----

----

I Teave

Nõukogu

----

ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 1/2005,

mille nõukogu on vastu võtnud 19. juulil 2004,

nõukogu ja Euroopa Parlamendi määruse vastuvõtmiseks taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide ja nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ muutmise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(2005/C 25E/01)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37 ja artikli 152 lõike 4 punkti b,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

olles konsulteerinud regioonide komiteega,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

SISU, KOHALDAMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Sisu

Käesolev määrus kehtestab, kooskõlas määruses (EÜ) nr 178/2002 sätestatud üldiste põhimõtetega, ühtlustatud ühenduse sätted taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kohta.

Artikkel 2

Kohaldamisala

1.   Käesolevat määrust kohaldatakse I lisaga hõlmatud taimset ja loomset päritolu toodete või nende osade suhtes, mida kasutatakse värske ja/või töödeldud toidu ja/või söödana ja/või toidu- või söödaseguna, milles võivad sisalduda või mille pinnal võivad esineda pestitsiidide jäägid.

2.   Käesolevat määrust ei kohaldata I lisaga hõlmatud toodetele, kui asjakohaste tõendite põhjal on võimalik kindlaks teha, et need on ette nähtud:

3.   Vastavalt käesolevale määrusele kehtestatud pestitsiidide jääkide piirnorme ei kohaldata I lisaga hõlmatud toodete puhul, mis on ette nähtud eksportimiseks kolmandatesse riikidesse ja mida on enne eksportimist töödeldud juhul, kui asjakohaste tõendite põhjal on kindlaks tehtud, et sihtkohaks olev kolmas riik sellist töötlemist nõuab või sellega nõustub, et vältida kahjulike organismide sissetoomist oma territooriumile.

4.   Käesoleva määruse kohaldamine ei piira direktiivide 98/8/EÜ, (12) 2002/32/EÜ ja määruse (EMÜ) nr 2377/90 (13) kohaldamist.

Artikkel 3

Mõisted

1.   Käesolevas määruses kohaldatakse määruse (EÜ) nr 178/2002 ja direktiivi 91/414/EMÜ artikli 2 punktides 1 ja 4 esitatud mõisteid.

2.   Samuti kohaldatakse järgmisi mõisteid:

Artikkel 4

Tootegruppide loetelu, mille suhtes kohaldatakse ühtlustatud jääkide piirnorme

1.   Artikli 2 lõikes 1 osutatud tooted, tootegrupid ja/või toodete osad, millele kohaldatakse ühtlustatud jääkide piirnorme, määratletakse ja kantakse I lisasse artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras. I lisa hõlmab kõiki tooteid, millele on kehtestatud jääkide piirnormid, ning samuti muid tooteid, millele on kohane rakendada ühtlustatud jääkide piirnorme arvestades eelkõige nende tähtsust kaubanduses või tarbijate toidus. Tooted grupeeritakse selliselt, et jääkide piirnormid saaks nii palju kui võimalik kehtestada sarnaste või seotud toodete gruppidele.

2.   I lisa kehtestatakse esmakordselt kolme kuu jooksul käesoleva määruse jõustumisest ja see vaadatakse vajaduse korral üle, eelkõige liikmesriigi taotlusel.

Artikkel 5

Nimekirja kehtestamine toimeainetest, mille puhul jääkide piirnorme ei nõuta

1.   Direktiivi 91/414/EMÜ alusel hinnatavad taimekaitsevahendite toimeained, mille puhul jääkide piirnorme ei nõuta, määratletakse käesoleva määruse artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras ning kantakse IV lisasse, võttes arvesse nende toimeainete kasutusviise ja käesoleva määruse artikli 14 lõike 2 punktides a, c ja d osutatud küsimusi.

2.   IV lisa kehtestatakse esmakordselt 12 kuu jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist.

II PEATÜKK

JÄÄKIDE PIIRNORMIDE TAOTLEMISE KORD

1. JAGU

JÄÄKIDE PIIRNORMIDE TAOTLUSTE ESITAMINE

Artikkel 6

Taotlused

1.   Juhul kui liikmesriik kavatseb väljastada loa või ajutise loa taimekaitsevahendi kasutamiseks kooskõlas direktiiviga 91/414/EMÜ, kaalub see liikmesriik, kas sellise kasutamise tulemusel tuleks muuta käesoleva määruse II või III lisas kehtestatud olemasolevat jääkide piirnormi, kas tuleks kehtestada uus jääkide piirnorm või kas kõnealune toimeaine tuleks kanda IV lisasse. Vajaduse korral nõuab liikmesriik luba taotlevalt osapoolelt taotluse esitamist kooskõlas artikliga 7.

2.   Piisavate tõendite alusel õigustatud huvisid omavad osapooled, sealhulgas I lisaga hõlmatud toodete valmistajad, kasvatajad ja tootjad võivad liikmesriigile kooskõlas artikliga 7 samuti taotluse esitada.

3.   Kui liikmesriik peab vajalikuks jääkide piirnormi kehtestamist, muutmist või kehtetuks tunnistamist, võib kõnealune liikmesriik kooskõlas artikliga 7 ka jääkide piirnormi kehtestamise, muutmise või kehtetuks tunnistamise taotluse koostada ja seda hinnata.

4.   Taotlused impordile kehtestatavate jääkide piirnormide kohta esitatakse vastavalt direktiivile 91/414/EMÜ määratud referentliikmesriikidele või juhul, kui sellist referenti ei ole määratud, esitatakse taotlused taotleja nõudel käesoleva artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras komisjoni määratud liikmesriikidele. Sellised taotlused esitatakse käesoleva määruse artiklis 7 ettenähtud korras.

Artikkel 7

Nõuded jääkide piirnormide taotlustele

1.   Taotleja lisab jääkide piirnormi taotlusele järgmised andmed ja dokumendid:

2.   Hindamist teostav liikmesriik võib vajaduse korral paluda taotlejal lisaks lõike 1 alusel nõutavale teabele esitada täiendavat teavet liikmesriigi määratud tähtaja jooksul.

Artikkel 8

Taotluste hindamine

1.   Liikmesriik, millele on vastavalt artiklile 6 esitatud artikli 7 nõuetele vastav taotlus, edastab selle koopia viivitamata määrusega (EÜ) nr 178/2002 asutatud Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi “amet”) ja komisjonile ning koostab põhjendamatu viivituseta hindamisaruande.

2.   Taotlusi hinnatakse kooskõlas direktiivi 91/414/EMÜ VI lisas sätestatud taimekaitsevahendite hindamise ja lubamise ühtsete põhimõtete asjakohaste sätetega või täpsemate hindamispõhimõtetega, mis määratakse kindlaks komisjoni määrusega käesoleva määruse artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

3.   Erandina lõikest 1 ja vastavalt asjaomaste liikmesriikide vahelisele kokkuleppele, võib taotlust hinnata vastavalt direktiivile 91/414/EMÜ selle toimeaine hindamiseks määratud referentliikmesriik.

4.   Kui liikmesriigil tekib taotluse hindamisel raskusi või töö kattumise vältimiseks võib artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras otsustada, milline liikmesriik milliseid taotlusi hindab.

Artikkel 9

Hinnatud taotluste esitamine komisjonile ja ametile

1.   Pärast hindamisaruande koostamist edastab liikmesriik selle komisjonile. Komisjon teavitab viivitamata liikmesriike ja edastab taotluse, hindamisaruande ja lisatud toimiku ametile.

2.   Amet teatab taotluse kättesaamisest viivitamata kirjalikult taotlejale, hindamist teostavale liikmesriigile ja komisjonile. Kättesaamisteatisele märgitakse taotluse ja sellele lisatud dokumentide kättesaamise kuupäev.

2. JAGU

JÄÄKIDE PIIRNORMIDE TAOTLUSTE MENETLEMINE AMETIS

Artikkel 10

Ameti arvamus jääkide piirnormide taotluste kohta

1.   Amet hindab taotlusi ja hindamisaruandeid ning esitab põhjendatud arvamuse, eelkõige jääkide piirnormide kehtestamise, muutmise ja kehtetuks tunnistamisega seotud ohtude kohta tarbijale ja, kui see on asjakohane, loomadele. Kõnealuses arvamuses sisaldub:

2.   Amet edastab põhjendatud arvamuse taotlejale, komisjonile ja liikmesriikidele. Põhjendatud arvamuses määratletakse selgelt iga järelduse alus.

3.   Ilma, et see piiraks määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 39 kohaldamist, avalikustab amet oma põhjendatud arvamuse.

Artikkel 11

Jääkide piirnormide taotlusi käsitlevate ameti arvamuste avaldamise tähtajad

1.   Amet esitab oma põhjendatud arvamuse vastavalt artiklis 10 sätestatule niipea kui võimalik ja hiljemalt kolme kuu jooksul alates taotluse kättesaamise kuupäevast.

2.   Kui amet nõuab täiendavat teavet, peatatakse lõikes 1 sätestatud tähtaegade kohaldamine kuni selle teabe esitamiseni. Sellise peatamise korral kohaldatakse artikli 13 sätteid.

Artikkel 12

Kehtivate jääkide piirnormide hindamine ameti poolt

1.   12 kuu jooksul toimeaine kandmisest või mittekandmisest direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse pärast käesoleva määruse jõustumist esitab amet komisjonile ja liikmesriikidele, eelkõige direktiivi 91/414/EMÜ alusel koostatud asjakohase hindamisaruande põhjal, põhjendatud arvamuse alljärgneva kohta:

2.   Enne käesoleva määruse jõustumist direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kantud ainete kohta esitatakse käesoleva artikli lõikes 1 osutatud põhjendatud arvamus 12 kuu jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist.

Artikkel 13

Halduskorras läbivaatamine

Käesoleva määrusega ametile antud volituste alusel vastuvõetud otsuse või nende volituste kasutamatajätmise võib komisjon läbi vaadata omal algatusel või liikmesriigi või otseselt ja isiklikult asjaga seotud isiku taotlusel.

Sellekohane taotlus esitatakse komisjonile kahe kuu jooksul alates päevast, mil asjassepuutuv isik sai teada kõnealusest toimingust või tegevusetusest.

Komisjon teeb otsuse kahe kuu jooksul, nõudes vajadusel ametilt otsuse tühistamist või tegevusetuse heastamist kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul.

3. JAGU

JÄÄKIDE PIIRNORMIDE KEHTESTAMINE, MUUTMINE VÕI KEHTETUKS TUNNISTAMINE

Artikkel 14

Otsused jääkide piirnormide taotluste kohta

1.   Pärast ameti arvamuse kättesaamist ning seda arvamust arvesse võttes koostab komisjon viivitamata ja hiljemalt kolme kuu jooksul määruse jääkide piirnormi kehtestamise, muutmise või kehtetuks tunnistamise kohta või otsuse taotluse tagasilükkamise kohta ning edastab selle vastuvõtmiseks artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

2.   Lõikes 1 nimetatud aktide puhul võetakse arvesse järgmist:

3.   Komisjon võib taotlejalt või ametilt igal ajal nõuda täiendavat teavet. Komisjon teeb kogu saadud täiendava teabe kättesaadavaks liikmesriikidele ja ametile.

