension af 1995 (lov 25(I)/95), som ændret).

| b) | Ydelse til svært motorisk handicappede (ministerrådets afgørelse nr. 38.210 af 16. oktober 1992, nr. 41.370 af 1. august 1994, nr. 46.183 af 11. juni 1997 og nr. 53.675 af 16. maj 2001). |
| --- | --- |

b)

Ydelse til svært motorisk handicappede (ministerrådets afgørelse nr. 38.210 af 16. oktober 1992, nr. 41.370 af 1. august 1994, nr. 46.183 af 11. juni 1997 og nr. 53.675 af 16. maj 2001).

| c) | Særlig ydelse til blinde (lov om særlige ydelser fra 1996 (lov 77(I)/96), som ændret). |
| --- | --- |

c)

Særlig ydelse til blinde (lov om særlige ydelser fra 1996 (lov 77(I)/96), som ændret).

L.   LETLAND

| a) | Statslig social sikring (lov om social bistand af 26. oktober 1995). |
| --- | --- |

a)

Statslig social sikring (lov om social bistand af 26. oktober 1995).

| b) | Transportydelse til handicappede med begrænset mobilitet (lov om social bistand af 26. oktober 1995). |
| --- | --- |

b)

Transportydelse til handicappede med begrænset mobilitet (lov om social bistand af 26. oktober 1995).

M.   LITAUEN

| a) | Social pension (lov om sociale pensioner fra 1994). |
| --- | --- |

a)

Social pension (lov om sociale pensioner fra 1994).

| b) | Særlig transportydelse til handicappede med mobilitetsproblemer (lov om transportydelser fra 2000, artikel 7). |
| --- | --- |

b)

Særlig transportydelse til handicappede med mobilitetsproblemer (lov om transportydelser fra 2000, artikel 7).

N.   LUXEMBOURG

Indkomststøtte til svært handicappede (artikel 1, stk. 2, lov af 12. september 2003) med undtagelse af personer, der er anerkendt som handicappede arbejdstagere, og som beskæftiges på det almindelige arbejdsmarked eller i beskyttede omgivelser.

O.   UNGARN

| a) | Invaliderente (ministerrådets dekret nr. 83/1987 (XII 27) om indvaliderente). |
| --- | --- |

a)

Invaliderente (ministerrådets dekret nr. 83/1987 (XII 27) om indvaliderente).

| b) | Ikke-bidragspligtig alderdomsydelse (lov III af 1993 om social forvaltning og sociale ydelser). |
| --- | --- |

b)

Ikke-bidragspligtig alderdomsydelse (lov III af 1993 om social forvaltning og sociale ydelser).

| c) | Transportydelse (regeringens dekret nr. 164/1995 (XII 27) om transportydelser til svært fysisk handicappede). |
| --- | --- |

c)

Transportydelse (regeringens dekret nr. 164/1995 (XII 27) om transportydelser til svært fysisk handicappede).

P.   MALTA

| a) | Supplerende ydelse (artikel 73 i loven om social sikring (kapitel318) fra 1987). |
| --- | --- |

a)

Supplerende ydelse (artikel 73 i loven om social sikring (kapitel318) fra 1987).

| b) | Alderspension (loven om social sikring (kapitel 318) fra 1987). |
| --- | --- |

b)

Alderspension (loven om social sikring (kapitel 318) fra 1987).

Q.   NEDERLANDENE

| a) | Lov om invaliditetsstøtte til handicappede unge af 24. april 1997 (Wajong). |
| --- | --- |

a)

Lov om invaliditetsstøtte til handicappede unge af 24. april 1997 (Wajong).

| b) | Lov om supplerende ydelser af 6. november 1986 (TW). |
| --- | --- |

b)

Lov om supplerende ydelser af 6. november 1986 (TW).

R.   ØSTRIG

Kompenserende tillægsydelse (forbundslov af 9. september 1955 om almindelig socialforsikring — ASVG, forbundslov af 11. oktober 1978 om socialforsikring for personer beskæftiget i handelssektoren — GSVG og forbundslov af 11. oktober 1978 om socialsikring for landbruget — BSVG).

S.   POLEN

Social pension (lov om social bistand af 29. november 1990).

T.   PORTUGAL

| a) | Ikke-bidragspligtig alders- og invalidepension (lovdekret nr. 464/80 af 13. oktober 1980). |
| --- | --- |

a)

Ikke-bidragspligtig alders- og invalidepension (lovdekret nr. 464/80 af 13. oktober 1980).

| b) | Ikke-bidragspligtig enkepension (forordningsdekret nr. 52/81 af 11. november 1981). |
| --- | --- |

b)

Ikke-bidragspligtig enkepension (forordningsdekret nr. 52/81 af 11. november 1981).

U.   SLOVENIEN

| a) | Statslig pension (lov om pensions- og invalideforsikring af 23. december 1999). |
| --- | --- |

a)

Statslig pension (lov om pensions- og invalideforsikring af 23. december 1999).

| b) | Indkomststøtte til pensionister (lov om pensions- og invalideforsikring af 23. december 1999). |
| --- | --- |

b)

Indkomststøtte til pensionister (lov om pensions- og invalideforsikring af 23. december 1999).

| c) | Underholdstilskud (lov om pensions- og invalideforsikring af 23. december 1999). |
| --- | --- |

c)

Underholdstilskud (lov om pensions- og invalideforsikring af 23. december 1999).

V.   SLOVAKIET

Tilpasning af pensioner, der er den eneste indkomstkilde (lov nr. 100/1988 Zb.).

W.   FINLAND

| a) | Ydelse til handicappede (lov om ydelse til handicappede 124/88). |
| --- | --- |

a)

Ydelse til handicappede (lov om ydelse til handicappede 124/88).

| b) | Børnepasningstilskud (lov om børnepasningstilskud 444/69). |
| --- | --- |

b)

Børnepasningstilskud (lov om børnepasningstilskud 444/69).

| c) | Boligydelse til pensionister (lov om boligydelse til pensionister 591/78). |
| --- | --- |

c)

Boligydelse til pensionister (lov om boligydelse til pensionister 591/78).

| d) | Arbejdsmarkedsydelse (lov om arbejdsløshedsydelse 1290/2002). |
| --- | --- |

d)

Arbejdsmarkedsydelse (lov om arbejdsløshedsydelse 1290/2002).

| e) | Særlig støtte til indvandrere (lov om særlig støtte til indvandrere 1192/2002). |
| --- | --- |

e)

Særlig støtte til indvandrere (lov om særlig støtte til indvandrere 1192/2002).

X.   SVERIGE

| a) | Boligstøtte til pensionister (lov 2001:761). |
| --- | --- |

a)

Boligstøtte til pensionister (lov 2001:761).

| b) | Underholdshjælp til ældre (lov 2001:853). |
| --- | --- |

b)

Underholdshjælp til ældre (lov 2001:853).

| c) | Handicapydelse og ydelse til pasning af handicappede børn (lov 1998:703). |
| --- | --- |

c)

Handicapydelse og ydelse til pasning af handicappede børn (lov 1998:703).

Y.   DET FORENEDE KONGERIGE

| a) | Statslig pensionsbevilling (State Pension Credit Act 2002). |
| --- | --- |

a)

Statslig pensionsbevilling (State Pension Credit Act 2002).

| b) | Indkomstbaseret støtte til arbejdssøgende (Jobseekers Act 1995 af 28. juni 1995, sektion 1, 2), d), ii), og 3, og Jobseekers (Northern Ireland) Order 1995 af 18. oktober 1995, artikel 3, stk. 2, d), ii), og artikel 5). |
| --- | --- |

b)

Indkomstbaseret støtte til arbejdssøgende (Jobseekers Act 1995 af 28. juni 1995, sektion 1, 2), d), ii), og 3, og Jobseekers (Northern Ireland) Order 1995 af 18. oktober 1995, artikel 3, stk. 2, d), ii), og artikel 5).

| c) | Indkomststøtte (Social Security Act 1986 af 25. juli 1986, afsnit 20-22 og afsnit 23, og Social Security (Northern Ireland) Order 1986 af 5. november 1986, artikel 21-24). |
| --- | --- |

c)

Indkomststøtte (Social Security Act 1986 af 25. juli 1986, afsnit 20-22 og afsnit 23, og Social Security (Northern Ireland) Order 1986 af 5. november 1986, artikel 21-24).

| d) | Invaliditetsydelse (Disability Living Allowance and Disability Working Allowance Act 1991 af 27. juni 1991, afsnit 1, og Disability Living Allowance and Disability Working Allowance (Northern Ireland) Order 1991 af 24. juli 1991, artikel 3). |
| --- | --- |

d)

Invaliditetsydelse (Disability Living Allowance and Disability Working Allowance Act 1991 af 27. juni 1991, afsnit 1, og Disability Living Allowance and Disability Working Allowance (Northern Ireland) Order 1991 af 24. juli 1991, artikel 3).

| e) | Plejetilskud (Social Security Act 1975 af 20. marts 1975, afsnit 35, og Social Security (Northern Ireland) Act 1975 af 20. marts 1975, afsnit 35). |
| --- | --- |

e)

Plejetilskud (Social Security Act 1975 af 20. marts 1975, afsnit 35, og Social Security (Northern Ireland) Act 1975 af 20. marts 1975, afsnit 35).

| f) | Omsorgstillæg (Social Security Act 1975 af 20. marts 1975, afsnit 37, og Social Security (Northern Ireland) Act 1975 af 20. marts 1975, afsnit 37).«. |
| --- | --- |

f)

Omsorgstillæg (Social Security Act 1975 af 20. marts 1975, afsnit 37, og Social Security (Northern Ireland) Act 1975 af 20. marts 1975, afsnit 37).«.

| 3. | I bilag III foretages følgende ændringer:






  a) | Følgende afsnit indsættes i begyndelsen af bilaget under »Almindelige bemærkninger«:






  »3. | Under hensyn til bestemmelserne i denne forordnings artikel 6 skal det bemærkes, at de bestemmelser i bilaterale overenskomster, der ikke henhører under denne forordnings anvendelsesområde, og som fortsat er gældende mellem medlemsstaterne, ikke er opført i dette bilag, bl.a. bestemmelser vedrørende sammenlægning af forsikringsperioder tilbragt i et tredjeland.«. |
| --- | --- | --- | --- |

3.

I bilag III foretages følgende ændringer:

a)

Følgende afsnit indsættes i begyndelsen af bilaget under »Almindelige bemærkninger«:

»3.

Under hensyn til bestemmelserne i denne forordnings artikel 6 skal det bemærkes, at de bestemmelser i bilaterale overenskomster, der ikke henhører under denne forordnings anvendelsesområde, og som fortsat er gældende mellem medlemsstaterne, ikke er opført i dette bilag, bl.a. bestemmelser vedrørende sammenlægning af forsikringsperioder tilbragt i et tredjeland.«.

| b) | I del A udgår følgende punkter:
  Punkt 2, 3b), 5, 6, 7, 8, 9, 13, 16, 17, 19, 22, 23, 24, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 58, 61, 62, 64, 69, 71a) og c), 73a) og b), 74, 75, 83a), b), c), d), e), f), g), 85, 88, 89, 111, 112, 113, 114, 118, 121, 122, 124, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 136, 139, 140, 145, 146, 147, 148, 149, 153, 156, 157, 159, 162, 163, 164, 165, 169, 172, 173, 175, 178, 179, 184, 188, 190, 193, 194, 195, 237, 238, 240, 243, 244, 245, 265, 270, 271, 272, 274, 277, 278, 279, 288, 289, 299, 300. |
| --- | --- |

b)

I del A udgår følgende punkter:

Punkt 2, 3b), 5, 6, 7, 8, 9, 13, 16, 17, 19, 22, 23, 24, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 58, 61, 62, 64, 69, 71a) og c), 73a) og b), 74, 75, 83a), b), c), d), e), f), g), 85, 88, 89, 111, 112, 113, 114, 118, 121, 122, 124, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 136, 139, 140, 145, 146, 147, 148, 149, 153, 156, 157, 159, 162, 163, 164, 165, 169, 172, 173, 175, 178, 179, 184, 188, 190, 193, 194, 195, 237, 238, 240, 243, 244, 245, 265, 270, 271, 272, 274, 277, 278, 279, 288, 289, 299, 300.

| c) | I del A affattes punkt 3, litra a) (Belgien-Tyskland) således:
  »Artikel 3 og 4 i slutprotokollen af 7. december 1957 til den almindelige konvention af samme dato, jf. tillægsprotokollen af 10. november 1960 (anerkendelse af forsikringsperioder tilbagelagt i visse grænseområder inden, under og efter anden verdenskrig).«. |
| --- | --- |

c)

I del A affattes punkt 3, litra a) (Belgien-Tyskland) således:

»Artikel 3 og 4 i slutprotokollen af 7. december 1957 til den almindelige konvention af samme dato, jf. tillægsprotokollen af 10. november 1960 (anerkendelse af forsikringsperioder tilbagelagt i visse grænseområder inden, under og efter anden verdenskrig).«.

| d) | I del A affattes punkt 67 (Danmark-Finland) således:
  »Artikel 10 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992 om dækning, i tilfælde af sygdom under ophold i et andet nordisk land, af merudgifter ved hjemrejse til bopælslandet som opstår, fordi vedkommende som følge af sygdommen må benytte en rejseform, der er dyrere end den, han ellers ville have anvendt.«. |
| --- | --- |

d)

I del A affattes punkt 67 (Danmark-Finland) således:

»Artikel 10 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992 om dækning, i tilfælde af sygdom under ophold i et andet nordisk land, af merudgifter ved hjemrejse til bopælslandet som opstår, fordi vedkommende som følge af sygdommen må benytte en rejseform, der er dyrere end den, han ellers ville have anvendt.«.

| e) | I del A affattes punkt 68 (Danmark-Sverige) således:
  »Artikel 10 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992 om dækning, i tilfælde af sygdom under ophold i et andet nordisk land, af merudgifter ved hjemrejse til bopælslandet som opstår, fordi vedkommende som følge af sygdommen må benytte en rejseform, der er dyrere end den, han ellers ville have anvendt.«. |
| --- | --- |

e)

I del A affattes punkt 68 (Danmark-Sverige) således:

»Artikel 10 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992 om dækning, i tilfælde af sygdom under ophold i et andet nordisk land, af merudgifter ved hjemrejse til bopælslandet som opstår, fordi vedkommende som følge af sygdommen må benytte en rejseform, der er dyrere end den, han ellers ville have anvendt.«.

| f) | I del A affattes punkt 71, litra b) (Tyskland-Grækenland) således:
  »Artikel 8, stk. 1, stk. 2, litra b), og stk. 3, artikel 9-11 og kapitel I og IV, for så vidt de vedrører nævnte artikler, i konvention om arbejdsløshedsforsikring af 31. maj 1961 i tilknytning til anmærkningen i protokol af 14. juni 1980 (anerkendelse af forsikringsperioder for arbejdsløshedsydelse i tilfælde af, at bopælen overføres fra en medlemsstat til en anden).«. |
| --- | --- |

f)

I del A affattes punkt 71, litra b) (Tyskland-Grækenland) således:

»Artikel 8, stk. 1, stk. 2, litra b), og stk. 3, artikel 9-11 og kapitel I og IV, for så vidt de vedrører nævnte artikler, i konvention om arbejdsløshedsforsikring af 31. maj 1961 i tilknytning til anmærkningen i protokol af 14. juni 1980 (anerkendelse af forsikringsperioder for arbejdsløshedsydelse i tilfælde af, at bopælen overføres fra en medlemsstat til en anden).«.

| g) | I del A affattes punkt 72 (Tyskland-Spanien) således:
  »Artikel 45, stk. 2, i konventionen om social sikring af 4. december 1973 (repræsentation ved diplomatiske og konsulære myndigheder).«. |
| --- | --- |

g)

I del A affattes punkt 72 (Tyskland-Spanien) således:

»Artikel 45, stk. 2, i konventionen om social sikring af 4. december 1973 (repræsentation ved diplomatiske og konsulære myndigheder).«.

| h) | I del A affattes punkt 73, litra c), d), e) og f) (Tyskland-Frankrig) således:






  »a) | Tillægsaftale nr. 4 af 10. juli 1950 til den almindelige konvention af samme dato, jf. tillægsaftale nr. 2 af 18. juni 1955 (anerkendelse af forsikringsperioder tilbagelagt mellem 1. juli 1940 og 30. juni 1950). |
| --- | --- | --- |

h)

I del A affattes punkt 73, litra c), d), e) og f) (Tyskland-Frankrig) således:

»a)

Tillægsaftale nr. 4 af 10. juli 1950 til den almindelige konvention af samme dato, jf. tillægsaftale nr. 2 af 18. juni 1955 (anerkendelse af forsikringsperioder tilbagelagt mellem 1. juli 1940 og 30. juni 1950).

| b) | Afsnit I i nævnte tillægsaftale nr. 2 (anerkendelse af forsikringsperioder tilbagelagt inden den 8. maj 1945). |
| --- | --- |

b)

Afsnit I i nævnte tillægsaftale nr. 2 (anerkendelse af forsikringsperioder tilbagelagt inden den 8. maj 1945).

| c) | Punkt 6, 7 og 8 i den almindelige protokol af 10. juli 1950 til den almindelige konvention af samme dato (administrative aftaler). |
| --- | --- |

c)

Punkt 6, 7 og 8 i den almindelige protokol af 10. juli 1950 til den almindelige konvention af samme dato (administrative aftaler).

| d) | Afsnit II, III og IV i aftalen af 20. december 1963 (social sikring i Saarland).«. |
| --- | --- |

d)

Afsnit II, III og IV i aftalen af 20. december 1963 (social sikring i Saarland).«.

| i) | I del A affattes punkt 79 (Tyskland-Luxembourg) således:
  »Artikel 4, 5, 6 og 7 i traktaten af 11. juli 1959 (anerkendelse af forsikringsperioder tilbagelagt mellem september 1940 og juni 1946).«. |
| --- | --- |

i)

I del A affattes punkt 79 (Tyskland-Luxembourg) således:

»Artikel 4, 5, 6 og 7 i traktaten af 11. juli 1959 (anerkendelse af forsikringsperioder tilbagelagt mellem september 1940 og juni 1946).«.

| j) | I del A affattes punkt 83, litra h) og i) (Tyskland-Østrig) således:
  »Artikel 1, stk. 5, og artikel 8 i konventionen om arbejdsløshedsforsikring af 19. juli 1978 og nr. 10 i slutprotokollen til denne konvention (arbejdsløshedsydelse til grænsearbejdere fra den medlemsstat, hvor de tidligere var beskæftiget) gælder fortsat for personer, der den 1. januar 2005 eller før var beskæftigede som grænsearbejdere, og som bliver arbejdsløse inden den 1. januar 2011.«. |
| --- | --- |

j)

I del A affattes punkt 83, litra h) og i) (Tyskland-Østrig) således:

»Artikel 1, stk. 5, og artikel 8 i konventionen om arbejdsløshedsforsikring af 19. juli 1978 og nr. 10 i slutprotokollen til denne konvention (arbejdsløshedsydelse til grænsearbejdere fra den medlemsstat, hvor de tidligere var beskæftiget) gælder fortsat for personer, der den 1. januar 2005 eller før var beskæftigede som grænsearbejdere, og som bliver arbejdsløse inden den 1. januar 2011.«.

| k) | I del A affattes punkt 90, litra a), b) og c) (Tyskland-Det Forenede Kongerige) således:






  »a) | Artikel 7, stk. 5, og artikel 7, stk. 6, i konventionen om social sikring af 20. april 1960 (regler for civile ansatte ved de militære styrker). |
| --- | --- | --- |

k)

I del A affattes punkt 90, litra a), b) og c) (Tyskland-Det Forenede Kongerige) således:

»a)

Artikel 7, stk. 5, og artikel 7, stk. 6, i konventionen om social sikring af 20. april 1960 (regler for civile ansatte ved de militære styrker).

| b) | Artikel 5, stk. 5 og artikel 5, stk. 6, i konventionen om arbejdsløshedsunderstøttelse af 20. april 1960 (regler for civile ansatte ved de militære styrker).«. |
| --- | --- |

b)

Artikel 5, stk. 5 og artikel 5, stk. 6, i konventionen om arbejdsløshedsunderstøttelse af 20. april 1960 (regler for civile ansatte ved de militære styrker).«.

| l) | I del A affattes punkt 142 (Spanien-Portugal) således:
  »Artikel 22 i den almindelige konvention af 11. juni 1969 (eksport af arbejdsløsheds-ydelser).«. |
| --- | --- |

l)

I del A affattes punkt 142 (Spanien-Portugal) således:

»Artikel 22 i den almindelige konvention af 11. juni 1969 (eksport af arbejdsløsheds-ydelser).«.

| m) | I del A affattes punkt 180 (Irland-Det Forenede Kongerige) således:
  »Artikel 8 i aftalen af 14. september 1971 om social sikring (om overførsel og anerkendelse af visse invaliditetsydelser).«. |
| --- | --- |

m)

I del A affattes punkt 180 (Irland-Det Forenede Kongerige) således:

»Artikel 8 i aftalen af 14. september 1971 om social sikring (om overførsel og anerkendelse af visse invaliditetsydelser).«.

| n) | I del A affattes punkt 267 (Nederlandene-Portugal ) således:
  »Artikel 31 i konvention af 19. juli 1979 (eksport af arbejdsløshedsydelser).«. |
| --- | --- |

n)

I del A affattes punkt 267 (Nederlandene-Portugal ) således:

»Artikel 31 i konvention af 19. juli 1979 (eksport af arbejdsløshedsydelser).«.

| o) | I del A affattes punkt 298 (Finland-Sverige) således:
  »Artikel 10 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992 om dækning, i tilfælde af sygdom under ophold i et andet nordisk land, af merudgifter ved hjemrejse til bopælslandet som opstår, fordi vedkommende som følge af sygdommen må benytte en rejseform, der er dyrere end den, han ellers ville have anvendt.«. |
| --- | --- |

o)

I del A affattes punkt 298 (Finland-Sverige) således:

»Artikel 10 i den nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992 om dækning, i tilfælde af sygdom under ophold i et andet nordisk land, af merudgifter ved hjemrejse til bopælslandet som opstår, fordi vedkommende som følge af sygdommen må benytte en rejseform, der er dyrere end den, han ellers ville have anvendt.«.

| p) | I del B udgår følgende punkter:
  2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 13, 16, 17, 19, 22, 23, 24, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 58, 61, 62, 64, 67, 68, 69, 71, 72, 73, 74, 75, 79, 82, 83, 85, 88, 89, 90, 111, 112, 113, 114, 118, 121, 122, 124, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 136, 139, 140, 142, 145, 146, 147, 148, 149, 153, 156, 157, 159, 162, 163, 164, 165, 169, 172, 173, 175, 178, 179, 180, 184, 187, 188, 190, 193, 194, 195, 237, 238, 240, 243, 244, 245, 265, 267, 270, 271, 272, 274, 277, 278, 279, 288, 289, 290, 298, 299, 300. |
| --- | --- |

p)

I del B udgår følgende punkter:

2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 13, 16, 17, 19, 22, 23, 24, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 58, 61, 62, 64, 67, 68, 69, 71, 72, 73, 74, 75, 79, 82, 83, 85, 88, 89, 90, 111, 112, 113, 114, 118, 121, 122, 124, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 136, 139, 140, 142, 145, 146, 147, 148, 149, 153, 156, 157, 159, 162, 163, 164, 165, 169, 172, 173, 175, 178, 179, 180, 184, 187, 188, 190, 193, 194, 195, 237, 238, 240, 243, 244, 245, 265, 267, 270, 271, 272, 274, 277, 278, 279, 288, 289, 290, 298, 299, 300.

| 4. | I bilag IV ændres del B således:






  a) | Afsnit »D. TYSKLAND« affattes således:
  »Alderdomsforsikring for landbrugere (Alterssicherung der Landwirte).«. |
| --- | --- | --- |

4.

I bilag IV ændres del B således:

a)

Afsnit »D. TYSKLAND« affattes således:

»Alderdomsforsikring for landbrugere (Alterssicherung der Landwirte).«.

| b) | Afsnit »J. ITALIEN« affattes således:
  »Pensionsforsikringsordningerne for (Assicurazione pensioni per):






  — | læger (medici) |
| --- | --- | --- |

b)

Afsnit »J. ITALIEN« affattes således:

»Pensionsforsikringsordningerne for (Assicurazione pensioni per):

—

læger (medici)

| — | apotekere (farmacisti) |
| --- | --- |

—

apotekere (farmacisti)

| — | dyrlæger (veterinari) |
| --- | --- |

—

dyrlæger (veterinari)

| — | sygeplejersker, sygehjælpere, børnesygeplejersker (infermieri, assistenti sanitari, vigilatrici infanzia) |
| --- | --- |

—

sygeplejersker, sygehjælpere, børnesygeplejersker (infermieri, assistenti sanitari, vigilatrici infanzia)

| — | psykologer (psicologi) |
| --- | --- |

—

psykologer (psicologi)

| — | ingeniører og arkitekter (ingegneri e architetti) |
| --- | --- |

—

ingeniører og arkitekter (ingegneri e architetti)

| — | landinspektører (geometri) |
| --- | --- |

—

landinspektører (geometri)

| — | advokater (avvocati) |
| --- | --- |

—

advokater (avvocati)

| — | økonomer (dottori commercialisti) |
| --- | --- |

—

økonomer (dottori commercialisti)

| — | revisorer og økonomiske rådgivere (ragionieri e periti commerciali) |
| --- | --- |

—

revisorer og økonomiske rådgivere (ragionieri e periti commerciali)

| — | arbejdskonsulenter (consulenti del lavoro) |
| --- | --- |

—

arbejdskonsulenter (consulenti del lavoro)

| — | notarer (notai) |
| --- | --- |

—

notarer (notai)

| — | speditører (spedizionieri doganali) |
| --- | --- |

—

speditører (spedizionieri doganali)

| — | biologer (biologi) |
| --- | --- |

—

biologer (biologi)

| — | agronomer og landbrugseksperter (agrotecnici e periti agrari) |
| --- | --- |

—

agronomer og landbrugseksperter (agrotecnici e periti agrari)

| — | handelsagenter og -repræsentanter (agenti e rappresentanti di commercio) |
| --- | --- |

—

handelsagenter og -repræsentanter (agenti e rappresentanti di commercio)

| — | journalister (giornalisti) |
| --- | --- |

—

journalister (giornalisti)

| — | industrielle eksperter (periti industriali) |
| --- | --- |

—

industrielle eksperter (periti industriali)

| — | aktuarer, kemikere, agronomer, forstkandidater, geologer (attuari, chimici, dottori agronomi, dottori forestali, geologi).«. |
| --- | --- |

—

aktuarer, kemikere, agronomer, forstkandidater, geologer (attuari, chimici, dottori agronomi, dottori forestali, geologi).«.

| c) | Afsnit »R. ØSTRIG« affattes således:
  »Pensionsordninger under de liberale erhvervssammenslutningers pensionskasser (Kammern der Freien Berufe).«. |
| --- | --- |

c)

Afsnit »R. ØSTRIG« affattes således:

»Pensionsordninger under de liberale erhvervssammenslutningers pensionskasser (Kammern der Freien Berufe).«.

| 5. | Bilag VI ændres således:






  a) | I afsnit »C. DANMARK« udgår punkt 6, litra b). |
| --- | --- | --- |

5.

Bilag VI ændres således:

a)

I afsnit »C. DANMARK« udgår punkt 6, litra b).

| b) | I afsnit »C. DANMARK« tilføjes følgende punkt:






  »11. | Den midlertidige ydelse til ledige, der er omfattet af flexjobordningen (ledighedsydelse) (lov nr. 455 af 10. juni 1997), er dækket af afsnit III, kapitel 6 (arbejdsløshedsydelser). Med hensyn til ledige, der rejser til en anden medlemsstat, finder denne forordnings artikel 69 og 71 anvendelse, når denne medlemsstat har lignende beskæftigelsesordninger for den samme personkategori.«. |
| --- | --- | --- |

b)

I afsnit »C. DANMARK« tilføjes følgende punkt:

»11.

Den midlertidige ydelse til ledige, der er omfattet af flexjobordningen (ledighedsydelse) (lov nr. 455 af 10. juni 1997), er dækket af afsnit III, kapitel 6 (arbejdsløshedsydelser). Med hensyn til ledige, der rejser til en anden medlemsstat, finder denne forordnings artikel 69 og 71 anvendelse, når denne medlemsstat har lignende beskæftigelsesordninger for den samme personkategori.«.

| c) | I afsnit »D. TYSKLAND« udgår punkt 3, 11 og 17, og følgende punkter tilføjes:






  »24. | Ved beregningen af det i forordningens artikel 46, stk. 2, litra a), omhandlede teoretiske beløb i pensionsordninger for liberale erhverv skal den kompetente institution for hvert forsikringsår, der er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning, tage udgangspunkt i de gennemsnitlige, årlige pensionsrettigheder, der via indbetaling af bidrag er erhvervet i perioden for medlemskab af den kompetente institution. |
| --- | --- | --- |

c)

I afsnit »D. TYSKLAND« udgår punkt 3, 11 og 17, og følgende punkter tilføjes:

»24.

Ved beregningen af det i forordningens artikel 46, stk. 2, litra a), omhandlede teoretiske beløb i pensionsordninger for liberale erhverv skal den kompetente institution for hvert forsikringsår, der er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning, tage udgangspunkt i de gennemsnitlige, årlige pensionsrettigheder, der via indbetaling af bidrag er erhvervet i perioden for medlemskab af den kompetente institution.

| 25. | Forordningens artikel 79a finder tilsvarende anvendelse ved beregningen af pensioner til børn, der har mistet begge forældre eller en af dem, samt forhøjelser eller tillæg til pensioner for børn fra en pensionsordning for liberale erhvervssammenslutninger.«. |
| --- | --- |

25.

