# Europeiska unionens C 80/1 ap

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 80 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 48 årgången1 april 2005 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 80

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

48 årgången1 april 2005

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Gemensamma parlamentariska församlingen för de partnerskapsavtal som ingåtts mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet å ena sidan och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å andra sidan |
| | |
| 2005/C 080/1 | Protokoll från sammanträdet måndagen den 22 november 2004 | 1 |
| Högtidligt öppningssammanträde


  Sammanträde i den gemensamma parlamentariska församlingen


  Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning


  Ackreditering av företrädare som inte är parlamentsledamöter


  Suppleanter


  Mottagna handlingar


  Godkännande av förslaget till föredragningslista (AVS–EG/3695/rev2)


  Meddelanden från medordföranden


  Justering av protokollet från den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingens sjunde session (EUT C 120, 30.4.2004)


  Betänkande av Joel Nabuka (Fiji) och Karin Jöns – Den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet) – utskottet för politiska frågor


  Brådskande fråga 1: Situationen i Darfur (Sudan)


  Debatt om situationen i Elfenbenskusten |
| 2005/C 080/2 | Protokoll från sammanträdet tisdagen den 23 november 2004 | 4 |
| Suppleanter


  Debatt om integrering av Europeiska utvecklingsfonden i den allmänna budgeten inom ramen för arbetet i utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel


  Brådskande fråga 2: De skador som orsakats av orkaner i Västindien


  Uttalande av de Philippe Kirsch, ordförande för Internationella brottmålsdomstolen, följt av en debatt |
| 2005/C 080/3 | Protokoll från sammanträdet onsdagen den 24 november 2004 | 5 |
| Suppleanter


  Brådskande fråga 2: De skador som orsakats av orkaner i Västindien


  Uttalande av Louis Michel, kommissionsledamot med ansvar för utveckling och humanitärt bistånd


  Frågestund – kommissionen


  Kommissionens uppföljning av de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska församlingens sjunde session (Addis-Abeba)
  Text av betydelse för EES




  Debatt med kommissionen


  Debatt om situationen i området kring de afrikanska stora sjöarna — Uttalande av Aldo Ajello, EU:s särskilda sändebud för området kring de afrikanska stora sjöarna


  Rapport om de ekonomiska och sociala parternas verksamhet


  Justering av protokollet från tisdag förmiddag den 24 november 2004


  Uttalande av van Ardenne-van der Hoeven, Nederländernas biståndsminister och tjänstgörande ordförande för Europeiska unionens råd


  Uttalande av Knight, Jamaicas minister för utrikesfrågor och utrikeshandel och tjänstgörande ordförande för AVS-rådet


  Frågestund – rådet


  Debatt med rådet


  Betänkande av Joses Sanga (Salomonöarna) och John Bowis – Livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna – Utskottet för sociala frågor och miljö — Uttalande av Greenidge, direktör för det tekniska centret för jordbruks- och landsbygdsutveckling AVS–EG (CTA) |
| 2005/C 080/4 | Protokoll från sammanträdet torsdagen den 25 november 2004 | 8 |
| Suppleanter


  Fortsättning på debatten om betänkandet av Joses Sanga (Salomonöarna) och John Bowis – Livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna – Utskottet för sociala frågor och miljö (AVS–EG/3692/04) — Uttalande av Greenidge, direktör för det tekniska centret för jordbruks- och landsbygdsutveckling AVS–EG (CTA)


  Rapport om de ekonomiska och sociala parternas verksamhet


  Justering av protokollet från onsdag förmiddag den 24 november och onsdag eftermiddag den 24 november 2004


  Föredragandenas redovisning av seminarierna


  Uttalande av Carol Bellamy, Unicefs verkställande direktör, på femtonårsdagen för antagandet av konventionen om barnets rättigheter


  Omröstning om förslaget till ändring av arbetsordningen


  Omröstning om resolutionsförslagen i de ständiga utskottens rapporter


  Övriga frågor


  Tid och plats för den gemensamma parlamentariska församlingens nionde session



  Alfabetisk förteckning över ledamöterna av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen




  Närvarolista vid sessionen den 22–25 november 2004 i Haag




  Antagna resolutioner




  Ändring av arbetsordningen |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Gemensamma parlamentariska församlingen för de partnerskapsavtal som ingåtts mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet å ena sidan och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å andra sidan

2005/C 080/1

Protokoll från sammanträdet måndagen den 22 november 2004

1

Högtidligt öppningssammanträde

Sammanträde i den gemensamma parlamentariska församlingen

Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning

Ackreditering av företrädare som inte är parlamentsledamöter

Suppleanter

Mottagna handlingar

Godkännande av förslaget till föredragningslista (AVS–EG/3695/rev2)

Meddelanden från medordföranden

Justering av protokollet från den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingens sjunde session (EUT C 120, 30.4.2004)

Betänkande av Joel Nabuka (Fiji) och Karin Jöns – Den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet) – utskottet för politiska frågor

Brådskande fråga 1: Situationen i Darfur (Sudan)

Debatt om situationen i Elfenbenskusten

2005/C 080/2

Protokoll från sammanträdet tisdagen den 23 november 2004

4

Suppleanter

Debatt om integrering av Europeiska utvecklingsfonden i den allmänna budgeten inom ramen för arbetet i utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel

Brådskande fråga 2: De skador som orsakats av orkaner i Västindien

Uttalande av de Philippe Kirsch, ordförande för Internationella brottmålsdomstolen, följt av en debatt

2005/C 080/3

Protokoll från sammanträdet onsdagen den 24 november 2004

5

Suppleanter

Brådskande fråga 2: De skador som orsakats av orkaner i Västindien

Uttalande av Louis Michel, kommissionsledamot med ansvar för utveckling och humanitärt bistånd

Frågestund – kommissionen

Kommissionens uppföljning av de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska församlingens sjunde session (Addis-Abeba)
  Text av betydelse för EES

Debatt med kommissionen

Debatt om situationen i området kring de afrikanska stora sjöarna — Uttalande av Aldo Ajello, EU:s särskilda sändebud för området kring de afrikanska stora sjöarna

Rapport om de ekonomiska och sociala parternas verksamhet

Justering av protokollet från tisdag förmiddag den 24 november 2004

Uttalande av van Ardenne-van der Hoeven, Nederländernas biståndsminister och tjänstgörande ordförande för Europeiska unionens råd

Uttalande av Knight, Jamaicas minister för utrikesfrågor och utrikeshandel och tjänstgörande ordförande för AVS-rådet

Frågestund – rådet

Debatt med rådet

Betänkande av Joses Sanga (Salomonöarna) och John Bowis – Livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna – Utskottet för sociala frågor och miljö — Uttalande av Greenidge, direktör för det tekniska centret för jordbruks- och landsbygdsutveckling AVS–EG (CTA)

2005/C 080/4

Protokoll från sammanträdet torsdagen den 25 november 2004

8

Suppleanter

Fortsättning på debatten om betänkandet av Joses Sanga (Salomonöarna) och John Bowis – Livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna – Utskottet för sociala frågor och miljö (AVS–EG/3692/04) — Uttalande av Greenidge, direktör för det tekniska centret för jordbruks- och landsbygdsutveckling AVS–EG (CTA)

Rapport om de ekonomiska och sociala parternas verksamhet

Justering av protokollet från onsdag förmiddag den 24 november och onsdag eftermiddag den 24 november 2004

Föredragandenas redovisning av seminarierna

Uttalande av Carol Bellamy, Unicefs verkställande direktör, på femtonårsdagen för antagandet av konventionen om barnets rättigheter

Omröstning om förslaget till ändring av arbetsordningen

Omröstning om resolutionsförslagen i de ständiga utskottens rapporter

Övriga frågor

Tid och plats för den gemensamma parlamentariska församlingens nionde session

Alfabetisk förteckning över ledamöterna av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen

Närvarolista vid sessionen den 22–25 november 2004 i Haag

Antagna resolutioner

Ändring av arbetsordningen

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Gemensamma parlamentariska församlingen för de partnerskapsavtal som ingåtts mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet å ena sidan och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å andra sidan

1.4.2005

| 1.4.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 80/1 |
| --- | --- | --- | --- |

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 80/1

---

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET MÅNDAGEN DEN 22 NOVEMBER 2004

(2005/C 80/01)

(Sammanträdet öppnades kl. 11.00)

Högtidligt öppningssammanträde

Följande talade i kammaren: Haags borgmästare W.J. Deetman, andra kammarens talman Frans Weisglas, Glenys Kinnock, medordförande i gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen, Ramdien Sardjoe, medordförande i gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen och HKH prinsen av Oranien, som förklarade den åttonde sessionen öppnad.

Vid det högtidliga öppningssammanträdet närvarade första kammarens talman Yvonne Timmerman-Buck.