Artikkel 15

Uute muudetud jääkide piirnormide kandmine II ja III lisasse

1.   Artikli 14 lõikes 1 osutatud määrusega:

2.   Kui lõike 1 punkti b kohaselt on kehtestatud ajutine jääkide piirnorm, kustutatakse see III lisast määrusega üks aasta peale asjaomase toimeaine direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmist või mittekandmist, kooskõlas käesoleva määruse artikli 45 lõikes 2 sätestatud korraga. Ühe või mitme liikmesriigi taotlusel säilitatakse see veel üheks aastaks kuni kinnitamiseni, et jääkide piirnormide kehtestamise taotluse toetuseks vajalikud teadusuuringud on tehtud. Juhtudel, mil nimetatud kinnitus esitatakse, säilitatakse ajutised jääkide piirnormid veel kaheks aastaks tingimusel, et ei ole tuvastatud vastuvõetamatuid ohte tarbijatele.

Artikkel 16

Teatavatel tingimustel ajutiste jääkide piirnormide kehtestamise kord

1.   Artikli 14 lõikes 1 osutatud määrusega võib kehtestada ajutised III lisasse kantavad jääkide piirnormid järgmistel asjaoludel:

2.   Lõikes 1 osutatud ajutiste jääkide piirnormide III lisasse kandmise aluseks on ameti arvamus, seireandmed ja hinnang, mis kinnitavad vastuvõetamatute ohtude puudumist inimestele ja loomadele.

Lõike 1 punktides a, b ja c osutatud ajutiste jääkide piirnormide jätkuvat kehtivust hinnatakse uuesti vähemalt kord kümne aasta jooksul, kui neid vajaduse korral muudetakse või tunnistatakse kehtetuks.

Lõike 1 punktis d osutatud jääkide piirnorme hinnatakse uuesti pärast olulise kasutamisviisi loa kehtivusaja lõppu.

Artikkel 17

Jääkide piirnormide muutmised pärast taimekaitsevahendite lubade tühistamist

Pärast olemasoleva taimekaitsevahendi loa tühistamist jääkide piirnormi kehtetuks tunnistamiseks vajalikud II ja III lisa muudatused võib vastu võtta ilma ametilt arvamust taotlemata.

III PEATÜKK

TAIMSET JA LOOMSET PÄRITOLU TOODETELE KOHALDATAVAD JÄÄKIDE PIIRNORMID

Artikkel 18

Vastavus jääkide piirnormidele

1.   I lisaga hõlmatud tooted ei sisalda alates nende turuleviimisest toidu või söödana või nende söötmisest loomadele pestitsiidide jääke üle:

2.   Liikmesriigid ei tohi keelata ega takistada I lisaga hõlmatud toodete turuleviimist või toiduloomadele söötmist oma territooriumil põhjusel, et need sisaldavad pestitsiidide jääke, tingimusel et:

3.   Erandina lõikes 1 sätestatust võivad liikmesriigid lubada saagikoristusjärgse fumigandiga töötlemise korral oma territooriumil toimeainete jääkide piirnorme, mis ületavad I lisaga hõlmatud tootele II ja III lisas sätestatud toimeaine jääkide piirnorme, kui selle toimeaine/toote kombinatsioonid on loetletud VII lisas, tingimusel et:

VII lisas loetletud toimeainete/toodete kombinatsioonid määratletakse artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

4.   Erakorralistel asjaoludel ja eelkõige taimekaitsevahendite kasutamisel kooskõlas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikega 4 või vastavalt direktiivis 2000/29/EÜ (14) sätestatud kohustustele võib liikmesriik anda loa oma territooriumil lõike 1 tingimustele mittevastava töödeldud toidu või sööda turuleviimiseks ja/või loomadele söötmiseks tingimusel, et selline toit või sööt ei põhjusta vastuvõetamatut ohtu. Sellistest lubadest tuleb viivitamata teatada teistele liikmesriikidele, komisjonile ja ametile ning neile tuleb põhjendamatu viivituseta esitada läbivaatamiseks asjakohane riskihinnang artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras, eesmärgiga kehtestada kindlaksmääratud ajavahemikuks ajutised jääkide piirnormid või võtta seoses selliste toodetega muud vajalikud meetmed.

Artikkel 19

Töödeldud ja/või kombineeritud toodete keelustamine

I lisaga hõlmatud tooteid, mis ei vasta artikli 18 lõike 1 või artikli 20 nõuetele, on keelatud töödelda ja/või lahjendamiseks samade või muude toodetega segada, eesmärgiga neid toidu või söödana turustada või loomadele sööta.

Artikkel 20

Töödeldud ja/või liittoodetele kohaldatavad jääkide piirnormid

1.   Kui II või III lisas ei ole töödeldud toidule või söödale ja/või toidu- või söödasegule jääkide piirnorme sätestatud, kohaldatakse I lisaga hõlmatud asjakohaste toodete puhul artikli 18 lõikes 1 sätestatud jääkide piirnorme, võttes arvesse töötlemisest ja/või segamisest tulenevaid muutusi pestitsiidide jääkide koguses.

2.   Teatud töötlemis- ja/või segamistoimingute või teatud töödeldud ja/või liittoodete kontsentratsiooni- või lahjendustegurid võib kanda VI lisa loetellu artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

IV PEATÜKK

ERISÄTTED KEHTIVATE JÄÄKIDE PIIRNORMIDE LISAMISE KOHTA KÄESOLEVASSE MÄÄRUSESSE

Artikkel 21

Jääkide piirnormide esmakordne kehtestamine

1.   I lisaga hõlmatud toodete jääkide piirnormid kehtestatakse esmakordselt ja kantakse II lisasse artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras, ühendades direktiivides 86/362/EMÜ, 86/363/EMÜ ja 90/642/EMÜ sätestatud jääkide piirnormid ning võttes arvesse käesoleva määruse artikli 14 lõikes 2 nimetatud kriteeriumeid.

2.   II lisa kehtestatakse 12 kuu jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist.

Artikkel 22

Ajutiste jääkide piirnormide esmakordne kehtestamine

1.   Toimeainete, mille direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmise või mittekandmise kohta pole veel otsust tehtud, ajutised jääkide piirnormid kehtestatakse esmakordselt ja kantakse käesoleva määruse III lisasse, kui need ei ole juba II lisas loetletud, artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras, võttes arvesse liikmesriikide esitatud teavet, vajaduse korral artiklis 24 nimetatud arvamust, artikli 14 lõikes 2 osutatud tegureid ning järgmisi jääkide piirnorme:

2.   III lisa kehtestatakse 12 kuu jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist kooskõlas artiklitega 23, 24 ja 25.

Artikkel 23

Liikmesriikide esitatav teave riiklike jääkide piirnormide kohta

Kui toimeaine ei ole veel direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kantud ja kui liikmesriik on kehtestanud käesoleva määruse I lisaga hõlmatud tootele riikliku jääkide piirnormi hiljemalt käesoleva määruse I lisa jõustumise päevaks või on otsustanud, et antud toimeainele ei tule jääkide piirnormi kehtestada, teatab asjaomane liikmesriik artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras kehtestatud tähtajaks ja vormis komisjonile toimeaine riikliku jääkide piirnormi või asjaolu, et toimeainele ei ole jääkide piirnormi kehtestatud, ning vajaduse korral ja komisjoni taotlusel:

Artikkel 24

Ameti arvamus riiklike jääkide piirnormide alusandmete kohta

1.   Komisjoni taotlusel esitab amet komisjonile põhjendatud arvamuse võimalike ohtude kohta tarbija tervisele, mis tulenevad:

2.   Lõikes 1 osutatud põhjendatud arvamust koostades võtab amet arvesse olemasolevaid teaduse- ja tehnikaalaseid teadmisi ja eriti liikmesriikide esitatud, artikli 23 kohaselt nõutavat teavet.

Artikkel 25

Ajutiste jääkide piirnormide kehtestamine

Ameti arvamust arvesse võttes võib artiklis 23 osutatud ajutised toimeainete jääkide piirnormid taotluse korral III lisaga kehtestada ja kanda sellesse vastavalt artikli 22 lõikele 1 või vajaduse korral võib toimeaine kanda IV lisasse vastavalt artikli 5 lõikele 1.

V PEATÜKK

AMETLIK KONTROLL, ARUANDLUS JA SANKTSIOONID

1. JAGU

JÄÄKIDE PIIRNORMIDE AMETLIK KONTROLL

Artikkel 26

Ametlik kontroll

1.   Ilma et see piiraks direktiivi 96/23/EÜ (15) sätete kohaldamist, teostavad liikmesriigid pestitsiidide jääkide ametlikku kontrolli käesoleva määruse täitmise tagamiseks kooskõlas asjakohaste ühenduse õiguse sätetega toidu ja sööda ametliku kontrolli kohta.

2.   Selline pestitsiidide jääkide kontroll hõlmab eelkõige proovide võtmist ja proovide analüüsi ning nendes sisalduvate pestitsiidide ja vastavate pestitsiidide jääkide kindlaksmääramist.

Artikkel 27

Proovide võtmine

1.   Võttes arvesse eelmiste kontrolliprogrammide tulemusi võtab iga liikmesriik piisaval hulgal ja ulatuses proove tagamaks, et tulemused iseloomustaks turgu. Sellised proovid võetakse tarnimise kohale nii lähedalt kui on mõistlik mis tahes edaspidiste täitemeetmete võtmise võimaldamiseks.

2.   Toodetes, välja arvatud direktiivis 2002/63/EÜ (16) sätestatud toodetes, sisalduvate pestitsiidide jääkide kontrolli teostamiseks vajalikud proovivõtmise meetodid määratakse kindlaks käesoleva määruse artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

Artikkel 28

Analüüsimeetodid

1.   Pestitsiidide jääkide analüüsi meetodid vastavad asjakohaste toidu ja sööda ametlikku kontrolli käsitlevate ühenduse õiguse sätetega kehtestatud kriteeriumidele.

2.   Pestitsiidide jääkide määramisel kasutatavate analüüsimeetoditega seotud konkreetseid valideerimisnõudeid ja kvaliteedikontrolli korda käsitlevad tehnilised suunised võib vastu võtta artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

3.   Kõik ametlikuks kontrolliks pestitsiidide jääkide proove analüüsivad laborid osalevad komisjoni organiseeritud pestitsiidide jääkidega seotud ühenduse tasemekatses.

2. JAGU

ÜHENDUSE KONTROLLIPROGRAMM

Artikkel 29

Ühenduse kontrolliprogramm

1.   Komisjon valmistab ette kooskõlastatud mitmeaastase ühenduse kontrolliprogrammi, milles määratakse kindlaks riiklike kontrolliprogrammide raames võetavad konkreetsed proovid ja võetakse arvesse käesolevas määruses kehtestatud jääkide piirnormidest kinnipidamisega tekkinud probleeme eesmärgiga hinnata tarbijate kokkupuudet jääkidega ning kehtiva õigusakti kohaldamist.

2.   Ühenduse kontrolliprogrammi kohandatakse ja ajakohastatakse igal aastal artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras. Ühenduse kontrolliprogrammi eelnõu esitatakse artikli 45 lõikes 1 osutatud komiteele vähemalt kuus kuud enne iga kalendriaasta lõppu.

3. JAGU

RIIKLIKUD KONTROLLIPROGRAMMID

Artikkel 30

Pestitsiidide jääkide riiklikud kontrolliprogrammid

1.   Liikmesriigid kehtestavad mitmeaastased pestitsiidide jääkide riiklikud kontrolliprogrammid. Nad ajakohastavad oma mitmeaastaseid programme igal aastal.

Need programmid on riskipõhised ja nende eesmärk on eelkõige hinnata tarbija kokkupuudet jääkidega ja kehtivate õigusaktide järgimist. Need peavad sätestama vähemalt järgmist:

2.   Liikmesriigid esitavad lõikes 1 nimetatud ajakohastatud riiklikud pestitsiidide jääkide kontrolliprogrammid komisjonile ja ametile vähemalt kolm kuud enne iga kalendriaasta lõppu.