Forordningens artikel 79a finder tilsvarende anvendelse ved beregningen af pensioner til børn, der har mistet begge forældre eller en af dem, samt forhøjelser eller tillæg til pensioner for børn fra en pensionsordning for liberale erhvervssammenslutninger.«.

| d) | I afsnit »H. FRANKRIG« affattes punkt 7 således:
  »Uanset artikel 73 og 74 i denne forordning gives der kun boligydelse og tilskud til børnepasning efter forældrenes eget valg (ydelsespakken på baby- og småbørnsområdet) til personer og disses familiemedlemmer, der er bosiddende på fransk område.«. |
| --- | --- |

d)

I afsnit »H. FRANKRIG« affattes punkt 7 således:

»Uanset artikel 73 og 74 i denne forordning gives der kun boligydelse og tilskud til børnepasning efter forældrenes eget valg (ydelsespakken på baby- og småbørnsområdet) til personer og disses familiemedlemmer, der er bosiddende på fransk område.«.

| e) | I afsnit »I. IRLAND« udgår punkt 11. |
| --- | --- |

e)

I afsnit »I. IRLAND« udgår punkt 11.

| f) | I afsnit »R. ØSTRIG« tilføjes følgende punkter:






  »8. | Ved beregningen af det i forordningens artikel 46, stk. 2, litra a), omhandlede teoretiske beløb i forbindelse med ydelser eller delydelser i henhold til en pensionsordning for liberale erhvervssammenslutninger (Kammern der Freien Berufe), der udelukkende finansieres gennem en opsparingsbaseret pensionsordning eller på grundlag af en pay-as-you-go-ordning, skal den kompetente institution for hver forsikringsmåned, der er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning, tage udgangspunkt i kapital i forhold til den kapital, der faktisk er optjent i den pågældende pensionsordning, eller som anses for at være optjent i pay-as-you-go-ordningen, samt i antallet af måneder i forsikringsperioderne under den pågældende pensionsordning. |
| --- | --- | --- |

f)

I afsnit »R. ØSTRIG« tilføjes følgende punkter:

»8.

Ved beregningen af det i forordningens artikel 46, stk. 2, litra a), omhandlede teoretiske beløb i forbindelse med ydelser eller delydelser i henhold til en pensionsordning for liberale erhvervssammenslutninger (Kammern der Freien Berufe), der udelukkende finansieres gennem en opsparingsbaseret pensionsordning eller på grundlag af en pay-as-you-go-ordning, skal den kompetente institution for hver forsikringsmåned, der er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning, tage udgangspunkt i kapital i forhold til den kapital, der faktisk er optjent i den pågældende pensionsordning, eller som anses for at være optjent i pay-as-you-go-ordningen, samt i antallet af måneder i forsikringsperioderne under den pågældende pensionsordning.

| 9. | Forordningens artikel 79a finder tilsvarende anvendelse på beregningen af pensioner til børn, der har mistet begge forældre eller en af dem, samt forhøjelser eller tillæg til pensioner for børn fra en pensionsordning for liberale erhvervssammenslutninger (Kammern der Freien Berufe).«. |
| --- | --- |

9.

Forordningens artikel 79a finder tilsvarende anvendelse på beregningen af pensioner til børn, der har mistet begge forældre eller en af dem, samt forhøjelser eller tillæg til pensioner for børn fra en pensionsordning for liberale erhvervssammenslutninger (Kammern der Freien Berufe).«.

| g) | Afsnit »Y. DET FORENEDE KONGERIGE« ændres således:






  i) | I punkt 2, litra b), affattes nr. i) og ii) således:






  »i) | en ægtefælle eller tidligere ægtefælle, når ansøgningen indgives af:






  — | en gift kvinde eller |
| --- | --- | --- | --- | --- |

g)

Afsnit »Y. DET FORENEDE KONGERIGE« ændres således:

i)

I punkt 2, litra b), affattes nr. i) og ii) således:

»i)

en ægtefælle eller tidligere ægtefælle, når ansøgningen indgives af:

—

en gift kvinde eller

| — | en person, hvis ægteskab er ophørt på anden måde end på grund af ægtefælles død, eller |
| --- | --- |

—

en person, hvis ægteskab er ophørt på anden måde end på grund af ægtefælles død, eller

| ii) | en tidligere ægtefælle, når ansøgningen indgives af:






  — | en enkemand, som umiddelbart inden han nåede pensionsalderen ikke var berettiget til tilskud til efterladte med børn; eller |
| --- | --- | --- |

ii)

en tidligere ægtefælle, når ansøgningen indgives af:

—

en enkemand, som umiddelbart inden han nåede pensionsalderen ikke var berettiget til tilskud til efterladte med børn; eller

| — | en enke, som umiddelbart inden hun nåede pensionsalderen ikke var berettiget til tilskud til enker med børn, tilskud til efterladte med børn eller enkepension, eller som kun er berettiget til aldersbestemt enkepension beregnet i henhold til forordningens artikel 46, stk. 2, og i den forbindelse forstås ved »aldersbestemt enkepension« en enkepension, der er forholdsmæssigt nedsat, i henhold til Social Security Contributions and Benefits Act 1992, sektion 39, 4.«. |
| --- | --- |

—

en enke, som umiddelbart inden hun nåede pensionsalderen ikke var berettiget til tilskud til enker med børn, tilskud til efterladte med børn eller enkepension, eller som kun er berettiget til aldersbestemt enkepension beregnet i henhold til forordningens artikel 46, stk. 2, og i den forbindelse forstås ved »aldersbestemt enkepension« en enkepension, der er forholdsmæssigt nedsat, i henhold til Social Security Contributions and Benefits Act 1992, sektion 39, 4.«.

| ii) | Punkt 22 udgår. |
| --- | --- |

ii)

Punkt 22 udgår.

---

BILAG II

I bilagene til forordning (EØF) nr. 574/72 foretages følgende ændringer:

| 1. | I bilag 2, afsnit »X. SVERIGE«, affattes punkt 2 således:






  »2. | Arbejdsløshedsydelser: Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (det svenske styrelsesorgan for arbejdsløshedsforsikring)«. |
| --- | --- | --- |

1.

I bilag 2, afsnit »X. SVERIGE«, affattes punkt 2 således:

»2.

Arbejdsløshedsydelser: Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (det svenske styrelsesorgan for arbejdsløshedsforsikring)«.

| 2. | I bilag 4, afsnit »D. TYSKLAND«, tilføjes følgende punkt:






  »9. | Pensionsordninger for liberale erhverv:
  Arbeitsgemeinschaft Berufsständischer Versorgungseinrichtungen, Köln«. |
| --- | --- | --- |

2.

I bilag 4, afsnit »D. TYSKLAND«, tilføjes følgende punkt:

»9.

Pensionsordninger for liberale erhverv:

Arbeitsgemeinschaft Berufsständischer Versorgungseinrichtungen, Köln«.

| 3. | I bilag 10, afsnit »C. DANMARK«, affattes punkt 1, første led, således:






  »1. | Ved anvendelse af artikel 10c, artikel 11, stk. 1, artikel 11a, stk. 1, artikel 12a, artikel 13, stk. 2 og 3, artikel 14, stk. 1, 2 og 3, i gennemførelsesforordningen: Den Sociale Sikringsstyrelse, København«. |
| --- | --- | --- |

3.

I bilag 10, afsnit »C. DANMARK«, affattes punkt 1, første led, således:

»1.

Ved anvendelse af artikel 10c, artikel 11, stk. 1, artikel 11a, stk. 1, artikel 12a, artikel 13, stk. 2 og 3, artikel 14, stk. 1, 2 og 3, i gennemførelsesforordningen: Den Sociale Sikringsstyrelse, København«.

| 4. | I bilag 10, afsnit »R. ØSTRIG«, affattes punkt 1 således:






  »1. | Ved anvendelse af forordningens artikel 14, stk. 1, litra b), artikel 14a, stk. 1, litra b), og artikel 17:
  Bundesminister für soziale Sicherheit, Generationen und Konsumentenschutz (forbundsministeren for social sikring, generationsspørgsmål og forbrugerbeskyttelse) i forståelse med den respektive offentlige forvaltning med hensyn til særordninger for tjenestemænd og i forståelse med det respektive pensionsinstitut med hensyn til pensionsordninger for liberale erhvervssammenslutninger (Kammern der Freien Berufe)«. |
| --- | --- | --- |

4.

I bilag 10, afsnit »R. ØSTRIG«, affattes punkt 1 således:

»1.

Ved anvendelse af forordningens artikel 14, stk. 1, litra b), artikel 14a, stk. 1, litra b), og artikel 17:

Bundesminister für soziale Sicherheit, Generationen und Konsumentenschutz (forbundsministeren for social sikring, generationsspørgsmål og forbrugerbeskyttelse) i forståelse med den respektive offentlige forvaltning med hensyn til særordninger for tjenestemænd og i forståelse med det respektive pensionsinstitut med hensyn til pensionsordninger for liberale erhvervssammenslutninger (Kammern der Freien Berufe)«.

| 5. | Bilag 11 udgår. |
| --- | --- |

5.

Bilag 11 udgår.

---

RÅDETS BEGRUNDELSE

I.   INDLEDNING

Kommissionen forelagde den 27. august 2003 Rådet et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (diverse ændringer).

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 10. december 2003.

Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse den 11. marts 2004 i overensstemmelse med traktatens artikel 251.

Kommissionen forelagde derefter den 30. april 2004 et ændret forslag, hvori den i fuldt omfang accepterede de fire ændringer, Europa-Parlamentet havde vedtaget.

Rådet accepterede tre af disse ændringer i deres helhed og den fjerde med hensyn til substansen.

Rådet vedtog sin fælles holdning den 15. november 2004 i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 251, stk. 2.

II.   FORMÅL

Formålet med forordningen er at ajourføre forordning (EØF) nr. 1408/71 (1) og nr. 574/72 (2) og dermed tage hensyn til de ændringer, der er gennemført i de nationale lovgivninger, og afklare den retlige situation for så vidt angår visse artikler i nævnte forordninger. Der tages højde for EF-Domstolens seneste retsspraksis, navnlig dens kendelser vedrørende særlige ikke-bidragspligtige ydelser, der ikke kan »eksporteres«, hvis de opfylder specifikke kriterier og er anført i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71. Forordningen tager også hensyn til kendelser vedrørende forholdet mellem forordningen og bestemmelserne i bilaterale overenskomster om social sikring, der fortsat vil være gældende, hvis de opfylder kravene for at kunne opføres i forordningens bilag III.

III.   ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

1.   Europa-Parlamentets ændringer

Europa-Parlamentet vedtog fire ændringer til Kommissionens forslag.

Alle disse ændringer blev direkte medtaget i Kommissionens ændrede forslag.

2.   Rådets holdning til Europa-Parlamentets ændringer

Rådet kunne acceptere følgende tre ændringer i fuldt omfang:

| — | Ændring 1: Formålet hermed er, at der i listen over særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 skal indføjes en ydelse, som er foreskrevet i den spanske lovgivning: »befordringstilskud til godtgørelse af transportudgifter«. Rådet kunne acceptere denne ændring, eftersom ydelsen fuldt ud opfylder de reviderede kriterier i den fælles holdning (dvs. den har til formål »udelukkende at sikre særlig beskyttelse af handicappede i nær tilknytning til nævnte persons sociale miljø i den berørte medlemsstat«). |
| --- | --- |

—

Ændring 1: Formålet hermed er, at der i listen over særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 skal indføjes en ydelse, som er foreskrevet i den spanske lovgivning: »befordringstilskud til godtgørelse af transportudgifter«. Rådet kunne acceptere denne ændring, eftersom ydelsen fuldt ud opfylder de reviderede kriterier i den fælles holdning (dvs. den har til formål »udelukkende at sikre særlig beskyttelse af handicappede i nær tilknytning til nævnte persons sociale miljø i den berørte medlemsstat«).

| — | Ændring 2: Formålet hermed er, at der i listen over særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 skal indføjes en ydelse, som er foreskrevet i den irske lovgivning: »befordringstilskud«. Rådet kunne også acceptere denne ændring, da den fuldt ud opfylder de reviderede kriterier i den fælles holdning. |
| --- | --- |

—

Ændring 2: Formålet hermed er, at der i listen over særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 skal indføjes en ydelse, som er foreskrevet i den irske lovgivning: »befordringstilskud«. Rådet kunne også acceptere denne ændring, da den fuldt ud opfylder de reviderede kriterier i den fælles holdning.

| — | Ændring 3: Formålet hermed er, at der i listen over særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 skal indføjes en ydelse, som er foreskrevet i lovgivningen i Det Forenede Kongerige: »indkomststøtte (Income support)«. Rådet accepterede også denne ændring, da den fuldt ud opfylder de reviderede kriterier i den fælles holdning. |
| --- | --- |

—

Ændring 3: Formålet hermed er, at der i listen over særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 skal indføjes en ydelse, som er foreskrevet i lovgivningen i Det Forenede Kongerige: »indkomststøtte (Income support)«. Rådet accepterede også denne ændring, da den fuldt ud opfylder de reviderede kriterier i den fælles holdning.

Rådet accepterede også (med forbehold af den endelige udformning) princippet i en mundtlig ændring, der blev fremlagt af Europa-Parlamentet, og hvis formål er at opfordre medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger til at sikre, at de negative virkninger af visse ændringer i listen over ydelser i bilag IIa (navnlig når en ydelse, fordi den er opført i bilaget, ikke længere kan »eksporteres«) afbødes for de personer, som tidligere modtog disse ydelser, ved hjælp af overgangsordninger eller bilaterale løsninger (se betragtning 6).

IV.   ARTIKEL 1, STK. 5, I KOMMISSIONENS FORSLAG

Artikel 1, stk. 5, i Kommissionens forslag har til formål at ændre artikel 33, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1408/71, så det præciseres, at bidrag til dækning af ydelser ved sygdom og moderskab kan tilbageholdes i enhver pension eller rente, der udbetales til en pensions- eller rentemodtager, hvis den nationale lovgivning giver mulighed derfor.

Rådet har besluttet ikke at medtage denne del af Kommissionens forslag i den fælles holdning, så længe forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af sociale sikringsordninger endnu ikke er trådt i kraft.

Rådet erkender behovet for en balance mellem de tilbageholdte bidrag og omkostningerne ved de præsterede ydelser, jf. artikel 33, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1408/71. Muligheden for at tilbageholde bidrag på grundlag af alle pensioner eller renter, der udbetales til en pensionist, er afledt af dette princip. Under reformen og forenklingen af forordning (EØF) nr. 1408/71 og på baggrund af aftalen om, at de nærmere regler for anvendelsen af den foreslåede artikel 5 (ligestilling af forhold) sammenholdt med artikel 30 (bidrag, der påhviler pensionister) i den forenklede forordning (EF) nr. 883/2004 vil blive reguleret i gennemførelsesforordningen, finder Rådet det for tidligt at træffe sådan en foranstaltning på nuværende tidspunkt. Rådet mener imidlertid også, at det må være klart, at det på grundlag af national lovgivning ikke er muligt at opkræve flere bidrag, end det ville være tilfældet, hvis den pågældende person modtog alle pensioner eller renter i medfør af denne medlemsstats lovgivning.

V.   SPECIFIKKE SPØRGSMÅL I FORBINDELSE MED BILAG IIA TIL RÅDETS FORORDNING (EØF) NR. 1408/71

Kommissionens forslag tog blandt andet sigte på at ændre artikel 4, stk. 2a, og bilag IIa til Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, der vedrører særlige ikke-bidragspligtige ydelser, på baggrund af EF-Domstolens seneste retspraksis vedrørende klassificering af »særlige ikke-bidragspligtige ydelser«, nemlig dommene af 5. marts 1998 i sag C-160/96, Molenaar mod Allgemeine Ortskrankenkasse Baden-Württemberg (Sml. 1998 I, s. 843), 8. marts 2001 i sag C-215/99, Friedrich Jauch mod Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter (Sml. 2001 I, s. 1901) og 31. maj 2001 i sag C-43/99, Ghislain Leclere og Alina Deaconescu mod Caisse nationale des prestations familiales (Sml. 2001 I, s. 4265).

Særlige ikke-bidragspligtige ydelser kan defineres som en mellemting mellem »klassiske« sociale sikringsydelser og social bistand. Bilag IIa indeholder en liste over de ydelser, som personer kun kan modtage i den medlemsstat, hvor de er bosiddende, i henhold til artikel 10a i forordning (EØF) nr. 1408/71 (og som derfor ikke kan »eksporteres«, når sådanne personer flytter til en anden medlemsstat).

For at lette den frie bevægelighed for personer inden for EU har Kommissionen foreslået, at listen strømlines, og at en række ydelser, der nu er opført i bilag IIa til Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, fjernes fra denne liste i overensstemmelse med Domstolens retspraksis.

Rådet gav med enstemmighed sin tilslutning til de reviderede kriterier for klassificering af ydelserne i bilaget, som anført i den ændrede udgave af forordningens artikel 4, stk. 2a, jf. den fælles holdning. Disse kriterier er identiske med kriterierne i artikel 70 i forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af sociale sikringsordninger med henblik på det tilsvarende bilag i nævnte forordning (bilag X). Med henblik på at bistå med den objektive anvendelse af disse kriterier blev det foreslået, at artikel 4, stk. 2a, skal tage sigte på at sikre følgende:

| — | ydelser af samme type, der har identiske eller tilsvarende træk, klassificeres i samme kategori for at sikre en konsekvent og sammenhængende behandling |
| --- | --- |

—

ydelser af samme type, der har identiske eller tilsvarende træk, klassificeres i samme kategori for at sikre en konsekvent og sammenhængende behandling

| — | hvis en ydelse ikke betragtes som en »særlig« ikke-bidragspligtig kontantydelse, skal det præciseres, hvad der i givet fald er det relevante system til koordinering i henhold til artikel 4, stk. 1. |
| --- | --- |

—

hvis en ydelse ikke betragtes som en »særlig« ikke-bidragspligtig kontantydelse, skal det præciseres, hvad der i givet fald er det relevante system til koordinering i henhold til artikel 4, stk. 1.

Rådet forsøgte også at nå til enighed om kriterier for optagelse af ydelser i bilag IIa og at fastlægge nogle nøglekarakteristika for handicapordninger, der vil være en hjælp i forbindelse med klassificeringen af sådanne ordninger som »ydelser, der udelukkende har til formål at sikre særlig beskyttelse af handicappede personer«. Ved at anvende denne fremgangsmåde kunne der opnås enstemmighed om klassificering af de allerfleste af ydelserne i bilag IIa, hvilket indebar en væsentlig strømlining af bilaget.

Der kunne imidlertid ikke opnås enstemmighed om Kommissionens forslag om at fjerne visse specifikke ydelser fra bilag IIa. De pågældende medlemsstater accepterede ikke, at de foreslåede kriterier skulle tjene til at definere ydelser, der var egnede til at blive medtaget i bilag IIa. Disse medlemsstater ønskede at bibeholde deres ydelser i bilaget, da de anså dem for at opfylde kravene i artikel 4, stk. 2a, og de mente ikke, at EF-Domstolens nuværende retspraksis gav grundlag for at fjerne dem fra bilaget.

For at forordningen kan vedtages på baggrund af de store fremskridt, der generelt er gjort, besluttede Rådet at lade disse ydelser blive stående i bilag IIa i afventning af EF-Domstolens fremtidige retspraksis, som vil kunne afklare de relevante kriterier og siden medføre en revision af dette bilag.

I den forbindelse fremsatte Kommissionen en erklæring til Rådets protokol, hvori det understreges, at det måske vil blive nødvendigt at revidere listen over ydelser på grundlag af ny retspraksis fra Domstolens side, især for så vidt angår de pågældende ydelser. Kommissionen erklærede, at den forbeholdt sig ret til at indbringe sagen for Domstolen og om nødvendigt forelægge et forslag med henblik på at revidere listen over ydelser i bilag IIa på grundlag af Domstolens kendelser.

Rådet vedtog også, at spørgsmålet om koordinering af ydelser til handicappede, navnlig ydelser, som fjernes fra bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71, enten i medfør af EF-Domstolens retspraksis eller i henhold til denne forordning, bør overvejes yderligere under hensyn til målene i traktatens artikel 42, så der kan fremsættes specifikke forslag inden udgangen af 2005.

VI.   KONKLUSION

Rådet finder, at dets fælles holdning både opfylder de centrale mål i Kommissionens oprindelige forslag og, da den medtager ændringerne i afsnit III i denne begrundelse, i vidt omfang tager hensyn til Europa-Parlamentets førstebehandlingsudtalelse.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet.

(2)  Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71.

---

| 15.2.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 38/36 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 38/36

---

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 8/2005

fastlagt af Rådet den 29. november 2004

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2005 af ... om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks

(2005/C 38 E/03)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 26, 95, 133 og 135,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I forordning (EØF) nr. 2913/92 (3) er der fastlagt regler for toldbehandlingen af varer, der indføres eller skal udføres. |
| --- | --- |

(1)

I forordning (EØF) nr. 2913/92 (3) er der fastlagt regler for toldbehandlingen af varer, der indføres eller skal udføres.

| (2) | Det er nødvendigt at fastlægge et ensartet beskyttelsesniveau for toldkontrol af varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde. For at opfylde dette mål er det nødvendigt at fastlægge et ensartet niveau for toldkontrollen i Fællesskabet og at sikre en harmoniseret anvendelse af toldkontrollen i medlemsstaterne, der har hovedansvaret for anvendelsen af denne kontrol. Denne toldkontrol bør baseres på fælles vedtagne standarder og risikokriterier for udvælgelse af varer og erhvervsdrivende, som alle er enige om, for at mindske risiciene for Fællesskabet og dets borgere og Fællesskabets handelspartnere. Medlemsstaterne og Kommissionen bør derfor indføre en ramme for risikoforvaltning omfattende hele Fællesskabet, der støtter den fælles tilgang, således at prioritering og ressourceanvendelse foretages på en effektiv måde med det formål at opretholde en passende balance mellem toldkontrol og fremme af legal handel. Denne ramme bør også omfatte fælles kriterier og harmoniserede krav til autoriserede økonomiske operatører og bør sikre en harmoniseret anvendelse af disse kriterier og krav. At der fastlægges en fælles ramme for risikoforvaltning for alle medlemsstater, forhindrer ikke medlemsstaterne i at kontrollere varer ved stikprøver. |
| --- | --- |

(2)

Det er nødvendigt at fastlægge et ensartet beskyttelsesniveau for toldkontrol af varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde. For at opfylde dette mål er det nødvendigt at fastlægge et ensartet niveau for toldkontrollen i Fællesskabet og at sikre en harmoniseret anvendelse af toldkontrollen i medlemsstaterne, der har hovedansvaret for anvendelsen af denne kontrol. Denne toldkontrol bør baseres på fælles vedtagne standarder og risikokriterier for udvælgelse af varer og erhvervsdrivende, som alle er enige om, for at mindske risiciene for Fællesskabet og dets borgere og Fællesskabets handelspartnere. Medlemsstaterne og Kommissionen bør derfor indføre en ramme for risikoforvaltning omfattende hele Fællesskabet, der støtter den fælles tilgang, således at prioritering og ressourceanvendelse foretages på en effektiv måde med det formål at opretholde en passende balance mellem toldkontrol og fremme af legal handel. Denne ramme bør også omfatte fælles kriterier og harmoniserede krav til autoriserede økonomiske operatører og bør sikre en harmoniseret anvendelse af disse kriterier og krav. At der fastlægges en fælles ramme for risikoforvaltning for alle medlemsstater, forhindrer ikke medlemsstaterne i at kontrollere varer ved stikprøver.

| (3) | Medlemsstaterne bør give status som »autoriseret økonomisk operatør« til enhver økonomisk operatør, der opfylder fælles kriterier med hensyn til operatørernes kontrolsystemer, økonomiske solvens og overholdelse af bestemmelserne. Når en medlemsstat har indrømmet status som autoriseret økonomisk operatør, bør denne status anerkendes af de øvrige medlemsstater, uden at dette automatisk giver operatøren ret til i de øvrige medlemsstater at benytte forenklinger i toldbestemmelserne. De øvrige medlemsstater bør dog tillade autoriserede økonomiske operatører at benytte sådanne forenklinger, såfremt alle specifikke krav i den forbindelse i øvrigt er opfyldt. Ved behandlingen af ansøgninger om at måtte benytte forenklinger i toldbestemmelserne er det ikke nødvendigt, at de øvrige medlemsstater foretager en fornyet evaluering af operatørens kontrolsystemer, økonomiske solvens og overholdelse af bestemmelserne, da en sådan evaluering allerede er foretaget af den medlemsstat, der har indrømmet status som autoriseret økonomisk operatør; de bør dog sikre sig, at eventuelle andre specifikke krav for benyttelse af de pågældende forenklinger er opfyldt. Spørgsmålet om benyttelse af forenklinger i andre medlemsstater kan også koordineres efter aftale mellem de berørte toldmyndigheder. |
| --- | --- |

(3)

Medlemsstaterne bør give status som »autoriseret økonomisk operatør« til enhver økonomisk operatør, der opfylder fælles kriterier med hensyn til operatørernes kontrolsystemer, økonomiske solvens og overholdelse af bestemmelserne. Når en medlemsstat har indrømmet status som autoriseret økonomisk operatør, bør denne status anerkendes af de øvrige medlemsstater, uden at dette automatisk giver operatøren ret til i de øvrige medlemsstater at benytte forenklinger i toldbestemmelserne. De øvrige medlemsstater bør dog tillade autoriserede økonomiske operatører at benytte sådanne forenklinger, såfremt alle specifikke krav i den forbindelse i øvrigt er opfyldt. Ved behandlingen af ansøgninger om at måtte benytte forenklinger i toldbestemmelserne er det ikke nødvendigt, at de øvrige medlemsstater foretager en fornyet evaluering af operatørens kontrolsystemer, økonomiske solvens og overholdelse af bestemmelserne, da en sådan evaluering allerede er foretaget af den medlemsstat, der har indrømmet status som autoriseret økonomisk operatør; de bør dog sikre sig, at eventuelle andre specifikke krav for benyttelse af de pågældende forenklinger er opfyldt. Spørgsmålet om benyttelse af forenklinger i andre medlemsstater kan også koordineres efter aftale mellem de berørte toldmyndigheder.

| (4) | Forenklinger i toldbestemmelserne bør fortsat ikke berøre spørgsmålet om toldkontrol i øvrigt som defineret i EF-toldkodeksen, navnlig med hensyn til de sikkerhedsmæssige aspekter. Denne toldkontrol er toldmyndighedernes ansvar, og selv om de bør anerkende den autoriserede økonomiske operatørs status som en faktor, der indgår i myndighedernes risikoanalyse og overvejelser om indrømmelse af lettelser med hensyn til sikkerhedsrelateret kontrol, bør de fortsat have ret til at foretage kontrol. |
| --- | --- |

(4)

Forenklinger i toldbestemmelserne bør fortsat ikke berøre spørgsmålet om toldkontrol i øvrigt som defineret i EF-toldkodeksen, navnlig med hensyn til de sikkerhedsmæssige aspekter. Denne toldkontrol er toldmyndighedernes ansvar, og selv om de bør anerkende den autoriserede økonomiske operatørs status som en faktor, der indgår i myndighedernes risikoanalyse og overvejelser om indrømmelse af lettelser med hensyn til sikkerhedsrelateret kontrol, bør de fortsat have ret til at foretage kontrol.

| (5) | De kompetente myndigheder i medlemsstaterne og Kommissionen bør meddele hinanden oplysninger om risikorelaterede indførsels- og udførselsvarer. Der bør derfor indføres et fælles, sikkert system, hvormed de kompetente myndigheder kan få adgang til, overføre og udveksle disse oplysninger på en rettidig og effektiv måde. Oplysningerne kan også gives til tredjelande, hvis der er en international aftale herom. |
| --- | --- |

(5)

De kompetente myndigheder i medlemsstaterne og Kommissionen bør meddele hinanden oplysninger om risikorelaterede indførsels- og udførselsvarer. Der bør derfor indføres et fælles, sikkert system, hvormed de kompetente myndigheder kan få adgang til, overføre og udveksle disse oplysninger på en rettidig og effektiv måde. Oplysningerne kan også gives til tredjelande, hvis der er en international aftale herom.

| (6) | De omstændigheder, under hvilke oplysninger fra økonomiske operatører kan fremlægges for andre myndigheder i den samme medlemsstat eller andre medlemsstater, for Kommissionen eller for myndigheder i tredjelande, bør speciferes. Med henblik herpå skal det klart anføres, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (5) også finder anvendelse på den behandling af personoplysninger, som foretages af de offentlige myndigheder og andre myndigheder, der modtager oplysninger i henhold til EF-toldkodeksen. |
| --- | --- |

(6)

De omstændigheder, under hvilke oplysninger fra økonomiske operatører kan fremlægges for andre myndigheder i den samme medlemsstat eller andre medlemsstater, for Kommissionen eller for myndigheder i tredjelande, bør speciferes. Med henblik herpå skal det klart anføres, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (5) også finder anvendelse på den behandling af personoplysninger, som foretages af de offentlige myndigheder og andre myndigheder, der modtager oplysninger i henhold til EF-toldkodeksen.

| (7) | For at muliggøre en risikobaseret kontrol er det nødvendigt at fastsætte krav om underretning inden ankomst eller inden afgang for alle varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde, bortset fra varer, der passerer igennem med fly eller skib uden stop inden for dette område. Sådanne oplysninger bør være tilgængelige, før varerne føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde. Der kan fastsættes forskellige frister og regler, alt efter hvilke typer varer, transportformer eller økonomiske operatører der er tale om, eller når der ifølge internationale aftaler gælder særlige sikkerhedsforanstaltninger. For at undgå smuthuller med hensyn til sikkerheden bør dette krav også indføres for varer, der føres ind i eller ud af en frizone. |
| --- | --- |

(7)

