----

----

I Informace

Komise

----

Směnné kurzy vůči euro (1)

8. března 2005

(2005/C 59/01)

1 euro= 

----

(1)

Zdroj: referenční směnné kurzy jsou publikovány ECB.

----

----

ZÁVĚREČNÁ ZPRÁVA ÚŘEDNÍKA PRO SLYŠENÍ VE VĚCI COMP/ M.3333 – SONY/BMG

(v souladu s článkem 15 rozhodnutí Komise (2001/462/ES, ESUO) ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže – Úř. věst. L 162, 19.6.2001, s. 21.)

(2005/C 59/02)

(Text s významem pro EHP)

(Zrušuje a nahrazuje 2005/C 52/04 (Úř. věst. C 52, 2.3.2005, s. 5))

Návrh rozhodnutí vyvolává tyto připomínky:

Písemné řízení

Připomíná se, že dne 9. ledna 2004 podniky Bertelsmann AG („Bertelsmann“) a Sony Corporation of America náležící ke skupině Sony, Japonsko („Sony“), (1) oznámily Komisi spojení svých globálních obchodních aktivit v oblasti hudebních záznamů podle článku 4 nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (2) („nařízení o spojování“).

Rozhodnutím ze dne 12. února 2004 Komise zahájila řízení podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení o spojování.

Řízení bylo pozastaveno od 7. dubna do 5. května 2004 podle čl. 11 odst. 5 nařízení o spojování, protože strany v reakci na žádost neposkytly úplné informace.

Sdělení o námitkách („SN“) bylo oznamujícím stranám zasláno dne 24. května 2004.

Oznamující strany byly požádány o odpověď do 9. června 2004. Tato lhůta byla dodržena.

Nahlédnutí do spisu

Nahlédnutí do spisu bylo oznamujícím stranám umožněno dne 19. května 2004.

V návaznosti na setkání mezi mnou, zástupci oznamujících stran a týmem pracovníků zabývajících se případem, které se konalo dne 1. června 2004, jsem umožnil přístup k dodatečným informacím ve spisu Komise.

S cílem umožnit ekonomům oznamujících stran přístup k důvěrným údajům třetích stran v místnosti Komise, kde jsou shromážděny údaje, ekonomové podepsali prohlášení o důvěrnosti, jejichž znění byla schválena Universal Music international, Warner Music Group a EMI Group. Se vzájemným souhlasem oznamujících stran a třetích stran jsem zkontroloval dodržení této doložky.

Oznamujícím stranám bylo rovněž umožněno další nahlédnutí do spisu dne 10. června 2004, kdy jim byla poskytnuta nedůvěrná verze dokumentů předložených Evropským sdružením pro rozhlasové vysílání (European Broadcasting Association) a společností Apple Computer Inc.

Zapojení třetích stran

Připustil jsem tyto subjekty jako třetí strany podle čl. 11 písm. c) nařízení Komise (ES) č. 447/98: Apple Computer Inc., Universal Music International, Syndicat des Détaillants Spécialisés du Disque and Union des Producteurs Phonographiques Français Indépendants, Evropská organizace spotřebitelů, Evropská vysílací unie, Playlouder, IMPALA, International Music Managers Forum, the Swedish Society of Popular Music Composers, EMI group, Warner Music Group, Time Warner Inc. S cílem informovat je o povaze a předmětu řízení podle článku 16 nařízení Komise (ES) č. 447/98 jim GŘ pro hospodářskou soutěž zaslalo nedůvěrnou verzi sdělení o námitkách.

Ústní slyšení

Ústní slyšení se konalo ve dnech 14. a 15. června 2004.

Většina třetích stran, které se zúčastnily řízení, se rovněž zúčastnila ústního slyšení.