3.   Liikmesriigid osalevad artiklis 29 sätestatud ühenduse kontrolliprogrammis.

4. JAGU

TEAVE LIIKMESRIIKIDELT JA AASTAARUANNE

Artikkel 31

Teave liikmesriikidelt

1.   Liikmesriigid esitavad eelmise kalendriaasta kohta komisjonile, ametile ja teistele liikmesriikidele iga aasta 31. augustiks järgmise teabe:

2.   Liikmesriikide poolt teabe esitamisega seotud rakendusmeetmed võib kehtestada artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras pärast ametiga konsulteerimist.

Artikkel 32

Pestitsiidide jääkide aastaaruanne

1.   Amet koostab aastaaruande pestitsiidide jääkide kohta liikmesriikide poolt artikli 31 lõike 1 alusel esitatud teabe põhjal.

2.   Amet esitab aastaaruandes vähemalt järgmise teabe:

3.   Kui liikmesriik ei ole esitanud teavet kooskõlas artikliga 31, võib amet jätta teabe selle liikmesriigi kohta aastaaruande koostamisel arvesse võtmata.

4.   Aastaaruande vormi kohta võib teha otsuse artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

5.   Amet esitab komisjonile aastaaruande iga aasta veebruari viimaseks päevaks.

6.   Aastaaruanne võib sisaldada arvamust tulevaste programmidega hõlmatavate pestitsiidide kohta.

7.   Amet avalikustab aastaaruande ning kõik komisjoni või liikmesriikide arvamused.

Artikkel 33

Pestitsiidide jääkide aastaaruande esitamine komiteele

Komisjon esitab pestitsiidide jääkide aastaaruande viivitamata artikli 45 lõikes 1 osutatud komiteele läbivaatamiseks ja vajalike meetmete võtmise kohta soovituste tegemiseks II ja III lisas kehtestatud jääkide piirnormide rikkumise korral.

5. JAGU

SANKTSIOONID

Artikkel 34

Sanktsioonid

Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad käesoleva määruse sätete rikkumise korral kohaldatavate sanktsioonide kohta ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Sätestatavad sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

Liikmesriigid teatavad neist eeskirjadest ja mis tahes hilisematest muudatustest viivitamatult komisjonile.

VI PEATÜKK

KIIRELOOMULISED MEETMED

Artikkel 35

Kiireloomulised meetmed

Kui uue teabe või olemasoleva teabe ümberhindamise tulemusena võivad käesoleva määrusega hõlmatud pestitsiidide jäägid või jääkide piirnormid ohustada inimeste või loomade tervist nõudes viivitamatut tegutsemist, kohaldatakse määruse (EÜ) 178/2002 artikleid 53 ja 54.

VII PEATÜKK

ÜHTLUSTATUD PESTITSIIDIDE JÄÄKIDE PIIRNORMIDEGA SEOTUD TOETUSMEETMED

Artikkel 36

Ühtlustatud pestitsiidide jääkide piirnormidega seotud toetusmeetmed

1.   Ühtlustatud pestitsiidide jääkide piirnormidega seotud toetusmeetmed kehtestatakse ühenduse tasandil, sealhulgas:

2.   Vajalikud rakendusmeetmed lõikes 1 osutatud meetmete kohta võib vastu võtta artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

Artikkel 37

Ühenduse toetus ühtlustatud pestitsiidide jääkide piirnormide toetusmeetmetele

1.   Ühendus võib anda rahalist toetust kuni 100 % ulatuses artiklis 36 sätestatud meetmete maksumusest.

2.   Assigneeringud kinnitatakse igal eelarveaastal eelarvemenetluse käigus.

VIII PEATÜKK

JÄÄKIDE PIIRNORMIDE TAOTLUSTE KOOSKÕLASTAMINE

Artikkel 38

Riiklike ametiasutuste määramine

Iga liikmesriik määrab käesoleva määruse kohaldamisel ühe või mitu ametiasutust koordineerima koostööd komisjoni, ameti, teiste liikmesriikide, valmistajate, tootjate ja kasvatajatega. Kui liikmesriik määrab rohkem kui ühe ametiasutuse, osutab ta, milline nendest toimib kontaktasutusena.

Riiklikud ametiasutused võivad delegeerida ülesandeid teistele asutustele.

Iga liikmesriik teatab komisjonile ja ametile määratud riiklike ametiasutuste nimed ja aadressid.

Artikkel 39

Jääkide piirnormide alase teabe kooskõlastamine ameti poolt

Amet:

Artikkel 40

Liikmesriikide esitatav teave

Liikmesriigid esitavad ametile selle taotlusel kogu olemasoleva teabe, mis on vajalik jääkide piirnormide ohutuse hindamiseks.

Artikkel 41

Ameti jääkide piirnormide andmebaas

Ilma et see piiraks dokumentidele juurdepääsu käsitlevate ühenduse ja siseriiklike õigusaktide kohaldamist, loob amet komisjonile ja liikmesriikide pädevatele ametiasutustele kättesaadava andmebaasi, mis sisaldab jääkide piirnorme käsitlevat teaduslikku teavet ja häid põllumajandustavasid ning II, III, IV ja VII lisas sätestatud toimeaineid ja töötlemistegureid, ning haldab seda andmebaasi. Eelkõige sisaldab see hinnanguid toidu kaudu omastamisele, töötlemistegureid ja toksikoloogilisi näitajaid.

Artikkel 42

Liikmesriigid ja lõivud

1.   Liikmesriigid võivad katta jääkide piirnormide kehtestamise, muutmise, kehtetuks tunnistamise või mis tahes muu käesoleva määrusega kehtestatud kohustuste täitmisega seotud töö kulud kehtestades selleks lõivu või maksu.

2.   Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 osutatud lõiv või maks:

See võib sisaldada lõikes 1 osutatud töö keskmisel maksumusel põhinevat kindlaksmääratud maksete skaalat.

IX PEATÜKK

RAKENDAMINE

Artikkel 43

Ameti teaduslik arvamus

Komisjon või liikmesriigid võivad käesoleva määruse alusel küsida ametilt riskide hindamisega seotud meetmete kohta teaduslikku arvamust. Komisjon võib määrata selle arvamuse esitamiseks tähtaja.

Artikkel 44

Ameti arvamuste vastuvõtmise kord

1.   Kui ameti arvamus nõuab vastavalt käesolevale määrusele ainult teaduslikku või tehnilist tööd, mis hõlmab usaldusväärsete teaduslike või tehniliste põhimõtete rakendamist, võib amet juhul, kui komisjonil või liikmesriigil pole vastuväiteid, need väljastada ilma määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklis 28 nimetatud teaduskomiteega või teaduskomisjonidega konsulteerimata.

2.   Vastavalt määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 29 lõike 6 punktile a kehtestatud rakenduseeskirjad sätestavad ülaltoodud lõike 1 kohaldamise juhud.

Artikkel 45

Komiteemenetlus

1.   Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 58 alusel asutatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee (edaspidi “komitee”).

2.   Käesolevale lõikele viitamise korral kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtaeg on kolm kuud.

3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 46

Rakendusmeetmed

Kooskõlas artikli 45 lõikes 2 osutatud sätetega ja vajaduse korral ameti arvamust arvesse võttes, kehtestatakse või võib muuta järgmist:

Artikkel 47

Aruanne määruse rakendamise kohta

Komisjon esitab hiljemalt kümme aastat pärast käesoleva määruse jõustumist Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse rakendamise kohta koos asjakohaste ettepanekutega.

X PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 48

Õigusaktide kehtetuks tunnistamine ja kohandamine

1.   Direktiivid 76/895/EMÜ, 86/362/EMÜ, 86/363/EMÜ ja 90/642/EMÜ tunnistatakse käesolevaga kehtetuks alates artikli 50 teises lõigus osutatud kuupäevast.

2.   Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõige 1 punkt f asendatakse järgmisega:

Artikkel 49

Üleminekumeetmed

1.   III peatükis sätestatud nõuded ei kehti enne artikli 50 teises lõigus osutatud kuupäeva õiguslikel alustel toodetud või ühendusse imporditud toodete kohta.

Tarbijakaitse kõrge taseme tagamiseks võib siiski võtta selliste toodete osas artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras asjakohased meetmed.

2.   Kui see on vajalik toodete tavapäraseks turustamiseks, töötlemiseks ja tarbimiseks, võib artiklites 15, 16, 21, 22 ja 25 sätestatud jääkide piirnormide rakendamiseks kehtestada täiendavaid üleminekumeetmeid.

Need meetmed, mis ei piira tarbijakaitse kõrge taseme tagamise kohustust, võetakse vastu artikli 45 lõikes 2 sätestatud korras.

Artikkel 50

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

II, III ja V peatükki hakatakse kohaldama 6 kuud peale viimase I, II, III ja IV lisa kehtestava määruse avaldamist.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel

eesistuja

Nõukogu nimel

president

----

(1)EÜT C 234, 30.9.2003, lk 33.

(2)  Euroopa Parlamendi 20. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004), nõukogu 19. juuli 2004. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 340, 9.12.1976, lk 26. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36).

(4)EÜT L 221, 7.8.1986, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/61/EÜ (ELT L 127, 29.4.2004, lk 81).

(5)EÜT L 221, 7.8.1986, lk 43. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/61/EÜ.

(6)EÜT L 350, 14.12.1990, lk 71. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/61/EÜ.

(7)EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/71/EÜ (ELT L 127, 29.4.2004, lk 14).

(8)EÜT L 33, 8.2.1979, lk 36. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 807/2003.

(9)EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1642/2003 (ELT L 245, 29.9.2003, lk 4).

(10)EÜT L 140, 30.5.2002, lk 10. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/100/EÜ (ELT L 285, 1.11.2003, lk 33).

(11)EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(12)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiiv 98/8/EÜ biotsiidide turuleviimise kohta (EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1). Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(13)  Nõukogu 26. juuni 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 2377/90, milles sätestatakse ühenduse menetlus veterinaarravimijääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes toiduainetes (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 1). Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 546/2004 (ELT L 87, 25.3.2004, lk 13).

(14)  Nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiiv 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta (EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1). Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2004/70/EÜ (ELT L 127, 29.4.2004, lk 97).

(15)  Nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiiv 96/23/EÜ, millega nähakse ette teatud ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed elusloomades ja loomsetes toodetes ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 85/358/EMÜ ja 86/469/EMÜ ning otsused 89/187/EMÜ ja 91/664/EMÜ (EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10). Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1).

(16)  Komisjoni 11. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/63/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse proovivõtumeetodid taimsetes ja loomsetes saadustes sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide ametlikuks kontrollimiseks ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 79/700/EMÜ (EÜT L 187, 16.7.2002, lk 30).

(17)  ELT L ....”.

----

NÕUKOGU PÕHJENDUS

I   SISSEJUHATUS

14. märtsil 2003. aastal sai nõukogu komisjonilt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepaneku taimset ja loomset päritolu toodetes esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kohta.

Euroopa Parlament võttis arvamuse vastu esimesel lugemisel 20. aprillil 2004. aastal. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee võttis arvamuse vastu 16. juulil 2003. aastal.

Nõukogu võttis ühise seisukoha vastu 19. juulil 2004. aastal, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras.