For at muliggøre en risikobaseret kontrol er det nødvendigt at fastsætte krav om underretning inden ankomst eller inden afgang for alle varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde, bortset fra varer, der passerer igennem med fly eller skib uden stop inden for dette område. Sådanne oplysninger bør være tilgængelige, før varerne føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde. Der kan fastsættes forskellige frister og regler, alt efter hvilke typer varer, transportformer eller økonomiske operatører der er tale om, eller når der ifølge internationale aftaler gælder særlige sikkerhedsforanstaltninger. For at undgå smuthuller med hensyn til sikkerheden bør dette krav også indføres for varer, der føres ind i eller ud af en frizone.

| (8) | Forordning (EØF) nr. 2913/92 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(8)

Forordning (EØF) nr. 2913/92 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Forordning (EØF) nr. 2913/92 ændres således:

| 1) | I artikel 4 foretages følgende ændringer:






  — | Følgende numre indsættes:







  »4a) | indgangstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvortil varer, der er ført ind i Fællesskabets toldområde, straks skal transporteres, og hvor de underkastes en passende risikobaseret indgangskontrol |
| --- | --- | --- | --- |

1)

I artikel 4 foretages følgende ændringer:

—

Følgende numre indsættes:

»4a)

indgangstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvortil varer, der er ført ind i Fællesskabets toldområde, straks skal transporteres, og hvor de underkastes en passende risikobaseret indgangskontrol

| 4b) | indførselstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor formaliteterne for at angive varer, der er ført ind i Fællesskabets toldområde til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, herunder en passende risikobaseret kontrol, skal udføres |
| --- | --- |

4b)

indførselstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor formaliteterne for at angive varer, der er ført ind i Fællesskabets toldområde til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, herunder en passende risikobaseret kontrol, skal udføres

| 4c) | udførselstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor formaliteterne for at angive varer, der forlader Fællesskabets toldområde til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, herunder en passende risikobaseret kontrol, skal afsluttes |
| --- | --- |

4c)

udførselstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor formaliteterne for at angive varer, der forlader Fællesskabets toldområde til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, herunder en passende risikobaseret kontrol, skal afsluttes

| 4d) | udgangstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor varer skal frembydes, før de forlader Fællesskabets toldområde, og hvor de vil blive underkastet toldkontrol for så vidt angår anvendelsen af udførselsformaliteter, og en passende risikobaseret kontrol«. |
| --- | --- |

4d)

udgangstoldsted: det toldsted, der er udpeget af toldmyndighederne i overensstemmelse med toldbestemmelserne, hvor varer skal frembydes, før de forlader Fællesskabets toldområde, og hvor de vil blive underkastet toldkontrol for så vidt angår anvendelsen af udførselsformaliteter, og en passende risikobaseret kontrol«.

| — | Nr. 14 affattes således:







  »14) | toldkontrol: specifikke handlinger, der foretages af toldmyndighederne, med henblik på at sikre en korrekt anvendelse af toldbestemmelserne og anden lovgivning vedrørende indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus; disse handlinger kan omfatte undersøgelse af varerne, verifikation af dataene i en angivelse og kontrol af elektroniske eller skriftlige dokumenters eksistens og ægthed, gennemsyn af virksomhedernes regnskaber, forretningsbøger, korrespondance og andre optegnelser, kontrol med transportmidler, med bagage og andre effekter, som personer fører med sig, og administrative undersøgelser og lignende handlinger«. |
| --- | --- | --- |

—

Nr. 14 affattes således:

»14)

toldkontrol: specifikke handlinger, der foretages af toldmyndighederne, med henblik på at sikre en korrekt anvendelse af toldbestemmelserne og anden lovgivning vedrørende indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus; disse handlinger kan omfatte undersøgelse af varerne, verifikation af dataene i en angivelse og kontrol af elektroniske eller skriftlige dokumenters eksistens og ægthed, gennemsyn af virksomhedernes regnskaber, forretningsbøger, korrespondance og andre optegnelser, kontrol med transportmidler, med bagage og andre effekter, som personer fører med sig, og administrative undersøgelser og lignende handlinger«.

| — | Følgende numre tilføjes:







  »25) | risiko: sandsynligheden for at en hændelse opstår i forbindelse med indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus, og som






  — | forhindrer en korrekt anvendelse af EF-foranstaltninger eller nationale foranstaltninger, eller |
| --- | --- | --- | --- |

—

Følgende numre tilføjes:

»25)

risiko: sandsynligheden for at en hændelse opstår i forbindelse med indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus, og som

—

forhindrer en korrekt anvendelse af EF-foranstaltninger eller nationale foranstaltninger, eller

| — | bringer Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser i fare, eller |
| --- | --- |

—

bringer Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser i fare, eller

| — | udgør en trussel mod Fællesskabets sikkerhed, folkesundheden, miljøet eller forbrugerne. |
| --- | --- |

—

udgør en trussel mod Fællesskabets sikkerhed, folkesundheden, miljøet eller forbrugerne.

| 26) | risikoforvaltning: den systematiske identifikation af risici og gennemførelse af alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at begrænse risiciene. Dette indebærer aktiviteter som indsamling af data og oplysninger, analyse og vurdering af risici, fastsættelse og indledning af tiltag og regelmæssig kontrol og tilsyn med processen og dens resultater baseret på internationale, EF- og nationale kilder og strategier.«. |
| --- | --- |

26)

risikoforvaltning: den systematiske identifikation af risici og gennemførelse af alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at begrænse risiciene. Dette indebærer aktiviteter som indsamling af data og oplysninger, analyse og vurdering af risici, fastsættelse og indledning af tiltag og regelmæssig kontrol og tilsyn med processen og dens resultater baseret på internationale, EF- og nationale kilder og strategier.«.

| 2) | Følgende afdeling og artikel indsættes:
  »Afdeling 1A
  Autoriserede økonomiske operatører
  Artikel 5a
  1.   Toldmyndighederne indrømmer, om nødvendigt efter samråd med andre kompetente myndigheder, på grundlag af kriterierne i stk. 2 status som autoriseret økonomisk operatør til enhver økonomisk operatør, der er etableret på Fællesskabets toldområde.
  En autoriseret økonomisk operatør skal kunne udnytte lettelser med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol og/eller forenklinger, der omhandles i toldbestemmelserne.
  Status som autoriseret økonomisk operatør skal i henhold til reglerne og betingelserne i stk. 2 anerkendes af toldmyndighederne i alle medlemsstater med forbehold af toldkontrol. Toldmyndighederne skal på grundlag af anerkendelsen af status som autoriseret økonomisk operatør og under forudsætning af, at kravene vedrørende de konkrete forenklinger, som Fællesskabets toldlovgivning giver mulighed for, er opfyldt, godkende operatøren til at kunne benytte denne forenkling.
  2.   Kriterierne for indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør skal omfatte:






  — | tidligere tilfredsstillende opfyldelse af toldkravene |
| --- | --- | --- |

2)

Følgende afdeling og artikel indsættes:

»Afdeling 1A

Autoriserede økonomiske operatører

Artikel 5a

1.   Toldmyndighederne indrømmer, om nødvendigt efter samråd med andre kompetente myndigheder, på grundlag af kriterierne i stk. 2 status som autoriseret økonomisk operatør til enhver økonomisk operatør, der er etableret på Fællesskabets toldområde.

En autoriseret økonomisk operatør skal kunne udnytte lettelser med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol og/eller forenklinger, der omhandles i toldbestemmelserne.

Status som autoriseret økonomisk operatør skal i henhold til reglerne og betingelserne i stk. 2 anerkendes af toldmyndighederne i alle medlemsstater med forbehold af toldkontrol. Toldmyndighederne skal på grundlag af anerkendelsen af status som autoriseret økonomisk operatør og under forudsætning af, at kravene vedrørende de konkrete forenklinger, som Fællesskabets toldlovgivning giver mulighed for, er opfyldt, godkende operatøren til at kunne benytte denne forenkling.

2.   Kriterierne for indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør skal omfatte:

—

tidligere tilfredsstillende opfyldelse af toldkravene

| — | et tilfredsstillende system til forvaltning af bogholderi og om nødvendigt transportdokumenter, som gør det muligt at gennemføre passende toldkontrol |
| --- | --- |

—

et tilfredsstillende system til forvaltning af bogholderi og om nødvendigt transportdokumenter, som gør det muligt at gennemføre passende toldkontrol

| — | om nødvendigt bevis for økonomisk solvens, og |
| --- | --- |

—

om nødvendigt bevis for økonomisk solvens, og

| — | hvor det er relevant, overholdelse af passende sikkerheds- og sikringsstandarder. |
| --- | --- |

—

hvor det er relevant, overholdelse af passende sikkerheds- og sikringsstandarder.

Udvalgsproceduren anvendes til at fastsætte reglerne for:

| — | indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør |
| --- | --- |

—

indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør

| — | indrømmelse af tilladelse til at kunne benytte forenklinger |
| --- | --- |

—

indrømmelse af tilladelse til at kunne benytte forenklinger

| — | fastsættelse af, hvilken toldmyndighed der er kompetent til at indrømme denne status og godkendelse |
| --- | --- |

—

fastsættelse af, hvilken toldmyndighed der er kompetent til at indrømme denne status og godkendelse

| — | arten og omfanget af de lettelser, der kan indrømmes med hensyn til sikkerhedsrelateret toldkontrol under hensyntagen til reglerne for almindelig risikostyring |
| --- | --- |

—

arten og omfanget af de lettelser, der kan indrømmes med hensyn til sikkerhedsrelateret toldkontrol under hensyntagen til reglerne for almindelig risikostyring

| — | samråd med og meddelelse af oplysninger til andre toldmyndigheder |
| --- | --- |

—

samråd med og meddelelse af oplysninger til andre toldmyndigheder

samt på hvilke betingelser:

| — | en godkendelse kan begrænses til en eller flere medlemsstater |
| --- | --- |

—

en godkendelse kan begrænses til en eller flere medlemsstater

| — | status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages, og |
| --- | --- |

—

status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages, og

| — | kravet om at være etableret i Fællesskabet kan fraviges for særlige kategorier af autoriserede økonomiske operatører, navnlig under hensyn til internationale aftaler.« |
| --- | --- |

—

kravet om at være etableret i Fællesskabet kan fraviges for særlige kategorier af autoriserede økonomiske operatører, navnlig under hensyn til internationale aftaler.«

| 3) | Artikel 13 affattes således:
  »Artikel 13
  1.   Toldmyndighederne kan i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat ved gældende bestemmelser, gennemføre enhver kontrolforanstaltning, de anser for at være nødvendig for at sikre, at toldbestemmelser og anden lovgivning vedrørende indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus, anvendes korrekt. Med henblik på en korrekt anvendelse af fællesskabslovgivningen kan der udføres toldkontrol i et tredjeland, hvis der er en international aftale herom.
  2.   Anden toldkontrol end stikprøver baseres på risikoanalyse, der anvender elektroniske analyseredskaber med henblik på at identificere og angive omfanget af risici og udforme de nødvendige foranstaltninger til at vurdere risiciene på grundlag af kriterier, der er udarbejdet på nationalt plan, på EF-plan og i givet fald på internationalt plan.
  Udvalgsproceduren anvendes til at fastlægge en fælles ramme for risikoforvaltning og for at fastlægge fælles kriterier og prioriterede kontrolområder.
  Medlemsstaterne indfører i samarbejde med Kommissionen et elektronisk system til gennemførelse af risikoforvaltning.
  3.   Udføres kontrollen af andre myndigheder end toldmyndighederne, skal denne kontrol udføres under nøje koordinering med toldmyndighederne og så vidt overhovedet muligt på samme tid og samme sted.
  4.   Inden for rammerne af den kontrol, der er fastsat i denne artikel, kan toldmyndighederne og andre kompetente myndigheder, f.eks. veterinær- og politimyndigheder, videregive data, de har modtaget i forbindelse med indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og tilstedeværelse af varer, der ikke har fællesskabsstatus, til hinanden, til medlemsstaternes toldmyndigheder eller til Kommissionen, hvis dette er påkrævet for at minimere risikoen.
  Videregivelse af fortrolige oplysninger til toldmyndighederne eller andre myndigheder (f.eks. efterretningstjenesterne) i tredjelande er kun tilladt inden for rammerne af en international aftale, og såfremt de gældende bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger overholdes, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7). |
| --- | --- |

3)

Artikel 13 affattes således:

»Artikel 13

1.   Toldmyndighederne kan i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat ved gældende bestemmelser, gennemføre enhver kontrolforanstaltning, de anser for at være nødvendig for at sikre, at toldbestemmelser og anden lovgivning vedrørende indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og for tilstedeværelsen af varer, der ikke har fællesskabsstatus, anvendes korrekt. Med henblik på en korrekt anvendelse af fællesskabslovgivningen kan der udføres toldkontrol i et tredjeland, hvis der er en international aftale herom.

2.   Anden toldkontrol end stikprøver baseres på risikoanalyse, der anvender elektroniske analyseredskaber med henblik på at identificere og angive omfanget af risici og udforme de nødvendige foranstaltninger til at vurdere risiciene på grundlag af kriterier, der er udarbejdet på nationalt plan, på EF-plan og i givet fald på internationalt plan.

Udvalgsproceduren anvendes til at fastlægge en fælles ramme for risikoforvaltning og for at fastlægge fælles kriterier og prioriterede kontrolområder.

Medlemsstaterne indfører i samarbejde med Kommissionen et elektronisk system til gennemførelse af risikoforvaltning.

3.   Udføres kontrollen af andre myndigheder end toldmyndighederne, skal denne kontrol udføres under nøje koordinering med toldmyndighederne og så vidt overhovedet muligt på samme tid og samme sted.

4.   Inden for rammerne af den kontrol, der er fastsat i denne artikel, kan toldmyndighederne og andre kompetente myndigheder, f.eks. veterinær- og politimyndigheder, videregive data, de har modtaget i forbindelse med indførsel, udførsel, transit og overførsel samt særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og tredjelande, og tilstedeværelse af varer, der ikke har fællesskabsstatus, til hinanden, til medlemsstaternes toldmyndigheder eller til Kommissionen, hvis dette er påkrævet for at minimere risikoen.

Videregivelse af fortrolige oplysninger til toldmyndighederne eller andre myndigheder (f.eks. efterretningstjenesterne) i tredjelande er kun tilladt inden for rammerne af en international aftale, og såfremt de gældende bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger overholdes, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7).

6

7

| 4) | Artikel 15 affattes således:
  »Artikel 15
  Enhver oplysning af fortrolig art, eller som meddeles fortroligt, er omfattet af tavshedspligt. Den må ikke videregives af de kompetente myndigheder uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller den myndighed, der har meddelt den. Videregivelse af oplysninger er tilladt, for så vidt de kompetente myndigheder måtte være forpligtet hertil ifølge gældende bestemmelser, navnlig i forbindelse med en retssag. Offentliggørelse eller videregivelse af oplysninger skal ske under fuld overholdelse af gældende bestemmelser vedrørende beskyttelse af personoplysninger, navnlig direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001.«. |
| --- | --- |

4)

Artikel 15 affattes således:

»Artikel 15

Enhver oplysning af fortrolig art, eller som meddeles fortroligt, er omfattet af tavshedspligt. Den må ikke videregives af de kompetente myndigheder uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller den myndighed, der har meddelt den. Videregivelse af oplysninger er tilladt, for så vidt de kompetente myndigheder måtte være forpligtet hertil ifølge gældende bestemmelser, navnlig i forbindelse med en retssag. Offentliggørelse eller videregivelse af oplysninger skal ske under fuld overholdelse af gældende bestemmelser vedrørende beskyttelse af personoplysninger, navnlig direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001.«.

| 5) | (vedrører ikke den danske tekst). |
| --- | --- |

5)

(vedrører ikke den danske tekst).

| 6) | Følgende artikler indsættes i afsnit III, kapitel 1:
  »Artikel 36a
  1.   Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, er omfattet af en summarisk angivelse, bortset fra varer, der transporteres på transportmidler, der kun passerer igennem toldområdets territorialfarvande eller luftrum uden stop inden for dette område.
  2.   Den summariske angivelse skal indgives til indgangstoldstedet.
  Toldmyndighederne kan tillade, at den summariske angivelse indgives til et andet toldsted, forudsat at de nødvendige oplysninger af dette toldsted straks meddeles til eller gøres tilgængelige i elektronisk form for indgangstoldstedet.
  Toldmyndighederne kan tillade, at indgivelse af den summariske angivelse erstattes af indgivelse af en meddelelse og adgang til dataene i en summarisk angivelse i den erhvervsdrivendes elektroniske system.
  3.   Den summariske angivelse skal indgives, før varerne føres ind på Fællesskabets toldområde.
  4.   Udvalgsproceduren anvendes til at fastlægge:






  — | inden for hvilken tidsfrist den summariske angivelse skal indgives, før varerne føres ind på Fællesskabets toldområde |
| --- | --- | --- |

6)

Følgende artikler indsættes i afsnit III, kapitel 1:

»Artikel 36a

1.   Varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde, er omfattet af en summarisk angivelse, bortset fra varer, der transporteres på transportmidler, der kun passerer igennem toldområdets territorialfarvande eller luftrum uden stop inden for dette område.

2.   Den summariske angivelse skal indgives til indgangstoldstedet.

Toldmyndighederne kan tillade, at den summariske angivelse indgives til et andet toldsted, forudsat at de nødvendige oplysninger af dette toldsted straks meddeles til eller gøres tilgængelige i elektronisk form for indgangstoldstedet.

Toldmyndighederne kan tillade, at indgivelse af den summariske angivelse erstattes af indgivelse af en meddelelse og adgang til dataene i en summarisk angivelse i den erhvervsdrivendes elektroniske system.

3.   Den summariske angivelse skal indgives, før varerne føres ind på Fællesskabets toldområde.

4.   Udvalgsproceduren anvendes til at fastlægge:

—

inden for hvilken tidsfrist den summariske angivelse skal indgives, før varerne føres ind på Fællesskabets toldområde

| — | reglerne for undtagelser fra og variationer i den i første led nævnte tidsfrist, og |
| --- | --- |

—

reglerne for undtagelser fra og variationer i den i første led nævnte tidsfrist, og

| — | under hvilke betingelser man kan dispensere fra eller tilpasse kravet om en summarisk angivelse, |
| --- | --- |

—

under hvilke betingelser man kan dispensere fra eller tilpasse kravet om en summarisk angivelse,

efter særlige omstændigheder og for så vidt angår visse typer vareforsendelser, transportmåder eller økonomiske operatører, eller når der ifølge internationale aftaler gælder særlige sikringsordninger.

Artikel 36b

1.   Udvalgsproceduren anvendes til at fastsætte et fælles datasæt og -format for den summariske angivelse, som skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for risikoanalyse og korrekt gennemførelse af toldkontrol, navnlig af sikkerhedshensyn, under anvendelse af internationale standarder og international handelspraksis, hvor dette er relevant.

2.   Den summariske angivelse skal indgives i elektronisk form. Der kan benyttes handels-, havne- eller transportoplysninger, hvis disse indeholder de nødvendige oplysninger.

Toldmyndighederne kan antage papirbaserede summariske angivelser under særlige omstændigheder, hvis de opfylder samme niveau for risikoforvaltning som det, der gælder for summariske angivelser i elektronisk form.

3.   Den summariske angivelse skal indgives af den person, som fører varerne ind på Fællesskabets toldområde, eller som overtager ansvaret for transporten af varerne hertil.

4.   Uanset forpligtelserne for den i stk. 3 nævnte person kan den summariske angivelse i stedet indgives af:

| a) | den person, i hvis navn de i stk. 3 nævnte personer handler, eller |
| --- | --- |

a)

den person, i hvis navn de i stk. 3 nævnte personer handler, eller

| b) | enhver person, der kan frembyde de pågældende varer eller få dem frembudt for de kompetente toldmyndigheder, eller |
| --- | --- |

b)

enhver person, der kan frembyde de pågældende varer eller få dem frembudt for de kompetente toldmyndigheder, eller

| c) | en repræsentant for en af de personer, der er nævnt i stk. 3 eller i litra a) eller b). |
| --- | --- |

c)

en repræsentant for en af de personer, der er nævnt i stk. 3 eller i litra a) eller b).

5.   Den i stk. 3 og 4 nævnte person skal på den pågældendes anmodning have tilladelse til at ændre en eller flere oplysninger i den summariske angivelse, efter at den er indgivet. Det må dog ikke være muligt at foretage ændringer, efter at toldmyndighederne:

| a) | har meddelt den person, der har indgivet den summariske angivelse, at de agter at undersøge varerne, eller |
| --- | --- |

a)

har meddelt den person, der har indgivet den summariske angivelse, at de agter at undersøge varerne, eller

| b) | har fastslået, at de pågældende oplysninger ikke er korrekte, eller |
| --- | --- |

b)

har fastslået, at de pågældende oplysninger ikke er korrekte, eller

| c) | har tilladt fjernelse af varerne. |
| --- | --- |

c)

har tilladt fjernelse af varerne.

Artikel 36c

1.   Indgangstoldstedet kan fritage for summarisk angivelse i relation til varer, for hvilke der var indgivet en angivelse før udløbet af den tidsfrist, der er fastsat i artikel 36a, stk. 3 eller 4. I så fald skal toldangivelsen i det mindste indeholde de nødvendige data for den summariske angivelse, og indtil toldangivelsen er antaget i overensstemmelse med artikel 63, skal den have samme status som en summarisk angivelse.

Toldmyndighederne kan tillade, at toldangivelsen indgives til et indførselstoldsted, som ikke er indgangstoldstedet, forudsat at de nødvendige oplysninger af dette toldsted straks meddeles til eller gøres tilgængelige i elektronisk form for indgangstoldstedet.

2.   Hvis toldangivelsen indgives på anden måde end i elektronisk form, underkaster toldmyndighederne dataene samme niveau af risikoforvaltning som det, der gælder for summariske angivelser i elektronisk form.«

| 7) | I artikel 37, stk. 1, ændres udtrykket »kontrol fra toldmyndighedernes side« til »toldkontrol«. I artikel 38, stk. 3, ændres udtrykket »kan underkastes kontrol« til »kan underkastes toldkontrol«. |
| --- | --- |

7)

I artikel 37, stk. 1, ændres udtrykket »kontrol fra toldmyndighedernes side« til »toldkontrol«. I artikel 38, stk. 3, ændres udtrykket »kan underkastes kontrol« til »kan underkastes toldkontrol«.

| 8) | Artikel 38, stk. 5, affattes således:
  »5.   Stk. 1-4 samt artikel 36a-36c og artikel 39-53 finder ikke anvendelse på varer, der midlertidigt har forladt Fællesskabets toldområde, mens de transporteres med skib eller fly mellem to punkter inden for dette område, forudsat at transporten er sket ad en direkte rute og med rutefly eller ruteskib uden stop uden for Fællesskabets toldområde.« |
| --- | --- |

8)

Artikel 38, stk. 5, affattes således:

»5.   Stk. 1-4 samt artikel 36a-36c og artikel 39-53 finder ikke anvendelse på varer, der midlertidigt har forladt Fællesskabets toldområde, mens de transporteres med skib eller fly mellem to punkter inden for dette område, forudsat at transporten er sket ad en direkte rute og med rutefly eller ruteskib uden stop uden for Fællesskabets toldområde.«

| 9) | Artikel 40 affattes således:
  »Artikel 40
  Varer, som føres ind i Fællesskabets toldområde, frembydes for toldvæsenet af den person, der har ført varerne ind i dette toldområde, eller i givet fald af den person, som overtager ansvaret for transporten af varerne, efter at de er blevet indført, med undtagelse af varer, der transporteres på transportmidler, der kun passerer igennem toldområdets territorialfarvande eller luftrum uden stop inden for dette område. Den person, der frembyder varerne, skal henvise til den summariske angivelse eller toldangivelse, der tidligere er indgivet vedrørende varerne.« |
| --- | --- |

9)

Artikel 40 affattes således:

»Artikel 40

Varer, som føres ind i Fællesskabets toldområde, frembydes for toldvæsenet af den person, der har ført varerne ind i dette toldområde, eller i givet fald af den person, som overtager ansvaret for transporten af varerne, efter at de er blevet indført, med undtagelse af varer, der transporteres på transportmidler, der kun passerer igennem toldområdets territorialfarvande eller luftrum uden stop inden for dette område. Den person, der frembyder varerne, skal henvise til den summariske angivelse eller toldangivelse, der tidligere er indgivet vedrørende varerne.«

| 10) | Overskriften til kapitel 3 i afsnit III affattes således: »Losning af varer, der er frembudt for toldvæsenet«. |
| --- | --- |

10)

Overskriften til kapitel 3 i afsnit III affattes således: »Losning af varer, der er frembudt for toldvæsenet«.

| 11) | Artikel 43 til 45 udgår. |
| --- | --- |

11)

Artikel 43 til 45 udgår.

| 12) | Artikel 170, stk. 2, affattes således:
  »2.   Varer skal frembydes og underkastes de for toldmyndighederne foreskrevne toldformaliteter, hvis de:






  a) | er henført under en toldprocedure, der er blevet afsluttet ved, at varerne anbringes i frizone eller frilager; en sådan frembydelse er dog ikke nødvendig, hvis der i medfør af den pågældende toldprocedure tillades undtagelse fra forpligtelsen til at frembyde varerne |
| --- | --- | --- |

12)

Artikel 170, stk. 2, affattes således:

»2.   Varer skal frembydes og underkastes de for toldmyndighederne foreskrevne toldformaliteter, hvis de:

a)

er henført under en toldprocedure, der er blevet afsluttet ved, at varerne anbringes i frizone eller frilager; en sådan frembydelse er dog ikke nødvendig, hvis der i medfør af den pågældende toldprocedure tillades undtagelse fra forpligtelsen til at frembyde varerne

| b) | er blevet anbragt i frizone eller frilager på grundlag af en beslutning om indrømmelse af godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter |
| --- | --- |

b)

er blevet anbragt i frizone eller frilager på grundlag af en beslutning om indrømmelse af godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter

| c) | er omfattet af foranstaltningerne i artikel 166, litra b), eller |
| --- | --- |

c)

er omfattet af foranstaltningerne i artikel 166, litra b), eller

| d) | føres ind i en frizone eller et frilager direkte fra et sted uden for Fællesskabets toldområde.« |
| --- | --- |

d)

føres ind i en frizone eller et frilager direkte fra et sted uden for Fællesskabets toldområde.«

| 13) | Artikel 176, stk. 2, affattes således:
  »2.   I tilfælde af omladning af varer i en frizone holdes de dertil hørende dokumenter til rådighed for toldmyndighederne. Kortvarig oplagring af varer i forbindelse med en sådan omladning anses for at udgøre en integrerende del af omladningen.
  For varer, der er ført ind i en frizone direkte fra et sted uden for Fællesskabets toldområde eller ud af en frizone og direkte forlader Fællesskabets toldområde, indgives en summarisk angivelse i overensstemmelse med artikel 36a til 36c eller artikel 182a til 182d.« |
| --- | --- |

13)

Artikel 176, stk. 2, affattes således:

»2.   I tilfælde af omladning af varer i en frizone holdes de dertil hørende dokumenter til rådighed for toldmyndighederne. Kortvarig oplagring af varer i forbindelse med en sådan omladning anses for at udgøre en integrerende del af omladningen.

For varer, der er ført ind i en frizone direkte fra et sted uden for Fællesskabets toldområde eller ud af en frizone og direkte forlader Fællesskabets toldområde, indgives en summarisk angivelse i overensstemmelse med artikel 36a til 36c eller artikel 182a til 182d.«

| 14) | Artikel 181 affattes således:
  »Artikel 181
  Toldmyndighederne sikrer sig, at bestemmelserne vedrørende udførsel, passiv forædling, genudførsel, suspensionsprocedurer eller intern transitprocedure samt bestemmelserne i afsnit V overholdes, når varerne forlader Fællesskabets toldområde fra en frizone eller et frilager.« |
| --- | --- |

14)

Artikel 181 affattes således:

»Artikel 181

Toldmyndighederne sikrer sig, at bestemmelserne vedrørende udførsel, passiv forædling, genudførsel, suspensionsprocedurer eller intern transitprocedure samt bestemmelserne i afsnit V overholdes, når varerne forlader Fællesskabets toldområde fra en frizone eller et frilager.«

| 15) | I artikel 182, stk. 3, første punktum, udgår ordene »genudførsel eller«. |
| --- | --- |

15)

I artikel 182, stk. 3, første punktum, udgår ordene »genudførsel eller«.

| 16) | Under afsnit V (Varer, der forlader Fællesskabets toldområde) indsættes følgende artikler:
  »Artikel 182a
  1.   Varer, der forlader Fællesskabets toldområde, med undtagelse af varer, der transporteres på transportmidler, der kun passerer gennem toldområdets territoriale farvand eller luftrum, men uden ophold i dette territorium, skal være omfattet enten af en toldangivelse eller, når der ikke kræves en toldangivelse, af en summarisk angivelse.
  2.   Der gøres brug af udvalgsproceduren til at fastlægge:






  — | inden for hvilken tidsfrist toldangivelsen eller en summarisk angivelse skal indgives til udførselstoldstedet, før varerne føres ud af Fællesskabets toldområde |
| --- | --- | --- |

16)

Under afsnit V (Varer, der forlader Fællesskabets toldområde) indsættes følgende artikler:

»Artikel 182a

1.   Varer, der forlader Fællesskabets toldområde, med undtagelse af varer, der transporteres på transportmidler, der kun passerer gennem toldområdets territoriale farvand eller luftrum, men uden ophold i dette territorium, skal være omfattet enten af en toldangivelse eller, når der ikke kræves en toldangivelse, af en summarisk angivelse.