EMI Group a Warner Music Group požádaly, aby byly připuštěny k ústnímu slyšení jako pozorovatelé. Jak jsem již dříve písemně informoval obě společnosti, jsem toho názoru, že slyšení nejsou příležitostí k tomu, aby při nich byla umožněna přítomnost zainteresovaným třetím stranám, aniž by se aktivně účastnily. Jejich připuštění proto záviselo na jejich ochotě vyjádřit při slyšení svá stanoviska. Protože nebyly s to tak učinit, nemohly být připuštěny.

Bez ohledu na to, že nebyly připuštěny k ústnímu slyšení, se domnívám, že obě společnosti, jakož i ostatní třetí strany, měly dostatek příležitostí účastnit se probíhajících řízení a zajistit, aby útvary Komise znaly jejich stanoviska. Všechny třetí strany měly v průběhu řízení příležitost získat hluboké znalosti o problematice, již s sebou případ nese; některé třetí strany podaly ucelené příspěvky k analýze Komise, učiněné jak před vydáním sdělení o námitkách tak po obdržení nedůvěrné verze sdělení o námitkách.

GŘ pro hospodářskou soutěž zohlednilo odpovědi stran na sdělení o námitkách a jejich vysvětlení učiněná při ústním slyšení a dospělo k závěru, že námitky, jež uvedlo ve sdělení o námitkách, neobstály.

Ve světle výše uvedených skutečností se domnívám, že práva na slyšení všech účastníků tohoto řízení byla respektována.

V Bruselu dne 13. července 2004.

(podpis)

Serge DURANDE

----

(1)  Oba dále jen jako „oznamující strany“.

(2)Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 1; oprava, Úř. věst. L 257, 21.9.1990, s. 13. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1319/97, Úř. věst. L 180, 9.7.1997, s. 1; oprava, Úř. věst. L 40, 13.2.1998, s. 17.

----

----

Stanovisko Poradního výboru pro spojování přijaté na 127. zasedání dne 9. července 2004 k předběžné předloze rozhodnutí ve věci COMP/M.3333-SONY/BMG

(2005/C 59/03)

(Text s významem pro EHP)

Zrušuje a nahrazuje 2005/C 52/05 (Úř. věst. C 52, 2.3.2005, s. 7)

----

----

Předběžné oznámení o spojení podniků

(Případ č. j. COMP/M.3721 – Stora Enso/Scaldia/PdF)

(2005/C 59/04)

(Text s významem pro EHP)

----

(1)Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1.

----

----

Bez námitek k navrhovanému spojení

(Případ č. COMP/M.3694 – Hochtief/ABB/JV)

(2005/C 59/05)

(Text s významem pro EHP)

Dne 24. února 2005 se Komise rozhodla nevznést námitky proti výše uvedenému spojení a prohlásit ho za slučitelné se společným trhem. Toto rozhodnutí je založeno na čl. 6 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 139/2004. Celý text rozhodnutí je přístupný pouze v němčině a bude uveřejněn poté, co bude zbaven obchodního tajemství, které může případně obsahovat. Text bude dosažitelný:

----

----

Seznam přírodních minerálních vod uznaných členskými státy

(2005/C 59/06)

(Text s významem pro EHP)

I.

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Belgií, Dánskem, Německem, Řeckem, Španělskem, Francií, Itálií, Nizozemskem, Rakouskem, Portugalskem, Švédskem a Spojeným královstvím

Podle článku 1 směrnice Rady 80/777/EHS ze dne 15. července 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se využívání a prodeje přírodních minerálních vod (1) byla Komise uvědoměna Belgií, Dánskem, Německem, Řeckem, Španělskem, Francií, Itálií, Nizozemskem, Rakouskem, Portugalskem, Švédskem a Spojeným královstvím o následujících změnách v seznamu (2) přírodních minerálních vod takto uznaných uvedenými členskými státy.

Následující seznam pozměňuje seznam zveřejněný dříve.