II   EESMÄRGID

Ettepanek uuendab ja täiustab Euroopa pestitsiidide alaseid õigusakte, asendades neli olemasolevat nõukogu direktiivi ühe määrusega. Uutel, ühtlustatud sätetel on kaks eesmärki: teatavatel juhtudel anda Euroopa Liitu eksportijatele impordi maksimumpiirmäärad, et hõlbustada kaubandust ühtsel turul ja kolmandate riikidega, ning tagada tarbijakaitse nõuetelevastav tase kogu ühenduses. Ettepanek sätestab ka Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) ülesanded selles valdkonnas. Nõukogu poolt muudetud uute sätete alusel määrataks pärast üleminekuperioodi jääkide piirnormid ainult ühenduse tasandil korra kohaselt, kus liikmesriigid hindavad vajadust jääkide piirnormide järele ja esitavad hindamisaruande komisjonile, EFSA oleks vastutav riskihindamise eest liikmesriigi hindamisaruande ja taotlejatelt saadud andmete põhjal, samas kui komisjon käsitleks riskijuhtimist määrates jääkide piirnormid.

III   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

A.   ÜLDMÄRKUSED

Nõukogu ühine seisukoht vastab üldjoontes komisjoni ja parlamendi poolt võetud seisukohtadele, kuna see:

Eelkõige nõustus nõukogu rea parlamendi muudatustega, mille eesmärgiks on tagada uue korra tõrgeteta toimimine ning tõsta uue määruse ja muude ühenduse õigusaktide kooskõlalisust. Lisaks sellele leidis nõukogu, et on asjakohane teha täiendavaid muudatusi, näiteks võimaldada liikmesriikidele paindlikkust jääkide piirnormide teatud erandjuhtudel tekkivate ületamiste käsitlemisel. Samuti muutis nõukogu määruse teksti osade järjekorda ja vormindust nii, et muuta selgemaks liikmesriikide, EFSA ja komisjoni ülesanded ning eraldada üleminekusätted uue režiimi alusel tehtavatest standardsetest tegevustest. Viidi sisse ka mitmed tehnilised ja keelelised muudatused.

B.   KONKREETSED MÄRKUSED

a)   Kohaldamise kord: EFSA ja liikmesriikide ülesanded

Komisjon nägi oma ettepanekus ette ainuõiguslikult EFSAle kuuluvate ülesannetena teadusliku hinnangu andmise ja jääkide piirnormide määramise. Siiski otsustas nõukogu koos parlamendiga, et liikmesriigid peaksid teostama jääkide piirnormide kohaldamise esialgse analüüsi kooskõlas direktiiviga 91/414/EMÜ kehtestatud korraga. Lisaks otsustas nõukogu, et liikmesriikidelt saadud jääkide piirnormide taotlused peaks viivitamatult edasi saatma komisjonile ja EFSAle (artikkel 8).

b)   EFSA igapäevatöö kord

Pidades silmas EFSAle ette nähtud märkimisväärset töökoormust, kehtestas nõukogu uue artikli, et vältida asjatut konsulteerimist teadusasutustega igapäevatöö küsimustes, st juhul, kui EFSA esitab arvamuse üksnes usaldusväärsetele teaduslikele põhimõtetele tuginedes (artikkel 44). Käesolev säte on samalaadne määruse 178/2002/EÜ artikliga 31.

c)   Halduskorras läbivaatamine

Lisati uus artikkel õiguskaitsevahendite sätestamiseks EFSA poolt langetatud otsuste ja samuti EFSA poolse tegevusetuse korral.

d)   Ajakava ja uuele korrale üleminek

Uutele sätetele tõrgeteta ülemineku tagamiseks järgis nõukogu parlamenti, määrates teatud tähtajad nende peamiste tehniliste lisade täitmiseks, milles sätestatakse jääkide ühtlustatud piirnormide nimekiri (II lisa), jääkide ühtlustatud ajutiste piirnormide nimekiri (III lisa) ja nende toimeainete nimekiri, mille kohta jääkide piirnorme ei nõuta (IV lisa). Samal viisil kehtestas nõukogu tähtaja lisa koostamiseks, milles oleks loetletud tooted, millele jääkide ühtlustatud piirnorme rakendatakse (I lisa). Nagu parlament, nii pidas ka nõukogu vajalikuks, et määrust ei tohiks kohaldada enne, kui olulise tähtsusega lisad on koostatud (artiklid 4, 5, 21, 22 ja 50).

e)   Võimalus pikendada jääkide ajutiste piirnormide kehtivust

Selleks, et hõlbustada tõrgeteta üleminekut täielikult ühtlustatud korrale (nt kui liikmesriik osutab, et teadusuuringute lõpetamiseks siseriiklikult lubatud ainete osas on vaja lisaaega), otsustas nõukogu, et jääkide ajutisi piirnorme, mille kehtivusaeg on tavaliselt üks aasta, peaks teatud juhtudel olema võimalik säilitada III lisas kuni kolm lisa-aastat (artikkel 15).

f)   Pestitsiidide kasutamine koristusjärgse töötlemise korral

Toodete koristusjärgse fumigeerimise sätestamiseks kehtestati erand (nt nende toodete kaitsmiseks kahjurite eest ladustamise ja transportimise ajal, mis võib kaasa tuua ajutise jääkide piirnormide ületamise toote ladustamise või transiidi ajal) (artikli 18 lõige 3).

g)   Pestitsiidide kasutamine erakorralistel asjaoludel

Erakorraliste asjaolude sätestamiseks (nt kui taimekaitsevahendi eriolukorras kasutamine on nõutav kahjuri(te) tõrjeks vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikele 4) kehtestati erakorralised sätted, mis lubavad liikmesriigil anda loa oma territooriumil määruses sätestatud jääkide piirnormidele mittevastava toidu või sööda turuleviimiseks ja/või loomadele söötmiseks. Sellistest lubadest tuleb teatada teistele liikmesriikidele, komisjonile ja EFSAle eesmärgiga määrata ajutised jääkide piirnormid või võtta muud vajalikud meetmed. Selliseid lubasid saab anda ainult tingimusel, et töödeldud toit või sööt ei põhjusta liigset ohtu tarbijatele (artikli 18 lõige 4).

h)   Mõisted

Teksti ümber sõnastamisel suurendamaks õiguslikku selgust lisas nõukogu kaks uut määratlust, nimelt “kriitiline hea põllumajandustava” (s.o hea põllumajandustava, mis on määruse kohaselt jääkide piirnormide aluseks) ja “CXL” (s.o Codex Alimentarius'e komisjoni poolt määratud jääkide piirnorm), ning jättis välja “toidusegu” määratluse. Lisaks sellele järgis nõukogu parlamenti, muutes selgemaks “pestitsiidide jääkide” määratluse (artikkel 3).

i)   Tehnilised ja keelelised muudatused

Tehti ka palju muid muudatusi, sealhulgas tehnilisi kohandusi ja täpsustusi.

j)   Nõukogu poolt tagasi lükatud ettepanekud

Edasist arutelu on vaja eelkõige riskihindamisega seotud küsimustes ja taimekaitsevahendite kasutamist käsitlevate sätete osas, kus nõukogu ei suutnud selles järgus kokkuleppele jõuda mitmete parlamendi muudatuste osas. Sellised muudatused käsitlevad eelkõige lähenemisi kokkupuute hindamisele jääkide piirnormi määramise kontekstis, kaalutlusi teabe avalikkusele esitamise kõige sobivama viisi kohta ning head põllumajandustava ja kahjuritõrjet käsitlevate sätete formuleerimist.

----

----

ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 2/2005,

mille nõukogu on vastu võtnud 24. septembril 2004,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... otsus nr .../2005/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse mitmeaastane tegevuskava digitaalse infosisu juurdepääsetavuse, kasulikkuse ja kasutatavuse suurendamiseks Euroopas

(EMPs kohaldatav tekst)

(2005/C 25E/02)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 157 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

pärast konsulteerimist regioonide komiteega,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Programmi eesmärk

1.   Käesoleva otsusega kehtestatakse ühenduse programm ajavahemikuks 2005–2008, et suurendada Euroopas digitaalse infosisu juurdepääsetavust, kasulikkust ja kasutatavust, hõlbustades sellega ühenduse tasandil avalikku huvi pakkuvates valdkondades teabe loomist ja levitamist.

Sellele programmile antakse nimeks “eContentplus” (edaspidi “programm”).

2.   Programmi üldeesmärgi saavutamiseks nähakse ette järgmised tegevussuunised:

Nimetatud tegevussuuniste kohaste toimingute sihtvaldkonnad on vastavalt I lisale avaliku sektori informatsioon, ruumilised andmed ning hariduslik, kultuuri ja teaduslik infosisu. Programmi rakendatakse vastavalt II lisale.

Artikkel 2

Osalemine

1.   Programm on osalemiseks avatud liikmesriikides asutatud juriidilistele isikutele. Samuti on see osalemiseks avatud kandidaatriikides asutatud juriidilistele isikutele kooskõlas kehtivate või nendega sõlmitavate kahepoolsete lepingutega.

2.   Programmi võib osalemiseks avada Euroopa Majanduspiirkonna lepinguosalistes EFTA riikides asutatud juriidilistele isikutele nimetatud lepingu sätete alusel.

3.   Programmi võib avada ühenduse rahalise toetuseta osalemiseks kolmandates riikides asutatud juriidilistele isikutele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele, kui nende osalemine aitab tõhusalt kaasa programmi elluviimisele. Otsus sellise osaluse lubamiseks võetakse artikli 4 lõikes 2 sätestatud korras.

Artikkel 3

Komisjoni pädevus

1.   Komisjon vastutab programmi rakendamise eest.

2.   Komisjon koostab käesoleva otsuse alusel tööprogrammi.

3.   Komisjon tagab tihedas koostöös liikmesriikidega, et programmi rakendamismeetmed ja muud Euroopa päritoluga digitaalse infosisu arendamist ja kasutamist ning infoühiskonna keelelise mitmekesisuse soodustamist mõjutavad ühenduse poliitikad, programmid ja meetmed, eelkõige ühenduse teadusuuringud ja tehnoloogia arendusprogrammid, IDA, eTEN, eInclusion, eLearning, MODINIS ja Safer Internet, on järjepidevad ja üksteist vastastikku täiendavad.

4.   Järgmisi toiminguid teeb komisjon artikli 4 lõikes 2 sätestatud korras:

5.   Komisjon teavitab artiklis 4 nimetatud komiteed programmi elluviimisel tehtud edusammudest.

Artikkel 4

Komitee

1.   Komisjoni abistab komitee.

2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artiklit 8.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 ettenähtud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 5

Järelevalve ja hindamine

1.   Ühenduse toetuse tulemusliku kasutamise kindlustamiseks tagab komisjon, et käesoleva otsuse kohased toimingud tuleb eelnevalt heaks kiita, nende puhul tuleb kasutada järelevalvet ja neile tuleb anda järelhinnang.

2.   Komisjon teostab käesoleva programmi alusel rakendatavate projektide järelevalvet. Komisjon hindab projektide teostamise viisi ja mõju, et kindlaks teha, kas esialgsed eesmärgid on saavutatud.

3.   Hiljemalt 2006. aasta keskpaigaks esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele aruande artikli 1 lõikes 2 osutatud tegevussuuniste rakendamisest. Sellega seoses annab komisjon aru ajavahemiku 2007–2008 summade kooskõla kohta finantsperspektiiviga. Vajaduse korral võtab komisjon 2007.–2008. aasta eelarvemenetluse raames vajalikud meetmed, et tagada iga-aastaste assigneeringute kooskõla finantsperspektiiviga. Komisjon esitab programmi lõpus lõpliku hindamisaruande.