(Sammanträdet ajournerades kl. 12.20 och återupptogs kl. 15.13)

ORDFÖRANDE: Kinnock

Medordförande

Sammanträde i den gemensamma parlamentariska församlingen

Medordföranden hälsade alla deltagare välkomna.

1.   Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning

Medordföranden meddelade att förteckningen över den gemensamma parlamentariska församlingens ledamöter, som översänts av AVS-ländernas myndigheter och Europaparlamentets talman, skulle bifogas protokollet som en bilaga.

2.   Ackreditering av företrädare som inte är parlamentsledamöter

Medordföranden meddelade att AVS-ländernas myndigheter hade skickat en förteckning över de företrädare som inte är parlamentsledamöter. Hon föreslog dock, i enlighet med artikel 17.1 i partnerskapsavtalet och den första artikeln i den gemensamma parlamentariska församlingens arbetsordning, att dessa företrädare skulle ackrediteras och att deras namn skulle tas med i den förteckning som bifogas som en bilaga till protokollet.

Den gemensamma parlamentariska församlingen samtyckte till detta.

3.   Suppleanter

Medordföranden meddelade att ett antal ledamöter skulle ersättas av följande suppleanter: Jana Hybášková (suppleant för Zuzana Roithová), Margrietus J. van den Berg (suppleant för Alexandra Dobolyi), Maria Badía Cutchet (suppleant för Francisca Pleguezuelos Aguilar), Luisa Morgantini (suppleant för Francis Wurtz) och Marek Aleksander Czarnecki (suppleant för James Hugh Allister).

4.   Mottagna handlingar

Medordföranden meddelade att hon hade mottagit följande handlingar:

| — | Betänkande av Karin Jöns och Joel Nabuka (Fiji) för utskottet för politiska frågor om den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet) (AVS–EG/3689/04). |
| --- | --- |

—

Betänkande av Karin Jöns och Joel Nabuka (Fiji) för utskottet för politiska frågor om den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet) (AVS–EG/3689/04).

| — | Betänkande av Joses Sanga (Salomonöarna) och John Bowis för utskottet för sociala frågor och miljö om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna (AVS–EG/3692/04). |
| --- | --- |

—

Betänkande av Joses Sanga (Salomonöarna) och John Bowis för utskottet för sociala frågor och miljö om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna (AVS–EG/3692/04).

Förslag till resolutioner om brådskande frågor som ingivits till den parlamentariska församlingen av presidiet enligt artikel 7.2 i arbetsordningen.

Medordföranden informerade ledamöterna om resultaten av presidiets rekommendationer och uppmanade alla dem som utarbetat resolutionsförslag om samma ämnen att enas om en kompromisstext.

Brådskande fråga 1: Situationen i Darfur (Sudan),

| — | (APP/3721) ingiven av följande ledamöter: Beda (Sudan) och Dawaleh (Djibouti), |
| --- | --- |

—

(APP/3721) ingiven av följande ledamöter: Beda (Sudan) och Dawaleh (Djibouti),

| — | (APP/3722) ingiven av följande ledamöter: Jana Hybášková, Maria Martens och Nirj Deva för PPE-DE-gruppen och Fiona Jane Hall och Johan Van Hecke för ALDE-gruppen, |
| --- | --- |

—

(APP/3722) ingiven av följande ledamöter: Jana Hybášková, Maria Martens och Nirj Deva för PPE-DE-gruppen och Fiona Jane Hall och Johan Van Hecke för ALDE-gruppen,

| — | (APP/3723) ingiven av följande ledamöter: Marie-Arlette Carlotti, Ana Maria Gomes och Glenys Kinnock för PSE-gruppen, |
| --- | --- |

—

(APP/3723) ingiven av följande ledamöter: Marie-Arlette Carlotti, Ana Maria Gomes och Glenys Kinnock för PSE-gruppen,

| — | (APP/3724) ingiven av följande ledamöter: Bernat Joan i Marí, Carl Schlyter och Marie-Hélène Aubert för Verts/ALE-gruppen, |
| --- | --- |

—

(APP/3724) ingiven av följande ledamöter: Bernat Joan i Marí, Carl Schlyter och Marie-Hélène Aubert för Verts/ALE-gruppen,

| — | (APP/3725) ingiven av Paul Verges för GUE/NGL-gruppen. |
| --- | --- |

—

(APP/3725) ingiven av Paul Verges för GUE/NGL-gruppen.

Brådskande fråga 2: De skador som orsakats av orkaner i Västindien

| — | (APP/3726) ingiven av företrädare för Västindien, |
| --- | --- |

—

(APP/3726) ingiven av företrädare för Västindien,

| — | (APP/3727) ingiven av följande ledamöter: Valdis Dombrovskis för PPE-DE-gruppen och Johan Van Hecke för ALDE-gruppen, |
| --- | --- |

—

(APP/3727) ingiven av följande ledamöter: Valdis Dombrovskis för PPE-DE-gruppen och Johan Van Hecke för ALDE-gruppen,

| — | (APP/3728) ingiven av följande ledamöter: Marie-Arlette Carlotti, Glenys Kinnock och Karin Scheele för PSE-gruppen, |
| --- | --- |

—

(APP/3728) ingiven av följande ledamöter: Marie-Arlette Carlotti, Glenys Kinnock och Karin Scheele för PSE-gruppen,

| — | (APP/3729) ingiven av följande ledamöter: Carl Schlyter, Marie-Hélène Aubert och Bernat Joan i Marí för Verts/ALE-gruppen, |
| --- | --- |

—

(APP/3729) ingiven av följande ledamöter: Carl Schlyter, Marie-Hélène Aubert och Bernat Joan i Marí för Verts/ALE-gruppen,

| — | (APP/3730) ingiven av följande ledamöter: Paul Verges och Jonas Sjöstedt för GUE/NGL-gruppen. |
| --- | --- |

—

(APP/3730) ingiven av följande ledamöter: Paul Verges och Jonas Sjöstedt för GUE/NGL-gruppen.

5.   Godkännande av förslaget till föredragningslista (AVS–EG/3695/rev2)

Medordföranden tillkännagav följande tidsfrister för att inge ändringsförslag:

| — | Resolutionsförslag som ingår i de rapporter som lagts fram av de ständiga utskotten: måndagen den 22 november kl. 18.00. |
| --- | --- |

—

Resolutionsförslag som ingår i de rapporter som lagts fram av de ständiga utskotten: måndagen den 22 november kl. 18.00.

| — | Kompromissändringsförslag om vilka omröstning skall ske: tisdagen den 23 november kl. 15.00. |
| --- | --- |

—

Kompromissändringsförslag om vilka omröstning skall ske: tisdagen den 23 november kl. 15.00.

| — | Begäran rörande omröstningsförfaranden: torsdagen den 25 november kl. 9.00. |
| --- | --- |

—

Begäran rörande omröstningsförfaranden: torsdagen den 25 november kl. 9.00.

Förslaget till föredragningslista godkändes i den utformning som ges i detta protokoll.

6.   Meddelanden från medordföranden

Medordföranden förklarade förfarandet för tilldelning av talartid.

Följande yttrade sig: José Ribeiro e Castro.

7.   Justering av protokollet från den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingens sjunde session (EUT C 120, 30.4.2004)

Protokollet antogs.

8.   Betänkande av Joel Nabuka (Fiji) och Karin Jöns – Den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet) – utskottet för politiska frågor

Karin Jöns och Kamuntu (Uganda), som ersatte Nabuka (Fiji), redogjorde för betänkandet.

Följande yttrade sig: Martin Callanan, Dawaleh (Djibouti), Marie-Arlette Carlotti, François (Saint Lucia), Lydie Polfer, Yemba (Demokratiska republiken Kongo), Luisa Morgantini, Keita (Mali), Michael Gahler, Straker (Saint Vincent och Grenadinerna), Margrietus J. van den Berg och Humphrey (Barbados).

Theodorakis (Europeiska kommissionen) besvarade frågorna.

Karin Jöns och Kamuntu avslutade debatten.

9.   Brådskande fråga 1: Situationen i Darfur (Sudan)

Följande yttrade sig: Beda (Sudan), Jana Hybášková, Straker (Saint Vincent och Grenadinerna), Margrietus J. van den Berg, Olango (Etiopien), Fiona Jane Hall, Weldegiorgis (Eritrea), Carl Schlyter, François (Saint Lucia), Luisa Morgantini, Lundula Pen'Olela (Demokratiska republiken Kongo), Michael Gahler, Bawa Bwari (Nigeria), Ana Maria Gomes, Sithole (Moçambique), Filip Andrzej Kaczmarek, Davies (Sydafrika) och Theodorakis (Europeiska kommissionen).

ORDFÖRANDE: Sardjoe

Medordförande

10.   Debatt om situationen i Elfenbenskusten

Följande yttrade sig: Amon-Ago (Elfenbenskusten), Hans-Peter Mayer, Oba-Apounou (Kongo), Marie-Arlette Carlotti, Idje (Benin), Philippe Morillon, Wudu (Ghana), Jonas Sjöstedt, Mounkeila (Niger), Anna Záborská, Bawa Bwari (Nigeria), Kamotho (Kenya), Karin Jöns, Conteh (Sierra Leone), Diallo (observatör, CEDEAO:s parlament) och Theodorakis (Europeiska kommissionen).