Konsolidované seznamy naleznete rovněž na internetových stránkách Europa:

http://europa.eu.int/comm/food/food/labellingnutrition/water/mw_eulist_en.pdf

Belgie

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, jejichž obchodní označení, název zdroje nebo místo využívání se ve výše uvedeném seznamu mění (3):

Dánsko

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Německo

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, jejichž obchodní označení, název zdroje nebo místo využívání se ve výše uvedeném seznamu mění (3):

Seznam přírodních minerálních vod ze třetích zemí, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Řecko

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod ze třetích zemí, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3)

Španělsko

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, jejichž obchodní označení, název zdroje nebo místo využívání se ve výše uvedeném seznamu mění (3):

Francie

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, jejichž obchodní označení a/nebo název zdroje se ve výše uvedeném seznamu mění (3):

Itálie

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, jejichž obchodní označení, název zdroje nebo místo využívání se ve výše uvedeném seznamu mění (3):

Nizozemsko

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, jejichž obchodní označení, název zdroje nebo místo využívání se ve výše uvedeném seznamu mění (3):

Rakousko

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Portugalsko

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Švédsko

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Spojené království

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, které se odstraňují z výše uvedeného seznamu (3):

Seznam přírodních minerálních vod, jejichž obchodní označení, název zdroje nebo místo využívání se ve výše uvedeném seznamu mění (3):

Seznam přírodních minerálních vod ze třetích zemí, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (3):

II.

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Českou republikou, Kyprem, Litvou, Maďarskem, Polskem, Slovenskem a Slovinskem.

Podle článku 1 směrnice Rady 80/777/EHS ze dne 15. července 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se využívání a prodeje přírodních minerálních vod (1) Komise zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie seznam přírodních minerálních vod takto uznaných Českou republikou, Kyprem, Litvou, Maďarskem, Polskem, Slovenskem a Slovinskem.

Konsolidované seznamy naleznete rovněž na internetových stránkách Europa:

http://europa.eu.int/comm/food/food/labellingnutrition/water/mw_eulist_en.pdf

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Českou republikou

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Kyprem

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Litvou

Seznam přírodních minerálních vod ze třetích zemí uznaných Litvou

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Maďarskem

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Polskem

Seznam přírodních minerálních vod ze třetích zemí uznaných Polskem

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Slovenskem

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Slovinskem

Seznam přírodních minerálních vod ze třetích zemí uznaných Slovinskem

EVROPSKÝ HOSPODÁŘSKÝ PROSTOR

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Norskem

Podle článku 1 směrnice Rady 80/777/EHS ze dne 15. července 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se využívání a prodeje přírodních minerálních vod (1) začleněné do přílohy II kapitoly XII bodu 26 dohody o EHP byla Komise uvědoměna Norskem o následujících změnách v seznamu (4) přírodních minerálních vod dříve zveřejněném v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie:

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (5):

Seznam přírodních minerálních vod uznaných Islandem

Podle článku 1 směrnice Rady 80/777/EHS ze dne 15. července 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se využívání a prodeje přírodních minerálních vod (1) začleněné do přílohy II kapitoly XII bodu 26 dohody o EHP byla Komise uvědoměna Islandem o následujících změnách v seznamu (6) přírodních minerálních vod dříve zveřejněném v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie:

Seznam přírodních minerálních vod, které se doplňují do výše uvedeného seznamu (7):

----

(1)Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 1.

(2)  Seznam byl v minulosti zveřejněn v: Úř. věst. C 41, 14.2.2002, s. 1 ve znění Úř. věst. C 143, 15.6.2002, s. 5.

(3)Úř. věst. C 41, 14.2.2002, s. 1 ve znění Úř. věst. C 143, 15.6.2002, s. 5.

(4)  Seznam byl v minulosti zveřejněn v: Úř. věst. C 41, 14.2.2002, s. 50.

(5)Úř. věst. C 41, 14.2.2002, s. 50.

(6)  Seznam byl v minulosti zveřejněn v: Úř. věst. C 41, 14.2.2002, s. 51.

(7)Úř. věst. C 41, 14.2.2002, s. 51.