4.   Komisjon edastab Euroopa Parlamendile ja nõukogule kvantitatiivse ja kvalitatiivse hindamise tulemused koos käesoleva otsuse kõigi asjakohaste muudatusettepanekutega. Tulemused edastatakse vastavalt enne Euroopa Liidu 2007. ja 2009. aasta üldeelarve projektide esitamist.

Artikkel 6

Finantsraamistik

1.   Käesoleva otsuse kohaste ühenduse meetmete rakendamise finantsraamistikuks ajavahemikus 1. jaanuar 2005 kuni 31. detsember 2008 määratakse 135 miljonit eurot, millest 55,6 miljonit eurot on ajavahemikuks, mis lõpeb 31. detsembril 2006.

2.   Ajavahemiku, mis järgneb 31. detsembrile 2006, summa loetakse kinnitatuks, kui see on antud etapil kooskõlas kehtiva 2007. aastal algava ajavahemiku finantsperspektiiviga.

3.   Eelarvepädev institutsioon kinnitab ajavahemiku 2005–2008 iga-aastased assigneeringud finantsperspektiivi piires. Kulude suunav jaotus on esitatud III lisas.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel

president

Nõukogu nimel

eesistuja

----

(1)ELT C 117, 30.4.2004, lk 49.

(2)  Euroopa Parlamendi 22. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004), nõukogu 24. septembri 2004. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ..... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 14, 18.1.2001, lk 32.

(4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/98/EÜ avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta (ELT L 345, 31.12.2003, lk 90).

(5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiiv 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (EÜT L 167, 22.6.2001, lk 10).

(6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 1996. aasta direktiiv 96/9/EÜ andmebaaside õiguskaitse kohta (EÜT L 77, 27.3.1996, lk 20).

(7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31). Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (EÜT L 201, 31.7.2002, lk 37).

(9)EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(10)EÜT C 172, 18.6.1999, lk 1. Kokkulepet on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega 2003/429/EÜ (ELT L 147, 14.6.2003, lk 25).

----

I LISA

MEETMED

I.   SISSEJUHATUS

eContentplusi üldeesmärk on suurendada Euroopas digitaalse infosisu juurdepääsetavust, kasulikkust ja kasutatavust, hõlbustades sellega ühenduse tasandil avalikku huvi pakkuvates valdkondades teabe loomist ja levitamist.

See loob paremad tingimused digitaalse infosisu ning teenuste kättesaadavuseks ja haldamiseks mitmekeelsetes ja -kultuurilistes keskkondades. See laiendab kasutajate valikuvõimalust ja toetab teadmistepõhiselt parandatud digitaalse infosisu interaktiivse kasutamise uusi võimalusi, mis on muutumas esmatähtsaks tunnusjooneks infosisu dünaamilisemaks muutmisel ja konkreetsetele olukordadele (õppimine, kultuur, erivajadustega inimesed, jne) kohandamisel.

Programm aitab kaasa infosisu sektorite, infosisu pakkujate ning kasutajate vahelise kogemuste ja parimate kasutusviiside vahetamise ning vastastikuse täiendamise kaudu rajada teed Euroopa kvaliteetse digitaalse infosisu struktureeritud raamistiku – Euroopa digitaalse infosisupiirkonna – loomiseks.

Nähakse ette kolm tegevussuunist:

II.   TEGEVUSSUUNISED

A.   Ühenduse tasandil digitaalsele infosisule juurdepääsu ning selle kasulikkuse ja kasutatavuse hõlbustamine.

Käesoleva tegevussuunise alusel elluviidavad tegevused hõlmavad sidusrühmade vaheliste võrgustike ja ühenduste rajamist, mis ergutavad uute teenuste loomist.

Sihtvaldkondadeks on avaliku sektori informatsioon, ruumilised andmed ning hariduslik ja kultuuri infosisu.

Keskendutakse järgmistele valdkondadele:

B.   Digitaalse infosisu kvaliteedi parandamisele kaasa aitamine ning infosisu pakkujate ja kasutajate vaheliste ning sektoritevaheliste infosisuga seotud parimate kasutusviiside parandamine.

Tegevused soodustavad parimate meetodite, protsesside ja toimingute identifitseerimist ja laialdast levitamist, et saavutada digitaalse infosisu loomise, kasutamise ning jaotamise kõrgem kvaliteet, tõhusus ja tulemuslikkus.

Tegevused hõlmavad olemasoleva õigusraamistikuga seotud katseid, mis näitavad digitaalse infosisu otsitavust, kasutatavust, taaskasutatavust, liidetavust ja koostoimimisvõimelisust ning mis vastavad protsessi varasest etapist alates üha mitmekeelsema ja -kultuurilisema keskkonna erinevate sihtrühmade ja turgude nõuetele ning lähevad tavalistest lokaliseerimistehnoloogiatest kaugemale.

Kasutatakse hüvesid, mis tulenevad digitaalse infosisu rikastamisest masinloetavate andmete (semantiliselt täpselt määratletud metaandmed, mis tuginevad asjakohasel kirjeldaval terminoloogial, sõnavaral ja ontoloogial) lisamisega.

Katsed viiakse läbi temaatilistes rühmades. Saadud teadmiste kogumine, levitamine ja sektoritevaheline täiendamine on katsete lahutamatu osa.

Kohaldamise sihtvaldkondadeks on avaliku sektori teave, ruumilised andmed, digitaalsed õppematerjalid ja kultuuriline infosisu ning teaduslik ja akadeemiline digitaalne infosisu.

C.   Digitaalse infosisu huvirühmade koostöö ja teadlikkuse tugevdamine.

Käesoleva tegevussuunise alusel elluviidavad tegevused hõlmavad meetmeid, mis täiendavad digitaalset infosisu käsitlevaid õigusakte ja edendavad digitaalse infosisu sidusrühmade vahelise koostöö ning teadlikkuse suurendamist. Need meetmed toetavad võrdlusanalüüsi-, järelevalve- ja analüüsivahendite arendamist, programmi mõjule hinnangu andmist ning tulemuste levitamist. Esile kerkivad võimalused ja probleemid (usaldusküsimused, kvaliteeditähised, haridusvaldkonna intellektuaalomandi küsimused) tehakse kindlaks, neid analüüsitakse ning tehakse vajaduse korral ettepanekuid lahendusteks.

----

II LISA

PROGRAMMI RAKENDAMISE VAHENDID

----

III LISA

KULUDE SUUNAV JAOTUS

----

NÕUKOGU PÕHJENDUS

I.   SISSEJUHATUS

II.   EESMÄRK

Käesoleva ettepaneku eesmärk on luua tingimused laiemaks juurdepääsuks digitaalsele infosisule ja selle laiemaks kasutamiseks ning vajaduse korral digitaalse infosisu juurdepääsul ja (taas)kasutusel põhinevate teenuste suuremale majanduslikule kasule, aidates oluliselt kaasa e-Euroopa strateegia (jätkuprogramm praegusele e-infosisu programmile, mis lõpeb 2004. aasta lõpus) arengule e-õppe, e-valitsuse jt sektorites.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Ühisel seisukohal ja komisjoni poolt esitatud ettepanekul on sama üldeesmärk ning ka kõnealuse eesmärgi saavutamiseks kavandatavad üldised meetmed. Nõukogus toimunud arutelu käigus sõnastati ettepaneku tekst siiski osaliselt ümber. Peamised ühise seisukoha punktid, mis erinevad komisjoni ettepanekust ja Euroopa Parlamendi tehtud muudatustest (vt järgnev punkt IV) on järgmised:

IV.   EUROOPA PARLAMENDI TEHTUD MUUDATUSED

1.   Euroopa Parlamendi tehtud muudatused, mille komisjon on heaks kiitnud ja nõukogu vastu võtnud

2.   Euroopa Parlamendi tehtud muudatused, mille komisjon on heaks kiitnud, kuid nõukogu vastu võtmata jätnud

----

(1)ELT C 98, 23.4.2004, lk 39.

----

----

ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 3/2005,

mille nõukogu on vastu võtnud 7. oktoobril 2004,

mis on vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... direktiivi 2005/.../EÜ, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest, vastuvõtmiseks

(EMPs kohaldatav tekst)

(2005/C 25E/03)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

võttes arvesse regioonide komitee arvamust,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Eesmärk

1.   Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada asjakohaste karistuste kohaldamine laevade põhjustatud merereostuse eest vastutavate isikute suhtes, eesmärgiga tõhustada meresõiduohutust ja merekeskkonna kaitset laevade põhjustatud merereostuse eest.

2.   Käesolev direktiiv ei takista liikmesriikidel võtta rangemaid meetmeid laevade põhjustatud merereostuse vastu kooskõlas rahvusvahelise õigusega.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

Artikkel 3

Kohaldamisala

1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse rahvusvahelise õiguse kohaselt saasteainete merreheitmise suhtes:

2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse laevadelt, olenemata lipuriigist, pärinevate saasteainete heitmete suhtes, välja arvatud sõjalaevad, mereväe abilaevad või muud laevad, mille omanik või haldaja on riik ning mida kasutatakse ainult mitteärilistel avalikel eesmärkidel.

Artikkel 4

Rikkumised

Liikmesriigid tagavad, et laevadelt pärinevate saasteainete merre heitmist artikli 3 lõikes 1 osutatud aladel käsitletakse rikkumisena, kui see toimub tahtlikult või kergemeelsuse või tõsise hooletuse tõttu.

Artikkel 5

Erandid

1.   Saasteainete merre heitmist artikli 3 lõikes 1 osutatud aladel ei käsitleta rikkumisena, kui see vastab Marpol 73/78 I lisa 11. reegli punktides a või c ning II lisa 6. reegli punktides a või c sätestatud tingimustele.

2.   Saasteainete merre heitmist artikli 3 lõike 1 punktides c, d ja e osutatud aladel ei käsitleta reederi, kapteni ega kapteni vastutusel tegutseva laevapere poolse rikkumisena, kui see vastab Marpol 73/78 I lisa 11. reegli punktis b või II lisa 6. reegli punktis b sätestatud tingimustele.

3.   Saasteainete merre heitmist artikli 3 lõikes 1 osutatud aladel ei käsitleta rikkumisena, kui see vastab Marpol 73/78 I lisa 9. või 10. reegliga või II lisa 5. reegliga sätestatud tingimustele.

Artikkel 6

Liikmesriigi sadamas olevate laevade suhtes kohaldatavad nõuete täitmise tagamise meetmed

1.   Kui eiramiste või saadud informatsiooni põhjal võib kahtlustada, et vabatahtlikult liikmesriigi sadamas või avamereterminalis viibiv laev on saasteaineid merre heitnud või heitmas artikli 3 lõikes 1 osutatud aladel, tagab nimetatud liikmesriik, et kooskõlas siseriiklike õigusaktidega viiakse läbi asjakohane kontroll, võttes arvesse Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO) vastu võetud vastavaid suuniseid.

2.   Kui lõikes 1 nimetatud kontrolli käigus selguvad asjaolud, mis osutavad rikkumisele artikli 4 tähenduses, teavitatakse sellest asjaomase liikmesriigi ja lipuriigi pädevaid ametiasutusi.