2.   Der gøres brug af udvalgsproceduren til at fastlægge:

—

inden for hvilken tidsfrist toldangivelsen eller en summarisk angivelse skal indgives til udførselstoldstedet, før varerne føres ud af Fællesskabets toldområde

| — | reglerne for undtagelser fra og variationer i den i første led omhandlede tidsfrist |
| --- | --- |

—

reglerne for undtagelser fra og variationer i den i første led omhandlede tidsfrist

| — | under hvilke betingelser der kan dispenseres fra eller foretages en tilpasning af kravet om en summarisk angivelse, og |
| --- | --- |

—

under hvilke betingelser der kan dispenseres fra eller foretages en tilpasning af kravet om en summarisk angivelse, og

| — | i hvilke tilfælde og på hvilke betingelser varer, der forlader Fællesskabets toldområde, ikke skal angives i en toldangivelse eller en summarisk angivelse |
| --- | --- |

—

i hvilke tilfælde og på hvilke betingelser varer, der forlader Fællesskabets toldområde, ikke skal angives i en toldangivelse eller en summarisk angivelse

efter særlige omstændigheder og for så vidt angår visse typer vareforsendelser, transportmåder eller erhvervsdrivende, eller når der ifølge internationale aftaler gælder særlige sikringsordninger.

Artikel 182b

1.   Er varer, der forlader Fællesskabets toldområde, angivet til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, for hvilken der i henhold til toldbestemmelserne kræves en toldangivelse, skal denne toldangivelse indgives til udførselstoldstedet, før de føres ud af Fællesskabets toldområde.

2.   Er udførselstoldstedet ikke det samme som udgangstoldstedet, skal udførselstoldstedet straks meddele de oplysninger, som er nødvendige for udgangstoldstedet, til dette eller gøre dem tilgængelige for det i elektronisk form.

3.   Toldangivelsen skal indeholde mindst de oplysninger, der er nødvendige for den summariske angivelse, der er omhandlet i artikel 182d, stk. 1.

4.   Indgives toldangivelsen på anden vis end i elektronisk form, underkaster toldmyndighederne oplysningerne samme niveau for risikoforvaltning som det, der gælder for elektroniske angivelser.

Artikel 182c

1.   Er varer, der forlader Fællesskabets toldområde, ikke angivet til en toldmæssig bestemmelse eller anvendelse, for hvilken der kræves en toldangivelse, skal der indgives en summarisk angivelse til udgangstoldstedet, før varerne føres ud af Fællesskabets toldområde.

2.   Toldmyndighederne kan tillade, at den summariske angivelse indgives til et andet toldsted, forudsat at de nødvendige oplysninger af dette toldsted straks meddeles til eller gøres tilgængelige i elektronisk form for udgangstoldstedet.

3.   Toldmyndighederne kan tillade, at indgivelse af en summarisk angivelse erstattes af indgivelse af en meddelelse og adgang til dataene i en summarisk angivelse i den erhvervsdrivendes elektroniske system.

Artikel 182d

1.   Udvalgsproceduren anvendes til at fastsætte et fælles datasæt og -format for den summariske angivelse, som skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for risikoanalyse og korrekt gennemførelse af toldkontrol, navnlig af sikkerhedshensyn, under anvendelse af internationale standarder og international handelspraksis, hvor dette er relevant.

2.   Den summariske angivelse skal indgives i elektronisk form. Der kan benyttes handels-, havne- eller transportoplysninger, forudsat at disse indeholder de nødvendige oplysninger.

Toldmyndighederne kan antage papirbaserede summariske angivelser under særlige omstændigheder, hvis de opfylder samme niveau for risikoforvaltning som det, der gælder for summariske angivelser i elektronisk form.

3.   Den summariske angivelse skal indgives af:

| a) | den person, som fører varerne ud af Fællesskabets toldområde, eller som overtager ansvaret for transporten af varerne herfra, eller |
| --- | --- |

a)

den person, som fører varerne ud af Fællesskabets toldområde, eller som overtager ansvaret for transporten af varerne herfra, eller

| b) | enhver person, der kan frembyde de pågældende varer eller få dem frembudt for de kompetente toldmyndigheder, eller |
| --- | --- |

b)

enhver person, der kan frembyde de pågældende varer eller få dem frembudt for de kompetente toldmyndigheder, eller

| c) | en repræsentant for en af de personer, der er nævnt i litra a) eller b). |
| --- | --- |

c)

en repræsentant for en af de personer, der er nævnt i litra a) eller b).

4.   Den i stk. 3 nævnte person skal efter anmodning have tilladelse til at ændre en eller flere oplysninger i den summariske angivelse, efter at den er indgivet. Det må dog ikke være muligt at foretage ændringer, efter at toldmyndighederne:

| a) | har meddelt den person, der har indgivet den summariske angivelse, at de agter at undersøge varerne |
| --- | --- |

a)

har meddelt den person, der har indgivet den summariske angivelse, at de agter at undersøge varerne

| b) | har fastslået, at de pågældende oplysninger ikke er korrekte, eller |
| --- | --- |

b)

har fastslået, at de pågældende oplysninger ikke er korrekte, eller

| c) | har tilladt fjernelse af varerne.« |
| --- | --- |

c)

har tilladt fjernelse af varerne.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Artikel 5a, stk. 2, artikel 13, stk. 2, andet afsnit, artikel 36a, stk. 4, artikel 36b, stk. 1, artikel 182a, stk. 2, og artikel 182d, stk. 1, finder anvendelse fra den... (8).

8

De øvrige bestemmelser finder anvendelse, så snart de gennemførelsesbestemmelser, der er baseret på de i andet afsnit omhandlede artikler, er trådt i kraft. Elektronisk angivelse og automatiserede systemer til gennemførelse af risikoforvaltning og elektronisk udveksling af oplysninger mellem indgangs-, udgangs-, indførsels- og udførselstoldstederne, jf. artikel 13, 36a, 36b, 36c, 182b, 182c og 182d, skal dog være indført tre år efter datoen for anvendelsen af disse artikler.

Senest to år efter datoen for anvendelsen af sidstnævnte artikler vurderer Kommissionen eventuelle anmodninger fra medlemsstaterne om at forlænge den i tredje afsnit omhandlede frist på tre år vedrørende elektronisk angivelse og automatiserede systemer til gennemførelse af risikoforvaltning og elektronisk udveksling af oplysninger mellem toldstederne. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport og foreslår, hvis det er relevant, at forlænge den i tredje afsnit omhandlede frist på tre år.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den ...

På Europa-Parlamentets vegne

....

Formand

På Rådets vegne

....

Formand

---

(1)  EUT C 110 af 30.4.2004, s. 72.

1

(2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 20. april 2004 (EUT C 104 E af 30.4.2004), Rådets fælles holdning af 29. november 2004 og Europa-Parlamentets holdning af ....... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

2

(3)  EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

3

(4)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

4

(5)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

5

(6)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. Ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

6

(7)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.«

7

(8)  Datoen for denne forordnings ikrafttræden.

8

---

RÅDETS BEGRUNDELSE

I.   INDLEDNING

Den 25. juli 2003 forelagde Kommissionen Rådet ovennævnte forslag, som er baseret på traktatens artikel 26, 95, 133 og 135.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 26. februar 2004 (1).

Europa-Parlamentet afgav sin førstebehandlingsudtalelse den 20. april 2004 (2) og vedtog 26 ændringer til forslaget. Kommissionen har godkendt størstedelen heraf, men kunne ikke godkende 6 af de foreslåede ændringer.

Kommissionen forelagde den 4. maj 2004 Rådet et ændret forslag om ovennævnte emne.

Den 29. november 2004 vedtog Rådet sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 251, stk. 2.

II.   FORMÅL

Formålet med den foreslåede forordning er at fastlægge et ensartet beskyttelsesniveau for toldkontrollen af varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabet med udgangspunkt i fælles vedtagne standarder og risikokriterier. Dette tænkes nået ved at fastsætte krav om underretning inden ankomst eller inden afgang og ved øget brug af informationsteknologi.

III.   ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING I DOK. 12060/04

1.   Generelt

Rådet støtter i sin fælles holdning i vid udstrækning formålet med forslaget, som er at forbedre sikkerheden i forbindelse med handelsstrømme ind i og ud af Fællesskabet ved at indføre relevant risikobaseret kontrol og ved at anvende forbedrede systemer til datakommunikation og udveksling af oplysninger.

2.   Europa-Parlamentets ændringer

Rådet indtog følgende holdninger til Europa-Parlamentets ændringer:

| — | Rådet godkendte ændring nr. 1, 3, 4, 7, 11-23 og 26. |
| --- | --- |

—

Rådet godkendte ændring nr. 1, 3, 4, 7, 11-23 og 26.

| — | Ændring nr. 2: Rådet mener, at der i teksten bør indføjes en henvisning til toldkontrol af varer, der forlader Fællesskabet (jf. fælles holdning vedrørende ændring nr. 24). |
| --- | --- |

—

Ændring nr. 2: Rådet mener, at der i teksten bør indføjes en henvisning til toldkontrol af varer, der forlader Fællesskabet (jf. fælles holdning vedrørende ændring nr. 24).

| — | Rådet har ikke godkendt de ændringer, der foreslås i ændring nr. 5, idet det foretrækker ordlyden af Kommissionens forslag. Rådet kan dog acceptere forslaget om at indføre en henvisning til internationale aftaler i betragtningen. |
| --- | --- |

—

Rådet har ikke godkendt de ændringer, der foreslås i ændring nr. 5, idet det foretrækker ordlyden af Kommissionens forslag. Rådet kan dog acceptere forslaget om at indføre en henvisning til internationale aftaler i betragtningen.

| — | Rådet har ikke godkendt ændring nr. 6 om definition af forskellige toldsteder, da der mangler en række væsentlige elementer som f.eks. henvisning til hhv. toldmyndighedernes angivelser i overensstemmelse med toldbestemmelserne og til risikobaseret kontrol på forskellige typer toldsteder. |
| --- | --- |

—

Rådet har ikke godkendt ændring nr. 6 om definition af forskellige toldsteder, da der mangler en række væsentlige elementer som f.eks. henvisning til hhv. toldmyndighedernes angivelser i overensstemmelse med toldbestemmelserne og til risikobaseret kontrol på forskellige typer toldsteder.

| — | Ændring nr. 8: Rådet foretrækker at specificere, hvilke former for varebevægelser der er omfattet af de foreliggende bestemmelser. Dette skal ske i overensstemmelse med den tekst, der anvendes ved definitionen af »toldkontrol«. Henvisningen til »indgang, udgang, transit, overdragelse og endelig anvendelse af varer« skal derfor anvendes såvel ved definition af »risiko« som i artikel 13 (ændring nr. 10). Rådet har godkendt udeladelsen af definitionen af »godkendt erhvervsdrivende«, da dette begreb er indføjet i den nye artikel 5a (ændring nr. 9). |
| --- | --- |

—

Ændring nr. 8: Rådet foretrækker at specificere, hvilke former for varebevægelser der er omfattet af de foreliggende bestemmelser. Dette skal ske i overensstemmelse med den tekst, der anvendes ved definitionen af »toldkontrol«. Henvisningen til »indgang, udgang, transit, overdragelse og endelig anvendelse af varer« skal derfor anvendes såvel ved definition af »risiko« som i artikel 13 (ændring nr. 10). Rådet har godkendt udeladelsen af definitionen af »godkendt erhvervsdrivende«, da dette begreb er indføjet i den nye artikel 5a (ændring nr. 9).

| — | Ændring nr. 9: Rådet bifalder ændringen vedrørende »godkendt erhvervsdrivende« og anser den nye artikel 5a som et af nøgleelementerne i forordningsudkastet. Rådet har dog i sin fælles holdning præciseret begrebet »godkendt erhvervsdrivende« ved at sondre mellem anerkendelse af status som »godkendt erhvervsdrivende« fra andre medlemsstater end den, der oprindeligt indrømmede en sådan status, og tilladelse til, at disse erhvervsdrivende kan udnytte de lempelser, der er beskrevet i toldbestemmelserne. Som følge af denne sondring skal medlemsstaterne ikke gentage oprindelsesmedlemsstatens tidligere vurderinger af status som »godkendt erhvervsdrivende«, men vil alligevel kunne undersøge, om en erhvervsdrivende opfylder de kriterier, der er knyttet til en bestemt form for lempelse i toldbestemmelserne. Endvidere har Rådet indføjet en henvisning til »økonomisk solvens« som et af kriterierne for godkendelse som »godkendt erhvervsdrivende« i artikel 5a, stk. 2. Endelig har Rådet tilpasset de bestemmelser og vilkår, der skal fastlægges ved udvalgsproceduren, i overensstemmelse med ændringerne af begrebet »godkendt erhvervsdrivende«. |
| --- | --- |

—

Ændring nr. 9: Rådet bifalder ændringen vedrørende »godkendt erhvervsdrivende« og anser den nye artikel 5a som et af nøgleelementerne i forordningsudkastet. Rådet har dog i sin fælles holdning præciseret begrebet »godkendt erhvervsdrivende« ved at sondre mellem anerkendelse af status som »godkendt erhvervsdrivende« fra andre medlemsstater end den, der oprindeligt indrømmede en sådan status, og tilladelse til, at disse erhvervsdrivende kan udnytte de lempelser, der er beskrevet i toldbestemmelserne. Som følge af denne sondring skal medlemsstaterne ikke gentage oprindelsesmedlemsstatens tidligere vurderinger af status som »godkendt erhvervsdrivende«, men vil alligevel kunne undersøge, om en erhvervsdrivende opfylder de kriterier, der er knyttet til en bestemt form for lempelse i toldbestemmelserne. Endvidere har Rådet indføjet en henvisning til »økonomisk solvens« som et af kriterierne for godkendelse som »godkendt erhvervsdrivende« i artikel 5a, stk. 2. Endelig har Rådet tilpasset de bestemmelser og vilkår, der skal fastlægges ved udvalgsproceduren, i overensstemmelse med ændringerne af begrebet »godkendt erhvervsdrivende«.

| — | Ændring nr. 10: Rådet har ikke godkendt denne ændring. Rådet har i sin fælles holdning indskrænket udvekslingen af oplysninger mellem myndighederne i en medlemsstat og toldmyndighederne i en anden medlemsstat eller Kommissionen til tilfælde, hvor dette kræves for at minimere risiko som defineret i artikel 4, nr. 25). |
| --- | --- |

—

Ændring nr. 10: Rådet har ikke godkendt denne ændring. Rådet har i sin fælles holdning indskrænket udvekslingen af oplysninger mellem myndighederne i en medlemsstat og toldmyndighederne i en anden medlemsstat eller Kommissionen til tilfælde, hvor dette kræves for at minimere risiko som defineret i artikel 4, nr. 25).

| — | Ændring nr. 24: Rådet har ikke indvilliget i at udelade den foreslåede artikel 182b om fastlæggelse af detaljerede regler, som skal fastlægges i forbindelse med summariske eksportangivelser. Ordningen med angivelse forud for afgangen bør ikke finde anvendelse i tilfælde, hvor et tredjeland kræver en sikkerhedsrelateret angivelse fra eksportøren, men anvendes som led i en generel ordning med sikkerhedsrelateret forhåndsangivelse. |
| --- | --- |

—

Ændring nr. 24: Rådet har ikke indvilliget i at udelade den foreslåede artikel 182b om fastlæggelse af detaljerede regler, som skal fastlægges i forbindelse med summariske eksportangivelser. Ordningen med angivelse forud for afgangen bør ikke finde anvendelse i tilfælde, hvor et tredjeland kræver en sikkerhedsrelateret angivelse fra eksportøren, men anvendes som led i en generel ordning med sikkerhedsrelateret forhåndsangivelse.

| — | Rådet forkastede ændring nr. 25 om udeladelse af henvisningerne til artikel 182a og 182b, hvorved en summarisk angivelse af varer, der forlader EU's toldområde fra et frihandelsområde, ikke længere ville være nødvendig, da det mener, at dette kan resultere i smuthuller i ordningen med angivelser forud for afgangen. |
| --- | --- |

—

Rådet forkastede ændring nr. 25 om udeladelse af henvisningerne til artikel 182a og 182b, hvorved en summarisk angivelse af varer, der forlader EU's toldområde fra et frihandelsområde, ikke længere ville være nødvendig, da det mener, at dette kan resultere i smuthuller i ordningen med angivelser forud for afgangen.

3.   Nye elementer, Rådet har indføjet

Ud over de spørgsmål, Europa-Parlamentet har udtalt sig om, og hvortil Rådets fælles holdning fremgår af ovenstående, indføjede Rådet to betragtninger, der præciserer dets holdning med hensyn til anerkendelse af godkendte erhvervsdrivende og de forenklinger, der indrømmes dem (ny betragtning 3 og 4).

IV.   KONKLUSION

Rådets fælles holdning er i overensstemmelse med formålet med den foreslåede forordning, som er at forbedre risikoforvaltningen ved EU's ydre grænser, navnlig ved at indføre risikobaseret kontrol og udbredt anvendelse af informationsteknologi. Derudover udgør den en balance mellem målet om at styrke sikkerheden ved hjælp af mere målrettet grænsekontrol og den ekstra administrative byrde, der opstår for de godkendte erhvervsdrivende som følge af kravet om forudgående angivelser for at muliggøre en sådan kontrol. Som også Europa-Parlamentet har anbefalet i sin udtalelse, har Rådet valgt at give de erhvervsdrivende bedre mulighed for at drage fordel af de forenklinger, der er fastsat i toldbestemmelserne, hvis de samtidig opfylder de nødvendige krav. Rådet støtter dog Kommissionens forslag om, at der fortsat skal være ligevægt mellem kontrol med indførsel til og udførsel fra Fællesskabet.

---

(1)  EUT C 110 af 30.4.2004, s. 72.

(2)  EUT C 104 E af 30.4.2004.

---

| 15.2.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | CE 38/45 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

CE 38/45

---

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 9/2005

fastlagt af Rådet den 29. november 2004

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/.../EF af ... om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter og om ændring af Rådets direktiv 92/42/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF og 2000/55/EF

(2005/C 38 E/04)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Forskellene mellem de enkelte medlemsstaters love og administrative bestemmelser om miljøvenligt design af energiforbrugende produkter kan skabe handelshindringer og konkurrenceforvridning i Fællesskabet og således have en direkte indflydelse på oprettelsen af det indre marked og på dets funktion. Kun ved at harmonisere medlemsstaternes lovgivning er det muligt at undgå sådanne handelshindringer og illoyal konkurrence. |
| --- | --- |

(1)

Forskellene mellem de enkelte medlemsstaters love og administrative bestemmelser om miljøvenligt design af energiforbrugende produkter kan skabe handelshindringer og konkurrenceforvridning i Fællesskabet og således have en direkte indflydelse på oprettelsen af det indre marked og på dets funktion. Kun ved at harmonisere medlemsstaternes lovgivning er det muligt at undgå sådanne handelshindringer og illoyal konkurrence.

| (2) | Energiforbrugende produkter tegner sig for en stor del af forbruget af naturressourcer og energi i Fællesskabet. De har også en række andre væsentlige indvirkninger på miljøet. Langt størstedelen af de produktkategorier, der findes på Fællesskabets marked, påvirker miljøet i meget forskellig grad, selv om de har samme funktionelle egenskaber. Af hensyn til en bæredygtig udvikling bør en løbende forbedring af disse produkters generelle miljøpåvirkning fremmes, navnlig ved at indkredse de vigtigste kilder til negative miljøpåvirkninger og undgå overførsel af forurening, når denne forbedring ikke medfører urimelige omkostninger. |
| --- | --- |

(2)

Energiforbrugende produkter tegner sig for en stor del af forbruget af naturressourcer og energi i Fællesskabet. De har også en række andre væsentlige indvirkninger på miljøet. Langt størstedelen af de produktkategorier, der findes på Fællesskabets marked, påvirker miljøet i meget forskellig grad, selv om de har samme funktionelle egenskaber. Af hensyn til en bæredygtig udvikling bør en løbende forbedring af disse produkters generelle miljøpåvirkning fremmes, navnlig ved at indkredse de vigtigste kilder til negative miljøpåvirkninger og undgå overførsel af forurening, når denne forbedring ikke medfører urimelige omkostninger.

| (3) | Miljøvenligt design af produkter er et centralt aspekt af fællesskabsstrategien for en integreret produktpolitik. Det miljøvenlige design repræsenterer en forebyggende tilgang, der har til formål at optimere produkternes miljømæssige egenskaber og samtidig bevare deres brugsegenskaber, og giver dermed nye reelle muligheder for producenten, for forbrugeren og for samfundet som helhed. |
| --- | --- |

(3)

Miljøvenligt design af produkter er et centralt aspekt af fællesskabsstrategien for en integreret produktpolitik. Det miljøvenlige design repræsenterer en forebyggende tilgang, der har til formål at optimere produkternes miljømæssige egenskaber og samtidig bevare deres brugsegenskaber, og giver dermed nye reelle muligheder for producenten, for forbrugeren og for samfundet som helhed.

| (4) | Øget energieffektivitet — og her er en af mulighederne en mere effektiv udnyttelse af elektriciteten hos slutbrugerne — betragtes som noget, der bidrager væsentligt til at nå målene for drivhusgasemissioner i EU. Elektricitetsefterspørgslen hos slutbrugerne er den hurtigst voksende energianvendelseskategori og anslås at ville stige i løbet af de næste 20-30 år, hvis der ikke træffes politiske foranstaltninger til at modvirke denne tendens. En betydelig nedsættelse af energiforbruget som foreslået i det europæiske klimaændringsprogram (ECCP) som nævnt af Kommissionen er mulig. Klimaændringer er en af prioriteterne i det sjette miljøhandlingsprogram som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 (3). Energibesparelser er den mest omkostningseffektive måde, hvorpå man kan øge forsyningssikkerheden og reducere afhængigheden af import. Det er derfor nødvendigt, at der vedtages væsentlige foranstaltninger og mål på efterspørgselssiden. |
| --- | --- |

(4)

Øget energieffektivitet — og her er en af mulighederne en mere effektiv udnyttelse af elektriciteten hos slutbrugerne — betragtes som noget, der bidrager væsentligt til at nå målene for drivhusgasemissioner i EU. Elektricitetsefterspørgslen hos slutbrugerne er den hurtigst voksende energianvendelseskategori og anslås at ville stige i løbet af de næste 20-30 år, hvis der ikke træffes politiske foranstaltninger til at modvirke denne tendens. En betydelig nedsættelse af energiforbruget som foreslået i det europæiske klimaændringsprogram (ECCP) som nævnt af Kommissionen er mulig. Klimaændringer er en af prioriteterne i det sjette miljøhandlingsprogram som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 (3). Energibesparelser er den mest omkostningseffektive måde, hvorpå man kan øge forsyningssikkerheden og reducere afhængigheden af import. Det er derfor nødvendigt, at der vedtages væsentlige foranstaltninger og mål på efterspørgselssiden.

| (5) | Det er nødvendigt at gribe ind i designfasen for det energiforbrugende produkt, da det lader til, at den forurening, der opstår i produktets livscyklus, og de fleste af omkostningerne bestemmes i denne fase. |
| --- | --- |

(5)

Det er nødvendigt at gribe ind i designfasen for det energiforbrugende produkt, da det lader til, at den forurening, der opstår i produktets livscyklus, og de fleste af omkostningerne bestemmes i denne fase.

| (6) | Der bør fastlægges en sammenhængende ramme for anvendelsen af fællesskabskrav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter med det formål at sikre fri bevægelighed for de produkter, der opfylder kravene, og at begrænse deres generelle miljøpåvirkning. Sådanne fællesskabskrav bør være i overensstemmelse med principperne for fair konkurrence og international handel. |
| --- | --- |

(6)

Der bør fastlægges en sammenhængende ramme for anvendelsen af fællesskabskrav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter med det formål at sikre fri bevægelighed for de produkter, der opfylder kravene, og at begrænse deres generelle miljøpåvirkning. Sådanne fællesskabskrav bør være i overensstemmelse med principperne for fair konkurrence og international handel.

| (7) | Krav til miljøvenligt design skal fastsættes under hensyntagen til målene og prioriteterne i det sjette miljøhandlingsprogram, herunder, når det er hensigtsmæssigt, anvendelige mål i dette programs relevante tematiske strategier. |
| --- | --- |

(7)

Krav til miljøvenligt design skal fastsættes under hensyntagen til målene og prioriteterne i det sjette miljøhandlingsprogram, herunder, når det er hensigtsmæssigt, anvendelige mål i dette programs relevante tematiske strategier.

| (8) | Formålet med dette direktiv er at opnå et højt beskyttelsesniveau for miljøet ved at reducere energiforbrugende produkters potentielle miljøpåvirkninger, hvilket i sidste ende vil gavne forbrugerne og andre slutbrugere. En bæredygtig udvikling kræver også, at der tages behørigt hensyn til de påtænkte foranstaltningers sundhedsmæssige, samfundsmæssige og økonomiske konsekvenser. En forbedring af produkternes energieffektivitet bidrager til energiforsyningssikkerheden, som er en forudsætning for sunde økonomiske aktiviteter og dermed for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(8)

Formålet med dette direktiv er at opnå et højt beskyttelsesniveau for miljøet ved at reducere energiforbrugende produkters potentielle miljøpåvirkninger, hvilket i sidste ende vil gavne forbrugerne og andre slutbrugere. En bæredygtig udvikling kræver også, at der tages behørigt hensyn til de påtænkte foranstaltningers sundhedsmæssige, samfundsmæssige og økonomiske konsekvenser. En forbedring af produkternes energieffektivitet bidrager til energiforsyningssikkerheden, som er en forudsætning for sunde økonomiske aktiviteter og dermed for bæredygtig udvikling.

| (9) | For at maksimere miljøfordelene ved forbedret design kan det være nødvendigt at informere forbrugerne om miljømæssige kendetegn og egenskaber ved energiforbrugende produkter og rådgive dem om, hvordan produkterne anvendes på en miljøvenlig måde. |
| --- | --- |

(9)

For at maksimere miljøfordelene ved forbedret design kan det være nødvendigt at informere forbrugerne om miljømæssige kendetegn og egenskaber ved energiforbrugende produkter og rådgive dem om, hvordan produkterne anvendes på en miljøvenlig måde.

| (10) | Strategien i grønbogen om en integreret produktpolitik, som er et væsentligt innovativt element i det sjette miljøhandlingsprogram, har til formål at begrænse miljøpåvirkningen fra produkterne i hele deres livscyklus. Hvis der allerede i designfasen tages hensyn til miljøpåvirkningen fra et produkt i hele dets livscyklus, er der store muligheder for at fremme miljøforbedringer på en omkostningseffektiv måde. Der bør være tilstrækkelig fleksibilitet til at gøre det muligt at integrere denne faktor i produktdesignet og samtidig tage hensyn til tekniske, funktionelle og økonomiske forhold. |
| --- | --- |

(10)

Strategien i grønbogen om en integreret produktpolitik, som er et væsentligt innovativt element i det sjette miljøhandlingsprogram, har til formål at begrænse miljøpåvirkningen fra produkterne i hele deres livscyklus. Hvis der allerede i designfasen tages hensyn til miljøpåvirkningen fra et produkt i hele dets livscyklus, er der store muligheder for at fremme miljøforbedringer på en omkostningseffektiv måde. Der bør være tilstrækkelig fleksibilitet til at gøre det muligt at integrere denne faktor i produktdesignet og samtidig tage hensyn til tekniske, funktionelle og økonomiske forhold.

| (11) | Selv om en bred tilgang til miljømæssige egenskaber er ønskelig, bør en reduktion af drivhusgasemissionerne gennem øget energieffektivitet være et prioriteret miljømål indtil vedtagelsen af en arbejdsplan. |
| --- | --- |

(11)

Selv om en bred tilgang til miljømæssige egenskaber er ønskelig, bør en reduktion af drivhusgasemissionerne gennem øget energieffektivitet være et prioriteret miljømål indtil vedtagelsen af en arbejdsplan.

| (12) | Det kan være nødvendigt og begrundet at fastsætte særlige kvantitative krav til miljømæssigt design for en række produkter eller miljømæssige aspekter deraf for at sikre, at deres miljøpåvirkning minimeres. I betragtning af det presserende behov for at bidrage til opfyldelsen af forpligtelserne inden for rammerne af Kyoto-protokollen til FN's rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) og uden at det berører den integrerede tilgang, der fremmes med dette direktiv, bør foranstaltninger med et stort potentiale for reduktion af drivhusgasemissionerne uden store omkostninger have en vis prioritet. Sådanne foranstaltninger kan også bidrage til en bæredygtig anvendelse af ressourcerne og udgøre et vigtigt bidrag til de tiårsrammeprogrammer om bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug, som der blev opnået enighed om på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i september 2002. |
| --- | --- |

(12)

Det kan være nødvendigt og begrundet at fastsætte særlige kvantitative krav til miljømæssigt design for en række produkter eller miljømæssige aspekter deraf for at sikre, at deres miljøpåvirkning minimeres. I betragtning af det presserende behov for at bidrage til opfyldelsen af forpligtelserne inden for rammerne af Kyoto-protokollen til FN's rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) og uden at det berører den integrerede tilgang, der fremmes med dette direktiv, bør foranstaltninger med et stort potentiale for reduktion af drivhusgasemissionerne uden store omkostninger have en vis prioritet. Sådanne foranstaltninger kan også bidrage til en bæredygtig anvendelse af ressourcerne og udgøre et vigtigt bidrag til de tiårsrammeprogrammer om bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug, som der blev opnået enighed om på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i september 2002.

| (13) | Niveauet for kravene til miljøvenligt design bør normalt fastlægges på grundlag af tekniske, økonomiske og miljømæssige egenskaber. Fleksible metoder til fastlæggelse af niveauet for kravene kan gøre det lettere hurtigt at opnå bedre miljømæssige egenskaber. De involverede berørte parter bør høres og samarbejde aktivt i denne analyse. Ved fastsættelse af obligatoriske foranstaltninger, kræves det, at de involverede parter er blevet hørt på behørig vis. Ved en sådan høring vil det også fremgå, om der er behov for en gradvis indførelse eller for overgangsforanstaltninger. Ved indførelse af midlertidige mål bliver den førte politik mere forudsigelig, der kan tages hensyn til produktudviklingscyklussen, og det bliver lettere for de berørte parter at planlægge langsigtet. |
| --- | --- |

(13)