Medordföranden påminde ledamöterna om att det inte skulle antas någon resolution efter debatten.

(Sammanträdet avslutades kl. 19.04)

Ramdien SARDJOE och Glenys KINNOCK

Medordförande

Jean-Robert GOULONGANA och Dietmar NICKEL

Medgeneralsekreterare

---

| 1.4.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 80/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 80/4

---

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET TISDAGEN DEN 23 NOVEMBER 2004

(2005/C 80/02)

(Sammanträdet öppnades kl. 9.15)

ORDFÖRANDE: Kinnock

Medordförande

1.   Suppleanter

Medordföranden meddelade att ett antal ledamöter skulle ersättas av följande suppleanter: Margrietus J. van den Berg (suppleant för Alexandra Dobolyi), Maria Badía i Cutchet (suppleant för Francisca Pleguezuelos Aguilar).

2.   Debatt om integrering av Europeiska utvecklingsfonden i den allmänna budgeten inom ramen för arbetet i utskottet för ekonomisk utveckling, finanser och handel

Thierry Cornillet och Matongo (Zambia), medföredragande, redogjorde för hur långt arbetet med betänkandet framskridit. De båda medföredragandena förklarade att betänkandet skulle vara klart vid nästa session i den gemensamma parlamentariska församlingen under våren 2005.

Följande yttrade sig: Thierry Cornillet, Matongo (Zambia), Imbarcaouane (Mali), Nirj Deva, Nyassa (Kamerun), Gunness (Mauritius), Margrietus J. van den Berg, Yao (Burkina Faso), Rawiri (Gabon), Weldegiorgis (Eritrea), Miguel Angel Martínez Martínez, François (Saint Lucia), Carl Schlyter, Dawaleh (Djibouti), Olango (Etiopien), Sekou (Guinea), Diallo (Guinea), Anggo (Papua Nya Guinea), Natchaba (Togo), Faure (Seychellerna) och Theodorakis (Europeiska kommissionen).

Matongo och Thierry Cornillet avslutade debatten.

3.   Brådskande fråga 2: De skador som orsakats av orkaner i Västindien

Följande yttrade sig: Hay-Webster (Jamaica), Bawa Bwari (Nigeria), Nirj Deva, Straker (Saint Vincent och Grenadinerna), Weldegiorgis (Eritrea), Karin Scheele, Herbert (Saint Christopher och Nevis), François (Saint Lucia), Poghisio (Kenya), Marie-Hélène Aubert, Anggo (Papua Nya Guinea) och Paul Verges.

Medordföranden meddelade att fem namn återstod på talarlistan. Debatten skulle återupptas onsdagen den 24 november 2004.

4.   Uttalande av de Philippe Kirsch, ordförande för Internationella brottmålsdomstolen, följt av en debatt

Kirsch redogjorde kortfattat för bakgrunden till inrättandet av den internationella brottmålsdomstolen och gav en översikt över domstolens befogenheter och verksamhet.

Följande yttrade sig: Nirj Deva, Straker (Saint Vincent och Grenadinerna), Genowefa Grabowska, Davies (Sydafrika), Johan Van Hecke, Idje (Benin), Marie-Hélène Aubert, Metsing (Lesotho), Martin Callanan, Rivière (Dominica), Marie-Arlette Carlotti, Humphrey (Barbados), Ljudmila Novak och Amon Ago (Elfenbenskusten).

Kirsch besvarade frågorna.

Medordföranden meddelade vilka seminarier som skulle äga rum under eftermiddagen.

| — | Seminarium om hälsa: Maria Martens, ordförande, Metsing (Lesotho), föredragande |
| --- | --- |

—

Seminarium om hälsa: Maria Martens, ordförande, Metsing (Lesotho), föredragande

| — | Seminarium om arkitektur och stadsplanering, samt subventionerat boende: Faure (Seychellerna), ordförande, Margrietus J. van den Berg, föredragande |
| --- | --- |

—

Seminarium om arkitektur och stadsplanering, samt subventionerat boende: Faure (Seychellerna), ordförande, Margrietus J. van den Berg, föredragande

| — | Seminarium om Rotterdams hamn: Davies (Sydafrika), ordförande, Michael Gahler, föredragande |
| --- | --- |

—

Seminarium om Rotterdams hamn: Davies (Sydafrika), ordförande, Michael Gahler, föredragande

(Sammanträdet avslutades kl. 13.00)

Ramdien SARDJOE och Glenys KINNOCK

Medordförande

Jean-Robert GOULONGANA och Dietmar NICKEL

Medgeneralsekreterare

---

| 1.4.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 80/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 80/5

---

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET ONSDAGEN DEN 24 NOVEMBER 2004

(2005/C 80/03)

(Sammanträdet öppnades kl. 9.00)

ORDFÖRANDE: Kinnock

Medordförande

1.   Suppleanter

Medordföranden meddelade att ett antal ledamöter skulle ersättas av följande suppleanter: Margrietus J. van den Berg (suppleant för Alexandra Dobolyi), Maria Badía i Cutchet (suppleant för Francisca Pleguezuelos Aguilar).

2.   Brådskande fråga 2: De skador som orsakats av orkaner i Västindien

Följande yttrade sig: Vivian (Niue), Riviere (Dominica), Dokora (Zimbabwe), Safuneituuga (Samoa), Conteh (Sierra Leone), Gunness (Mauritius), Bereaux (Trinidad och Tobago) och Malin (Europeiska kommissionen).

3.   Uttalande av Louis Michel, kommissionsledamot med ansvar för utveckling och humanitärt bistånd

Louis Michel, som för första gången deltog i församlingen i egenskap av kommissionsledamot, informerade den gemensamma parlamentariska församlingen om vilka frågor han prioriterar när det gäller Cotonouavtalet och förbindelserna med AVS-länderna. Han underströk behovet av att upprätthålla en kontinuerlig dialog mellan parterna.

4.   Frågestund – kommissionen

Tjugonio frågor ställdes till kommissionen, som besvarade dem skriftligen.

Michel besvarade dessa följdfrågor:

Fråga nr 1 av Anders Wijkman om samordning av och komplementaritet hos utvecklingsbiståndet.

Fråga nr 2 av Zīle om fattigdomsbekämpning.

Fråga nr 15 av Niels Busk om påståendena om att hiv/aids skulle vara ett biologiskt vapen.

(Följdfrågan ställdes av Bernard Lehideux för frågeställarens räkning).

Fråga nr 18 av Margrietus J. van den Berg och Tapsoba (Burkina Faso) om konsumentskyddspolitiken.

(Följdfrågan ställdes av Margrietus J. van den Berg för frågeställarens räkning).

Fråga nr 23 av Marie-Arlette Carlotti om en handlingsplan för barnens rättigheter.

Fråga nr 29 av Faure (Seychellerna) om millennieutvecklingsmålen.

Fråga nr 25 av Weldegiorgis (Eritrea) om fred och utveckling.

Fråga nr 26 av Johan Van Hecke om stödet för övergångs- och fredsprocessen i Demokratiska republiken Kongo.

Fråga nr 28 av Miguel Angel Martínez Martínez om initiativet att återuppta den politiska dialogen med Kuba.

Fråga nr 13 av Davies (Sydafrika) om genomförandet av avtalet om handel, utveckling och samarbete med Sydafrika.

(Följdfrågan ställdes av Metsing (Lesotho) för frågeställarens räkning).

Fråga nr 19 av företrädarna för Mali, Niger, Tchad, Senegal och Mauretanien om gräshoppsinvasionen i Väst- och Centralafrika.

(Följdfrågan ställdes av Imbarcaouane (Mali) för frågeställarnas räkning).

Frågorna nr 5 och 6 av Bereaux (Trinidad och Tobago) och Bernard Lehideux om reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för socker.

Fråga nr 8 av Carl Schlyter om handelsförhandlingarna mellan AVS-länderna och EU.

Frågorna nr 16 och 17 av Vittorio Emanuele Agnoletto och Kader Arif om utvecklingsländernas tillgång till läkemedel.

(Följdfrågan ställdes av Kader Arif för frågeställarnas räkning).

Fråga nr 20 av Michael Gahler om Europeiska unionens export av djupfryst fjäderfä till Västafrika.

Fråga nr 21 av Imbarcaouane (Mali) om tullavvecklingen.

Fråga nr 22 av företrädarna för Mali, Benin, Burkina Faso och Tchad om bomullsinitiativet.

(Följdfrågan ställdes av Imbarcaouane (Mali) för frågeställarens räkning).

De som hade ställt följande frågor avstod från följdfrågor:

Fråga nr 24 av Glenys Kinnock om inrättandet av nödvändiga resurser i AVS-ländernas parlament.