Artikkel 7

Läbisõitvate laevade suhtes rannikuäärsete riikide võetavad meetmed nõuete täitmise tagamiseks

1.   Kui saasteainete arvatav merreheitmine toimub artikli 3 lõike 1 punktides b, c, d või e osutatud aladel ning merreheitmises kahtlustatav laev ei külasta sellise liikmesriigi sadamat, kes omab teavet arvatava merreheitmise kohta, kohaldatakse järgmist:

2.   Kui on olemas selged ja objektiivsed tõendid, et laev, mis sõidab artikli 3 lõike 1 punktides b või d osutatud aladel, on artikli 3 lõike 1 punktis d osutatud alal toime pannud rikkumise, mis põhjustab ulatuslikku kahju või ulatusliku kahju tekkimise ohu asjaomaste liikmesriikide rannikualadele või seotud huvidele või artikkel 3 lõike 1 punktides b või d osutatud alade ressurssidele, esitab nimetatud liikmesriik, kui tõendid toetavad arvatava rikkumise toimepanemist, ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsiooni XII osa 7. jao alusel asja arutamiseks oma riigi pädevale ametiasutusele, eesmärgiga algatada menetlus, sealhulgas laeva kinnipidamine, vastavalt siseriiklikule õigusele.

3.   Igal juhul tuleb teavitada lipuriigi ametiasutusi.

Artikkel 8

Karistused

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistuste, mille hulka võivad kuuluda ka kriminaal- või halduskaristused, kehtestamine artiklis 4 nimetatud rikkumiste puhul.

2.   Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada lõikes 1 osutatud karistuste kohaldamine kõikide isikute suhtes, kes tunnistatakse vastutavaks artiklis 4 nimetatud rikkumise eest.

Artikkel 9

Rahvusvahelise õiguse järgimine

Liikmesriigid kohaldavad käesoleva direktiivi sätteid ilma välisriigi laevade vormilise või sisulise diskrimineerimiseta ja kooskõlas kohaldatava rahvusvahelise õigusega, sealhulgas ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsiooni XII osa 7. jaoga, ning nad teavitavad koheselt laeva lipuriiki ja teisi asjaomaseid riike käesoleva direktiivi kohaselt võetud meetmetest.

Artikkel 10

Täiendavad meetmed

Käesoleva direktiivi kohaldamisel teevad liikmesriigid ja komisjon koostööd, vajadusel tihedas koostöös Euroopa Meresõiduohutuse Ametiga ning otsusega nr 2850/2000/EÜ (3) sätestatud juhuslikule või tahtlikule merereostusele reageerimise tegevuskava raames, et:

Artikkel 11

Aruandlus

Iga kolme aasta järel saadavad liikmesriigid komisjonile aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta pädevate ametiasutuste poolt. Nende aruannete põhjal esitab komisjon ühenduse aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

Artikkel 12

Komitee

1.   Komisjoni abistab laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS), mis on asutatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS) asutamist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2099/2002 (4) artikliga 3.

2.   Komisjon teavitab komiteed, mis asutati otsusega nr 2850/2000/EÜ, regulaarselt kõigist ettepandud meetmetest ja teistest asjakohastest tegevustest, mis käsitlevad merereostusele reageerimist.

Artikkel 13

Muutmise kord

Artikli 2 punktis 1 nimetatud Marpol 73/78 muudatused võib käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta määruse (EÜ) nr 2099/2002 artikli 5 alusel.

Artikkel 14

Rakendamine

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt .... (5) ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

Artikkel 15

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 16

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel

president

Nõukogu nimel

eesistuja

----

(1)ELT C 220, 16.9.2003, lk 72.

(2)  Euroopa Parlamendi 13. jaanuari 2004. aasta arvamus (ELT C 92 E, 21.4.2004, lk 77).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2000. aasta otsus nr 2850/2000/EÜ, millega luuakse ühenduse koostööraamistik juhusliku või tahtliku merereostuse valdkonnas (EÜT L 332, 28.12.2000, lk 1.).Otsust on muudetud otsusega nr 787/2004/EÜ (ELT L 138, 30.4.2004, lk 12).

(4)EÜT L 324, 29.11.2002, lk 1. Määrust on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 415/2004 (ELT L 68, 6.3.2004, lk 10).

(5)  18 kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

----

LISA

Kokkuvõte Marpol 73/78 heitmete alastest reeglitest, mis käsitlevad nafta ja ohtlike vedelkemikaalide merreheitmist artikli 2 lõike 2 kohaselt

I OSA:   NAFTA (MARPOL 73/78, I LISA)

Marpol 73/78 I lisa mõistes tähendab “nafta” naftat mis tahes kujul, sealhulgas toornafta, küttenafta, sete, naftajäätmed ja rafineeritud naftasaadused (v.a naftakeemiatooted, mida reguleeritakse Marpol 73/78 II lisa sätetega) ning “naftane segu” tähendab mis tahes naftasisaldusega segu.

Väljavõtted Marpol 73/78 I lisa vastavatest sätetest:

9. reegel:   Nafta merreheitmise kontrollimine

10. reegel:   Meetodid eripiirkondades tegutsevate laevade põhjustatud naftareostuse vältimiseks

11. reegel:   Erandid

Käesoleva lisa 9. ja 10. reeglit ei kohaldata:

II OSA:   OHTLIKUD VEDELKEMIKAALID (MARPOL 73/78 II LISA)

Väljavõtted Marpol 73/78 II lisa vastavatest sätetest:

3. reegel:   Ohtlike vedelkemikaalide kategoriseerimine ja loetelu

5. reegel:   Ohtlike vedelkemikaalide merreheitmine

A-, B- ja C-kategooria ainete merreheitmine väljaspool eripiirkondi ning D-kategooria ainete merreheitmine kõigis piirkondades

Kui käesoleva lisa 6. reeglis [...] ei ole sätestatud teisiti:

A-, B- ja C-kategooria ainete merreheitmine eripiirkondades [Marpol 73/78 II lisa 1. reegliga sätestatud piirkondades, sealhulgas Läänemeres]

Kui käesoleva lisa käesoleva reegli lõikes 14 ja 6. reeglis ei ole sätestatud teisiti:

6. reegel:   Erandid

Käesoleva lisa 5. reeglit ei kohaldata:

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSE EELNÕU

I.   SISSEJUHATUS

Kaasotsustamismenetluse raames (EÜ asutamislepingu artikkel 251) jõudis nõukogu 11. juunil 2004 poliitilisele kokkuleppele Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi eelnõu osas, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest. (1) Pärast jurist-lingvistide poolset läbivaatamist võttis nõukogu vastu ühise seisukoha 7. oktoobril 2004.

Oma seisukoha vastuvõtmisel võttis nõukogu arvesse Euroopa Parlamendi arvamust esimesel lugemisel 13. jaanuaril 2004 (2) ja majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust. (3) (4)

Direktiivi eesmärk on ühenduse õigusesse üle võtta MARPOL konventsiooni laevade põhjustatud merereostust käsitlevad rahvusvahelised eeskirjad sätestades, et merreheitmise eeskirjade eiramisi käsitletakse rikkumistena, ning kehtestades ühtlustatud eeskirjad nende nõuete täitmise tagamiseks. Samuti on eesmärk eeskirju laiendada, ühest küljest selleks, et need hõlmaksid nafta merreheitmist, mis on põhjustatud vigastustest, kui see on toime pandud tahtlikult või kergemeelsuse või tõsise hooletuse tõttu, ja teisest küljest selleks, et tagada nende eeskirjade võimalikult ulatuslik jõustamine Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni (UNCLOS) alusel.

II.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Pärast naftatankeriga “Prestige” juhtunud õnnetust rõhutas nõukogu mitte üksnes meresõiduohutuse poliitika olulisust, vaid ka vajadust tagada raske hooletuse tõttu reostusjuhtumi põhjustanud või sellele kaasa aidanud kõikide isikute asjakohane karistamine. Kõnealuse komisjoni ettepaneku osas vastu võetud nõukogu lähenemisviisi, mis esitati

2003. aasta märtsis ning mida toetasid samal kuul esitatud asjakohase õigusliku aluse valikut rõhutavad Euroopa Ülemkogu järeldused, aluseks on põhimõte, mille kohaselt tuleb täies ulatuses kasutada Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioonist (UNCLOS) tulenevaid ühenduse õigusi, täites samal ajal liikmesriikide kohustusi vastavalt rahvusvahelisele konventsioonile laevade põhjustatud merereostuse vältimise kohta (MARPOL). Nõukogu leiab, et laevade põhjustatud merereostusega seotud MARPOLi eeskirjade ülevõtmine ühenduse õigusesse tagab nende rangema ja ühtlustatuma rakendamise ja täitmise tagamise liikmesriikides. Nõukogu jagab seisukohta, et vaja on kehtestada, et igasugust saasteainete merreheitmist käsitletakse rikkumisena, kui see toimub tahtlikult või kergemeelsuse või tõsise hooletuse tõttu.

Järgides põhimõtet austada MARPOL sätteid, on inimeste elude või laeva päästmiseks teostatud merreheitmise puhul ette nähtud erandid. MARPOL konventsioonis toodud erandit reederi ja kapteni kohta õnnetusest põhjustatud merreheitmise korral kohaldatakse rahvusvahelistes merepiirkondades ja liikmesriikide majandusvööndis või sellega võrdväärses vööndis. Sellistel juhtudel tuleneb MARPOL sätetest loogiliselt, et kapteni vastutusel tegutsev laevapere on kaitstud. Teiselt poolt peab nõukogu asjakohaseks liikmesriikide sisevetes ja territoriaalmeres kasutada ühenduse õigusi UNCLOS artikli 211 lõike 4 alusel, et tõhustada ranniku kaitset ning tunnistada kehtetuks õnnetustest põhjustatud merreheitmise korral ette nähtud erand.

Nõukogu leiab, et karistused laevade põhjustatud merereostusega seotud rikkumiste eest peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning võivad hõlmata kriminaal- või halduskaristusi. Samuti nõustub nõukogu, et nimetatud karistusi tuleb kohaldada kõikide merereostuse eest vastutavate isikute suhtes, st need peavad hõlmama kogu vastutusliini. Kuigi rikkumised on määratletud direktiivis, on nõukogu seisukohal, et karistuste, vastutuse ja jurisdiktsiooni miinimumeeskirjad tuleb kehtestada komisjoni ette pandud ning justiits- ja siseküsimuste nõukogus läbi vaadatud paralleelses raamotsuses.

Nõukogu tervitab rangete nõuete täitmise tagamise meetmete tõhustamist liikmesriigi sadamaid külastavate laevade suhtes kooskõlas vastavate rahvusvaheliste suunistega. Nõukogu toetab arvatavaid merreheitmisi käsitleva teabe vahetamise tõhustamist liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel, kes on kas sadama- või lipuriigid, et hõlbustada asjakohaste meetmete jõustamist.

Nõukogu on seisukohal, et kasutada tuleb kõiki UNCLOS konventsiooni võimalusi rannikuala ja selle ressursside kaitseks, sealhulgas rannikuäärsete riikide võetud nõuete täitmise tagamise meetmeid läbisõitvate laevade suhtes, mis vastavalt UNCLOS artikli 220 lõikele 6 sõidavad territoriaalmeres, majandusvööndis või nendega võrdväärses vööndis, kui on olemas selged ja objektiivsed tõendid merreheitmise kohta, mis põhjustab suurt kahju või suure kahju tekkimise ohu territoriaalmere, majandusvööndi või võrdväärse vööndi rannikualadele või selle ressurssidele. Sellisel juhul esitab asjaomane liikmesriik asja arutamiseks oma riigi pädevale ametiasutusele eesmärgiga algatada menetlus, sealhulgas laeva kinnipidamine, vastavalt siseriiklikule õigusele.

III.   MUUDATUSED

Võttes arvesse eespool märgitud asjaolu, et nõukogu on võtnud kõnealuse direktiivi eelnõu suhtes algselt ette pandud tekstist märkimisväärselt erineva lähenemise, ei olnud ühises seisukohas võimalik kajastada suuremat osa Euroopa Parlamendi poolt esimesel lugemisel ette pandud muudatusi.