Niveauet for kravene til miljøvenligt design bør normalt fastlægges på grundlag af tekniske, økonomiske og miljømæssige egenskaber. Fleksible metoder til fastlæggelse af niveauet for kravene kan gøre det lettere hurtigt at opnå bedre miljømæssige egenskaber. De involverede berørte parter bør høres og samarbejde aktivt i denne analyse. Ved fastsættelse af obligatoriske foranstaltninger, kræves det, at de involverede parter er blevet hørt på behørig vis. Ved en sådan høring vil det også fremgå, om der er behov for en gradvis indførelse eller for overgangsforanstaltninger. Ved indførelse af midlertidige mål bliver den førte politik mere forudsigelig, der kan tages hensyn til produktudviklingscyklussen, og det bliver lettere for de berørte parter at planlægge langsigtet.

| (14) | Alternative fremgangsmåder som f.eks. selvregulering i industrien bør foretrækkes, hvis de forventes at kunne opfylde de politiske målsætninger hurtigere eller billigere end obligatoriske krav. Det kan være nødvendigt at indføre lovgivningsmæssige foranstaltninger, hvis markedskræfterne ikke udvikler sig i den rigtige retning eller hurtigt nok. |
| --- | --- |

(14)

Alternative fremgangsmåder som f.eks. selvregulering i industrien bør foretrækkes, hvis de forventes at kunne opfylde de politiske målsætninger hurtigere eller billigere end obligatoriske krav. Det kan være nødvendigt at indføre lovgivningsmæssige foranstaltninger, hvis markedskræfterne ikke udvikler sig i den rigtige retning eller hurtigt nok.

| (15) | Selvregulering, herunder frivillige aftaler om ensidige tilsagn fra industriens side, kan fremskynde processen takket være hurtig og omkostningseffektiv gennemførelse og giver mulighed for en fleksibel og hensigtsmæssig tilpasning til de teknologiske muligheder og markedsforholdene. |
| --- | --- |

(15)

Selvregulering, herunder frivillige aftaler om ensidige tilsagn fra industriens side, kan fremskynde processen takket være hurtig og omkostningseffektiv gennemførelse og giver mulighed for en fleksibel og hensigtsmæssig tilpasning til de teknologiske muligheder og markedsforholdene.

| (16) | Kapitel 6 i Kommissionens meddelelse »Miljøaftaler på fællesskabsplan i tilknytning til handlingsplanen om bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer« kan give nyttig vejledning ved vurdering af industriens selvregulering i forbindelse med dette direktiv. |
| --- | --- |

(16)

Kapitel 6 i Kommissionens meddelelse »Miljøaftaler på fællesskabsplan i tilknytning til handlingsplanen om bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer« kan give nyttig vejledning ved vurdering af industriens selvregulering i forbindelse med dette direktiv.

| (17) | Dette direktiv bør ligeledes fremme integrationen af miljøvenligt design i små og mellemstore virksomheder og meget små virksomheder. En sådan integration kan lettes ved udbredt tilgængelighed af og let adgang til information vedrørende deres produkters bæredygtighed. |
| --- | --- |

(17)

Dette direktiv bør ligeledes fremme integrationen af miljøvenligt design i små og mellemstore virksomheder og meget små virksomheder. En sådan integration kan lettes ved udbredt tilgængelighed af og let adgang til information vedrørende deres produkters bæredygtighed.

| (18) | Energiforbrugende produkter, der opfylder de krav til miljøvenligt design, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne til dette direktiv, bør forsynes med CE-mærkning og oplysninger i tilknytning dertil, så de kan markedsføres på det indre marked og omsættes frit. En streng håndhævelse af gennemførelsesbestemmelserne er nødvendig for at begrænse de regulerede energiforbrugende produkters indvirkning på miljøet og sikre fair konkurrence. |
| --- | --- |

(18)

Energiforbrugende produkter, der opfylder de krav til miljøvenligt design, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne til dette direktiv, bør forsynes med CE-mærkning og oplysninger i tilknytning dertil, så de kan markedsføres på det indre marked og omsættes frit. En streng håndhævelse af gennemførelsesbestemmelserne er nødvendig for at begrænse de regulerede energiforbrugende produkters indvirkning på miljøet og sikre fair konkurrence.

| (19) | Når Kommissionen udarbejder gennemførelsesforanstaltningerne og arbejdsplanen, bør den høre både medlemsstaternes repræsentanter og berørte parter i forhold til den pågældende produktgruppe, såsom industrien, herunder små og mellemstore virksomheder og håndværksvirksomheder, faglige organisationer, handlende, detailhandlere, importører, miljøorganisationer og forbrugerorganisationer. |
| --- | --- |

(19)

Når Kommissionen udarbejder gennemførelsesforanstaltningerne og arbejdsplanen, bør den høre både medlemsstaternes repræsentanter og berørte parter i forhold til den pågældende produktgruppe, såsom industrien, herunder små og mellemstore virksomheder og håndværksvirksomheder, faglige organisationer, handlende, detailhandlere, importører, miljøorganisationer og forbrugerorganisationer.

| (20) | Når Kommissionen udarbejder gennemførelsesforanstaltninger, bør den også tage behørigt hensyn til gældende national miljølovgivning, særlig vedrørende giftige stoffer, som medlemsstaterne mener bør bevares, uden derved at begrænse de gældende og berettigede beskyttelsesniveauer i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(20)

Når Kommissionen udarbejder gennemførelsesforanstaltninger, bør den også tage behørigt hensyn til gældende national miljølovgivning, særlig vedrørende giftige stoffer, som medlemsstaterne mener bør bevares, uden derved at begrænse de gældende og berettigede beskyttelsesniveauer i medlemsstaterne.

| (21) | Der bør tages hensyn til de moduler og regler, der er fastsat med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering, jf. Rådets afgørelse 93/465/EØF af 22. juli 1993 om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af CE-overensstemmelsesmærkningen (4). |
| --- | --- |

(21)

Der bør tages hensyn til de moduler og regler, der er fastsat med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering, jf. Rådets afgørelse 93/465/EØF af 22. juli 1993 om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af CE-overensstemmelsesmærkningen (4).

| (22) | Tilsynsmyndighederne bør udveksle oplysninger om de påtænkte foranstaltninger på dette direktivs område med henblik på at forbedre markedsovervågningen. I dette samarbejde bør der gøres størst mulig brug af elektroniske kommunikationsmidler og de relevante fællesskabsprogrammer. Udveksling af information om et produkts miljømæssige egenskaber i hele dets livscyklus og om de opnåede resultater ved designløsninger bør ligeledes fremmes. Indsamling og formidling af al den viden, der fremkommer ved producenternes indsats i forhold til miljøvenligt design, er et af de vigtigste eksempler på den merværdi, der tilføres med nærværende direktiv. |
| --- | --- |

(22)

Tilsynsmyndighederne bør udveksle oplysninger om de påtænkte foranstaltninger på dette direktivs område med henblik på at forbedre markedsovervågningen. I dette samarbejde bør der gøres størst mulig brug af elektroniske kommunikationsmidler og de relevante fællesskabsprogrammer. Udveksling af information om et produkts miljømæssige egenskaber i hele dets livscyklus og om de opnåede resultater ved designløsninger bør ligeledes fremmes. Indsamling og formidling af al den viden, der fremkommer ved producenternes indsats i forhold til miljøvenligt design, er et af de vigtigste eksempler på den merværdi, der tilføres med nærværende direktiv.

| (23) | Med hensyn til uddannelse og information vedrørende miljøvenligt design for små og mellemstore virksomheder kan det være hensigtsmæssigt at overveje tilknyttede aktiviteter. |
| --- | --- |

(23)

Med hensyn til uddannelse og information vedrørende miljøvenligt design for små og mellemstore virksomheder kan det være hensigtsmæssigt at overveje tilknyttede aktiviteter.

| (24) | Det gavner det indre marked, hvis der findes standarder, der er harmoniseret på fællesskabsplan. Når referencen til en sådan standard er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, bør overensstemmelse med denne danne grundlag for en formodning om, at de tilsvarende krav i den gennemførelsesforanstaltning, der er vedtaget på grundlag af dette direktiv, er opfyldt, men andre midler til at påvise en sådan overensstemmelse bør også tillades. |
| --- | --- |

(24)

Det gavner det indre marked, hvis der findes standarder, der er harmoniseret på fællesskabsplan. Når referencen til en sådan standard er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, bør overensstemmelse med denne danne grundlag for en formodning om, at de tilsvarende krav i den gennemførelsesforanstaltning, der er vedtaget på grundlag af dette direktiv, er opfyldt, men andre midler til at påvise en sådan overensstemmelse bør også tillades.

| (25) | Et af hovedformålene med harmoniserede standarder bør være at bistå producenterne med at anvende de gennemførelsesforanstaltninger, der vedtages i medfør af dette direktiv. Sådanne standarder kan være afgørende for fastlæggelsen af måle- og prøvningsmetoder. I tilfælde af generiske krav til miljøvenligt design kan harmoniserede standarder i betydelig grad bidrage til at vejlede producenterne i at fastlægge deres produkters miljøprofil i overensstemmelse med kravene i den gældende gennemførelsesforanstaltning. Disse standarder bør klart angive forholdet mellem deres bestemmelser og de omhandlede krav. Formålet med harmoniserede standarder skal ikke være at fastsætte grænser for miljømæssige aspekter. |
| --- | --- |

(25)

Et af hovedformålene med harmoniserede standarder bør være at bistå producenterne med at anvende de gennemførelsesforanstaltninger, der vedtages i medfør af dette direktiv. Sådanne standarder kan være afgørende for fastlæggelsen af måle- og prøvningsmetoder. I tilfælde af generiske krav til miljøvenligt design kan harmoniserede standarder i betydelig grad bidrage til at vejlede producenterne i at fastlægge deres produkters miljøprofil i overensstemmelse med kravene i den gældende gennemførelsesforanstaltning. Disse standarder bør klart angive forholdet mellem deres bestemmelser og de omhandlede krav. Formålet med harmoniserede standarder skal ikke være at fastsætte grænser for miljømæssige aspekter.

| (26) | For så vidt angår de definitioner, der anvendes i dette direktiv, er det nyttigt at henvise til internationale standarder som f.eks. ISO 14040. |
| --- | --- |

(26)

For så vidt angår de definitioner, der anvendes i dette direktiv, er det nyttigt at henvise til internationale standarder som f.eks. ISO 14040.

| (27) | Dette direktiv er i overensstemmelse med visse principper for gennemførelse af den nye metode som fastsat i Rådets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder (5) og for henvisninger til harmoniserede europæiske standarder. I Rådets resolution af 28. oktober 1999 om standardiseringens rolle i Europa (6) blev det anbefalet, at Kommissionen skulle undersøge, om principperne i »ny metode« kunne udvides til sektorer, der endnu ikke var omfattet, som et middel til om muligt at forbedre og forenkle lovgivningen. |
| --- | --- |

(27)

Dette direktiv er i overensstemmelse med visse principper for gennemførelse af den nye metode som fastsat i Rådets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder (5) og for henvisninger til harmoniserede europæiske standarder. I Rådets resolution af 28. oktober 1999 om standardiseringens rolle i Europa (6) blev det anbefalet, at Kommissionen skulle undersøge, om principperne i »ny metode« kunne udvides til sektorer, der endnu ikke var omfattet, som et middel til om muligt at forbedre og forenkle lovgivningen.

| (28) | Dette direktiv supplerer gældende fællesskabsretsakter som f.eks. Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger (7), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1980/2000 af 17. juli 2000 om en revideret ordning for tildeling af et EF-miljømærke (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2422/2001 af 6. november 2001 om et fællesskabsprogram for energieffektivitetsmærkning af kontorudstyr (9), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/96/EF af 27. januar 2003 om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (10) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/95/EF af 27. januar 2003 om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr (11) og Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (12). Synergierne mellem dette direktiv og de nuværende fællesskabsinstrumenter skal bidrage til at forøge deres respektive virkninger og til at opbygge sammenhængende krav, som producenterne skal opfylde. |
| --- | --- |

(28)

Dette direktiv supplerer gældende fællesskabsretsakter som f.eks. Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger (7), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1980/2000 af 17. juli 2000 om en revideret ordning for tildeling af et EF-miljømærke (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2422/2001 af 6. november 2001 om et fællesskabsprogram for energieffektivitetsmærkning af kontorudstyr (9), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/96/EF af 27. januar 2003 om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (10) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/95/EF af 27. januar 2003 om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr (11) og Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (12). Synergierne mellem dette direktiv og de nuværende fællesskabsinstrumenter skal bidrage til at forøge deres respektive virkninger og til at opbygge sammenhængende krav, som producenterne skal opfylde.

| (29) | Da Rådets direktiv 92/42/EØF af 21. maj 1992 om krav til virkningsgrad i nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller luftformigt brændsel (13), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF af 3. september 1996 om energieffektivitetskrav til elektriske køleskabe, dybfrysere og kombinationsskabe til husholdningsbrug (14) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/55/EF af 18. september 2000 om energieffektivitetskrav for forkoblinger til lysstofbelysning (15) allerede indeholder bestemmelser om revision af energieffektivitetskravene, bør de integreres i nærværende rammer. |
| --- | --- |

(29)

Da Rådets direktiv 92/42/EØF af 21. maj 1992 om krav til virkningsgrad i nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller luftformigt brændsel (13), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF af 3. september 1996 om energieffektivitetskrav til elektriske køleskabe, dybfrysere og kombinationsskabe til husholdningsbrug (14) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/55/EF af 18. september 2000 om energieffektivitetskrav for forkoblinger til lysstofbelysning (15) allerede indeholder bestemmelser om revision af energieffektivitetskravene, bør de integreres i nærværende rammer.

| (30) | Direktiv 92/42/EØF indeholder bestemmelser om stjernemærkning til angivelse af kedlers energimæssige ydeevne. Da medlemsstaterne og branchen er enige om, at stjernemærkningsordningen ikke har givet de forventede resultater, bør direktiv 92/42/EØF ændres for at bane vej for mere effektive ordninger. |
| --- | --- |

(30)

Direktiv 92/42/EØF indeholder bestemmelser om stjernemærkning til angivelse af kedlers energimæssige ydeevne. Da medlemsstaterne og branchen er enige om, at stjernemærkningsordningen ikke har givet de forventede resultater, bør direktiv 92/42/EØF ændres for at bane vej for mere effektive ordninger.

| (31) | I stedet for kravene i Rådets direktiv 78/170/EØF af 13. februar 1978 om ydelsen i varmeproducerende anlæg, der anvendes til rumopvarmning og produktion af varmt vand i nye eller allerede eksisterende ikke-industrielle bygninger, samt om isolering af fordelingen af varme og varmt brugsvand i ikke-industrielt nybyggeri (16) gælder nu bestemmelserne i direktiv 92/42/EØF, Rådets direktiv 90/396/EØF af 29. juni 1990 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gasapparater (17) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne (18). Direktiv 78/170/EØF bør derfor ophæves. |
| --- | --- |

(31)

I stedet for kravene i Rådets direktiv 78/170/EØF af 13. februar 1978 om ydelsen i varmeproducerende anlæg, der anvendes til rumopvarmning og produktion af varmt vand i nye eller allerede eksisterende ikke-industrielle bygninger, samt om isolering af fordelingen af varme og varmt brugsvand i ikke-industrielt nybyggeri (16) gælder nu bestemmelserne i direktiv 92/42/EØF, Rådets direktiv 90/396/EØF af 29. juni 1990 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gasapparater (17) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne (18). Direktiv 78/170/EØF bør derfor ophæves.

| (32) | Ved Rådets direktiv 86/594/EØF af 1. december 1986 om luftbåren støj fra husholdningsapparater (19) fastsættes betingelserne for, at medlemsstaterne kan kræve offentliggørelse af oplysninger om den støj, som sådanne apparater afgiver, og en procedure for bestemmelse af støjniveauet. Af harmoniseringshensyn bør støjafgivelsen indgå i en integreret vurdering af miljømæssige egenskaber. Da dette direktiv indeholder bestemmelser om en sådan integreret tilgang, bør direktiv 86/594/EØF ophæves. |
| --- | --- |

(32)

Ved Rådets direktiv 86/594/EØF af 1. december 1986 om luftbåren støj fra husholdningsapparater (19) fastsættes betingelserne for, at medlemsstaterne kan kræve offentliggørelse af oplysninger om den støj, som sådanne apparater afgiver, og en procedure for bestemmelse af støjniveauet. Af harmoniseringshensyn bør støjafgivelsen indgå i en integreret vurdering af miljømæssige egenskaber. Da dette direktiv indeholder bestemmelser om en sådan integreret tilgang, bør direktiv 86/594/EØF ophæves.

| (33) | De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (20). |
| --- | --- |

(33)

De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (20).

| (34) | Medlemsstaterne bør fastsætte, hvilke sanktioner der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. |
| --- | --- |

(34)

Medlemsstaterne bør fastsætte, hvilke sanktioner der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

| (35) | Det bør erindres, at det i pkt. 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (21) hedder, at »Rådet tilskynder medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem direktiverne og gennemførelsesforanstaltningerne«. |
| --- | --- |

(35)

Det bør erindres, at det i pkt. 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (21) hedder, at »Rådet tilskynder medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem direktiverne og gennemførelsesforanstaltningerne«.

| (36) | Målet for denne foranstaltning, nemlig at sikre, at det indre marked fungerer gennem krav om, at produkter skal være tilstrækkeligt miljøvenlige, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af dets omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — |
| --- | --- |

(36)

Målet for denne foranstaltning, nemlig at sikre, at det indre marked fungerer gennem krav om, at produkter skal være tilstrækkeligt miljøvenlige, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af dets omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Emne og anvendelsesområde

1.   Dette direktiv fastsætter rammerne for fastlæggelsen af fællesskabskrav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter for at sikre den frie bevægelighed for sådanne produkter i det indre marked.

2.   Dette direktiv bestemmer, at der skal fastlægges krav, som de energiforbrugende produkter, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, skal opfylde for at blive markedsført og/eller taget i brug. Det bidrager til bæredygtig udvikling ved at øge energieffektiviteten og miljøbeskyttelsesniveauet, mens det samtidig øger energiforsyningssikkerheden.

3.   Dette direktiv finder ikke anvendelse på transportmidler til befordring af personer eller varer.

4.   Dette direktiv og de gennemførelsesforanstaltninger, der vedtages i medfør af direktivet, berører ikke Fællesskabets lovgivning om affaldshåndtering og Fællesskabets lovgivning om kemikalier, herunder Fællesskabets lovgivning om fluorholdige drivhusgasser.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

| 1) | »energiforbrugende produkt«: et produkt, der, når det først er markedsført og/eller taget i brug, er afhængigt af energitilførsel (elektricitet, fossilt brændstof og vedvarende energikilder) for at kunne fungere efter hensigten, eller et produkt til frembringelse, overførsel og måling af sådan energi, herunder dele, der er afhængige af energitilførsel og er beregnet til at indgå i et energiforbrugende produkt omfattet af dette direktiv, som markedsføres og/eller ibrugtages som særskilte dele til slutbrugere, og hvis miljømæssige egenskaber kan vurderes selvstændigt |
| --- | --- |

1)

»energiforbrugende produkt«: et produkt, der, når det først er markedsført og/eller taget i brug, er afhængigt af energitilførsel (elektricitet, fossilt brændstof og vedvarende energikilder) for at kunne fungere efter hensigten, eller et produkt til frembringelse, overførsel og måling af sådan energi, herunder dele, der er afhængige af energitilførsel og er beregnet til at indgå i et energiforbrugende produkt omfattet af dette direktiv, som markedsføres og/eller ibrugtages som særskilte dele til slutbrugere, og hvis miljømæssige egenskaber kan vurderes selvstændigt

| 2) | »komponenter og delkomponenter«: dele, der er beregnet til at indgå i energiforbrugende produkter, og som ikke markedsføres og/eller ibrugtages som særskilte dele til slutbrugere, eller hvis miljømæssige egenskaber ikke kan vurderes selvstændigt |
| --- | --- |

2)

»komponenter og delkomponenter«: dele, der er beregnet til at indgå i energiforbrugende produkter, og som ikke markedsføres og/eller ibrugtages som særskilte dele til slutbrugere, eller hvis miljømæssige egenskaber ikke kan vurderes selvstændigt

| 3) | »gennemførelsesforanstaltninger«: foranstaltninger vedtaget i medfør af dette direktiv, hvori der fastlægges krav til miljøvenligt design af bestemte energiforbrugende produkter eller for miljømæssige aspekter deraf |
| --- | --- |

3)

»gennemførelsesforanstaltninger«: foranstaltninger vedtaget i medfør af dette direktiv, hvori der fastlægges krav til miljøvenligt design af bestemte energiforbrugende produkter eller for miljømæssige aspekter deraf

| 4) | »markedsføring«: den første gang et energiforbrugende produkt gøres tilgængeligt på Fællesskabets marked med henblik på distribution eller anvendelse i Fællesskabet enten mod betaling eller gratis og uanset salgsmetode |
| --- | --- |

4)

»markedsføring«: den første gang et energiforbrugende produkt gøres tilgængeligt på Fællesskabets marked med henblik på distribution eller anvendelse i Fællesskabet enten mod betaling eller gratis og uanset salgsmetode

| 5) | »ibrugtagning«: en slutbrugers første anvendelse i Fællesskabet af et energiforbrugende produkt i overensstemmelse med dets formål |
| --- | --- |

5)

»ibrugtagning«: en slutbrugers første anvendelse i Fællesskabet af et energiforbrugende produkt i overensstemmelse med dets formål

| 6) | »producent«: enhver fysisk eller juridisk person, der producerer energiforbrugende produkter, der er omfattet af dette direktiv, og som er ansvarlig for de energiforbrugende produkters overensstemmelse med dette direktiv, med henblik på deres markedsføring og/eller ibrugtagning under producentens eget navn eller varemærke eller med henblik på producentens egen anvendelse. Hvis der ikke er en producent som defineret i første punktum, anses enhver fysisk eller juridisk person, der markedsfører og/eller ibrugtager energiforbrugende produkter i henhold til dette direktiv, som producent |
| --- | --- |

6)

»producent«: enhver fysisk eller juridisk person, der producerer energiforbrugende produkter, der er omfattet af dette direktiv, og som er ansvarlig for de energiforbrugende produkters overensstemmelse med dette direktiv, med henblik på deres markedsføring og/eller ibrugtagning under producentens eget navn eller varemærke eller med henblik på producentens egen anvendelse. Hvis der ikke er en producent som defineret i første punktum, anses enhver fysisk eller juridisk person, der markedsfører og/eller ibrugtager energiforbrugende produkter i henhold til dette direktiv, som producent

| 7) | »repræsentant«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet, og som har fået skriftligt mandat fra producenten til i dennes navn at opfylde alle eller en del af de forpligtelser og formaliteter, der er fastsat i dette direktiv |
| --- | --- |

7)

»repræsentant«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet, og som har fået skriftligt mandat fra producenten til i dennes navn at opfylde alle eller en del af de forpligtelser og formaliteter, der er fastsat i dette direktiv

| 8) | »materialer«: alle materialer, der anvendes i løbet af et energiforbrugende produkts livscyklus |
| --- | --- |

8)

»materialer«: alle materialer, der anvendes i løbet af et energiforbrugende produkts livscyklus

| 9) | »produktdesign«: den række processer, hvorved de retlige, tekniske, sikkerhedsmæssige, funktionelle, markedsmæssige eller øvrige krav, som et energiforbrugende produkt skal opfylde, omsættes til den tekniske specifikation for det pågældende energiforbrugende produkt |
| --- | --- |

9)

»produktdesign«: den række processer, hvorved de retlige, tekniske, sikkerhedsmæssige, funktionelle, markedsmæssige eller øvrige krav, som et energiforbrugende produkt skal opfylde, omsættes til den tekniske specifikation for det pågældende energiforbrugende produkt

| 10) | »miljøaspekt«: et element eller en funktion ved et energiforbrugende produkt, der kan indgå i et samspil med miljøet i løbet af dets livscyklus |
| --- | --- |

10)

»miljøaspekt«: et element eller en funktion ved et energiforbrugende produkt, der kan indgå i et samspil med miljøet i løbet af dets livscyklus

| 11) | »miljøpåvirkning«: enhver ændring af miljøet, der helt eller delvis skyldes et energiforbrugende produkt i løbet af dets livscyklus |
| --- | --- |

11)

»miljøpåvirkning«: enhver ændring af miljøet, der helt eller delvis skyldes et energiforbrugende produkt i løbet af dets livscyklus

| 12) | »livscyklus«: et energiforbrugende produkts fortløbende og indbyrdes forbundne faser fra dets anvendelse som råmateriale til endelig bortskaffelse |
| --- | --- |

12)

»livscyklus«: et energiforbrugende produkts fortløbende og indbyrdes forbundne faser fra dets anvendelse som råmateriale til endelig bortskaffelse

| 13) | »genbrug«: enhver proces, hvorved energiforbrugende produkter eller komponenter herfra, når de er udtjent, fortsat anvendes til samme formål, som de blev fremstillet til, herunder fortsat anvendelse af energiforbrugende produkter, som er afleveret til indsamlingssteder, distributører, genvindingsvirksomheder eller producenter, samt genbrug af energiforbrugende produkter efter renovering |
| --- | --- |

13)

»genbrug«: enhver proces, hvorved energiforbrugende produkter eller komponenter herfra, når de er udtjent, fortsat anvendes til samme formål, som de blev fremstillet til, herunder fortsat anvendelse af energiforbrugende produkter, som er afleveret til indsamlingssteder, distributører, genvindingsvirksomheder eller producenter, samt genbrug af energiforbrugende produkter efter renovering

| 14) | »genvinding«: oparbejdning i en produktionsproces af affaldsmaterialer til deres oprindelige formål eller andre formål bortset fra energiudnyttelse |
| --- | --- |

14)

»genvinding«: oparbejdning i en produktionsproces af affaldsmaterialer til deres oprindelige formål eller andre formål bortset fra energiudnyttelse

| 15) | »energiudnyttelse«: anvendelse af brændbart affald som et middel til energifremstilling gennem direkte forbrænding med eller uden andet affald, men med udnyttelse af varmen |
| --- | --- |

15)

»energiudnyttelse«: anvendelse af brændbart affald som et middel til energifremstilling gennem direkte forbrænding med eller uden andet affald, men med udnyttelse af varmen

| 16) | »nyttiggørelse«: en af de processer, der er omhandlet i bilag II B til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (22) |
| --- | --- |

16)

»nyttiggørelse«: en af de processer, der er omhandlet i bilag II B til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (22)

| 17) | »affald«: ethvert stof eller enhver genstand, der henhører under en af kategorierne i bilag I til direktiv 75/442/EØF, og som indehaveren skiller sig af med eller agter eller er forpligtet til at skille sig af med |
| --- | --- |

17)

»affald«: ethvert stof eller enhver genstand, der henhører under en af kategorierne i bilag I til direktiv 75/442/EØF, og som indehaveren skiller sig af med eller agter eller er forpligtet til at skille sig af med

| 18) | »farligt affald«: alt affald, der er omfattet af artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (23) |
| --- | --- |

18)

»farligt affald«: alt affald, der er omfattet af artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (23)

| 19) | »miljøprofil«: en beskrivelse i overensstemmelse med den gennemførelsesforanstaltning, der er gældende for det energiforbrugende produkt, af den udveksling med omgivelserne (såsom materialer, emissioner og affald), der er forbundet med det energiforbrugende produkt i hele dets livscyklus, og som er af betydning for dets miljøpåvirkning og udtrykkes i fysiske mængder, der kan måles |
| --- | --- |

19)

»miljøprofil«: en beskrivelse i overensstemmelse med den gennemførelsesforanstaltning, der er gældende for det energiforbrugende produkt, af den udveksling med omgivelserne (såsom materialer, emissioner og affald), der er forbundet med det energiforbrugende produkt i hele dets livscyklus, og som er af betydning for dets miljøpåvirkning og udtrykkes i fysiske mængder, der kan måles

| 20) | »et energiforbrugende produkts miljømæssige egenskaber«: resultaterne af producentens håndtering af det energiforbrugende produkts miljøaspekter, som afspejlet i dets tekniske dokumentationssæt |
| --- | --- |

20)

»et energiforbrugende produkts miljømæssige egenskaber«: resultaterne af producentens håndtering af det energiforbrugende produkts miljøaspekter, som afspejlet i dets tekniske dokumentationssæt

| 21) | »forbedring af de miljømæssige egenskaber«: forbedring af et energiforbrugende produkts miljømæssige egenskaber i løbet af en række produktgenerationer, men ikke nødvendigvis af alle produktets miljøaspekter samtidig |
| --- | --- |

21)

»forbedring af de miljømæssige egenskaber«: forbedring af et energiforbrugende produkts miljømæssige egenskaber i løbet af en række produktgenerationer, men ikke nødvendigvis af alle produktets miljøaspekter samtidig

| 22) | »miljøvenligt design«: integration af miljøaspekter i produktdesignet med henblik på at forbedre det energiforbrugende produkts miljømæssige egenskaber i hele dets livscyklus |
| --- | --- |

22)

»miljøvenligt design«: integration af miljøaspekter i produktdesignet med henblik på at forbedre det energiforbrugende produkts miljømæssige egenskaber i hele dets livscyklus

| 23) | »krav til miljøvenligt design«: ethvert krav i tilknytning til et energiforbrugende produkt eller til designet af et energiforbrugende produkt, der har til formål at forbedre dets miljømæssige egenskaber, eller ethvert krav om levering af oplysninger om et energiforbrugende produkts miljøaspekter |
| --- | --- |

23)

»krav til miljøvenligt design«: ethvert krav i tilknytning til et energiforbrugende produkt eller til designet af et energiforbrugende produkt, der har til formål at forbedre dets miljømæssige egenskaber, eller ethvert krav om levering af oplysninger om et energiforbrugende produkts miljøaspekter

| 24) | »generisk krav til miljøvenligt design«: ethvert krav til miljøvenligt design, der er baseret på et energiforbrugende produkts miljøprofil som helhed uden fastsatte grænseværdier for enkelte miljøaspekter |
| --- | --- |

24)

»generisk krav til miljøvenligt design«: ethvert krav til miljøvenligt design, der er baseret på et energiforbrugende produkts miljøprofil som helhed uden fastsatte grænseværdier for enkelte miljøaspekter

| 25) | »specifikt krav til miljøvenligt design«: et kvantitativt og måleligt krav til miljøvenligt design vedrørende et bestemt miljøaspekt af et energiforbrugende produkt, f.eks. energiforbrug under anvendelse beregnet på grundlag af en given output-effekt |
| --- | --- |

25)

»specifikt krav til miljøvenligt design«: et kvantitativt og måleligt krav til miljøvenligt design vedrørende et bestemt miljøaspekt af et energiforbrugende produkt, f.eks. energiforbrug under anvendelse beregnet på grundlag af en given output-effekt

| 26) | »harmoniseret standard«: en teknisk specifikation vedtaget af et anerkendt standardiseringsorgan i henhold til et mandat fra Kommissionen efter procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF (24) af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter med det formål at fastlægge et europæisk krav, som det ikke er obligatorisk at opfylde. |
| --- | --- |

26)

»harmoniseret standard«: en teknisk specifikation vedtaget af et anerkendt standardiseringsorgan i henhold til et mandat fra Kommissionen efter procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF (24) af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter med det formål at fastlægge et europæisk krav, som det ikke er obligatorisk at opfylde.