Fråga nr 14 av Paul Verges om samarbetet mellan yttre randområden och angränsande länder.

Fråga nr 11 av Metsing (Lesotho) om ändring av ursprungsreglerna för ”Allt utom vapen”-initiativet i fråga om beklädnadsprodukter.

De som ställt frågorna nr. 3, 4, 7, 9, 10, 12 och 27 var inte närvarande.

Medordföranden tackade Michel för hans engagemang och samarbete med församlingen och önskade honom lycka till i hans nya ämbete.

5.   Kommissionens uppföljning av de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska församlingens sjunde session (Addis-Abeba) (1)

Michel hänvisade i sitt uttalande till det skriftliga dokumentet om uppföljningen av resolutionerna.

6.   Debatt med kommissionen

Följande yttrade sig: Kamuntu (Uganda), Gunness (Mauritius), Arouna Mounkeila (Niger), Maria Martens, Metsing (Lesotho), Onusumba Yemba (Demokratiska republiken Kongo), Polisi (Rwanda), Safuneituuga (Samoa), Michael Gahler, Nyassa (Kamerun), Miguel Angel Martínez Martínez, Faure (Seychellerna), Davies (Sydafrika), Bernard Lehideux, Idje (Benin), Anders Wijkman, Dawaleh (Djibouti), Emanuel Vasconcelos Jardim Fernandes, Natchaba (Togo), Ana Maria Gomes och Michel, kommissionsledamot.

7.   Debatt om situationen i området kring de afrikanska stora sjöarna

| — | Uttalande av Aldo Ajello, EU:s särskilda sändebud för området kring de afrikanska stora sjöarna |
| --- | --- |

—

Aldo Ajello gjorde ett uttalande om situationen i området kring de stora sjöarna.

Följande yttrade sig: Marini Bodho (Demokratiska republiken Kongo), Polisi (Rwanda), Niyuhire (Burundi), Rolf Berend, Kamuntu (Uganda), Margrietus J. van den Berg, Poghisio (Kenya), Idje (Benin), Johan Van Hecke, Dawaleh (Djibouti), Rawiri (Gabon), Michel (kommissionen) och Ajello (rådet).

8.   Rapport om de ekonomiska och sociala parternas verksamhet

Vever, nyvald ordförande i Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs uppföljningskommitté för AVS–EG, gjorde ett uttalande om slutsatserna från det sjunde regionala AVS–EG-seminariet för arbetsmarknadens parter, som hölls på Fijiöarna den 18–20 oktober 2004.

De både vice ordförandena för AVS–EG som deltog i detta seminarium, Mario Mantovani och Nabuka, var inte närvarande. Mario Mantovani skulle göra ett uttalande nästföljande dag.

Följande yttrade sig: Vever och medordförandena.

(Sammanträdet ajournerades kl. 13.20 och återupptogs kl. 15.20)

ORDFÖRANDE: Sardjoe

Medordförande

9.   Justering av protokollet från tisdag förmiddag den 24 november 2004

Protokollet antogs.

10.   Uttalande av van Ardenne-van der Hoeven, Nederländernas biståndsminister och tjänstgörande ordförande för Europeiska unionens råd

Van Ardenne-van der Hoeven gjorde ett uttalande på rådets vägnar.

11.   Uttalande av Knight, Jamaicas minister för utrikesfrågor och utrikeshandel och tjänstgörande ordförande för AVS-rådet

Knight gjorde ett uttalande på AVS-rådets vägnar.

12.   Frågestund – rådet

Tre frågor ställdes till AVS-rådet.

Knight besvarade frågorna och dessa följdfrågor:

Fråga nro2 av Davies (Sydafrika) om livsmedelsförsörjning och export från AVS-länderna.

Fråga nro3 av Ana Maria Gomes om processen för Östtimors anslutning till partnerskapsavtalet.

Den som ställt fråga nr 1 var inte närvarande.

Sexton frågor ställdes till EU:s ministerråd.

Van Ardenne-van der Hoeven besvarade frågorna och dessa följdfrågor:

Fråga nro4 av Ana Maria Gomes om intervention av en europeisk polisstyrka i Darfur.

Fråga nro5 av Johan Van Hecke om fredsprocessen i området kring de stora sjöarna.

Fråga nro7 av Weldegiorgis (Eritrea) om fred och Cotonouavtalet.

Fråga nro9 av Miguel Angel Martínez Martínez om en översyn av rådets gemensamma ståndpunkt om Kuba.

Fråga nro10 av Anders Wijkman om samordning av och komplementaritet hos utvecklingsbiståndet.

Fråga nro12 av Marie-Arlette Carlotti om en global skatt för att främja utveckling.

Fråga nro15 av Paul Verges om klimatförändringen och AVS-ländernas utveckling.

Fråga nr 16 av Imbarcaouane (Mali) om kampen mot hiv/aids, malaria och tuberkulos.

Fråga nr 17 av Niels Busk om påståendena om att hiv/aids skulle vara ett biologiskt vapen.

(Följdfrågan ställdes av Fiona Jane Hall för frågeställarens räkning).

Fråga nr 19 av Faure (Seychellerna) om fattigdomsrelaterade sjukdomar.

Följande frågeställare avstod från att ställa en följdfråga:

Fråga nro5 av Bernat Joan í Mari om EU:s vapenexport.

De som skrivit frågorna nr 6, 10, 13 och 18 var inte närvarande.

13.   Debatt med rådet

Följande yttrade sig: Faure (Seychellerna), Maria Martens, Beda (Sudan), Humphrey (Barbados) och Anders Wijkman.

Observatören Polanco (Kuba) begärde ordet, vilket bifölls enligt artikel 4.4 i arbetsordningen.

Van Ardenne och Knight besvarade frågorna.

14.   Betänkande av Joses Sanga (Salomonöarna) och John Bowis – Livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna – Utskottet för sociala frågor och miljö

| — | Uttalande av Greenidge, direktör för det tekniska centret för jordbruks- och landsbygdsutveckling AVS–EG (CTA) |
| --- | --- |

—

Metsing (Lesotho) presenterade betänkandet på Sangas (Salomonöarna) och John Bowis vägnar.

Greenidge gjorde ett uttalande på CTA:s vägnar.

Följande yttrade sig: Arouna Mounkeila (Niger), Maria Martens, Weldegiorgis (Eritrea), Fiona Jane Hall, Conteh (Sierra Leone), Horst Schnellhardt, Nyassa (Kamerun), Faure (Seychellerna) och Tamplin (Botswana).

(Sammanträdet avslutades kl. 19.15)

Ramdien SARDJOE och Glenys KINNOCK

Medordförande

Jean-Robert GOULONGANA och Dietmar NICKEL

Medgeneralsekreterare

---

(1)  EUT C 120, 30.4.2004.

1

---

| 1.4.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 80/8 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 80/8

---

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET TORSDAGEN DEN 25 NOVEMBER 2004

(2005/C 80/04)

(Sammanträdet öppnades kl. 9.10)

ORDFÖRANDE: Sardjoe

Medordförande

1.   Suppleanter

Medordföranden meddelade att ett antal ledamöter skulle ersättas av följande suppleanter: José Javier Pomés Ruiz (suppleant för Antonio López-Istúriz White), Jana Hybaskova (suppleant för Zuzana Roithová), María Badía i Cutchet (suppleant för Francisca Pleguezuelos Aguilar), Philip Bushill-Matthews (suppleant för Robert William Sturdy) och Margrietus J. van den Berg (suppleant för Alexandra Dobolyi).

2.   Fortsättning på debatten om betänkandet av Joses Sanga (Salomonöarna) och John Bowis – Livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna – Utskottet för sociala frågor och miljö (AVS–EG/3692/04)

| — | Uttalande av Greenidge, direktör för det tekniska centret för jordbruks- och landsbygdsutveckling AVS–EG (CTA) |
| --- | --- |

—

Debatten om betänkandet av Sanga och John Bowis återupptogs.

Följande yttrade sig: Straker (Saint Vincent och Grenadinerna), Dem (Gambia), Rawiri (Gabon), Malin (kommissionen), Greenidge, Metsing på medföredragande Sangas (Salomonöarna) vägnar, och John Bowis, medföredragande.

3.   Rapport om de ekonomiska och sociala parternas verksamhet

Mario Mantovani redogjorde för det sjunde regionala AVS–EG-seminariet för arbetsmarknadens parter, som hölls på Fijiöarna den 18–20 oktober 2004.

4.   Justering av protokollet från onsdag förmiddag den 24 november och onsdag eftermiddag den 24 november 2004

Protokollen justerades.