Ühine seisukoht sisaldab mõningaid väiksemaid muudatusi ja selgitusi komisjoni ettepanekule. Õigusakti teksti ühtsuse tagamiseks integreeriti Euroopa Parlamendi ette pandud muudatused mõnedes punktides osaliselt või täielikult.

----

(1)  Komisjon esitas oma ettepaneku 7. märtsil 2003 (ELT C 76, 25.3.2004, lk 5) pealkirja all “Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste, sealhulgas kriminaalkaristuste, kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest”.

(2)  Dokument 5181/04 CODEC 24 MAR 2 ENV 8 DROIPEN 1 (ELTs seni avaldamata).

(3)ELT C 220, 16.9.2003, lk 72.

(4)  Regioonide komitee otsustas arvamust mitte esitada.

----

----

ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 4/2005,

mille nõukogu on vastu võtnud 21. oktoobril 2004,

Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... otsuse nr .../2005/EÜ, millega muudetakse otsust 1419/1999/EÜ kultuurisündmusega Euroopa kultuuripealinn seotud ühenduse meetmete kohta aastateks 2005 kuni 2019, vastuvõtmiseks

(2005/C 25E/04)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 151,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse regioonide komitee arvamust (1),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Otsust nr 1419/1999/EÜ muudetakse järgmiselt.

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 1. maist 2004.

Luxembourg,

Euroopa Parlamendi nimel

President

Nõukogu nimel

eesistuja

----

(1)ELT C 121, 30.4.2004, lk 15.

(2)  Euroopa Parlamendi 22. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004), nõukogu 21. oktoobri 2004. aasta ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ..... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 166, 1.7.1999, lk 1.

----

LISA

EUROOPA KULTUURIPEALINNA KANDIDAATIDE NIMETAMISE JÄRJEKORD

----

(1)  Kultuuri- ja Audiovisuaalnõukogu 28. mai 1998. aasta koosolekul võeti teadmiseks Kreeka ja Madalmaade järjekohtade vahetamine kooskõlas otsuse 1419/1999/EÜ artikli 2 lõikega 1.

----

NÕUKOGU PÕHJENDUS

I.   SISSEJUHATUS

II.   ETTEPANEKU EESMÄRK

Ettepaneku eesmärk on võimaldada uutel liikmesriikidel osaleda kultuurisündmusel “Euroopa kultuuripealinn” enne kõnealuse otsuse kehtivuse kaotamist 2019. aastal. See ei muuda liikmesriikidest kandidaatide esitamise olemasolevat korda, kuid loob uue süsteemi, mille kohaselt võivad igal aastal alates 2009. aastast kandidaate esitada kaks liikmesriiki, nii et võiks valida kaks liikmesriikide pealinna.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   Üldised märkused

Nõukogu ei teinud komisjoni ettepanekusse ühtegi muudatust. Komisjon kiitis tervikuna heaks ühe parlamendi tehtud viiest muudatusest (muudatus 1).

2.   Euroopa Parlamendi tehtud muudatused

2.1.   Nõukogu poolt heakskiidetud muudatused

Nõukogu kiitis tervikuna heaks parlamendi esitatud ja komisjonis heaks kiidetud muudatuse (muudatus 1).

2.2.   Nõukogu poolt integreerimata muudatused

Nõukogu leidis sarnaselt komisjoniga, et muudatused 2, 3, 4 ja 5 jäid väljapoole ettepaneku reguleerimisala ja ei pidanud asjakohaseks neid inkorporeerida.

III.   JÄRELDUSED

Nõukogu arvates on ühine seisukoht tasakaalus ja täielikult kooskõlas komisjoni ettepaneku põhieesmärgiga, võimaldades uutel liikmesriikidel osaleda kultuurisündmusel “Euroopa kultuuripealinn” nii ruttu kui võimalik.

----

----

ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 5/2005,

mille nõukogu on vastu võtnud 12. novembril 2004,

et võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... määrus (EÜ) nr .../2005 maagaasiedastusvõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(2005/C 25E/05)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,

pärast konsulteerimist regioonide komiteega,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (1)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Sisu ja reguleerimisala

1.   Käesolev määruse eesmärk on sätestada mittediskrimineerivad eeskirjad maagaasi edastusvõrgule juurdepääsutingimuste kohta, võttes arvesse riiklike ja piirkondlike turgude iseärasusi, et tagada gaasi siseturu tõhus toimimine.

See eesmärk hõlmab ka edastusvõrgule juurdepääsuga seotud tariifide ühtlustatud põhimõtete või nende arvestamise aluseks oleva metoodika sätestamist, juurdepääsuteenuste kehtestamist kolmandatele isikutele, võimsuse eraldamise ja võrkude ülekoormusega tegelemise ühtlustatud põhimõtete määratlemist, läbipaistvusnõuete, tasakaalustuseeskirjade ja tasakaalustamatuse eest määratavate tasude kindlaksmääramist ning võimsusega kauplemise hõlbustamist.

2.   Liikmesriigid võivad asutada üksuse või asutuse kooskõlas direktiiviga 2003/55/EÜ, et täita üht või mitut harilikult tehnilise süsteemi vastutavale käitajale omistatavat ülesannet, kohaldades sellele üksusele või asutusele käesolevas määruses esitatud nõudeid.

Artikkel 2

Mõisted

1.   Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.   Samuti kohaldatakse direktiivi 2003/55/EÜ artiklis 2 toodud mõisted, mis on käesoleva määruse rakendamisel asjakohased, välja arvatud direktiivi 2003/55/EÜ artikli 2 punktis 3 määratletud edastamise mõiste.

Artikkel 3

Võrkudele juurdepääsu tariifid

1.   Edastusvõrgu operaatorite kohaldatavad tariifid või nende arvestamiseks kasutatavad metoodikad, mille reguleerivad asutused on direktiivi 2003/55/EÜ artikli 25 lõike 2 alusel heaks kiitnud, ning samuti tariifid, mis on avaldatud nimetatud direktiivi artikli 18 lõike 1 alusel, peavad olema läbipaistvad, võtma arvesse süsteemi terviklikkust ja selle edasiarendamise vajadust ning peegeldama tegelikke kulusid, tagades samal ajal sobivad stiimulid seoses tõhususega, sealhulgas asjaomase investeeringutasuvusega, ja võttes arvesse, kui see on asjakohane, reguleerivate asutuste tariifide võrdlust. Tariife või nende arvestamiseks kasutatavaid metoodikaid tuleb kohaldada mittediskrimineerival viisil.

Liikmesriigid võivad otsustada, et tariife võib määrata ka turupõhiste meetmetega, näiteks enampakkumistega, eeldusel et reguleerivad asutused kiidavad sellised meetmed ja nendest tulenevad tulud heaks.

Tariifid või nende arvestamiseks kastutatavad metoodikad peavad aitama kaasa tõhusale gaasiga kauplemisele ja konkurentsile, samal ajal vältides ristsubsideerimist võrgu kasutajate vahel ja luues stiimuleid investeeringuteks ning säilitades või luues edastusvõrkude koostoimevõime.

2.   Võrkudele juurdepääsu tariifid ei tohi piirata turu likviidsust ega moonutada piiriülest kaubandust erinevate edastusvõrkude vahel. Kui erinevused tariifistruktuurides või tasakaalustusmehhanismides takistavad kaubandust edastusvõrkude vahel, olenemata direktiivi 2003/55/EÜ artikli 25 lõikest 2, peavad edastusvõrkude haldurid tihedas koostöös asjaomaste riiklike asutustega püüdma aktiivselt lähendada tariifistruktuure ja maksustamise põhimõtteid, kaasa arvatud tasakaalustamisega seotud põhimõtteid.

Artikkel 4

Juurdepääsuteenused kolmandatele isikutele

1.   Edastusvõrgu haldurid peavad:

2.   Kooskõlas artikli 3 lõikes 1 sätestatud põhimõtetega ei tohi mittestandardsete alguskuupäevadega või standardsest aastasest edastuslepingust lühema kestusega sõlmitud edastuslepingute korral kehtestada suvaliselt kõrgemaid või madalamaid tariife, mis ei kajasta teenuse turuväärtust.

3.   Vajaduse korral võib juurdepääsuteenuseid kolmandatele isikutele osutada tingimusel, et võrgukasutajad esitavad garantiid oma maksejõulisuse kohta. Sellised garantiid ei tohi olla alusetuks põhjenduseks turulepääsu takistamiseks ning peavad olema mittediskrimineerivad, läbipaistvad ja proportsionaalsed.

Artikkel 5

Võimsuse eraldamise mehhanismide ja ülekoormusega tegelemise korra põhimõtted

1.   Turul osalejatele peab olema kättesaadav maksimaalne võimsus artikli 6 lõikes 3 sätestatud kõigis asjaomastes punktides, võttes arvesse süsteemi terviklikkust ja võrgu tõhusat toimimist.

2.   Edastusvõrgu haldurid peavad rakendama ja avaldama mittediskrimineerivaid ja läbipaistvaid võimsuse eraldamise mehhanisme, mis peavad:

3.   Kui edastusvõrgu haldurid sõlmivad uued edastuslepingud või peavad olemasolevate edastuslepingute tingimuste üle uuesti läbirääkimisi, tuleb nendes lepingutes arvesse võtta järgmisi põhimõtteid:

4.   Kui olemasolevate edastuslepingute kohane võimsus jääb kasutamata ja esineb lepingutega ülekoormamine, peab edastusvõrgu haldur kohaldama lõiget 3, välja arvatud juhul, kui see rikuks olemasolevatele edastuslepingutele esitatavaid nõudmisi. Kui see rikuks olemasolevaid edastuslepinguid, peavad edastusvõrgu haldurid kooskõlas lõikega 3 esitama võrgu kasutajale taotluse kasutamata võimsuse viimiseks järelturule, olles eelnevalt konsulteerinud pädevate asutustega.

5.   Olukorras, kus eksisteerib füüsiline ülekoormus, peab edastusvõrgu haldur või vajaduse korral reguleerivad asutused kohaldama mittediskrimineerivaid ja läbipaistvaid võimsuse eraldamise mehhanisme.

Artikkel 6

Läbipaistvusnõuded

1.   Edastusvõrgu haldurid peavad avalikustama üksikasjaliku teabe enda poolt pakutavate teenuste ja vastavate tingimuste kohta koos tehniliste andmetega, et võrgu kasutajatele oleks võimaldatud tõhus juurdepääs võrgule.

2.   Läbipaistvate, objektiivsete ja mittediskrimineerivate tariifide tagamiseks ning gaasivõrgu tõhusa kasutamise hõlbustamiseks peavad edastusvõrgu haldurid või asjaomased riiklikud asutused avaldama mõistlikul ja piisaval hulgal üksikasjalikku teavet tariifide tuletamise, arvestamise metoodika ja struktuuri kohta.

3.   Iga edastusvõrgu haldur peab regulaarselt ja jooksvalt ning kasutajasõbralikul standardsel viisil avaldama pakutavate teenuste kohta arvandmed tehniliste, lepinguliste ja olemasolevate võimsuste kohta kõigi asjaomaste punktide suhtes, kaasa arvatud sisse- ja väljavoolupunktid.

4.   Pädevad asutused peavad pärast võrgu kasutajatega konsulteerimist heaks kiitma edastusvõrgu asjaomased punktid, mille kohta tuleb teavet avaldada.