Artikel 3

Markedsføring og/eller ibrugtagning

1.   Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at energiforbrugende produkter, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, kun markedsføres og/eller ibrugtages, hvis de er i overensstemmelse med sådanne gennemførelsesforanstaltninger og er forsynet med CE-mærkning i overensstemmelse med artikel 4.

2.   Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der er ansvarlige for markedstilsynet. De påser, at disse myndigheder har og anvender de beføjelser, der er nødvendige for at træffe de relevante forholdsregler, som påhviler dem i henhold til dette direktiv. Medlemsstaterne fastlægger opgaveområder, kompetenceområder og organisatoriske retningslinjer for de kompetente myndigheder, der har beføjelse til:

| i) | at foretage relevante kontrolundersøgelser af de energiforbrugende produkters overensstemmelse i et passende omfang og at påbyde producenter eller deres repræsentanter at fjerne ikke-overensstemmende energiforbrugende produkter fra markedet i henhold til artikel 6 |
| --- | --- |

i)

at foretage relevante kontrolundersøgelser af de energiforbrugende produkters overensstemmelse i et passende omfang og at påbyde producenter eller deres repræsentanter at fjerne ikke-overensstemmende energiforbrugende produkter fra markedet i henhold til artikel 6

| ii) | at kræve forelæggelse af alle nødvendige oplysninger fra de berørte parter, som præciseret i gennemførelsesbestemmelserne |
| --- | --- |

ii)

at kræve forelæggelse af alle nødvendige oplysninger fra de berørte parter, som præciseret i gennemførelsesbestemmelserne

| iii) | at udtage prøver af produkterne og underkaste dem overensstemmelseskontrol. |
| --- | --- |

iii)

at udtage prøver af produkterne og underkaste dem overensstemmelseskontrol.

3.   Medlemsstaterne orienterer løbende Kommissionen om resultaterne af markedstilsynet, og Kommissionen videresender, hvis det er relevant, de pågældende oplysninger til de øvrige medlemsstater.

4.   Medlemsstaterne sikrer, at forbrugerne og andre interesserede parter får mulighed for at fremsætte bemærkninger til de kompetente myndigheder vedrørende produktoverensstemmelse.

Artikel 4

Mærkning og overensstemmelseserklæring

1.   Før et energiforbrugende produkt, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, markedsføres og/eller ibrugtages, skal det forsynes med CE-overensstemmelsesmærkning, og der skal udstedes en overensstemmelseserklæring, hvori producenten eller hans repræsentant sikrer og erklærer, at det energiforbrugende produkt opfylder alle de relevante bestemmelser i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning.

2.   CE-overensstemmelsesmærkningen består af bogstaverne »CE«, jf. bilag III.

3.   Overensstemmelseserklæringen skal indeholde de elementer, der er anført i bilag VI, og henvise til den relevante gennemførelsesforanstaltning.

4.   Energiforbrugende produkter må ikke være forsynet med mærker, som kan vildlede brugerne hvad angår betydningen eller formen af CE-mærkningen.

5.   Medlemsstaterne kan kræve, at de oplysninger, der skal stilles til rådighed i henhold til bilag I, del 2, skal foreligge på deres officielle sprog, når det energiforbrugende produkt når ud til slutbrugerne.

Medlemsstaterne skal også tillade, at oplysningerne gives på et eller flere andre officielle fællesskabssprog.

Ved anvendelsen af første afsnit tager medlemsstaterne specielt hensyn til:

| a) | om oplysningerne kan gives ved hjælp af harmoniserede symboler eller anerkendte koder eller andre foranstaltninger |
| --- | --- |

a)

om oplysningerne kan gives ved hjælp af harmoniserede symboler eller anerkendte koder eller andre foranstaltninger

| b) | hvilken type bruger det energiforbrugende produkt henvender sig til, og hvilken type oplysninger der skal stilles til rådighed. |
| --- | --- |

b)

hvilken type bruger det energiforbrugende produkt henvender sig til, og hvilken type oplysninger der skal stilles til rådighed.

Artikel 5

Fri bevægelighed

1.   Medlemsstaterne må ikke på deres område på grundlag af krav til miljøvenligt design med hensyn til de parametre for miljøvenligt design, der er omhandlet i bilag I, del 1, og som er omfattet af den gældende gennemførelsesforanstaltning, forbyde, begrænse eller hindre markedsføring og/eller ibrugtagning af et energiforbrugende produkt, der opfylder alle de relevante bestemmelser i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning, og som er forsynet med CE-mærkning i overensstemmelse med artikel 4.

2.   Medlemsstaterne må ikke på deres område på grundlag af krav til miljøvenligt design med hensyn til de parametre for miljøvenligt design, der er omhandlet i bilag I, del 1, forbyde, begrænse eller hindre markedsføring og/eller ibrugtagning af et energiforbrugende produkt, der er CE-mærket i overensstemmelse med artikel 4, for hvilket den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning bestemmer, at et krav til miljøvenligt design ikke er nødvendigt.

3.   Medlemsstaterne må ikke hindre, at der f.eks. på messer og udstillinger eller ved demonstrationer præsenteres energiforbrugende produkter, der ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i den for produkterne gældende gennemførelsesforanstaltning, når der er en tydelig angivelse af, at de ikke må markedsføres/ibrugtages, før en sådan overensstemmelse foreligger.

Artikel 6

Beskyttelsesklausuler

1.   Konstaterer en medlemsstat, at et energiforbrugende produkt, der er CE-mærket som omhandlet i artikel 4 og anvendt efter hensigten, ikke opfylder alle de relevante bestemmelser i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning, pålægges det producenten eller hans repræsentant at bringe det energiforbrugende produkt i overensstemmelse med bestemmelserne i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning og/eller med CE-mærkningsbestemmelserne og at bringe overtrædelsen til ophør på de betingelser, som medlemsstaten fastsætter.

Bringes den manglende overensstemmelse ikke til ophør, træffer medlemsstaten afgørelse om at begrænse eller forbyde markedsføringen og/eller ibrugtagningen af det pågældende energiforbrugende produkt eller sikrer, at det trækkes tilbage fra markedet.

2.   Enhver afgørelse, som en medlemsstat træffer i medfør af dette direktiv, og som medfører, at et energiforbrugende produkts markedsføring og/eller ibrugtagning begrænses eller forbydes, skal begrundes.

Afgørelsen meddeles straks den berørte part, der samtidig oplyses om de retsmidler, der er tilgængelige i henhold til gældende ret i den pågældende medlemsstat, samt fristerne for anvendelse af sådanne retsmidler.

3.   Medlemsstaten underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om enhver afgørelse, der træffes i medfør af stk. 1, med angivelse af årsagerne hertil og specielt om, hvorvidt den manglende overensstemmelse skyldes:

| a) | manglende opfyldelse af kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning |
| --- | --- |

a)

manglende opfyldelse af kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning

| b) | ukorrekt anvendelse af harmoniserede standarder som omhandlet i artikel 9, stk. 2 |
| --- | --- |

b)

ukorrekt anvendelse af harmoniserede standarder som omhandlet i artikel 9, stk. 2

| c) | mangler ved harmoniserede standarder som omhandlet i artikel 9, stk. 2. |
| --- | --- |

c)

mangler ved harmoniserede standarder som omhandlet i artikel 9, stk. 2.

4.   Kommissionen holder snarest muligt samråd med de berørte parter og kan indhente teknisk rådgivning fra uafhængige eksterne eksperter.

Efter dette samråd underretter Kommissionen straks den medlemsstat, der har truffet afgørelse, samt de øvrige medlemsstater om sine synspunkter.

Finder Kommissionen, at afgørelsen ikke er berettiget, underretter den straks medlemsstaterne herom.

5.   Begrundes den i stk. 1 omhandlede afgørelse med en mangel ved en harmoniseret standard, igangsætter Kommissionen straks den procedure, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, 3 og 4. Kommissionen underretter samtidig det i artikel 15, stk. 1, omhandlede udvalg.

6.   Medlemsstaterne og Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at oplysninger, der indgives som led i denne procedure, om fornødent behandles fortroligt.

7.   De afgørelser, som medlemsstaterne træffer i henhold til denne artikel, offentliggøres på en gennemsigtig måde.

8.   Kommissionens holdning til disse afgørelser offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 7

Overensstemmelsesvurdering

1.   Før et energiforbrugende produkt, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, markedsføres og/eller ibrugtages, skal producenten eller dennes repræsentant sikre, at der foretages en vurdering af det energiforbrugende produkts overensstemmelse med alle de relevante krav i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning.

2.   Overensstemmelsesvurderingsprocedurerne specificeres i gennemførelsesforanstaltningerne, og producenterne har valget mellem den interne designkontrol, der er omhandlet i bilag IV, og forvaltningssystemet, der er omhandlet i bilag V. Når det er behørigt begrundet og står i forhold til risikoen, udvælges overensstemmelsesvurderingsproceduren blandt de relevante moduler som beskrevet i afgørelse 93/465/EØF.

Er et energiforbrugende produkt, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, designet af en organisation, der er registreret i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 761/2001 af 19. marts 2001 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) (25), og er designfunktionen omfattet af denne registrering, antages denne organisations forvaltningssystem at opfylde kravene i bilag V til dette direktiv.

Er et energiforbrugende produkt, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, designet af en organisation, der har et forvaltningssystem, hvori produktdesignfunktionen indgår, og som gennemføres i overensstemmelse med harmoniserede standarder, hvis referencenumre er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, antages dette forvaltningssystem at opfylde de dertil svarende krav i bilag V.

3.   Efter markedsføringen eller ibrugtagningen af et energiforbrugende produkt, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, opbevarer producenten eller repræsentanten de relevante dokumenter vedrørende den gennemførte overensstemmelsesvurdering og de udstedte overensstemmelseserklæringer i 10 år, efter at det sidste af det pågældende energiforbrugende produkt er blevet fremstillet, således at medlemsstaterne kan få indsigt heri.

Den relevante dokumentation stilles til rådighed senest 10 dage efter modtagelse af en anmodning fremsat af den kompetente myndighed i en medlemsstat.

4.   Dokumenter vedrørende overensstemmelsesvurderingen og overensstemmelseserklæringen, jf. artikel 4, udarbejdes på et af Fællesskabets officielle sprog.

Artikel 8

Overensstemmelsesformodning

1.   Medlemsstaterne anser et energiforbrugende produkt, der er CE-mærket som omhandlet i artikel 4, for at være i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning.

2.   Medlemsstaterne anser et energiforbrugende produkt, for hvilket der er anvendt harmoniserede standarder, hvis referencenumre er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, for at være i overensstemmelse med alle de relevante krav i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning, som sådanne standarder vedrører.

3.   Et energiforbrugende produkt, der er miljømærket i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1980/2000, formodes at opfylde de krav til miljøvenligt design, der er anført i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning, for så vidt miljømærkningen opfylder disse krav.

4.   Med henblik på overensstemmelsesformodning i henhold til nærværende direktiv kan Kommissionen efter proceduren i artikel 15, stk. 2, beslutte, at andre miljømærker opfylder betingelser svarende til EF-miljømærket i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1980/2000. Energiforbrugende produkter, der har fået tildelt sådanne andre miljømærker, formodes at opfylde de krav til miljøvenligt design, der er anført i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning, for så vidt miljømærkningen opfylder disse krav.

Artikel 9

Harmoniserede standarder

1.   Medlemsstaterne sikrer så vidt muligt, at der træffes foranstaltninger, der giver de berørte parter mulighed for at blive hørt på nationalt plan i forbindelse med udarbejdelsen og overvågningen af harmoniserede standarder.

2.   Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at harmoniserede standarder, hvis anvendelse formodes at opfylde særlige bestemmelser i en gældende gennemførelsesforanstaltning, ikke i fuldt omfang opfylder disse bestemmelser, orienterer den berørte medlemsstat eller Kommissionen det stående udvalg, der er nedsat ved artikel 5 i direktiv 98/34/EF, herom med angivelse af en begrundelse. Udvalget afgiver en hasteudtalelse.

3.   På baggrund af udvalgets udtalelse beslutter Kommissionen, om referencerne til de pågældende harmoniserede standarder skal offentliggøres, ikke offentliggøres, delvis offentliggøres eller bibeholdes i eller tilbagekaldes fra Den Europæiske Unions Tidende.

4.   Kommissionen orienterer det berørte europæiske standardiseringsorgan og udsteder om nødvendigt et nyt mandat med henblik på ændring af de pågældende harmoniserede standarder.

Artikel 10

Krav til komponenter og delkomponenter

Gennemførelsesforanstaltningerne kan kræve, at producenter eller deres repræsentanter, der markedsfører og/eller ibrugtager komponenter og delkomponenter, stiller relevante oplysninger til rådighed for producenten af et energiforbrugende produkt, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, om komponenternes eller delkomponenternes materialesammensætning og energi-, materiale- og/eller ressourceforbrug.

Artikel 11

Administrativt samarbejde og udveksling af oplysninger

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der træffes passende foranstaltninger for at tilskynde de myndigheder, der har ansvaret for dette direktivs gennemførelse, til at samarbejde og give hinanden og Kommissionen oplysninger for at medvirke til anvendelsen af direktivet og navnlig til gennemførelsen af artikel 6.

Ved det administrative samarbejde og udvekslingen af oplysninger gøres der i videst muligt omfang brug af elektroniske kommunikationsmidler, og der kan gives støtte hertil gennem de relevante fællesskabsprogrammer.

Medlemsstaterne oplyser Kommissionen om, hvilke myndigheder der skal anvende dette direktiv.

2.   Der træffes nærmere afgørelse om arten af og strukturen i udvekslingen af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne efter proceduren i artikel 15, stk. 2.

3.   Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at tilskynde og bidrage til det samarbejde mellem medlemsstaterne, der er nævnt i denne artikel.

Artikel 12

Gennemførelsesforanstaltninger

1.   Kommissionen vedtager gennemførelsesforanstaltninger efter proceduren i artikel 15, stk. 2.

2.   For at blive omfattet af en gennemførelsesforanstaltning, skal et energiforbrugende produkt opfylde alle følgende kriterier:

| a) | salget af og handelen med det energiforbrugende produkt skal overstige 200 000 enheder pr. år i Fællesskabet i henhold til de seneste tilgængelige tal |
| --- | --- |

a)

salget af og handelen med det energiforbrugende produkt skal overstige 200 000 enheder pr. år i Fællesskabet i henhold til de seneste tilgængelige tal

| b) | det energiforbrugende produkt skal under hensyn til de mængder, der markedsføres og/eller ibrugtages, have en væsentlig miljøpåvirkning i Fællesskabet, jf. Fællesskabets strategiske prioriteter i afgørelse nr. 1600/2002/EF |
| --- | --- |

b)

det energiforbrugende produkt skal under hensyn til de mængder, der markedsføres og/eller ibrugtages, have en væsentlig miljøpåvirkning i Fællesskabet, jf. Fællesskabets strategiske prioriteter i afgørelse nr. 1600/2002/EF

| c) | det energiforbrugende produkt skal have et betydeligt potentiale med hensyn til at mindske dets miljøpåvirkning, uden at det medfører urimelige omkostninger. Ved vurderingen af, om dette kriterium er opfyldt, anvendes følgende parametre:






  — | ingen anden relevant fællesskabslovgivning |
| --- | --- | --- |

c)

det energiforbrugende produkt skal have et betydeligt potentiale med hensyn til at mindske dets miljøpåvirkning, uden at det medfører urimelige omkostninger. Ved vurderingen af, om dette kriterium er opfyldt, anvendes følgende parametre:

—

ingen anden relevant fællesskabslovgivning

| — | markedskræfternes manglende evne til at håndtere dette spørgsmål |
| --- | --- |

—

markedskræfternes manglende evne til at håndtere dette spørgsmål

| — | stor forskel på de miljømæssige egenskaber for energiforbrugende produkter med tilsvarende funktion, som allerede er på markedet. |
| --- | --- |

—

stor forskel på de miljømæssige egenskaber for energiforbrugende produkter med tilsvarende funktion, som allerede er på markedet.

3.   Kommissionen tager, når den vurderer, om den skal udarbejde et udkast til gennemførelsesforanstaltning, hensyn til de synspunkter, som det i artikel 15 nævnte udvalg giver udtryk for, og tager ligeledes hensyn til:

| a) | Fællesskabets prioriteter på miljøområdet som f.eks. fastsat i afgørelse nr. 1600/2002/EF eller i Kommissionens europæiske klimaændringsprogram (ECCP) |
| --- | --- |

a)

Fællesskabets prioriteter på miljøområdet som f.eks. fastsat i afgørelse nr. 1600/2002/EF eller i Kommissionens europæiske klimaændringsprogram (ECCP)

| b) | relevant selvregulering som f.eks. frivillige aftaler eller andre foranstaltninger, der træffes af industrien. |
| --- | --- |

b)

relevant selvregulering som f.eks. frivillige aftaler eller andre foranstaltninger, der træffes af industrien.

4.   Kommissionen skal ved udarbejdelsen af et udkast til gennemførelsesforanstaltning:

| a) | tage hensyn til det energiforbrugende produkts livscyklus |
| --- | --- |

a)

tage hensyn til det energiforbrugende produkts livscyklus

| b) | gennemføre en vurdering, der omhandler påvirkningerne af miljøet, forbrugerne og producenterne, herunder små og mellemstore virksomheder, med hensyn til konkurrenceevne, innovation, markedsadgang og cost-benefit |
| --- | --- |

b)

gennemføre en vurdering, der omhandler påvirkningerne af miljøet, forbrugerne og producenterne, herunder små og mellemstore virksomheder, med hensyn til konkurrenceevne, innovation, markedsadgang og cost-benefit

| c) | tage hensyn til gældende national miljølovgivning, som medlemsstaterne finder relevant |
| --- | --- |

c)

tage hensyn til gældende national miljølovgivning, som medlemsstaterne finder relevant

| d) | gennemføre en relevant høring af interessenterne |
| --- | --- |

d)

gennemføre en relevant høring af interessenterne

| e) | udarbejde en begrundelse for udkastet til gennemførelsesforanstaltning på grundlag af den i litra b) nævnte vurdering |
| --- | --- |

e)

udarbejde en begrundelse for udkastet til gennemførelsesforanstaltning på grundlag af den i litra b) nævnte vurdering

| f) | fastsætte gennemførelsesdato(er) og eventuelle indfasnings- eller overgangsforanstaltninger eller -perioder, navnlig under hensyntagen til de mulige konsekvenser for små og mellemstore virksomheder eller for særlige produktgrupper, der fremstilles af især små og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

f)

fastsætte gennemførelsesdato(er) og eventuelle indfasnings- eller overgangsforanstaltninger eller -perioder, navnlig under hensyntagen til de mulige konsekvenser for små og mellemstore virksomheder eller for særlige produktgrupper, der fremstilles af især små og mellemstore virksomheder.

5.   Gennemførelsesforanstaltningerne skal opfylde alle følgende kriterier:

| a) | der må ikke være nogen væsentlig negativ indvirkning på produktets brugsegenskaber set fra brugerens synspunkt |
| --- | --- |

a)

der må ikke være nogen væsentlig negativ indvirkning på produktets brugsegenskaber set fra brugerens synspunkt

| b) | der må ikke være nogen negativ indvirkning på sundhed, sikkerhed og miljø |
| --- | --- |

b)

der må ikke være nogen negativ indvirkning på sundhed, sikkerhed og miljø

| c) | der må ikke være væsentlige negative konsekvenser for forbrugerne, navnlig hvad angår produktets pris og livscyklusomkostninger |
| --- | --- |

c)

der må ikke være væsentlige negative konsekvenser for forbrugerne, navnlig hvad angår produktets pris og livscyklusomkostninger

| d) | der må ikke være væsentlige negative konsekvenser for producenternes konkurrenceevne, heller ikke på markeder uden for Fællesskabet |
| --- | --- |

d)

der må ikke være væsentlige negative konsekvenser for producenternes konkurrenceevne, heller ikke på markeder uden for Fællesskabet

| e) | i princippet må fastlæggelsen af et krav til miljøvenligt design ikke have til følge, at det pålægges producenterne at anvende en teknologi, der er omfattet af en industriel ejendomsret |
| --- | --- |

e)

i princippet må fastlæggelsen af et krav til miljøvenligt design ikke have til følge, at det pålægges producenterne at anvende en teknologi, der er omfattet af en industriel ejendomsret

| f) | producenterne må ikke pålægges en uforholdsmæssig stor administrativ byrde. |
| --- | --- |

f)

producenterne må ikke pålægges en uforholdsmæssig stor administrativ byrde.

6.   Ved gennemførelsesforanstaltningerne skal der fastsættes krav til miljøvenligt design i overensstemmelse med bilag I og/eller bilag II.

Der skal indføres specifikke krav til miljøvenligt design for udvalgte miljøaspekter, der har en væsentlig miljøpåvirkning.

Gennemførelsesforanstaltningerne kan også fastsætte, at der ikke er behov for krav til miljøvenligt design i forbindelse med visse specificerede parametre for miljøvenligt design, jf. bilag I, del 1.

7.   Kravene bør formuleres sådan, at det sikres, at markedstilsynsmyndighederne kan efterprøve de energiforbrugende produkters overensstemmelse med kravene i gennemførelsesforanstaltningen. Gennemførelsesforanstaltningen skal præcisere, om efterprøvningen kan udføres enten direkte på det energiforbrugende produkt eller på grundlag af den tekniske dokumentation.

8.   Gennemførelsesforanstaltningerne skal indeholde de elementer, der er anført i bilag VII.

9.   De relevante undersøgelser og analyser, som Kommissionen anvender i forbindelse med udarbejdelsen af gennemførelsesforanstaltningerne, bør gøres offentligt tilgængelige.

10.   I det omfang, det er nødvendigt, skal en gennemførelsesforanstaltning, der fastsætter krav til miljøvenligt design, indeholde retningslinjer for afvejning af de forskellige miljøaspekter, som Kommissionen skal vedtage i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2.

Artikel 13

Arbejdsplan

1.   Kommissionen udarbejder senest... (26) i overensstemmelse med kriterierne i artikel 12 og efter høring af det i artikel 14 omhandlede konsultationsforum en arbejdsplan, som skal gøres offentligt tilgængelig.

Arbejdsplanen opstiller for de følgende tre år en vejledende liste over produktgrupper, som vil blive prioriteret i forbindelse med vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltninger.

Kommissionen ændrer regelmæssigt arbejdsplanen efter høring af konsultationsforummet.

2.   Dog kan Kommissionen i den overgangsperiode, hvor den første arbejdsplan i henhold til stk. 1 er under udarbejdelse, efter proceduren i artikel 15, stk. 2, og kriterierne i artikel 12 og efter høring af konsultationsforummet vedtage gennemførelsesforanstaltninger, i første omgang for de produkter, der ifølge ECCP frembyder et stort potentiale for en omkostningseffektiv nedbringelse af drivhusgasemissionerne.

Artikel 14

Konsultationsforum

Kommissionen sikrer, at den ved udførelsen af sine aktiviteter for hver enkelt gennemførelsesforanstaltning har en afbalanceret deltagelse af medlemsstaternes repræsentanter og alle relevante parter, der er berørt af det pågældende produkt eller den pågældende produktgruppe, såsom industrien, herunder små og mellemstore virksomheder og håndværksvirksomheder, faglige organisationer, handlende, detailhandlere, importører, miljøorganisationer og forbrugerorganisationer. Disse parter mødes i et konsultationsforum. Forummets forretningsorden fastsættes af Kommissionen.

Artikel 15

Udvalg

1.   Kommissionen bistås af et udvalg.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. også dennes artikel 8.

Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.

3.   Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.

Artikel 16

Sanktioner

Medlemsstaterne fastsætter, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

Artikel 17

Ændringer

1.   I direktiv 92/42/EØF foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 6 udgår. |
| --- | --- |

1)

Artikel 6 udgår.

| 2) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 10a
  Dette direktiv udgør en gennemførelsesforanstaltning i henhold til artikel 12 i direktiv 2005/.../EF af ... om ... (27)
   (28), med hensyn til energieffektivitet under anvendelse i overensstemmelse med det nævnte direktiv og kan ændres eller ophæves i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, i direktiv 2005/.../EF (28). |
| --- | --- |

2)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 10a

Dette direktiv udgør en gennemførelsesforanstaltning i henhold til artikel 12 i direktiv 2005/.../EF af ... om ... (27)
   (28), med hensyn til energieffektivitet under anvendelse i overensstemmelse med det nævnte direktiv og kan ændres eller ophæves i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, i direktiv 2005/.../EF (28).

| 3) | Bilag I, punkt 2, udgår. |
| --- | --- |

3)

Bilag I, punkt 2, udgår.

| 4) | Bilag II udgår. |
| --- | --- |

4)

Bilag II udgår.

2.   I direktiv 96/57/EF foretages følgende ændring:

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 9a

Dette direktiv udgør en gennemførelsesforanstaltning i henhold til artikel 12 i direktiv 2005/.../EF af... om ... (29)
   (28), med hensyn til energieffektivitet under anvendelse i overensstemmelse med det nævnte direktiv og kan ændres eller ophæves i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, i direktiv 2005/.../EF (28).

3.   I direktiv 2000/55/EF foretages følgende ændring:

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 9a

Dette direktiv udgør en gennemførelsesforanstaltning i henhold til artikel 12 i direktiv 2005/.../EF af... om ... (30)
   (31), med hensyn til energieffektivitet under anvendelse i overensstemmelse med det nævnte direktiv og kan ændres eller ophæves i overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, i direktiv 2005/.../EF (31).

Artikel 18

Ophævede direktiver

Direktiv 78/170/EØF og 86/594/EØF ophæves. Medlemsstaterne kan fortsat anvende eksisterende nationale foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til direktiv 86/594/EØF, indtil der er vedtaget gennemførelsesforanstaltninger for de pågældende produkter i henhold til dette direktiv.

Artikel 19

Revision

Senest den... (32) vurderer Kommissionen efter høring af det i artikel 14 omhandlede konsultationsforum effektiviteten af dette direktiv og dets gennemførelsesforanstaltninger, tærsklen for gennemførelsesforanstaltninger, markedstilsynsmekanismer og alle relevante selvreguleringsforanstaltninger, og forelægger om nødvendigt Europa-Parlamentet og Rådet forslag til ændring af dette direktiv.

32

Artikel 20

Fortrolighed

Oplysningskravene i artikel 10 og bilag I, del 2, til producenten og/eller dennes repræsentant skal være rimelige og tage hensyn til den berettigede fortrolighed omkring kommercielt følsomme oplysninger.

Artikel 21

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den... (33). De underretter straks Kommissionen herom.

33

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 22

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 23

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne

...

Formand

På Rådets vegne

...

Formand

---

(1)  EUT C 112 af 30.4.2004, s. 25.

1

(2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 20.4.2004 (EUT C 104 E af 30.4.2004), Rådets fælles holdning af 29. november 2004 og Europa-Parlamentets holdning af ... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

2

(3)  EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1.

3

(4)  EFT L 220 af 30.8.1993, s. 23.

4

(5)  EFT C 136 af 4.6.1985, s. 1.

5

(6)  EFT C 141 af 19.5.2000, s. 1.

6

(7)  EFT L 297 af 13.10.1992, s. 16. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1).

7

(8)  EFT L 237 af 21.9.2000, s. 1.

8

(9)  EFT L 332 af 15.12.2001, s. 1.

9

(10)  EUT L 37 af 13.2.2003, s. 24. Senest ændret ved direktiv 2003/108/EF (EUT L 345 af 31.12.2003, s. 106.

10

(11)  EUT L 37 af 13.2.2003, s. 19.

11

(12)  EFT L 262 af 27.9.1976, s. 201. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2004/98/EF (EUT L 305 af 1.10.2004, s. 63).

12

(13)  EFT L 167 af 22.6.1992, s. 17. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EF (EUT L 52 af 21.2.2004, s. 50).

13

(14)  EFT L 236 af 18.9.1996, s. 36.

14

(15)  EFT L 279 af 1.11.2000, s. 33.

15

(16)  EFT L 52 af 23.2.1978, s. 32. Ændret ved direktiv 82/885/EØF (EFT L 378 af 31.12.1982, s. 19).

16

(17)  EFT L 196 af 26.7.1990, s. 15. Ændret ved direktiv 93/68/EØF (EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1).

17

(18)  EFT L 1 af 4.1.2003, s. 65.

18

(19)  EFT L 344 af 6.12.1986, s. 24. Ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 807/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 36).

19

(20)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

20

(21)  EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.

21

(22)  EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1882/2003.

22

(23)  EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20. Ændret ved direktiv 94/31/EF (EFT L 168 af 2.7.1994, s. 28).

23

(24)  EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

24

(25)  EFT L 114 af 24.4.2001, s. 1.