5.   Föredragandenas redovisning av seminarierna

| — | Metsing (Lesotho) om hälsa. |
| --- | --- |

—

Metsing (Lesotho) om hälsa.

| — | Margrietus J. van den Berg om arkitektur och stadsplanering, också boende som subventioneras via skattesystemet. |
| --- | --- |

—

Margrietus J. van den Berg om arkitektur och stadsplanering, också boende som subventioneras via skattesystemet.

| — | Michael Gahler om Rotterdams hamn. |
| --- | --- |

—

Michael Gahler om Rotterdams hamn.

ORDFÖRANDE: Gahler

Vice ordförande

Följande yttrade sig: Metsing (Lesotho), Margrietus J. van den Berg och Michael Gahler.

ORDFÖRANDE: Kinnock

Medordförande

6.   Uttalande av Carol Bellamy, Unicefs verkställande direktör, på femtonårsdagen för antagandet av konventionen om barnets rättigheter

Medordföranden hälsade Unicefs verkställande direktör välkommen.

Bellamy gjorde ett uttalande på Unicefs vägnar.

Följande yttrade sig: Conteh (Sierra Leone), Nirj Deva, Kamuntu (Uganda), Margrietus J. van den Berg, Abdoul Mahmud (Sudan), Humphrey (Barbados), John Bowis och Ana Maria Gomes.

Bellamy besvarade frågorna.

7.   Omröstning om förslaget till ändring av arbetsordningen

Förslaget till ändring av arbetsordningen antogs enhälligt vid omröstningen.

8.   Omröstning om resolutionsförslagen i de ständiga utskottens rapporter

| — | APP/3689 om den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet): antogs enhälligt |
| --- | --- |

—

APP/3689 om den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet): antogs enhälligt

| — | APP/3692 om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna: antogs enhälligt med 7 ändringsförslag |
| --- | --- |

—

APP/3692 om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning i AVS-länderna: antogs enhälligt med 7 ändringsförslag

| — | APP/3732/COMP om situationen i Darfur: antogs enhälligt |
| --- | --- |

—

APP/3732/COMP om situationen i Darfur: antogs enhälligt

| — | APP/3733/COMP om de skador som orsakats av orkaner i Västindien: antogs enhälligt. |
| --- | --- |

—

APP/3733/COMP om de skador som orsakats av orkaner i Västindien: antogs enhälligt.

9.   Övriga frågor

Uttalanden gjordes av Berhane Gebre-Christos (Etiopien) och Aldebrhan Weldegiorgis (Eritrea) om relationerna mellan Etiopien och Eritrea.

Medordförande meddelade att ett förslag hade inkommit om att kasta om ordningen för sessionerna, så att vårsessionen varje år skulle hållas i EU. Förslaget skulle behandlas vid ett senare tillfälle.

Imbarcaouane (Mali) tackade på det maliska parlamentets talmans och den maliska regeringens vägnar församlingen för att den accepterat en inbjudan om att hålla den nionde sessionen i den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen i Mali.

Medordföranden Sardjoe gjorde ett personligt uttalande och tackade kolleger och personal för deras samarbete och hälsade sin efterträdare Hay-Webster (Jamaica) välkommen som medordförande.

Medordföranden Glenys Kinnock berömde Sardjoe och tackade EU:s ordförandeskap och personalen.

10.   Tid och plats för den gemensamma parlamentariska församlingens nionde session

Den nionde sessionen för den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen kommer att hållas i Bamako (Mali) den 18–21 april 2005.

(Sammanträdet avslutades kl. 12.00)

Ramdien SARDJOE och Glenys KINNOCK

Medordförande

Jean-Robert GOULONGANA och Dietmar NICKEL

Medgeneralsekreterare

---

BILAGA I

ALFABETISK FÖRTECKNING ÖVER LEDAMÖTERNA AV DEN GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA AVS–EG-FÖRSAMLINGEN

| AVS-ländernas företrädare | Europaparlamentets företrädare |
| --- | --- |
| SARDJOE (SURINAM), medordförande | KINNOCK, medordförande |
| BARBADOS, vice ordförande | GAHLER, vice ordförande |
| DJIBOUTI, vice ordförande | MANTOVANI, vice ordförande |
| FIJI, vice ordförande | VERGES, vice ordförande |
| GABON, vice ordförande | CARLOTTI, vice ordförande |
| KONGO, vice ordförande | MITCHELL, vice ordförande |
| NAMIBIA, vice ordförande | JOAN i MARÍ, vice ordförande |
| SAINT LUCIA, vice ordförande | LULLING, vice ordförande |
| SALOMONÖARNA, vice ordförande | KAMIŃSKI, vice ordförande |
| SIERRA LEONE, vice ordförande | CORNILLET, vice ordförande |
| SYDAFRIKA, vice ordförande | MARTÍNEZ MARTÍNEZ, vice ordförande |
| TOGO, vice ordförande | BOWIS, vice ordförande |
| UGANDA, vice ordförande | GOUDIN, vice ordförande |
| ANGOLA | AGNOLETTO |
| ANTIGUA OCH BARBUDA | ALLISTER |
| BAHAMAS | ARIF |
| BELIZE | AUBERT |
| BENIN | AYLWARD |
| BOTSWANA | BEREND |
| BURKINA FASO | BULLMANN |
| BURUNDI | BUSK |
| CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN | CALLANAN |
| COOKÖARNA | COELHO |
| DOMINICA | DAUL |
| DOMINIKANSKA REPUBLIKEN | DEVA |
| EKVATOIRALGUINEA | DILLEN |
| ELFENBENSKUSTEN | DOBOLYI |
| ERITREA | DOMBROVSKIS |
| ETIOPIEN | EK |
| GAMBIA | FERNANDES |
| GHANA | FERREIRA |
| GRENADA | GOMES |
| GUINEA | GRABOWSKA |
| GUINEA-BISSAU | GRÖNER |
| GUYANA | HALL |
| HAITI | HAUG |
| JAMAICA | HERRANZ GARCÍA |
| KAMERUN | JÖNS |
| KAP VERDE | JONCKHEER |
| KENYA | KACZMAREK |
| KIRIBATI | KORHOLA |
| KOMORERNA | KOZLÍK |
| KONGO (DEMOKRATISKA REPUBLIKEN) | KUŁAKOWSKI |
| LESOTHO | LANGENDRIES |
| LIBERIA | LEHIDEUX |
| MADAGASKAR | LÓPEZ-ISTÚRIZ WHITE |
| MALAWI | LOUIS |
| MALI | McAVAN |
| MARSHALLÖARNA | MARTENS |
| MAURETANIEN | MAYER |
| MAURITIUS | MORILLON |
| MIKRONESIEN (FEDERATIONEN) | NOVAK |
| MOÇAMBIQUE | PLEGUEZUELOS AGUILAR |
| NAURU (REPUBLIKEN) | POLFER |
| NIGER | RIBEIRO E CASTRO |
| NIGERIA | ROITHOVÁ |
| NIUE | ROSATI |
| PALAU | SARTORI |
| PAPUA NYA GUINEA | SCHEELE |
| RWANDA | SCHLYTER |
| SAINT CHRISTOPHER OCH NEVIS | SCHNELLHARDT |
| SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA | SCHWAB |
| SAMOA | SJÖSTEDT |
| SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE | SORNOSA MARTÍNEZ |
| SENEGAL | SPERONI |
| SEYCHELLERNA | STURDY |
| SOMALIA | VALENCIANO MARTÍNEZ-OROZCO |
| SUDAN | VAN HECKE |
| SWAZILAND | VAN LANCKER |
| TANZANIA | de VILLIERS |
| TCHAD | WHITEHEAD |
| TONGA | WIELAND |
| TRINIDAD OCH TOBAGO | WIJKMAN |
| TUVALU | WURTZ |
| VANUATU | ZÁBORSKÁ |
| ZAMBIA | ZANI |
| ZIMBABWE | ZÍLE |

AVS-ländernas företrädare

Europaparlamentets företrädare

SARDJOE (SURINAM), medordförande

KINNOCK, medordförande

BARBADOS, vice ordförande

GAHLER, vice ordförande

DJIBOUTI, vice ordförande

MANTOVANI, vice ordförande

FIJI, vice ordförande

VERGES, vice ordförande

GABON, vice ordförande

CARLOTTI, vice ordförande

KONGO, vice ordförande

MITCHELL, vice ordförande

NAMIBIA, vice ordförande

JOAN i MARÍ, vice ordförande

SAINT LUCIA, vice ordförande

LULLING, vice ordförande

SALOMONÖARNA, vice ordförande

KAMIŃSKI, vice ordförande

SIERRA LEONE, vice ordförande

CORNILLET, vice ordförande

SYDAFRIKA, vice ordförande

MARTÍNEZ MARTÍNEZ, vice ordförande

TOGO, vice ordförande

BOWIS, vice ordförande

UGANDA, vice ordförande

GOUDIN, vice ordförande

ANGOLA

AGNOLETTO

ANTIGUA OCH BARBUDA

ALLISTER

BAHAMAS

ARIF

BELIZE

AUBERT

BENIN

AYLWARD

BOTSWANA

BEREND

BURKINA FASO

BULLMANN

BURUNDI

BUSK

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

CALLANAN

COOKÖARNA

COELHO

DOMINICA

DAUL

DOMINIKANSKA REPUBLIKEN

DEVA

EKVATOIRALGUINEA

DILLEN

ELFENBENSKUSTEN

DOBOLYI

ERITREA

DOMBROVSKIS

ETIOPIEN

EK

GAMBIA

FERNANDES

GHANA

FERREIRA

GRENADA

GOMES

GUINEA

GRABOWSKA

GUINEA-BISSAU

GRÖNER

GUYANA

HALL

HAITI

HAUG

JAMAICA

HERRANZ GARCÍA

KAMERUN

JÖNS

KAP VERDE

JONCKHEER

KENYA

KACZMAREK

KIRIBATI

KORHOLA

KOMORERNA

KOZLÍK

KONGO (DEMOKRATISKA REPUBLIKEN)