----

----

Zveřejnění žádosti o zápis podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 o ochraně zeměpisných označení a označení původu

(2005/C 59/07)

Toto zveřejnění zakládá právo podávat námitky podle článků 7 a 12d uvedeného nařízení. Jakákoli námitka proti této žádosti musí být podána do 6 měsíců ode dne tohoto zveřejnění prostřednictvím příslušného orgánu členského státu, členského státu Světové obchodní organizace (WTO) nebo třetí země uznané podle čl. 12 odst. 3. Zveřejnění je odůvodněno následujícími skutečnostmi, uvedenými zejména pod bodem 4.6, díky kterým se žádost považuje za odůvodněnou podle nařízení (EHS) č. 2081/92.

SUMÁŘ

NAŘÍZENÍ RADY (EHS) č. 2081/92

„OLIVA ASCOLANA DEL PICENO“

Č. ES: IT/00331/4.12.2003

CHOP ( X ) CHZO ( )

Tento stručný výkaz je vytvořen za účelem podání informací. Podrobné informace určené především pro výrobce produktů chráněných CHOP A CHZO, získáte v úplné verzi specifikace, a to buď na národní úrovni nebo od úřadů Evropské komise. (1)

1.   Zodpovědný úřad v členském státu:

2.   Skupina:

3.   Typ produktu:

Třída 1.6 – Ovoce, zelenina a obiloviny, čerstvé nebo zpracované

4.   Specifikace:

(souhrn požadavků podle čl. 4 odst. 2)

4.1   Název: „Oliva Ascolana del Piceno“

4.2   Popis: Chráněné označení původu CHOP „Oliva ascolana del Piceno“ označuje olivy ve slaném nálevu nebo olivy plněné získané z odrůdy olivovníku „Ascolana tenera“.

Při uvedení do prodeje musí mít produkt tyto charakteristické vlastnosti, které si musí uchovat až do konce uvedené záruční lhůty:

Stejnoměrná barva od zelené po světležlutou s charakteristickou kvasnicovou vůní, chuť je mírně kyselá s mírně nahořklou příchutí, aromatická a křupavá v ústech, s plnou, jemnou a hustou dužinou.

Organoleptické vlastnosti

Zrakové: mírně protáhlý (eliptický) nepravidelný tvar; přítomnost viditelných zelených skvrn; při rozříznutí zůstává slupka lpět na olivě, s vlákninou, která se jeví hustá.

Čichové: středně silné čichové vjemy s náznaky ovocné vůně vlastní zelené olivě a koření.

Chuťové: produkt je křupavý kvůli přítomnosti olivy odrůdy „Ascolana tenera“, jemné chuti se silnou a středně silnou hořkou příchutí.

Mikrobiologické vlastnosti:

Vyhovuje platným ustanovením týkajícím se hygieny potravin.

Fyzikální vlastnosti:

1 kg plněných oliv musí obsahovat nejméně 65 a nejvýše 95 kousků

4.3   Zeměpisná oblast: Oblast, kde se pěstuje produkt s označením CHOP zahrnuje několik obcí provincie Ascoli Piceno a několik obcí provincie Teramo, které jsou uvedeny ve specifikaci a které se nachází v regionech Marche a Abruzzo. Produkční oblast je vymezena v příslušných mapách.