25

(26)  2 år efter vedtagelsen af dette direktiv.

26

(27)  EFT L ........«.

27

(28)  Dette direktiv.

28

(29)  EFT L ........«.

29

(30)  EFT L ........«.

30

(31)  Dette direktiv.

31

(32)  Fem år efter dette direktivs vedtagelse.

32

(33)  24 måneder efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

33

---

BILAG I

METODE TIL FASTLÆGGELSE AF GENERISKE KRAV TIL MILJØVENLIGT DESIGN

(Jf. artikel 12)

Formålet med generiske krav til miljøvenligt design er at forbedre energiforbrugende produkters miljømæssige egenskaber, idet der lægges vægt på væsentlige miljøaspekter ved disse, men uden at der fastsættes grænseværdier. Kommissionen fastlægger i forbindelse med udarbejdelsen af det udkast til foranstaltning, der forelægges det i artikel 15 nævnte udvalg, de væsentlige miljøaspekter, som specificeres i gennemførelsesforanstaltningen.

Ved udarbejdelsen af gennemførelsesforanstaltninger, hvori der fastlægges generiske krav til miljøvenligt design, i henhold til artikel 12, udvælger Kommissionen, alt efter hvilket energiforbrugende produkt der er omfattet af gennemførelsesforanstaltningen, de relevante parametre for miljøvenligt design fra listen i del 1, oplysningskravene fra listen i del 2 og de krav, der skal stilles til producenten fra listen i del 3.

Del 1.   Parametre for miljøvenligt design af energiforbrugende produkter

| 1.1. | I det omfang de vedrører produktdesignet fastlægges de væsentlige miljøaspekter under hensyn til følgende faser af produktets livscyklus:






  a) | valg og anvendelse af råmaterialer |
| --- | --- | --- |

1.1.

I det omfang de vedrører produktdesignet fastlægges de væsentlige miljøaspekter under hensyn til følgende faser af produktets livscyklus:

a)

valg og anvendelse af råmaterialer

| b) | fremstilling |
| --- | --- |

b)

fremstilling

| c) | emballage, transport og distribution |
| --- | --- |

c)

emballage, transport og distribution

| d) | installering og vedligeholdelse |
| --- | --- |

d)

installering og vedligeholdelse

| e) | anvendelse |
| --- | --- |

e)

anvendelse

| f) | udtjent produkt, dvs. den tilstand, det energiforbrugende produkt har ved udgangen af den første anvendelsesperiode, indtil dets endelige bortskaffelse. |
| --- | --- |

f)

udtjent produkt, dvs. den tilstand, det energiforbrugende produkt har ved udgangen af den første anvendelsesperiode, indtil dets endelige bortskaffelse.

| 1.2. | For hver fase skal følgende miljømæssige aspekter vurderes, når det er relevant:






  a) | forventet forbrug af materialer, energi og andre ressourcer som f.eks. ferskvand |
| --- | --- | --- |

1.2.

For hver fase skal følgende miljømæssige aspekter vurderes, når det er relevant:

a)

forventet forbrug af materialer, energi og andre ressourcer som f.eks. ferskvand

| b) | forventede emissioner til luft, vand og jord |
| --- | --- |

b)

forventede emissioner til luft, vand og jord

| c) | forventet forurening på grund af fysiske effekter som f.eks. støj, vibrationer, stråling, elektromagnetiske felter |
| --- | --- |

c)

forventet forurening på grund af fysiske effekter som f.eks. støj, vibrationer, stråling, elektromagnetiske felter

| d) | forventet affaldsfrembringelse |
| --- | --- |

d)

forventet affaldsfrembringelse

| e) | muligheder for genbrug, genvinding og nyttiggørelse af materialer og/eller af energi under hensyn til direktiv 2002/96/EF. |
| --- | --- |

e)

muligheder for genbrug, genvinding og nyttiggørelse af materialer og/eller af energi under hensyn til direktiv 2002/96/EF.

| 1.3. | Alt efter det enkelte tilfælde skal specielt følgende parametre anvendes til vurdering af potentialet for forbedring af miljøaspekterne som anført i foregående punkt, om nødvendigt suppleret af andre parametre:






  a) | produktets vægt og volumen |
| --- | --- | --- |

1.3.

Alt efter det enkelte tilfælde skal specielt følgende parametre anvendes til vurdering af potentialet for forbedring af miljøaspekterne som anført i foregående punkt, om nødvendigt suppleret af andre parametre:

a)

produktets vægt og volumen

| b) | anvendelse af genvundne materialer |
| --- | --- |

b)

anvendelse af genvundne materialer

| c) | forbrug af energi, vand og andre ressourcer i hele livscyklussen |
| --- | --- |

c)

forbrug af energi, vand og andre ressourcer i hele livscyklussen

| d) | anvendelse af stoffer, der er klassificeret som sundheds- og/eller miljøskadelige i henhold til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 196 af 16.8.1967, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2004/73/EF (EUT L 152 af 30.4.2004, s. 1), og under hensyn til lovgivningen om markedsføring og anvendelse af særlige stoffer, f.eks. direktiv 76/769/EØF og 2002/95/EF |
| --- | --- |

d)

anvendelse af stoffer, der er klassificeret som sundheds- og/eller miljøskadelige i henhold til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 196 af 16.8.1967, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2004/73/EF (EUT L 152 af 30.4.2004, s. 1), og under hensyn til lovgivningen om markedsføring og anvendelse af særlige stoffer, f.eks. direktiv 76/769/EØF og 2002/95/EF

| e) | mængden og arten af de forbrugsstoffer, der er nødvendige for korrekt anvendelse og vedligeholdelse |
| --- | --- |

e)

mængden og arten af de forbrugsstoffer, der er nødvendige for korrekt anvendelse og vedligeholdelse

| f) | genbrugs- og genvindingsegenskaber udtrykt ved: antal anvendte materialer og komponenter, anvendelse af standardkomponenter, tidsforbrug ved demontering, eventuel anvendelse af specialværktøj til demontering, anvendelse af komponent- og materialekodningsstandarder for mærkning af komponenter og materialer, der er egnede til genbrug og genvinding (herunder mærkning af plastdele i overensstemmelse med ISO-standarder), anvendelse af materialer, der let kan genvindes, let adgang til værdifulde og andre genvindelige komponenter og materialer, let adgang til komponenter og materialer, der indeholder farlige stoffer |
| --- | --- |

f)

genbrugs- og genvindingsegenskaber udtrykt ved: antal anvendte materialer og komponenter, anvendelse af standardkomponenter, tidsforbrug ved demontering, eventuel anvendelse af specialværktøj til demontering, anvendelse af komponent- og materialekodningsstandarder for mærkning af komponenter og materialer, der er egnede til genbrug og genvinding (herunder mærkning af plastdele i overensstemmelse med ISO-standarder), anvendelse af materialer, der let kan genvindes, let adgang til værdifulde og andre genvindelige komponenter og materialer, let adgang til komponenter og materialer, der indeholder farlige stoffer

| g) | anvendelse af brugte komponenter |
| --- | --- |

g)

anvendelse af brugte komponenter

| h) | undgåelse af tekniske løsninger, der besværliggør genbrug og genvinding af komponenter og hele apparater |
| --- | --- |

h)

undgåelse af tekniske løsninger, der besværliggør genbrug og genvinding af komponenter og hele apparater

| i) | forlængelse af levetiden udtrykt ved: garanteret minimumslevetid, garanteret levering af reservedele i en minimumsperiode, modularitet, opgraderingsmuligheder, reparationsmuligheder |
| --- | --- |

i)

forlængelse af levetiden udtrykt ved: garanteret minimumslevetid, garanteret levering af reservedele i en minimumsperiode, modularitet, opgraderingsmuligheder, reparationsmuligheder

| j) | affaldsmængde, herunder mængde af farligt affald |
| --- | --- |

j)

affaldsmængde, herunder mængde af farligt affald

| k) | emissioner til luften (drivhusgasser, forsurende stoffer, flygtige organiske forbindelser, ozonnedbrydende stoffer, persistente organiske miljøgifte, tungmetaller, fine partikler og svævestøv), jf. dog direktiv 97/68/EF af 16. december 1997 om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner (EFT L 59 af 27.2.1998, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/26/EF (EUT L 146 af 30.4.2004, s. 1) |
| --- | --- |

k)

emissioner til luften (drivhusgasser, forsurende stoffer, flygtige organiske forbindelser, ozonnedbrydende stoffer, persistente organiske miljøgifte, tungmetaller, fine partikler og svævestøv), jf. dog direktiv 97/68/EF af 16. december 1997 om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner (EFT L 59 af 27.2.1998, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/26/EF (EUT L 146 af 30.4.2004, s. 1)

| l) | emissioner til vand (tungmetaller, stoffer, der er skadelige for iltbalancen, persistente organiske miljøgifte) |
| --- | --- |

l)

emissioner til vand (tungmetaller, stoffer, der er skadelige for iltbalancen, persistente organiske miljøgifte)

| m) | emissioner til jord (specielt lækning og udslip af farlige stoffer i produkternes anvendelsesfase og risikoen for udvaskning efter deponering som affald). |
| --- | --- |

m)

emissioner til jord (specielt lækning og udslip af farlige stoffer i produkternes anvendelsesfase og risikoen for udvaskning efter deponering som affald).

Del 2.   Oplysningskrav

Ved gennemførelsesforanstaltningerne kan det kræves, at fabrikanten forelægger oplysninger, der kan have indflydelse på, hvordan andre end producenten håndterer, anvender eller genvinder det energiforbrugende produkt, herunder, hvis det er relevant:

| — | oplysninger fra designeren vedrørende fremstillingsprocessen |
| --- | --- |

—

oplysninger fra designeren vedrørende fremstillingsprocessen

| — | oplysninger til forbrugerne om vigtige miljømæssige kendetegn og egenskaber ved produktet; disse skal ledsage produktet, når det markedsføres, således at forbrugeren kan sammenligne disse aspekter ved produkterne |
| --- | --- |

—

oplysninger til forbrugerne om vigtige miljømæssige kendetegn og egenskaber ved produktet; disse skal ledsage produktet, når det markedsføres, således at forbrugeren kan sammenligne disse aspekter ved produkterne

| — | oplysninger til forbrugerne om, hvordan produktet skal installeres, anvendes og vedligeholdes for at mindske dets miljøpåvirkning og for at sikre den længst mulige levetid, samt om, hvordan produktet skal returneres, når det er udtjent, og, når det er relevant, oplysninger om den periode, hvor der kan leveres reservedele, og om mulighederne for opgradering af produkter |
| --- | --- |

—

oplysninger til forbrugerne om, hvordan produktet skal installeres, anvendes og vedligeholdes for at mindske dets miljøpåvirkning og for at sikre den længst mulige levetid, samt om, hvordan produktet skal returneres, når det er udtjent, og, når det er relevant, oplysninger om den periode, hvor der kan leveres reservedele, og om mulighederne for opgradering af produkter

| — | oplysninger til behandlingsanlæg vedrørende demontering, genvinding eller bortskaffelse, når produkterne er udtjente. |
| --- | --- |

—

oplysninger til behandlingsanlæg vedrørende demontering, genvinding eller bortskaffelse, når produkterne er udtjente.

Oplysningerne bør findes på selve produktet, når dette er muligt.

I forbindelse med disse oplysninger tages der hensyn til forpligtelser i henhold til anden fællesskabslovgivning, f.eks. direktiv 2002/96/EF.

Del 3.   Krav til producenten

| 1. | Med fokus på de miljøaspekter, der i gennemførelsesforanstaltningen identificeres som aspekter, der kan ændres væsentligt gennem produktdesignet, gennemfører producenter af energiforbrugende produkter en vurdering af modellen af et energiforbrugende produkt igennem hele dets livscyklus baseret på en realistisk antagelse om normale anvendelsesbetingelser og hensigten med anvendelsen.
  På grundlag af denne vurdering skal producenterne fastlægge det energiforbrugende produkts miljøprofil. Den baseres på miljømæssigt relevante produktkendetegn og udveksling med omgivelserne igennem hele produktets livscyklus udtrykt i fysiske mængder, der kan måles. |
| --- | --- |

1.

Med fokus på de miljøaspekter, der i gennemførelsesforanstaltningen identificeres som aspekter, der kan ændres væsentligt gennem produktdesignet, gennemfører producenter af energiforbrugende produkter en vurdering af modellen af et energiforbrugende produkt igennem hele dets livscyklus baseret på en realistisk antagelse om normale anvendelsesbetingelser og hensigten med anvendelsen.

På grundlag af denne vurdering skal producenterne fastlægge det energiforbrugende produkts miljøprofil. Den baseres på miljømæssigt relevante produktkendetegn og udveksling med omgivelserne igennem hele produktets livscyklus udtrykt i fysiske mængder, der kan måles.

| 2. | Producenten anvender denne vurdering til at evaluere alternative designløsninger og produktets derved opnåede miljømæssige egenskaber i forhold til benchmarks.
  Kommissionen fastlægger benchmarks i gennemførelsesforanstaltningen på grundlag af oplysninger, der indsamles under forberedelsen af foranstaltningen.
  Ved valget af en bestemt designløsning opnås en fornuftig balance mellem de forskellige miljøaspekter og mellem miljøaspekter og andre relevante hensyn, f.eks. sikkerhed og sundhed, tekniske krav til funktionalitet, kvalitet og ydeevne samt økonomiske aspekter, herunder fremstillingsomkostninger og salgbarhed, samtidig med at al relevant lovgivning overholdes. |
| --- | --- |

2.

Producenten anvender denne vurdering til at evaluere alternative designløsninger og produktets derved opnåede miljømæssige egenskaber i forhold til benchmarks.

Kommissionen fastlægger benchmarks i gennemførelsesforanstaltningen på grundlag af oplysninger, der indsamles under forberedelsen af foranstaltningen.

Ved valget af en bestemt designløsning opnås en fornuftig balance mellem de forskellige miljøaspekter og mellem miljøaspekter og andre relevante hensyn, f.eks. sikkerhed og sundhed, tekniske krav til funktionalitet, kvalitet og ydeevne samt økonomiske aspekter, herunder fremstillingsomkostninger og salgbarhed, samtidig med at al relevant lovgivning overholdes.

---

BILAG II

METODE TIL FASTSÆTTELSE AF SPECIFIKKE KRAV TIL MILJØVENLIGT DESIGN

(Jf. artikel 12)

Formålet med specifikke krav til miljøvenligt design er at forbedre et bestemt miljøaspekt af produktet. Disse kan være udformet som krav om nedsat forbrug af en bestemt ressource, såsom grænser for anvendelsen af denne ressource i de forskellige faser af livscyklussen (f.eks. grænser for vandforbruget under anvendelsen eller for mængden af et bestemt materiale, der indgår i produktet, eller et minimumskrav til mængden af genvundet materiale).

Ved udarbejdelsen af gennemførelsesforanstaltninger til fastlæggelse af specifikke krav til miljøvenligt design i henhold til artikel 12 identificerer Kommissionen, alt efter hvilket energiforbrugende produkt, der er omfattet af gennemførelsesbestemmelsen, de relevante parametre for miljøvenligt design blandt parametrene i bilag I, del 1, og fastsætter niveauerne for disse krav i overensstemmelse med proceduren i artikel 15, stk. 2, som følger:

| 1. | Ved en teknisk, miljømæssig og økonomisk analyse udvælges en række repræsentative modeller af det pågældende energiforbrugende produkt på markedet, og der peges på de tekniske muligheder for at forbedre produktets miljømæssige egenskaber, idet der tages hensyn til disse muligheders økonomiske levedygtighed, og idet væsentlige ydelsestab eller nedsat anvendelighed for forbrugerne søges undgået.
  Den tekniske, miljømæssige og økonomiske analyse skal også vise, hvilke produkter og hvilken teknologi på markedet der har de bedste egenskaber med hensyn til de pågældende miljøaspekter.
  På grundlag af denne analyse og under hensyn til den økonomiske og tekniske gennemførlighed samt mulighederne for forbedring træffes der konkrete foranstaltninger med henblik på at begrænse produktets miljøpåvirkning.
  Med hensyn til energiforbruget under anvendelse skal der for repræsentative modeller af det energiforbrugende produkt fastsættes et niveau for energieffektivitet eller energiforbrug med det mål at opnå et omkostningsminimum for slutbrugerne i hele livscyklussen, idet der tages hensyn til følgerne for andre miljøaspekter. Ved analysemetoden for livscyklusomkostningerne anvendes en realdiskonteringssats på basis af oplysninger fra Den Europæiske Centralbank og en realistisk levetid for det energiforbrugende produkt; den baseres på summen af udsving i købsprisen (som følge af udsving i industriens omkostninger) og i driftsudgifterne, som er en følge af de forskellige muligheder for teknisk forbedring, der tilbagediskonteres over levetiden for de repræsentative modeller af det energiforbrugende produkt. Driftsomkostningerne dækker hovedsagelig energiforbrug og yderligere omkostninger i form af andre ressourcer (f.eks. vand eller rengøringsmidler).
  Der skal gennemføres en følsomhedsanalyse omfattende de relevante faktorer (f.eks. prisen på energi eller andre ressourcer, priser på råvarer eller produktionsomkostninger, diskonteringssatsen) og, hvis det er relevant, også de eksterne miljøomkostninger for at undersøge, om der er sket væsentlige ændringer, og om de overordnede konklusioner er korrekte. Kravene skal tilpasses i overensstemmelse hermed.
  En lignende metodologi vil kunne anvendes for andre ressourcer som f.eks. vand. |
| --- | --- |

1.

Ved en teknisk, miljømæssig og økonomisk analyse udvælges en række repræsentative modeller af det pågældende energiforbrugende produkt på markedet, og der peges på de tekniske muligheder for at forbedre produktets miljømæssige egenskaber, idet der tages hensyn til disse muligheders økonomiske levedygtighed, og idet væsentlige ydelsestab eller nedsat anvendelighed for forbrugerne søges undgået.

Den tekniske, miljømæssige og økonomiske analyse skal også vise, hvilke produkter og hvilken teknologi på markedet der har de bedste egenskaber med hensyn til de pågældende miljøaspekter.

På grundlag af denne analyse og under hensyn til den økonomiske og tekniske gennemførlighed samt mulighederne for forbedring træffes der konkrete foranstaltninger med henblik på at begrænse produktets miljøpåvirkning.

Med hensyn til energiforbruget under anvendelse skal der for repræsentative modeller af det energiforbrugende produkt fastsættes et niveau for energieffektivitet eller energiforbrug med det mål at opnå et omkostningsminimum for slutbrugerne i hele livscyklussen, idet der tages hensyn til følgerne for andre miljøaspekter. Ved analysemetoden for livscyklusomkostningerne anvendes en realdiskonteringssats på basis af oplysninger fra Den Europæiske Centralbank og en realistisk levetid for det energiforbrugende produkt; den baseres på summen af udsving i købsprisen (som følge af udsving i industriens omkostninger) og i driftsudgifterne, som er en følge af de forskellige muligheder for teknisk forbedring, der tilbagediskonteres over levetiden for de repræsentative modeller af det energiforbrugende produkt. Driftsomkostningerne dækker hovedsagelig energiforbrug og yderligere omkostninger i form af andre ressourcer (f.eks. vand eller rengøringsmidler).

Der skal gennemføres en følsomhedsanalyse omfattende de relevante faktorer (f.eks. prisen på energi eller andre ressourcer, priser på råvarer eller produktionsomkostninger, diskonteringssatsen) og, hvis det er relevant, også de eksterne miljøomkostninger for at undersøge, om der er sket væsentlige ændringer, og om de overordnede konklusioner er korrekte. Kravene skal tilpasses i overensstemmelse hermed.

En lignende metodologi vil kunne anvendes for andre ressourcer som f.eks. vand.

| 2. | Der kan til gennemførelsen af de tekniske, miljømæssige og økonomiske analyser anvendes oplysninger, der er fremkommet som led i andre fællesskabsaktiviteter.
  Dette gælder også oplysninger fra eksisterende programmer i andre dele af verden, når der skal fastlægges specifikke krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter, med hvilke EU har en samhandel med sine økonomiske partnere. |
| --- | --- |

2.

Der kan til gennemførelsen af de tekniske, miljømæssige og økonomiske analyser anvendes oplysninger, der er fremkommet som led i andre fællesskabsaktiviteter.

Dette gælder også oplysninger fra eksisterende programmer i andre dele af verden, når der skal fastlægges specifikke krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter, med hvilke EU har en samhandel med sine økonomiske partnere.

| 3. | Ved fastsættelse af datoen for kravets ikrafttræden tages der hensyn til, hvor lang tid det tager at give produktet et nyt design. |
| --- | --- |

3.

Ved fastsættelse af datoen for kravets ikrafttræden tages der hensyn til, hvor lang tid det tager at give produktet et nyt design.

---

BILAG III

CE-MÆRKNING

(Jf. artikel 4, stk. 2)

Image

CE-mærkningen skal være mindst 5 mm høj. Hvis CE-mærkningen formindskes eller forstørres, skal modellens størrelsesforhold som anført ovenfor overholdes.

CE-mærkningen skal anbringes på det energiforbrugende produkt. Hvis dette ikke er muligt, skal den anbringes på emballagen og på følgedokumenterne.

---

BILAG IV

INTERN DESIGNKONTROL

(Jf. artikel 7)

| 1. | I dette bilag beskrives den procedure, hvorved den producent eller repræsentant, der er ansvarlig for opfyldelsen af de i punkt 2 i dette bilag anførte forpligtelser, sikrer og erklærer, at det energiforbrugende produkt opfylder de relevante krav i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning. Overensstemmelseserklæringen kan omfatte et eller flere produkter og skal opbevares af producenten. |
| --- | --- |

1.

I dette bilag beskrives den procedure, hvorved den producent eller repræsentant, der er ansvarlig for opfyldelsen af de i punkt 2 i dette bilag anførte forpligtelser, sikrer og erklærer, at det energiforbrugende produkt opfylder de relevante krav i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning. Overensstemmelseserklæringen kan omfatte et eller flere produkter og skal opbevares af producenten.

| 2. | Producenten skal udarbejde et sæt teknisk dokumentation, der gør det muligt at vurdere det energiforbrugende produkts overensstemmelse med kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning.
  Denne dokumentation skal navnlig indeholde:






  a) | en generel beskrivelse af det energiforbrugende produkt og dets påtænkte anvendelse |
| --- | --- | --- |

2.

Producenten skal udarbejde et sæt teknisk dokumentation, der gør det muligt at vurdere det energiforbrugende produkts overensstemmelse med kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning.

Denne dokumentation skal navnlig indeholde:

a)

en generel beskrivelse af det energiforbrugende produkt og dets påtænkte anvendelse

| b) | resultaterne af relevante miljøvurderingsundersøgelser gennemført af producenten og/eller henvisninger til miljøvurderingslitteratur eller case studies, der anvendes af producenten ved evalueringen af, dokumentationen for og fastsættelsen af løsningerne for produktdesign |
| --- | --- |

b)

resultaterne af relevante miljøvurderingsundersøgelser gennemført af producenten og/eller henvisninger til miljøvurderingslitteratur eller case studies, der anvendes af producenten ved evalueringen af, dokumentationen for og fastsættelsen af løsningerne for produktdesign

| c) | miljøprofilen, hvis gennemførelsesforanstaltningen foreskriver det |
| --- | --- |

c)

miljøprofilen, hvis gennemførelsesforanstaltningen foreskriver det

| d) | elementer af produktdesignspecifikationen vedrørende produktets miljømæssige designaspekter |
| --- | --- |

d)

elementer af produktdesignspecifikationen vedrørende produktets miljømæssige designaspekter

| e) | en fortegnelse over de i artikel 9 omhandlede standarder, der er anvendt helt eller delvis, og en beskrivelse af de løsninger, der er valgt for at opfylde kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning, hvis de i artikel 9 omhandlede standarder ikke er anvendt, eller hvis disse standarder ikke fuldt ud dækker kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning |
| --- | --- |

e)

en fortegnelse over de i artikel 9 omhandlede standarder, der er anvendt helt eller delvis, og en beskrivelse af de løsninger, der er valgt for at opfylde kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning, hvis de i artikel 9 omhandlede standarder ikke er anvendt, eller hvis disse standarder ikke fuldt ud dækker kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning

| f) | en kopi af de oplysninger vedrørende produktets miljømæssige designaspekter, som stilles til rådighed i overensstemmelse med kravene i bilag I, del 2 |
| --- | --- |

f)

en kopi af de oplysninger vedrørende produktets miljømæssige designaspekter, som stilles til rådighed i overensstemmelse med kravene i bilag I, del 2

| g) | resultaterne af de gennemførte målinger i forbindelse med kravene til miljøvenligt design, herunder nærmere oplysninger om disse målingers overensstemmelse sammenlignet med de krav til miljøvenligt design, der er fastsat i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning. |
| --- | --- |

g)

resultaterne af de gennemførte målinger i forbindelse med kravene til miljøvenligt design, herunder nærmere oplysninger om disse målingers overensstemmelse sammenlignet med de krav til miljøvenligt design, der er fastsat i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning.

| 3. | Producenten skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at produktet fremstilles i overensstemmelse med de designspecifikationer, der er omhandlet i punkt 2, og med kravene i den for produktet gældende foranstaltning. |
| --- | --- |

3.

Producenten skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at produktet fremstilles i overensstemmelse med de designspecifikationer, der er omhandlet i punkt 2, og med kravene i den for produktet gældende foranstaltning.

---

BILAG V

FORVALTNINGSSYSTEM TIL OVERENSSTEMMELSESVURDERING

(Jf. artikel 7)

| 1. | I dette bilag beskrives den procedure, hvorved den producent, der opfylder kravene i punkt 2 i dette bilag, sikrer og erklærer, at et energiforbrugende produkt opfylder kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning. Overensstemmelseserklæringen kan omfatte et eller flere produkter og skal opbevares af producenten. |
| --- | --- |

1.

I dette bilag beskrives den procedure, hvorved den producent, der opfylder kravene i punkt 2 i dette bilag, sikrer og erklærer, at et energiforbrugende produkt opfylder kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning. Overensstemmelseserklæringen kan omfatte et eller flere produkter og skal opbevares af producenten.

| 2. | Under forudsætning af at producenten iværksætter de miljøelementer, der er anført i punkt 3 i dette bilag, kan der anvendes et forvaltningssystem til overensstemmelsesvurdering af det energiforbrugende produkt. |
| --- | --- |

2.

Under forudsætning af at producenten iværksætter de miljøelementer, der er anført i punkt 3 i dette bilag, kan der anvendes et forvaltningssystem til overensstemmelsesvurdering af det energiforbrugende produkt.

| 3. | Miljøelementer i forvaltningssystemet
  I dette punkt specificeres de elementer i et forvaltningssystem og de procedurer, hvormed producenten kan påvise, at det energiforbrugende produkt er i overensstemmelse med kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning.
  3.1.   Politik for produktets miljømæssige egenskaber
  Producenten skal kunne dokumentere overensstemmelse med kravene i den gældende gennemførelsesforordning. Producenten skal også kunne etablere en ramme for fastsættelse og revision af målsætninger og indikatorer for produktets miljømæssige egenskaber, med henblik på at forbedre produktets generelle miljømæssige egenskaber.
  Alle de tiltag, som producenten foretager for at forbedre produktets generelle miljømæssige egenskaber og fastlægge det energiforbrugende produkts miljøprofil, hvis gennemførelsesforanstaltningen kræver det, under design- og fremstillingsprocessen, skal dokumenteres systematisk og grundigt i form af skriftlige procedurer og instruktioner.
  Disse procedurer og instruktioner skal specielt indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:






  — | en liste over de dokumenter, der skal udarbejdes for at påvise det energiforbrugende produkts overensstemmelse, og som — hvis det er relevant — skal være tilgængelige |
| --- | --- | --- |

3.

I dette punkt specificeres de elementer i et forvaltningssystem og de procedurer, hvormed producenten kan påvise, at det energiforbrugende produkt er i overensstemmelse med kravene i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning.

3.1.   Politik for produktets miljømæssige egenskaber

Producenten skal kunne dokumentere overensstemmelse med kravene i den gældende gennemførelsesforordning. Producenten skal også kunne etablere en ramme for fastsættelse og revision af målsætninger og indikatorer for produktets miljømæssige egenskaber, med henblik på at forbedre produktets generelle miljømæssige egenskaber.

Alle de tiltag, som producenten foretager for at forbedre produktets generelle miljømæssige egenskaber og fastlægge det energiforbrugende produkts miljøprofil, hvis gennemførelsesforanstaltningen kræver det, under design- og fremstillingsprocessen, skal dokumenteres systematisk og grundigt i form af skriftlige procedurer og instruktioner.

Disse procedurer og instruktioner skal specielt indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:

—

en liste over de dokumenter, der skal udarbejdes for at påvise det energiforbrugende produkts overensstemmelse, og som — hvis det er relevant — skal være tilgængelige

| — | målsætningerne og indikatorerne for produktets miljømæssige egenskaber og ledelsens organisationsstruktur, ansvarsområde og kompetence samt ressourcetildelingen i spørgsmål vedrørende gennemførelsen og ajourføringen af dem |
| --- | --- |

—

målsætningerne og indikatorerne for produktets miljømæssige egenskaber og ledelsens organisationsstruktur, ansvarsområde og kompetence samt ressourcetildelingen i spørgsmål vedrørende gennemførelsen og ajourføringen af dem

| — | den kontrol og de afprøvninger, der skal gennemføres efter fremstillingen for at kontrollere produktets miljømæssige egenskaber i forhold til indikatorerne for de miljømæssige egenskaber |
| --- | --- |

—

den kontrol og de afprøvninger, der skal gennemføres efter fremstillingen for at kontrollere produktets miljømæssige egenskaber i forhold til indikatorerne for de miljømæssige egenskaber

| — | procedurerne til kontrol af den krævede dokumentation og sikring af, at den er ajourført |
| --- | --- |

—

procedurerne til kontrol af den krævede dokumentation og sikring af, at den er ajourført

| — | metoden til kontrol af gennemførelsen og effektiviteten af miljøelementerne i forvaltningssystemet. |
| --- | --- |

—

metoden til kontrol af gennemførelsen og effektiviteten af miljøelementerne i forvaltningssystemet.