KUŁAKOWSKI

LESOTHO

LANGENDRIES

LIBERIA

LEHIDEUX

MADAGASKAR

LÓPEZ-ISTÚRIZ WHITE

MALAWI

LOUIS

MALI

McAVAN

MARSHALLÖARNA

MARTENS

MAURETANIEN

MAYER

MAURITIUS

MORILLON

MIKRONESIEN (FEDERATIONEN)

NOVAK

MOÇAMBIQUE

PLEGUEZUELOS AGUILAR

NAURU (REPUBLIKEN)

POLFER

NIGER

RIBEIRO E CASTRO

NIGERIA

ROITHOVÁ

NIUE

ROSATI

PALAU

SARTORI

PAPUA NYA GUINEA

SCHEELE

RWANDA

SCHLYTER

SAINT CHRISTOPHER OCH NEVIS

SCHNELLHARDT

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA

SCHWAB

SAMOA

SJÖSTEDT

SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE

SORNOSA MARTÍNEZ

SENEGAL

SPERONI

SEYCHELLERNA

STURDY

SOMALIA

VALENCIANO MARTÍNEZ-OROZCO

SUDAN

VAN HECKE

SWAZILAND

VAN LANCKER

TANZANIA

de VILLIERS

TCHAD

WHITEHEAD

TONGA

WIELAND

TRINIDAD OCH TOBAGO

WIJKMAN

TUVALU

WURTZ

VANUATU

ZÁBORSKÁ

ZAMBIA

ZANI

ZIMBABWE

ZÍLE

UTSKOTTET FÖR POLITISKA FRÅGOR

| AVS-medlemmar | EU-medlemmar |
| --- | --- |
| .......... (HAITI), medordförande | CALLANAN, medordförande |
| FIJI, vice ordförande | JÖNS, vice ordförande |
| BURUNDI, vice ordförande | POLFER, vice ordförande |
| ANGOLA | CARLOTTI |
| BELIZE | COELHO |
| BENIN | DILLEN |
| CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN | DOBOLYI |
| COOKÖARNA | GAHLER |
| DJIBOUTI | GOMES |
| EKVATORIALGUINEA | GRABOWSKA |
| GRENADA | GRÖNER |
| GUINEA | HERRANZ GARCÍA |
| GUYANA | JONCKHEER |
| LIBERIA | KACZMAREK |
| MAURETANIEN | KAMIŃSKI |
| NAMIBIA | LANGENDRIES |
| NIGERIA | LÓPEZ-ISTÚRIZ WHITE |
| NIUE | LOUIS |
| PAPUA NYA GUINEA | MANTOVANI |
| SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA | MARTÍNEZ MARTÍNEZ |
| SUDAN | MORILLON |
| SURINAM | SARTORI |
| TOGO | VAN HECKE |
| TUVALU | WIELAND |
| UGANDA | WURTZ |
| ZIMBABWE | ZANI |

AVS-medlemmar

EU-medlemmar

.......... (HAITI), medordförande

CALLANAN, medordförande

FIJI, vice ordförande

JÖNS, vice ordförande

BURUNDI, vice ordförande

POLFER, vice ordförande

ANGOLA

CARLOTTI

BELIZE

COELHO

BENIN

DILLEN

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

DOBOLYI

COOKÖARNA

GAHLER

DJIBOUTI

GOMES

EKVATORIALGUINEA

GRABOWSKA

GRENADA

GRÖNER

GUINEA

HERRANZ GARCÍA

GUYANA

JONCKHEER

LIBERIA

KACZMAREK

MAURETANIEN

KAMIŃSKI

NAMIBIA

LANGENDRIES

NIGERIA

LÓPEZ-ISTÚRIZ WHITE

NIUE

LOUIS

PAPUA NYA GUINEA

MANTOVANI

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA

MARTÍNEZ MARTÍNEZ

SUDAN

MORILLON

SURINAM

SARTORI

TOGO

VAN HECKE

TUVALU

WIELAND

UGANDA

WURTZ

ZIMBABWE

ZANI

UTSKOTTET FÖR EKONOMISK UTVECKLING, FINANSER OCH HANDEL

| Avs-medlemmar | EU-medlemmar |
| --- | --- |
| LEKOBA (KONGO), medordförande | SCHLYTER, medordförande |
| NIANGADO (MALI), vice ordförande | .................., vice ordförande |
| HAY-WEBSTER (JAMAICA), vice ordförande | DOMBROVSKIS, vice ordförande |
| BOTSWANA | AGNOLETTO |
| DOMINICA | BEREND |
| ELFENBENSKUSTEN | BULLMANN |
| ERITREA | BUSK |
| ETIOPIEN | CORNILLET |
| GABON | DAUL |
| GHANA | DEVA |
| KAMERUN | FERREIRA |
| KENYA | JOAN i MARÍ |
| KONGO (DEMOKRATISKA REPUBLIKEN) | KINNOCK |
| MAURITIUS | KOZLÍK |
| MIKRONESIEN (FEDERATIONEN) | LEHIDEUX |
| PALAU | LULLING |
| SAINT LUCIA | MAYER |
| SAMOA | McAVAN |
| SENEGAL | MITCHELL |
| SIERRA LEONE | PLEGUEZUELOS AGUILAR |
| SWAZILAND | RIBEIRO E CASTRO |
| SYDAFRIKA | ROSATI |
| TANZANIA | SPERONI |
| TONGA | STURDY |
| TRINIDAD OCH TOBAGO | VAN LANCKER |
| ZAMBIA | de VILLIERS |
| | ZÍLE |

Avs-medlemmar

EU-medlemmar

LEKOBA (KONGO), medordförande

SCHLYTER, medordförande

NIANGADO (MALI), vice ordförande

.................., vice ordförande

HAY-WEBSTER (JAMAICA), vice ordförande

DOMBROVSKIS, vice ordförande

BOTSWANA

AGNOLETTO

DOMINICA

BEREND

ELFENBENSKUSTEN

BULLMANN

ERITREA

BUSK

ETIOPIEN

CORNILLET

GABON

DAUL

GHANA

DEVA

KAMERUN

FERREIRA

KENYA

JOAN i MARÍ

KONGO (DEMOKRATISKA REPUBLIKEN)

KINNOCK

MAURITIUS

KOZLÍK

MIKRONESIEN (FEDERATIONEN)

LEHIDEUX

PALAU

LULLING

SAINT LUCIA

MAYER

SAMOA

McAVAN

SENEGAL

MITCHELL

SIERRA LEONE

PLEGUEZUELOS AGUILAR

SWAZILAND

RIBEIRO E CASTRO

SYDAFRIKA

ROSATI

TANZANIA

SPERONI

TONGA

STURDY

TRINIDAD OCH TOBAGO

VAN LANCKER

ZAMBIA

de VILLIERS

ZÍLE

UTSKOTTET FÖR SOCIALA FRÅGOR OCH MILJÖ

| AVS-medlemmar | EU-medlemmar |
| --- | --- |
| METSING (LESOTHO), medordförande | SCHEELE, medordförande |
| POLISI (RWANDA) | NOVAK, vice ordförande |
| AROUNA (NIGER) | ARIF, vice ordförande |
| ANTIGUA OCH BARBUDA | ALLISTER |
| BAHAMAS | AUBERT |
| BARBADOS | AYLWARD |
| BURKINA FASO | BOWIS |
| DOMINIKANSKA REPUBLIKEN | EK |
| GAMBIA | FERNANDES |
| GUINEA-BISSAU | GOUDIN |
| KAP VERDE | HALL |
| KIRIBATI | HAUG |
| KOMORERNA | KORHOLA |
| MADAGASKAR | KUŁAKOWSKI |
| MALAWI | MARTENS |
| MARSHALLÖARNA | ROITHOVÁ |
| MOÇAMBIQUE | SCHNELLHARDT |
| NAURU | SCHWAB |
| SAINT CHRISTOPHER OCH NEVIS | SJÖSTEDT |
| SALOMONÖARNA | SORNOSA MARTÍNEZ |
| SÃO TOME OCH PRINCIPE | VALENCIANO MARTÍNEZ-OROZCO |
| SEYCHELLERNA | VERGES |
| SOMALIA | WHITEHEAD |
| TCHAD | WIJKMAN |
| VANUATU | ZÁBORSKÁ |