4.4   Důkaz původu: Pěstování olivovníku na území provincie Piceno se datuje od jeho vysazení na italském poloostrově Féničany a Řeky. K vyšlechtění stolní odrůdy, dnes známé jako „Ascolana tenera“ došlo během staletí působením člověka, a již v dobách starých Římanů byla tato odrůda tak známá a ceněná, že byla označována jako „Picenae“ a později „Ascolana“. Marsialis v jednom satirickém epigramu kritizuje jistého Mancina za nekultivovanost jeho hostin, u nichž zdůrazňuje, mezi dalšími chybějícími vybranými pokrmy, nepřítomnost oliv z provincie Piceno, zatímco v jiném epigramu naznačuje, že tyto olivy povzbuzují chuť k jídlu. Podle tvrzení méně významného latinského autora v epické básni „la Puniche“ bylo na území Picena ve starověku vysázeno mnoho olivových hájů. K poznání oliv, které byly v té době přiváženy z této provincie do Říma, stačilo jen říci olivy „picenae“ (olivy z okolí Picena). Plinius je považoval za nejlepší ze všech italských oliv. Nelze se domnívat, že by se olivy známé jako „picenae“ mohly zaměnit s jinými stolními odrůdami oliv, protože Columella ve svém Pojednání o zemědělství přesně popisuje deset odrůd stolních oliv, mezi nimi i olivy z provincie Picena. Následně benediktinským mnichům, kteří pěstovali olivy vděčíme za racionalizaci agronomických metod u olivovníků; byli také prvními, kdo začal nakládat olivy za použití „louhu“, zásaditého roztoku získaného rozpuštěním jednoho dílu páleného vápna se 4 – 5 díly dřevěného popela ve vodě. Nevydané spisy z archívu benediktinských mnichů pocházející z doby před rokem 1 500 poskytují poznatky o pěstování, sklizni a využití stolních oliv z provincie Ascoli Piceno. Dokumenty z té doby popisují metody úpravy oliv, zpracování na bázi vápna a drasla a následně soli kvůli konzervování. Někteří autoři popisují sběr oliv na tomto území, jejich zpracování a úpravu těch, které byly po vyloupnutí pecky nazývány „židovky“, protože zůstaly bez duše; takové olivy lze považovat za skutečné předchůdce plněných oliv.

CHOP „Oliva Ascolana del Piceno“ označuje tudíž komplexní produkt, výsledek vlivu lidské práce, která, děděná z pokolení na pokolení v průběhu tisíciletí, je povýšena na tradici. Zachování této typické produkce z důvodu obrany důležitých ekonomických zájmů, jakož i hluboce zakořeněné kulturní identity v této oblasti, předpokládá systém sledovatelnosti, který zaručí jistý původ produktu. Proto jsou kontrolovány fáze výrobního procesu pomocí zápisu do příslušných rejstříků producentů oliv s označením katastrálních parcel, na kterých se pěstují, seznamů zpracovatelů a expedičních firem, s umístěním vhodných zařízení na zpracování oliv a jejich balení, seznamů výrobců hovězího, vepřového a kuřecího masa, seznamů zpracovatelů plněných oliv, s umístěním vhodných zařízení na zpracování oliv. Ten stejný subjekt pověřený Ministerstvem zemědělství a lesního hospodářství bude prověřovat, zda produkt s označením CHOP splňuje požadavky stanovené ve specifikaci.

4.5   Způsob produkce: Způsob produkce musí být plně v souladu s produkčními specifikacemi uloženými u útvarů EU. Pěstování, zpracovávání a balení musí probíhat v produkční oblasti stanovené v bodě 4.3, aby se zabezpečila sledovatelnost a kontrola.