3.2.   Planlægning

Producenten skal fastlægge og ajourføre

| a) | procedurer til fastlæggelse af produktets miljøprofil |
| --- | --- |

a)

procedurer til fastlæggelse af produktets miljøprofil

| b) | målsætninger og indikatorer for produktets miljømæssige egenskaber, der tager hensyn til de teknologiske løsningsmuligheder, som de tekniske og økonomiske krav lægger op til |
| --- | --- |

b)

målsætninger og indikatorer for produktets miljømæssige egenskaber, der tager hensyn til de teknologiske løsningsmuligheder, som de tekniske og økonomiske krav lægger op til

| c) | et program for opfyldelse af disse målsætninger. |
| --- | --- |

c)

et program for opfyldelse af disse målsætninger.

3.3.   Gennemførelse og dokumentation

| 3.3.1. | Dokumentationen vedrørende forvaltningssystemet bør navnlig omfatte følgende:






  a) | Ansvarsområderne og beføjelserne skal defineres og dokumenteres, således at produktets miljømæssige egenskaber sikres effektivt, og således at der rapporteres om dets anvendelse med henblik på ajourføring og forbedring. |
| --- | --- | --- |

3.3.1.

Dokumentationen vedrørende forvaltningssystemet bør navnlig omfatte følgende:

a)

Ansvarsområderne og beføjelserne skal defineres og dokumenteres, således at produktets miljømæssige egenskaber sikres effektivt, og således at der rapporteres om dets anvendelse med henblik på ajourføring og forbedring.

| b) | Der skal udarbejdes dokumenter med beskrivelse af de designkontrolteknikker, der er indført, og de processer og systematiske foranstaltninger, der anvendes ved produktdesignet. |
| --- | --- |

b)

Der skal udarbejdes dokumenter med beskrivelse af de designkontrolteknikker, der er indført, og de processer og systematiske foranstaltninger, der anvendes ved produktdesignet.

| c) | Producenten skal udarbejde og ajourføre oplysninger til beskrivelse af de grundlæggende miljøelementer i forvaltningssystemet og procedurerne for kontrol af samtlige krævede dokumenter. |
| --- | --- |

c)

Producenten skal udarbejde og ajourføre oplysninger til beskrivelse af de grundlæggende miljøelementer i forvaltningssystemet og procedurerne for kontrol af samtlige krævede dokumenter.

| 3.3.2. | Dokumentationen vedrørende det energiforbrugende produkt skal navnlig indeholde:






  a) | en generel beskrivelse af det energiforbrugende produkt og dets påtænkte anvendelse |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

Dokumentationen vedrørende det energiforbrugende produkt skal navnlig indeholde:

a)

en generel beskrivelse af det energiforbrugende produkt og dets påtænkte anvendelse

| b) | resultaterne af relevante miljøvurderingsundersøgelser gennemført af producenten og/eller henvisninger til miljøvurderingslitteratur eller case studies, der anvendes af producenten ved evalueringen af, dokumentationen for og fastsættelsen af produktdesignløsninger |
| --- | --- |

b)

resultaterne af relevante miljøvurderingsundersøgelser gennemført af producenten og/eller henvisninger til miljøvurderingslitteratur eller case studies, der anvendes af producenten ved evalueringen af, dokumentationen for og fastsættelsen af produktdesignløsninger

| c) | miljøprofilen, hvis gennemførelsesforanstaltningen kræver det |
| --- | --- |

c)

miljøprofilen, hvis gennemførelsesforanstaltningen kræver det

| d) | dokumenter, der beskriver resultaterne af de gennemførte målinger i forbindelse med kravene til miljøvenligt design, herunder nærmere oplysninger om disse målingers overensstemmelse sammenlignet med de krav til miljøvenligt design, der er fastsat i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning |
| --- | --- |

d)

dokumenter, der beskriver resultaterne af de gennemførte målinger i forbindelse med kravene til miljøvenligt design, herunder nærmere oplysninger om disse målingers overensstemmelse sammenlignet med de krav til miljøvenligt design, der er fastsat i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning

| e) | producenten skal fastlægge specifikationer, hvoraf det specielt fremgår, hvilke standarder der er anvendt; hvis de standarder, der er omhandlet i artikel 9, ikke er anvendt, eller hvis de ikke fuldt ud omfatter kravene i den relevante gennemførelsesforanstaltning, skal det beskrives, hvilke midler der er anvendt for at sikre overensstemmelse |
| --- | --- |

e)

producenten skal fastlægge specifikationer, hvoraf det specielt fremgår, hvilke standarder der er anvendt; hvis de standarder, der er omhandlet i artikel 9, ikke er anvendt, eller hvis de ikke fuldt ud omfatter kravene i den relevante gennemførelsesforanstaltning, skal det beskrives, hvilke midler der er anvendt for at sikre overensstemmelse

| f) | en kopi af de oplysninger vedrørende produktets miljømæssige designaspekter, der stilles til rådighed i overensstemmelse med kravene i bilag I, del 2. |
| --- | --- |

f)

en kopi af de oplysninger vedrørende produktets miljømæssige designaspekter, der stilles til rådighed i overensstemmelse med kravene i bilag I, del 2.

3.4.   Kontrol og afhjælpning

| a) | Producenten skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at produktet fremstilles i overensstemmelse med designspecifikationerne og med kravene i den gennemførelsesforanstaltning, der gælder for det |
| --- | --- |

a)

Producenten skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at produktet fremstilles i overensstemmelse med designspecifikationerne og med kravene i den gennemførelsesforanstaltning, der gælder for det

| b) | producenten fastlægger og ajourfører procedurer til undersøgelse og håndtering af manglende overensstemmelse og gennemfører de ændringer i de dokumenterede procedurer, som afhjælpningen af mangler kræver |
| --- | --- |

b)

producenten fastlægger og ajourfører procedurer til undersøgelse og håndtering af manglende overensstemmelse og gennemfører de ændringer i de dokumenterede procedurer, som afhjælpningen af mangler kræver

| c) | producenten skal mindst hvert tredje år gennemføre en fuldstændig intern revision af forvaltningssystemets miljøelementer. |
| --- | --- |

c)

producenten skal mindst hvert tredje år gennemføre en fuldstændig intern revision af forvaltningssystemets miljøelementer.

---

BILAG VI

OVERENSSTEMMELSESERKLÆRING

(Jf. artikel 4, stk. 3)

EF-overensstemmelseserklæringen skal indeholde følgende oplysninger:

| 1. | Navn og adresse på producenten eller repræsentanten. |
| --- | --- |

1.

Navn og adresse på producenten eller repræsentanten.

| 2. | En beskrivelse af modellen, således at denne kan identificeres entydigt. |
| --- | --- |

2.

En beskrivelse af modellen, således at denne kan identificeres entydigt.

| 3. | Hvis det er relevant, de anvendte harmoniserede standarders referencer. |
| --- | --- |

3.

Hvis det er relevant, de anvendte harmoniserede standarders referencer.

| 4. | Hvis det er relevant, de øvrige anvendte tekniske standarder og specifikationer. |
| --- | --- |

4.

Hvis det er relevant, de øvrige anvendte tekniske standarder og specifikationer.

| 5. | Hvis det er relevant, henvisninger til anden fællesskabslovgivning, der indeholder bestemmelser om den anvendte CE-mærkning. |
| --- | --- |

5.

Hvis det er relevant, henvisninger til anden fællesskabslovgivning, der indeholder bestemmelser om den anvendte CE-mærkning.

| 6. | Navn på den person, der er bemyndiget til at forpligte producenten eller repræsentanten, samt vedkommendes underskrift. |
| --- | --- |

6.

Navn på den person, der er bemyndiget til at forpligte producenten eller repræsentanten, samt vedkommendes underskrift.

---

BILAG VII

GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGERNES INDHOLD

(Jf. artikel 12, stk. 8)

Gennemførelsesforanstaltningen skal navnlig omfatte:

| 1. | En nøjagtig definition af den type energiforbrugende produkter, der er omfattet. |
| --- | --- |

1.

En nøjagtig definition af den type energiforbrugende produkter, der er omfattet.

| 2. | Kravet (kravene) til miljøvenligt design af det pågældende energiforbrugende produkt, gennemførelsesdato(er), eventuelle indfasningsforanstaltninger eller overgangsforanstaltninger eller -perioder.






  — | Hvis der er tale om generiske krav til miljøvenligt design: de relevante faser og aspekter udvalgt blandt de i bilag I, punkt 1.1 og 1.2, anførte samt eksempler på parametre udvalgt blandt de i bilag I, punkt 1.3, anførte som grundlag for en vurdering af forbedringer i forhold til de fastlagte miljøaspekter. |
| --- | --- | --- |

2.

Kravet (kravene) til miljøvenligt design af det pågældende energiforbrugende produkt, gennemførelsesdato(er), eventuelle indfasningsforanstaltninger eller overgangsforanstaltninger eller -perioder.

—

Hvis der er tale om generiske krav til miljøvenligt design: de relevante faser og aspekter udvalgt blandt de i bilag I, punkt 1.1 og 1.2, anførte samt eksempler på parametre udvalgt blandt de i bilag I, punkt 1.3, anførte som grundlag for en vurdering af forbedringer i forhold til de fastlagte miljøaspekter.

| — | Hvis der er tale om specifikke krav til miljøvenligt design: niveauet herfor. |
| --- | --- |

—

Hvis der er tale om specifikke krav til miljøvenligt design: niveauet herfor.

| 3. | De parametre for miljøvenligt design som omhandlet i bilag I, del 1, for hvilke krav om miljøvenligt design ikke er nødvendige. |
| --- | --- |

3.

De parametre for miljøvenligt design som omhandlet i bilag I, del 1, for hvilke krav om miljøvenligt design ikke er nødvendige.

| 4. | Kravene vedrørende installering af det energiforbrugende produkt, hvis det har direkte betydning for det pågældende energiforbrugende produkts miljømæssige egenskaber. |
| --- | --- |

4.

Kravene vedrørende installering af det energiforbrugende produkt, hvis det har direkte betydning for det pågældende energiforbrugende produkts miljømæssige egenskaber.

| 5. | De målingsstandarder og/eller målemetoder, der skal anvendes. Hvis der findes harmoniserede standarder, for hvilke referencenumrene er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, anvendes disse. |
| --- | --- |

5.

De målingsstandarder og/eller målemetoder, der skal anvendes. Hvis der findes harmoniserede standarder, for hvilke referencenumrene er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, anvendes disse.

| 6. | Nærmere oplysninger om overensstemmelsesvurderingen i henhold til afgørelse 93/465/EØF.






  — | Hvis de moduler, der skal anvendes, adskiller sig fra modul A: de faktorer, der danner grundlag for valget af procedure. |
| --- | --- | --- |

6.

Nærmere oplysninger om overensstemmelsesvurderingen i henhold til afgørelse 93/465/EØF.

—

Hvis de moduler, der skal anvendes, adskiller sig fra modul A: de faktorer, der danner grundlag for valget af procedure.

| — | Hvis det er relevant, kriterierne for godkendelse og/eller certificering af tredjepart. |
| --- | --- |

—

Hvis det er relevant, kriterierne for godkendelse og/eller certificering af tredjepart.

Hvis der er fastlagt andre moduler i andre EF-krav for det samme energiforbrugende produkt, skal det modul, der er fastsat i gennemførelsesforanstaltningen, have forrang i forhold til det pågældende krav.

| 7. | Krav om de oplysninger, som producenterne eller deres repræsentanter skal stille til rådighed for myndighederne med henblik på bedre overvågning af markedet. |
| --- | --- |

7.

Krav om de oplysninger, som producenterne eller deres repræsentanter skal stille til rådighed for myndighederne med henblik på bedre overvågning af markedet.

| 8. | Varigheden af den overgangsperiode, i hvilken medlemsstaterne skal tillade markedsføring og/eller ibrugtagning af energiforbrugende produkter, der opfylder de gældende bestemmelser på deres område på datoen for vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltningen. |
| --- | --- |

8.

Varigheden af den overgangsperiode, i hvilken medlemsstaterne skal tillade markedsføring og/eller ibrugtagning af energiforbrugende produkter, der opfylder de gældende bestemmelser på deres område på datoen for vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltningen.

| 9. | Datoen for evaluering og eventuel revision af gennemførelsesforanstaltningen. |
| --- | --- |

9.

Datoen for evaluering og eventuel revision af gennemførelsesforanstaltningen.

---

RÅDETS BEGRUNDELSE

I.   INDLEDNING

| 1. | Den 26. august 2003 forelagde Kommissionen et forslag baseret på traktatens artikel 95. |
| --- | --- |

1.

Den 26. august 2003 forelagde Kommissionen et forslag baseret på traktatens artikel 95.

| 2. | Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse (1) den 31. marts 2004. |
| --- | --- |

2.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse (1) den 31. marts 2004.

| 3. | Europa-Parlamentet vedtog sin udtalelse (2) ved førstebehandlingen den 20. april 2004 og godkendte 78 ændringer. Kommissionen fremlagde mundtligt sit ændrede forslag den 27. april 2004. Den 29. november 2004 vedtog Rådet sin fælles holdning i henhold til traktatens artikel 251. |
| --- | --- |

3.

Europa-Parlamentet vedtog sin udtalelse (2) ved førstebehandlingen den 20. april 2004 og godkendte 78 ændringer. Kommissionen fremlagde mundtligt sit ændrede forslag den 27. april 2004. Den 29. november 2004 vedtog Rådet sin fælles holdning i henhold til traktatens artikel 251.

II.   FORMÅLET MED FORSLAGET

| 4. | Formålet med forslaget er at skabe en omfattende og sammenhængende lovgivningsmæssig ramme for krav til miljømæssigt design med henblik på:






  — | at sikre den frie bevægelighed for energiforbrugende produkter i EU |
| --- | --- | --- |

4.

Formålet med forslaget er at skabe en omfattende og sammenhængende lovgivningsmæssig ramme for krav til miljømæssigt design med henblik på:

—

at sikre den frie bevægelighed for energiforbrugende produkter i EU

| — | at forbedre disse produkters samlede miljøegenskaber og dermed bidrage til beskyttelse af miljøet |
| --- | --- |

—

at forbedre disse produkters samlede miljøegenskaber og dermed bidrage til beskyttelse af miljøet

| — | at bidrage til energiforsyningssikkerheden og forbedre EU's økonomis konkurrenceevne. |
| --- | --- |

—

at bidrage til energiforsyningssikkerheden og forbedre EU's økonomis konkurrenceevne.

Forslaget skal i princippet finde anvendelse på alle produkter, der forbruger energi til udfyldelse af den funktion, hvortil de er designet, fremstillet og markedsført eller bragt i anvendelse, og omfatter alle energikilder, men det vil dog formodentlig kun være de produkter, der anvender elektricitet eller fast flydende og luftformigt brændstof, der vil blive omfattet af gennemførelsesforanstaltningerne.

III.   ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

| 5. | De vigtigste ændringer, som Rådet har foretaget, er følgende:






  — | Præcisering af, at formålet med det foreslåede direktiv (artikel 1, stk. 4) ikke berører Fællesskabets lovgivning om affaldshåndtering og Fællesskabets lovgivning om kemikalier, herunder Fællesskabets lovgivning om fluorholdige drivhusgasser. |
| --- | --- | --- |

5.

De vigtigste ændringer, som Rådet har foretaget, er følgende:

—

Præcisering af, at formålet med det foreslåede direktiv (artikel 1, stk. 4) ikke berører Fællesskabets lovgivning om affaldshåndtering og Fællesskabets lovgivning om kemikalier, herunder Fællesskabets lovgivning om fluorholdige drivhusgasser.

| — | Definitioner (artikel 2): Forslagets anvendelsesområde (definition 1) og tilskrivelse af ansvar for det energiforbrugende produkts overensstemmelse (definition 6 og 7). |
| --- | --- |

—

Definitioner (artikel 2): Forslagets anvendelsesområde (definition 1) og tilskrivelse af ansvar for det energiforbrugende produkts overensstemmelse (definition 6 og 7).

| — | Markedsføring (artikel 3): Det præciseres i den fælles holdning, at medlemsstaterne skal udpege de myndigheder, der er ansvarlige for markedstilsynet og dets opgaver. |
| --- | --- |

—

Markedsføring (artikel 3): Det præciseres i den fælles holdning, at medlemsstaterne skal udpege de myndigheder, der er ansvarlige for markedstilsynet og dets opgaver.

| — | Fri bevægelighed (artikel 5): Det gøres i den foreliggende tekst klart, at det energiforbrugende produkt skal være i overensstemmelse med de parametre for miljøvenligt design, der er beskrevet i bilag I, del 1, som er omfattet af den gældende gennemførelsesforanstaltning. |
| --- | --- |

—

Fri bevægelighed (artikel 5): Det gøres i den foreliggende tekst klart, at det energiforbrugende produkt skal være i overensstemmelse med de parametre for miljøvenligt design, der er beskrevet i bilag I, del 1, som er omfattet af den gældende gennemførelsesforanstaltning.

| — | Overensstemmelsesvurdering (artikel 7 og bilag V): Samtidig med at fabrikanten fortsat kan vælge mellem den interne designkontrol (bilag IV) og forvaltningssystemet (bilag V), er sidstnævnte blevet ændret, således at fabrikanter fortsat kan anvende kvalitetsstyringssystemer til godtgørelse af overensstemmelse, så længe de opfylder de krav, der er beskrevet i bilag V. |
| --- | --- |

—

Overensstemmelsesvurdering (artikel 7 og bilag V): Samtidig med at fabrikanten fortsat kan vælge mellem den interne designkontrol (bilag IV) og forvaltningssystemet (bilag V), er sidstnævnte blevet ændret, således at fabrikanter fortsat kan anvende kvalitetsstyringssystemer til godtgørelse af overensstemmelse, så længe de opfylder de krav, der er beskrevet i bilag V.

| — | Overensstemmelsesformodning (artikel 8): Miljømærker, som anses for at opfylde betingelser svarende til EF-miljømærket, formodes at være i overensstemmelse med kravene i de gældende gennemførelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

—

Overensstemmelsesformodning (artikel 8): Miljømærker, som anses for at opfylde betingelser svarende til EF-miljømærket, formodes at være i overensstemmelse med kravene i de gældende gennemførelsesforanstaltninger.

| — | Gennemførelsesforanstaltninger (artikel 12): Samtidig med at det anføres, at Kommissionen vedtager gennemførelsesforanstaltninger, er kriterierne og de skridt, som Kommissionen skal tage ved forberedelsen af gennemførelsesforanstaltninger, blevet præciseret og specificeret, dvs. for så vidt angår de kriterier, som særlige produkter skal opfylde, inden de kan blive omfattet af gennemførelsesforanstaltninger (artikel 12, stk. 2), særlig en tærskel for mindstesalg og handelsomfang. |
| --- | --- |

—

Gennemførelsesforanstaltninger (artikel 12): Samtidig med at det anføres, at Kommissionen vedtager gennemførelsesforanstaltninger, er kriterierne og de skridt, som Kommissionen skal tage ved forberedelsen af gennemførelsesforanstaltninger, blevet præciseret og specificeret, dvs. for så vidt angår de kriterier, som særlige produkter skal opfylde, inden de kan blive omfattet af gennemførelsesforanstaltninger (artikel 12, stk. 2), særlig en tærskel for mindstesalg og handelsomfang.

| — | Arbejdsplan (artikel 13): For at sikre gennemsigtighed udarbejder Kommissionen en arbejdsplan med en vejledende liste over produkter, som kunne blive omfattet af gennemførelsesforanstaltninger som en prioritet, specielt de produkter, der ifølge ECCP (europæisk klimaændringsprogram) frembyder et stort potentiale for en omkostningseffektiv nedbringelse af drivhusgasser. |
| --- | --- |

—

Arbejdsplan (artikel 13): For at sikre gennemsigtighed udarbejder Kommissionen en arbejdsplan med en vejledende liste over produkter, som kunne blive omfattet af gennemførelsesforanstaltninger som en prioritet, specielt de produkter, der ifølge ECCP (europæisk klimaændringsprogram) frembyder et stort potentiale for en omkostningseffektiv nedbringelse af drivhusgasser.

| — | Konsultationsforum (artikel 14): Såfremt det overvejes at udarbejde en gennemførelsesforanstaltning med hensyn til et bestemt produkt, skal Kommissionen sikre en afbalanceret deltagelse af medlemsstaternes repræsentanter, samt at alle parter, der er berørt af produktet, inddrages korrekt. I den forbindelse skal der efter den fælles holdning etableres et konsultationsforum. |
| --- | --- |

—

Konsultationsforum (artikel 14): Såfremt det overvejes at udarbejde en gennemførelsesforanstaltning med hensyn til et bestemt produkt, skal Kommissionen sikre en afbalanceret deltagelse af medlemsstaternes repræsentanter, samt at alle parter, der er berørt af produktet, inddrages korrekt. I den forbindelse skal der efter den fælles holdning etableres et konsultationsforum.

| — | Revision (artikel 19): Efter den fælles holdning skal der foretages en vurdering af direktivets effektivitet og af de gennemførelsesforanstaltninger, som eventuelt er blevet vedtaget i henhold til dette direktiv, senest fem år efter direktivets vedtagelse. |
| --- | --- |

—

Revision (artikel 19): Efter den fælles holdning skal der foretages en vurdering af direktivets effektivitet og af de gennemførelsesforanstaltninger, som eventuelt er blevet vedtaget i henhold til dette direktiv, senest fem år efter direktivets vedtagelse.

| — | Bilag I, del 3 (Krav til fabrikanten): Formålet med beskrivelsen af kravene til fabrikanten er at præcisere opgavefordelingen mellem de involverede parter. |
| --- | --- |

—

Bilag I, del 3 (Krav til fabrikanten): Formålet med beskrivelsen af kravene til fabrikanten er at præcisere opgavefordelingen mellem de involverede parter.

| — | Bilag VII (Gennemførelsesforanstaltningernes indhold): Det er nu specificeret, at gennemførelsesforanstaltninger også kan vurderes og revideres. |
| --- | --- |

—

Bilag VII (Gennemførelsesforanstaltningernes indhold): Det er nu specificeret, at gennemførelsesforanstaltninger også kan vurderes og revideres.

IV.   ACCEPTEREDE ÆNDRINGER

| 6. | Ud af Europa-Parlamentets 78 ændringer har Rådet accepteret følgende 23, nogle af dem for så vidt angår substansen, andre delvis eller i princippet.
  Betragtningerne:

  Ændring 5-10: giver yderligere begrundelse for et rammedirektiv om fremme af miljøvenligt design af produkter med hensyn til miljøforbedringer og energieffektivitet (betragtning 2-7)

  Ændring 13: præciserer, at det er nødvendigt, at forbrugerne informeres (betragtning 9)

  Ændring 16: specificerer, at energieffektivitet skal have prioritet på en måde, der ikke er til skade for direktivets integrerede tilgang (betragtning 11)

  Ændring 17: bekræfter, at forpligtelserne i henhold til Kyoto-protokollen ikke berører den integrerede tilgang (betragtning 12)

  Ændring 20: gør opmærksom på, at alle berørte parter skal inddrages korrekt (betragtning 13)

  Ændring 73: henviser til det kapitel i Kommissionens meddelelse, der vedrører vurderingen af industriens selvregulering i forbindelse med direktivet

  Ændring 23: fremhæver, at begrebet miljøvenligt design også bør integreres i små og mellemstore virksomheder og i meget små virksomheder (betragtning 17)

  Ændring 24: energiforbrugende produkters opfyldelse af de krav til miljøvenligt design, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne, vil få tildelt CE-mærkning og oplysninger i tilknytning dertil (betragtning 18)

  Ændring 25: udveksling af oplysninger ved relevante kommunikationsmidler bør fremmes (betragtning 22)

  Ændring 26: uddannelse og information vedrørende miljøvenligt design for små og mellemstore virksomheder kan overvejes på en hensigtsmæssig måde (betragtning 23).
  Artikler:

  Ændring 35: definitionen af »ibrugtagning« er den samme som den, der er foreslået af Europa-Parlamentet (artikel 2, stk. 5)

  Ændring 47: artikel 3, stk. 2 og 3, indeholder en nøjere beskrivelse af forpligtelser for at sikre markedstilsyn, som foreslået af Europa-Parlamentet

  Ændring 48: tilladelse til, at oplysninger om overensstemmelse skal gives på et eller flere andre officielle fællesskabssprog (artikel 4, stk. 5)

  Ændring 59: udarbejdelse af en arbejdsplan med en vejledende liste over produkter, som skal prioriteres i forbindelse med vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltninger (artikel 13)

  Ændring 63: oprettelse af et konsultationsforum (artikel 14) med en afbalanceret repræsentation af medlemsstater og alle relevante parter, der skal høres i det udvalg, der er nedsat i direktivet.

  Ændring 65: fastlægger den revision af effektiviteten af direktivet, herunder gennemførelsesforanstaltninger, senest fem år efter direktivets vedtagelse (artikel 19)

  Ændring 66: tydeliggørelse med hensyn til metoderne til fastlæggelse af generiske krav til miljøvenligt design, herunder for så vidt angår fabrikantens rolle, ligesom der indsættes et separat kapitel vedrørende oplysningsforpligtelser (bilag I)

  Ændring 69: præcisering af proceduren for intern designkontrol (bilag IV). |
| --- | --- |

6.

Ud af Europa-Parlamentets 78 ændringer har Rådet accepteret følgende 23, nogle af dem for så vidt angår substansen, andre delvis eller i princippet.

Betragtningerne:

Ændring 5-10: giver yderligere begrundelse for et rammedirektiv om fremme af miljøvenligt design af produkter med hensyn til miljøforbedringer og energieffektivitet (betragtning 2-7)

Ændring 13: præciserer, at det er nødvendigt, at forbrugerne informeres (betragtning 9)

Ændring 16: specificerer, at energieffektivitet skal have prioritet på en måde, der ikke er til skade for direktivets integrerede tilgang (betragtning 11)

Ændring 17: bekræfter, at forpligtelserne i henhold til Kyoto-protokollen ikke berører den integrerede tilgang (betragtning 12)

Ændring 20: gør opmærksom på, at alle berørte parter skal inddrages korrekt (betragtning 13)

Ændring 73: henviser til det kapitel i Kommissionens meddelelse, der vedrører vurderingen af industriens selvregulering i forbindelse med direktivet

Ændring 23: fremhæver, at begrebet miljøvenligt design også bør integreres i små og mellemstore virksomheder og i meget små virksomheder (betragtning 17)

Ændring 24: energiforbrugende produkters opfyldelse af de krav til miljøvenligt design, der er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne, vil få tildelt CE-mærkning og oplysninger i tilknytning dertil (betragtning 18)

Ændring 25: udveksling af oplysninger ved relevante kommunikationsmidler bør fremmes (betragtning 22)

Ændring 26: uddannelse og information vedrørende miljøvenligt design for små og mellemstore virksomheder kan overvejes på en hensigtsmæssig måde (betragtning 23).

Artikler:

Ændring 35: definitionen af »ibrugtagning« er den samme som den, der er foreslået af Europa-Parlamentet (artikel 2, stk. 5)

Ændring 47: artikel 3, stk. 2 og 3, indeholder en nøjere beskrivelse af forpligtelser for at sikre markedstilsyn, som foreslået af Europa-Parlamentet

Ændring 48: tilladelse til, at oplysninger om overensstemmelse skal gives på et eller flere andre officielle fællesskabssprog (artikel 4, stk. 5)

Ændring 59: udarbejdelse af en arbejdsplan med en vejledende liste over produkter, som skal prioriteres i forbindelse med vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltninger (artikel 13)

Ændring 63: oprettelse af et konsultationsforum (artikel 14) med en afbalanceret repræsentation af medlemsstater og alle relevante parter, der skal høres i det udvalg, der er nedsat i direktivet.

Ændring 65: fastlægger den revision af effektiviteten af direktivet, herunder gennemførelsesforanstaltninger, senest fem år efter direktivets vedtagelse (artikel 19)

Ændring 66: tydeliggørelse med hensyn til metoderne til fastlæggelse af generiske krav til miljøvenligt design, herunder for så vidt angår fabrikantens rolle, ligesom der indsættes et separat kapitel vedrørende oplysningsforpligtelser (bilag I)

Ændring 69: præcisering af proceduren for intern designkontrol (bilag IV).

V.   ÆNDRINGER, SOM IKKE ER INDARBEJDET

| 7. | Rådet er af den opfattelse, at ændring 1-4, 11, 12, 14, 15, 18, 19, 21, 22, 27, 29-34, 36-46, 49-58, 60-62, 64, 67-68, 70-72, 74-76 og 79-81 enten vil underminere direktivets harmoniseringsformål (f.eks. 1, 2 og 61), eller ikke er i overensstemmelse med direktivets formål eller retsgrundlag (f.eks. 3, 4, 29, 31, 37, 50-52, 64, 67, 68), og det har derfor besluttet ikke at indarbejde dem i sin fælles holdning. Kommissionen har afvist de samme ændringer. |
| --- | --- |

7.

Rådet er af den opfattelse, at ændring 1-4, 11, 12, 14, 15, 18, 19, 21, 22, 27, 29-34, 36-46, 49-58, 60-62, 64, 67-68, 70-72, 74-76 og 79-81 enten vil underminere direktivets harmoniseringsformål (f.eks. 1, 2 og 61), eller ikke er i overensstemmelse med direktivets formål eller retsgrundlag (f.eks. 3, 4, 29, 31, 37, 50-52, 64, 67, 68), og det har derfor besluttet ikke at indarbejde dem i sin fælles holdning. Kommissionen har afvist de samme ændringer.

---

(1)  EFT C 112 af 30.4.2004, s. 25.

(2)  EFT C 104 E af 30.4.2004.

---