AVS-medlemmar

EU-medlemmar

METSING (LESOTHO), medordförande

SCHEELE, medordförande

POLISI (RWANDA)

NOVAK, vice ordförande

AROUNA (NIGER)

ARIF, vice ordförande

ANTIGUA OCH BARBUDA

ALLISTER

BAHAMAS

AUBERT

BARBADOS

AYLWARD

BURKINA FASO

BOWIS

DOMINIKANSKA REPUBLIKEN

EK

GAMBIA

FERNANDES

GUINEA-BISSAU

GOUDIN

KAP VERDE

HALL

KIRIBATI

HAUG

KOMORERNA

KORHOLA

MADAGASKAR

KUŁAKOWSKI

MALAWI

MARTENS

MARSHALLÖARNA

ROITHOVÁ

MOÇAMBIQUE

SCHNELLHARDT

NAURU

SCHWAB

SAINT CHRISTOPHER OCH NEVIS

SJÖSTEDT

SALOMONÖARNA

SORNOSA MARTÍNEZ

SÃO TOME OCH PRINCIPE

VALENCIANO MARTÍNEZ-OROZCO

SEYCHELLERNA

VERGES

SOMALIA

WHITEHEAD

TCHAD

WIJKMAN

VANUATU

ZÁBORSKÁ

---

BILAGA II

NÄRVAROLISTA VID SESSIONEN DEN 22–25 NOVEMBER 2004 I HAAG

| SARDJOE (Surinam), medordförande | KINNOCK, medordförande |
| --- | --- |
| DAVIES (Sydafrika, vice ordförande) | AUBERT (3)
   (4) |
| DE SOUSA (Angola) | BADÍA CUTCHET (suppleant för PLEGUEZUELOS AGUILAR) |
| HUMPHREY (Barbados, vice ordförande) (1) | BEREND |
| IDJE (Benin), | van den BERG (suppleant för DOBOLYI) |
| TAMPLIN (Botswana) (1) | BOWIS, vice ordförande (2)
   (4)
   (5) |
| YAO (Burkina Faso) | BUSHILL-MATTHEWS (suppleant för STURDY) (5) |
| NIYUHIRE (Burundi) | CALLANAN |
| MASTERS (Cooköarna) | CARLOTTI, vice ordförande |
| MARINI BODHO (Demokratiska republiken Kongo) | CORNILLET, vice ordförande (2)
   (3)
   (4) |
| DAWALEH (Djibouti, vice ordförande) | CZARNECKI (suppleant för ALLISTER) (2) |
| RIVIERE (Dominica) | DEVA (2)
   (3)
   (5) |
| NGUEMA (Ekvatorialguinea) | DOMBROVSKIS (3)
   (4) |
| AMON AGO (Elfenbenskusten) | FERNANDES (4)
   (5) |
| WELDEGIORGIS (Eritrea) (1) | GAHLER, vice ordförande |
| PETROS OLANGO (Etiopien) | GOMES (2)
   (4)
   (5) |
| CAVUILATI (Fiji, vice ordförande) (1) | GOUDIN, vice ordförande (2)
   (3)
   (4) |
| RAWIRI (Gabon, vice ordförande) | GRABOWSKA |
| DEMBA DEM (Gambia) | GRÖNER (2)
   (3) |
| OSEI-PREMPEH (Ghana) | HALL (2)
   (4)
   (5) |
| TOP (Guinea) | HAUG (2)
   (3) |
| HAY-WEBSTER (Jamaica) | HYBASKOVA (2)
   (5) (suppleant för ROITHOVÁ) |
| NYASSA (Kamerun) | JOAN I MARÍ, vice ordförande (4)
   (5) |
| KAMOTHO (Kenya) | JÖNS |
| OBA APOUNOU (Kongo, vice ordförande) | KACZMAREK |
| METSING (Lesotho) | KUŁAKOWSKI |
| FANJAVA (Madagaskar) | LEHIDEUX (2)
   (4)
   (5) |
| NAMISENGO (Malawi) (1) | LULLING |
| KEITA (Mali) | MANTOVANI, vice ordförande |
| GUELAYE (Mauretanien) | MARTENS |
| GUNNESS (Mauritius) | MARTÍNEZ MARTÍNEZ, vice ordförande |
| SITHOLE (Moçambique) | MAYER |
| NANGOMBE (Namibia, vice ordförande) (1) | McAVAN (2)
   (4)
   (5) |
| MOUNKEILA (Niger) | MORGANTINI (suppleant för WURTZ) (2)
   (4) |
| BAWA BWARI (Nigeria) | MORILLON (2) |
| VIVIAN (Niue) | NOVAK (2)
   (3)
   (4) |
| ANGGO (Papua Nya Guinea) | POLFER (2)
   (3)
   (5) |
| POLISI (Rwanda) | POMÉS RUIZ (suppleant för LÓPEZ-ISTÚRIZ WHITE) (5) |
| HERBERT (Saint Christopher och Nevis) | RIBEIRO E CASTRO |
| FRANCOIS (Saint Lucia, vice ordförande) | SCHEELE |
| STRAKER (Saint Vincent och Grenadinerna) | SCHLYTER |
| SANGA (Salomonöarna) | SCHNELLHARDT |
| SAFUNEITUUGA (Samoa) | SJÖSTEDT (2)
   (5) |
| NDIAYE (Senegal) (1) | SORNOSA MARTINEZ (2)
   (3) |
| FAURE (Seychellerna) | SPERONI (3)
   (4)
   (5) |
| CONTEH (Sierra Leone, vice ordförande) | VAN HECKE |
| YUSUF (Somalia) | VAN LANCKER (2)
   (3) |
| BEDA (Sudan) | VERGES, vice ordförande |
| DLAMINI (Swaziland) | WHITEHEAD (2)
   (5) |
| MPOROGOMYI (Tanzania) | WIJKMAN (4)
   (5) |
| DELWA-KASSIRE (Tchad) | ZÁBORSKÁ (2) |
| NATCHABA (Togo) | ZANI |
| BEREAUX (Trinidad och Tobago) | |
| KAMUNTU (Uganda, vice ordförande) | |
| MATONGO (Zambia) | |
| DOKORA (Zimbabwe) | |

SARDJOE (Surinam), medordförande

KINNOCK, medordförande

DAVIES (Sydafrika, vice ordförande)

AUBERT (3)
   (4)

DE SOUSA (Angola)

BADÍA CUTCHET (suppleant för PLEGUEZUELOS AGUILAR)

HUMPHREY (Barbados, vice ordförande) (1)

BEREND

IDJE (Benin),

van den BERG (suppleant för DOBOLYI)

TAMPLIN (Botswana) (1)

BOWIS, vice ordförande (2)
   (4)
   (5)

YAO (Burkina Faso)

BUSHILL-MATTHEWS (suppleant för STURDY) (5)

NIYUHIRE (Burundi)

CALLANAN

MASTERS (Cooköarna)

CARLOTTI, vice ordförande

MARINI BODHO (Demokratiska republiken Kongo)

CORNILLET, vice ordförande (2)
   (3)
   (4)

DAWALEH (Djibouti, vice ordförande)

CZARNECKI (suppleant för ALLISTER) (2)

RIVIERE (Dominica)

DEVA (2)
   (3)
   (5)

NGUEMA (Ekvatorialguinea)

DOMBROVSKIS (3)
   (4)

AMON AGO (Elfenbenskusten)

FERNANDES (4)
   (5)

WELDEGIORGIS (Eritrea) (1)

GAHLER, vice ordförande

PETROS OLANGO (Etiopien)

GOMES (2)
   (4)
   (5)

CAVUILATI (Fiji, vice ordförande) (1)

GOUDIN, vice ordförande (2)
   (3)
   (4)

RAWIRI (Gabon, vice ordförande)

GRABOWSKA

DEMBA DEM (Gambia)

GRÖNER (2)
   (3)

OSEI-PREMPEH (Ghana)

HALL (2)
   (4)
   (5)

TOP (Guinea)

HAUG (2)
   (3)

HAY-WEBSTER (Jamaica)

HYBASKOVA (2)
   (5) (suppleant för ROITHOVÁ)

NYASSA (Kamerun)

JOAN I MARÍ, vice ordförande (4)
   (5)

KAMOTHO (Kenya)

JÖNS

OBA APOUNOU (Kongo, vice ordförande)

KACZMAREK

METSING (Lesotho)

KUŁAKOWSKI

FANJAVA (Madagaskar)

LEHIDEUX (2)
   (4)
   (5)

NAMISENGO (Malawi) (1)

LULLING

KEITA (Mali)

MANTOVANI, vice ordförande

GUELAYE (Mauretanien)