4.6   Souvislosti: Piceno je starodávný region, který se rozprostírá od provincie Ancona až po Atri v provincii Abruzzo. V současném správním systému je oblast společná dvěma různým regionům, Marche a Abruzzo, v daném případě součástí obcí provincií Ascoli Piceno a Teramo. Výchozí historické středisko, z nějž vychází tradice a kultura, je tvořeno městem Ascoli Piceno a jeho okolím. Produkční oblast se nachází západně od Apenin, v pásmu pohoří Monti Sibillini, které se snižuje směrem na východ až k jadranskému pobřeží, a je zvlášť hornatého rázu. Podnebí je ovlivněno morfologií oblasti a délkou pobřeží, kde vanou teplé a vlhké větry. Srážky pozvolna nabývají na síle směrem od pobřeží k hornatým vnitrozemským oblastem podle nepravidelného průběhu dešťů, vyznačujícího se srážkami, soustředěnými do podzimního období, do konce zimy a začátku jara. Vliv moře charakterizuje klimatologii celé oblasti, kde se stolní oliva „Ascolana“ pěstuje a které se daří nejlépe v oblasti s průměrnými ročními srážkami, které neklesají pod 900 mm a ve vápenité půdě. Kombinace výrobních faktorů v dané omezené oblasti se nejlépe projevuje tím, že skýtá produktu charakteristické vlastnosti jemné dužiny, charakteristické vůně a aróma, které činí tuto produkci výjimečnou. Původní jádro pěstování tvoří území regionu Ascoli Piceno a přilehlá území, kde je pěstování odrůdy „Ascolana“ i dnes nejen ekonomickou, ale i kulturní záležitostí. Tato odrůda pochází ze silného vzrostlého stromu s hustě zalistněnou korunou, s peckovicí eliptického tvaru s průměrnou váhou okolo 8 gramů, a s peckou vážící méně než 1 gram, cca 1/9 váhy peckovice. Jakostní vlastnosti olivy „Ascolana“ uznaly a ocenily různé historické osobnosti, jako papež Sixtus V, který ji uvedl do vatikánských jídelen, nebo i Rossini, Garibaldi a Puccini. Některé bibliografické studie dokazují, že tradice zrozená v minulém století je spjatá s plněním a pečením stolních oliv podle metody a receptů, jež se používají i dnes. Lidová tradice má za to, že za počátkem plnění a pečení oliv stála potřeba využití masa, které zůstalo z hostin a obědů majetných rodin. Původní recept plnění může spadat do období kolem založení Italského království (1859/61). Oliva „Ascoli del Piceno“ je produkční skutečností, která se vyznačuje jakostí a přírodní proslulostí získanými díky tisícileté historii a hluboce zakořeněné tradici.

4.7   Kontrolní: 

4.8   Označování: Produkt s označením „Oliva Ascolana del Piceno“ ve slaném nálevu nebo plněná se balí do speciálních nádob nebo obalů v souladu s platnými ustanoveními o hygieně potravin. Je zakázáno přidávat jakékoliv označení, které není výslovně určeno v produkčních specifikacích. Název musí být na etiketě označen zřetelnými, nesmazatelnými písmeny, minimálně dvakrát většími než jsou údaje o firmě a jiné. Kromě toho tam musí být nápis „ve slaném nálevu“, „v přírodním slaném nálevu“ nebo „plněná“ podle druhu produktu, k němuž se vztahuje, a grafický symbol znázorňující obraz, který se používá v nerozlučném spojení s logem označení chráněného původu.

Logo vypadá z ploché perspektivy zespodu jako kostka. Znázorňuje 3 strany o různých rozměrech. Na čelní straně, dokonale čtvercové, jsou vyvedeny 2 stylizované listy olivovníku, tvořené na vnější straně kruhem, vepsaným do čtverce, a vymezené na vnitřní straně oválem, který představuje olivu, rozřezanou vodorovně třemi zvlněnými čarami, které rozdělují samotnou olivu na čtyři části; středová osa olivy (ovální) a stavba listů vzhledem k základně mají sklon 30° směrem doprava, oliva a listy jsou spojeny větvičkou, která je useknuta na okraji levého spodního čtverce. Na straně pod středovou stranou je grafické znázornění hradu střední velikosti s perspektivou, vytesanou do travertinu, se sklonem osy 30° vzhledem k čelní straně. Na třetí levé boční straně je pouze travertin malé velikosti, se sklonem osy 60° vzhledem k čelní straně. Barva: logo je černobílé, ale může být vyvedeno v jakékoliv barvě nebo kombinaci barev.

4.9   Národní požadavky: –

----

(1)  Evropská komise – Generální ředitelství – zemědělství – Oddělení pro politiku jakosti zemědělských produktů – B-1049 Brusel

----