5.   Kui edastusvõrgu haldur leiab, et konfidentsiaalsusnõuete tõttu ei ole ta kohustatud avaldama kogu nõutavat teavet, peab ta pädevatelt asutustelt taotlema luba piirata kõnealuse punkti või punktide avaldamist.

Pädevad asutused peavad loa andma või loa andmisest keelduma üksikjuhtumi kaupa, võttes arvesse vajadust austada seaduslikke ärisaladusi ja eesmärki luua konkurentsivõimeline gaasi siseturg. Kui luba antakse, tuleb andmed olemasoleva võimsuse kohta avaldada ilma konfidentsiaalsust rikkuda võivate arvandmeteta.

Käesolevas lõikes nimetatud luba ei tohi anda, kui samas punktis on lepingulist võimsust eraldatud kolmele või enamale võrgu kasutajale.

6.   Edastusvõrgu haldurid peavad alati avalikustama käesoleva määrusega nõutava teabe arukal, koguseliselt selgel ja kergesti kättesaadaval viisil ning mittediskrimineerivalt.

Artikkel 7

Tasakaalustuseeskirjad ja tasakaalustamatuse eest määratavad tasud

1.   Tasakaalustuseeskirjad peavad olema koostatud õiglasel, mittediskrimineerival ja läbipaistval viisil ning põhinema objektiivsetel kriteeriumitel. Tasakaalustuseeskirjad peavad kajastama süsteemi tõelisi vajadusi, võttes arvesse edastusvõrgu halduri käsutuses olevaid vahendeid.

2.   Mitteturupõhiste tasakaalustussüsteemide korral peavad piirnormid olema kavandatud selliselt, et need oleksid hooajalise iseloomuga või piirnormide väärtused oleksid kõrgemad kui hooajalise iseloomuga piirnormid ning need kajastaksid edastusvõrgu tegelikku tehnilist suutlikkust. Piirnormid peavad kajastama süsteemi tõelisi vajadusi, võttes arvesse edastusvõrgu halduri käsutuses olevaid vahendeid.

3.   Tasakaalustamatuse eest määratavad tasud peavad olema üldjoontes kulusid kajastavad, samal ajal tagades sobivad stiimulid võrgu kasutajatele gaasi sisse- ja väljavoolu tasakaalustamiseks. Need peavad vältima ristsubsideerimist võrgu kasutajate vahel ja ei tohi takistada uute turule tulijate sisenemist turule.

Pädevad asutused või edastusvõrgu haldur, nagu on antud olukorras asjakohane, peavad avalikustama tasakaalustamatuse eest määratavate tasude arvestamisel kasutatavad meetodid ning samuti lõplikud tariifid.

4.   Edastusvõrgu haldur võib määrata trahve võrgu kasutajatele, kelle sissevool edastussüsteemi ja väljavool edastussüsteemist ei ole tasakaalus vastavalt lõikes 1 osutatud tasakaalustuseeskirjadele.

5.   Tariifide arvestamisel tuleb arvesse võtta tekkinud tegelikest tasakaalustuskuludest kõrgemaid trahve, et see ei vähendaks huvi tasakaalustamise vastu, ning pädevad asutused peavad need trahvid heaks kiitma.

6.   Selleks et võimaldada võrgu kasutajatel võtta õigeaegselt parandusmeetmeid, peavad edastusvõrgu haldurid edastama piisava, õigeaegse ja usaldusväärse reaalaja olukorda kajastava teabe võrgu kasutajate tasakaalustusprotsessi seisundi kohta. Edastatava teabe tase peab kajastama edastusvõrgu haldurile kättesaadava teabe määra. Kui sellise teabe edastamise eest nõutakse tasu, peavad pädevad asutused selle heaks kiitma ning edastusvõrgu haldurid avaldama.

7.   Liikmesriigid peavad tagama, et edastusvõrgu haldurid püüaksid ühtlustada tasakaalustamise korda ja lihtsustada tasakaalustusega seotud tasude struktuuri ja tasemeid, et hõlbustada gaasiga kauplemist.

Artikkel 8

Võimsusega seotud õigustega kauplemine

Iga edastusvõrgu haldur peab tegema mõistlikke samme, et võimaldada vaba kauplemist võimsusega seotud õigustega ja et sellist kauplemist hõlbustada. Iga selline haldur peab välja töötama ühtlustatud edastuslepingud ja menetlused esmasel turul, et hõlbustada järelkauplemist võimsusega seotud õigustega ning tunnustama võimsusega seotud esmaste õiguste üleminekut, kui võrgu kasutajad sellest teavitavad. Ühtlustatud edastuslepingutest ja menetlustest tuleb teavitada reguleerivaid asutusi.

Artikkel 9

Suunised

1.   Suunised, mis annavad vajaduse korral käesoleva määruse eesmärgi saavutamiseks vajaliku minimaalse ühtlustatuse taseme, peavad määratlema:

2.   Suunised lõikes 1 loetletud valdkondade kohta on sätestatud lisas. Komisjon võib nendesse muudatusi teha; seda tuleb teha artikli 14 lõikes 2 osutatud korras.

3.   Käesoleva määruse alusel vastu võetud suuniste kohaldamisel ja muutmisel peab arvesse võtma erinevusi riiklike gaasisüsteemide vahel ja ei tohi seetõttu nõuda ühenduse tasemel ühtseid üksikasjalikke tingimusi juurdepääsu kohta kolmandatele isikutele. Need võivad siiski määratleda miinimumnõuded, mis tuleb täita selleks, et saavutada gaasi siseturu jaoks vajalikud mittediskrimineerivad ja läbipaistvad juurdepääsutingimused võrgule, mida võib seejärel kohaldada riiklike gaasivõrkude vahel esinevaid erinevusi arvestades.

Artikkel 10

Reguleerivad asutused

Käesolevast määrusest tulenevate kohustuste täitmisel peavad liikmesriikide direktiivi 2003/55/EÜ artikli 25 alusel määratud reguleerivad asutused tagama vastavuse käesolevale määrusele ja selle artikli 9 kohaselt vastu võetud suunistele.

Vajaduse korral peavad nad omavahel ja komisjoniga koostööd tegema.

Artikkel 11

Teabe esitamine

Liikmesriigid ja reguleerivad asutused peavad nõudmise korral edastama komisjonile kogu artikli 9 raames nõutava teabe.

Komisjon peab määrama mõistliku tähtaja, mille jooksul teave tuleb edastada, võttes arvesse nõutava teabe keerukust ja teabevajaduse kiireloomulisust.

Artikkel 12

Liikmesriikide õigus sätestada üksikasjalikumaid meetmeid

Käesolev määrus ei piira liikmesriikide õigust säilitada või kehtestada meetmeid, mis sisaldavad üksikasjalikumaid sätteid kui käesolevas määruses ja artiklis 9 osutatud suunistes.

Artikkel 13

Karistused

1.   Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida rakendatakse käesoleva määruse sätete rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende kohaldamise tagamiseks. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad neist sätetest komisjonile hiljemalt 1. juuliks 2006 ja annavad viivitamata teada nende edaspidistest muudatustest.

2.   Lõike 1 alusel määratud karistused ei ole oma olemuselt kriminaalõiguslikud.

Artikkel 14

Komiteemenetlus

1.   Komisjoni abistab direktiivi 2003/55/EÜ artikli 30 alusel loodud komitee.

2.   Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3.   Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 15

Komisjoni aruanne

Komisjon kontrollib käesoleva määruse rakendamist. Direktiivi 2003/55/EÜ artikli 31 lõike 3 kohases aruandes peab komisjon andma ülevaate ka käesoleva määruse rakendamisel saadud kogemuste kohta. Eelkõige tuleb aruandes vaadelda, millises ulatuses on määrus olnud edukas mittediskrimineerivate ja kulupõhiste juurdepääsutingimuste tagamisel gaasi edastusvõrkudele, mis aitavad kindlustada valikuvõimalused tarbijatele hästitoimival gaasi siseturul ning gaasi pikaajalise varustuskindluse. Vajaduse korral lisatakse aruandele asjaomased ettepanekud ja/või soovitused.

Artikkel 16

Erandid ja vabastused

Käesolevat määrust ei kohaldata:

Artikkel 17

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. juulist 2006, välja arvatud artikli 9 lõike 2 teine lause, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel

president

Nõukogu nimel

eesistuja

----

(1)  Euroopa Parlamendi 20. aprilli 2004. aasta arvamus (ELT C 104 E, 30.4.2004) ja nõukogu ... otsus.

(2)ELT L 176, 15.7.2003, lk 57.

(3)EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

----

LISA

SUUNISED

1.   JUURDEPÄÄSUTEENUSED KOLMANDATELE ISIKUTELE

2.   VÕIMSUSE ERALDAMISE MEHHANISMIDE, ÜLEKOORMUSEGA TEGELEMISE KORRA JA SELLE KOHALDAMISE PÕHIMÕTTED LEPINGUTEGA ÜLEKOORMAMISE KORRAL

2.1.   Võimsuse eraldamise mehhanismid ja ülekoormusega tegelemise kord

2.2.   Lepingutega ülekoormamise korral kohaldatav ülekoormusega tegelemise kord

3.   VÕRGU KASUTAJATELE VÕRGULE TÕHUSA JUURDEPÄÄSU SAAMISEKS VAJALIKE TEHNILISTE ANDMETE MÄÄRATLUS, LÄBIPAISTVUSNÕUETE KÕIGI ASJAOMASTE PUNKTIDE MÄÄRATLUS JA TEAVE, MIS TULEB AVALIKUSTADA KÕIGI ASJAOMASTE PUNKTIDE KOHTA NING AJAKAVA, MILLE KOHASELT KÕNEALUNE TEAVE TULEB AVALIKUSTADA

3.1.   Võrgu kasutajatele võrgule tõhusa juurdepääsu saamiseks vajalike tehniliste andmete määratlus

Edastusvõrgu haldurid peavad avaldama oma süsteemide ja teenuste kohta vähemalt järgmise teabe:

3.2.   Läbipaistvusnõuete kõigi asjaomaste punktide määratlus

Asjaomased punktid peavad hõlmama vähemalt järgmist:

3.3.   Teave, mis tuleb avaldada kõigi asjaomaste punktide kohta ning ajakava, mille kohaselt kõnealune teave tuleb avaldada

----

NÕUKOGU PÕHJENDUSE EELNÕU

I.   SISSEJUHATUS

II.   ETTEPANEKU EESMÄRK

Ettepaneku eesmärk on välja kujundada eelmisel aastal vastuvõetud gaasi siseturu direktiiv (2003/55/EÜ), seades õiglased ja üksikasjalikud eeskirjad kolmandate isikute juurdepääsuks liikmesriikide gaasiedastusvõrkudele, võttes arvesse siseriiklike ja piirkondlike turgude eripära. Seda võib vaadelda paralleelselt määrusega (EÜ) 1228/2003, milles käsitletakse võrkudele juurdepääsu tingimusi piiriüleses elektrikaubanduses, mis võeti vastu koos teiste siseturgu käsitlevate õigusaktidega. Ettepanek tugineb vabatahtlikult gaasi valdkonna reguleerimise Euroopa foorumil (Madridi foorum) kokku lepitud suunistel, mis omandavad siduva iseloomu esitatud määruse kaudu.

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   ÜLDIST

Kõik muudatused, mis nõukogu tegi komisjoni ettepanekus, on komisjon vastu võtnud.

2.   ERIMÄRKUSED

IV.   JÄRELDUSED

Nõukogu usub, et suur osa ühisest seisukohast vastab sisuliselt Euroopa Parlamendis väljendatud soovidele ning aitab kaasa gaasi siseturu tõhusa toimimise saavutamisele.

----