MARTENS

GUNNESS (Mauritius)

MARTÍNEZ MARTÍNEZ, vice ordförande

SITHOLE (Moçambique)

MAYER

NANGOMBE (Namibia, vice ordförande) (1)

McAVAN (2)
   (4)
   (5)

MOUNKEILA (Niger)

MORGANTINI (suppleant för WURTZ) (2)
   (4)

BAWA BWARI (Nigeria)

MORILLON (2)

VIVIAN (Niue)

NOVAK (2)
   (3)
   (4)

ANGGO (Papua Nya Guinea)

POLFER (2)
   (3)
   (5)

POLISI (Rwanda)

POMÉS RUIZ (suppleant för LÓPEZ-ISTÚRIZ WHITE) (5)

HERBERT (Saint Christopher och Nevis)

RIBEIRO E CASTRO

FRANCOIS (Saint Lucia, vice ordförande)

SCHEELE

STRAKER (Saint Vincent och Grenadinerna)

SCHLYTER

SANGA (Salomonöarna)

SCHNELLHARDT

SAFUNEITUUGA (Samoa)

SJÖSTEDT (2)
   (5)

NDIAYE (Senegal) (1)

SORNOSA MARTINEZ (2)
   (3)

FAURE (Seychellerna)

SPERONI (3)
   (4)
   (5)

CONTEH (Sierra Leone, vice ordförande)

VAN HECKE

YUSUF (Somalia)

VAN LANCKER (2)
   (3)

BEDA (Sudan)

VERGES, vice ordförande

DLAMINI (Swaziland)

WHITEHEAD (2)
   (5)

MPOROGOMYI (Tanzania)

WIJKMAN (4)
   (5)

DELWA-KASSIRE (Tchad)

ZÁBORSKÁ (2)

NATCHABA (Togo)

ZANI

BEREAUX (Trinidad och Tobago)

KAMUNTU (Uganda, vice ordförande)

MATONGO (Zambia)

DOKORA (Zimbabwe)

Observatörer:

Kuba: POLANCO FUENTES, PARDINAS

Följande deltog också i sammanträdet:

| ANGOLA
  BARRADAS
  DE ALMEIDA
  PONGOLOLA
  PAULO
  SERAO
  DOMINGOS | BARBADOS
  GODDARD | BENIN
  AKPOVI
  AMOUSSOU
  HINVI |
| --- | --- | --- |
| BOTSWANA
  SINOMBE | BURKINA FASO
  TAPSOBA
  LANKOANDE
  KERE | BURUNDI
  KANYEMERA
  MDUWUMWAMI
  KABOGOYE |
| COOKÖARNA
  McCLAY | DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO
  ONUSUMBA YEMBA
  KOS'ISAKA NKOMBE
  LUNDULA PEN'OLELA
  MANEGABE MAHEBERA
  LUTUNDULA APALA
  BWISSA NDAKALA | DJIBOUTI
  ABDI SAID
  CHEHEM |
| EKVATORIALGUINEA
  MBA BELA
  ANDEME
  MOYA
  NKA OBIANG | ELFENBENSKUSTEN
  MOLLE MOLLE
  GOSSET
  MOUSSA | ERITREA
  AHMED
  TESFAY |
| ETIOPIEN
  GEBRE-MEDHIN
  DARSEMA
  GEBRE-CHRISTOS | GABON
  OBIANG NDONG
  MOUVAGA TCHIOBA
  OPAPE
  MAKONGO | GAMBIA
  NYAN-ALABOSON |
| GHANA
  WUDU | GUINEA
  DIALLO
  TOLNE
  BALDE-KAZALIOU | JAMAICA
  KNIGHT
  COYE |
| KAMERUN
  DANATA
  MBAYA
  BAH
  BASSONG | KENYA
  POGHISIO
  KAHENDE
  MWORIA | KONGO
  BOUNKOULOU
  BISSILA
  NGOLO
  LEKOBA
  OBIA |
| LESOTHO
  MAYLANYANE | MADAGASKAR
  BERIZIKI
  INDRIANJAFY | MALI
  IMBARCAOUANE
  NIANGADO
  NGARE
  BA |
| MAURETANIEN
  ELVIL | MAURITIUS
  GUNESSEE | MOÇAMBIQUE
  LUCAS |
| NIGER
  ABARRY | NIGERIA
  SALAKO
  GARBA
  GABASAMA
  LAWAN
  UMELO | PAPUA NYA GUINEA
  MAXITONE-GRAHAM |
| RWANDA
  AYINKAMIYE
  MWIZA
  KAYITANA IMANZI | SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA
  THOMAS | SAINT LUCIA
  BULLEN |
| SOMALIA
  QAMAR
  FARAHAN | SUDAN
  BEDRI
  ALEU
  AHMED
  IDRISS | SURINAM
  KRUISLAND
  TILAKDHARIE
  SITAL
  HIWAT |
| SWAZILAND
  DLAMINI | SYDAFRIKA
  NWENGETHWE
  GIBSON
  JAMES
  MATJILA
  PELLE | TANZANIA
  NYAGETERA-HYERA |
| TCHAD
  HAMDANE
  TAHIR HASSAN | TRINIDAD OCH TOBAGO
  ROUSSEAU | UGANDA
  KIRASO
  MUGAMBE
  RWABITA |
| ZAMBIA
  KAMANGA | ZIMBABWE
  CHAMISA
  CHIOTA | |

ANGOLA

BARRADAS

DE ALMEIDA

PONGOLOLA

PAULO

SERAO

DOMINGOS

BARBADOS

GODDARD

BENIN

AKPOVI

AMOUSSOU

HINVI

BOTSWANA

SINOMBE

BURKINA FASO

TAPSOBA

LANKOANDE

KERE

BURUNDI

KANYEMERA

MDUWUMWAMI

KABOGOYE

COOKÖARNA

McCLAY

DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO

ONUSUMBA YEMBA

KOS'ISAKA NKOMBE

LUNDULA PEN'OLELA

MANEGABE MAHEBERA

LUTUNDULA APALA

BWISSA NDAKALA

DJIBOUTI

ABDI SAID

CHEHEM

EKVATORIALGUINEA

MBA BELA

ANDEME

MOYA

NKA OBIANG

ELFENBENSKUSTEN

MOLLE MOLLE

GOSSET

MOUSSA

ERITREA

AHMED

TESFAY

ETIOPIEN

GEBRE-MEDHIN

DARSEMA

GEBRE-CHRISTOS

GABON

OBIANG NDONG

MOUVAGA TCHIOBA

OPAPE

MAKONGO

GAMBIA

NYAN-ALABOSON

GHANA

WUDU

GUINEA

DIALLO

TOLNE

BALDE-KAZALIOU

JAMAICA

KNIGHT

COYE

KAMERUN

DANATA

MBAYA

BAH

BASSONG

KENYA

POGHISIO

KAHENDE

MWORIA

KONGO

BOUNKOULOU

BISSILA

NGOLO

LEKOBA

OBIA

LESOTHO

MAYLANYANE

MADAGASKAR

BERIZIKI

INDRIANJAFY

MALI

IMBARCAOUANE

NIANGADO

NGARE

BA

MAURETANIEN

ELVIL

MAURITIUS

GUNESSEE

MOÇAMBIQUE

LUCAS

NIGER

ABARRY

NIGERIA

SALAKO

GARBA

GABASAMA

LAWAN

UMELO

PAPUA NYA GUINEA

MAXITONE-GRAHAM

RWANDA

AYINKAMIYE

MWIZA

KAYITANA IMANZI

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA

THOMAS

SAINT LUCIA

BULLEN

SOMALIA

QAMAR

FARAHAN

SUDAN

BEDRI

ALEU

AHMED

IDRISS

SURINAM

KRUISLAND

TILAKDHARIE

SITAL

HIWAT

SWAZILAND

DLAMINI

SYDAFRIKA

NWENGETHWE

GIBSON

JAMES

MATJILA

PELLE

TANZANIA

NYAGETERA-HYERA

TCHAD

HAMDANE

TAHIR HASSAN

TRINIDAD OCH TOBAGO

ROUSSEAU

UGANDA

KIRASO

MUGAMBE

RWABITA

ZAMBIA

KAMANGA

ZIMBABWE

CHAMISA

CHIOTA

AVS–EG-MINISTERRÅDET

| VAN ARDENNE-VAN DER HOEVEN | Biståndsminister (Nederländerna),
  tjänstgörande ordförande för Europeiska unionens råd |
| --- | --- |
| KNIGHT | Minister för utrikesfrågor och utrikeshandel (Jamaica),
  tjänstgörande ordförande för AVS-rådet |

VAN ARDENNE-VAN DER HOEVEN

Biståndsminister (Nederländerna),

tjänstgörande ordförande för Europeiska unionens råd

KNIGHT

Minister för utrikesfrågor och utrikeshandel (Jamaica),

tjänstgörande ordförande för AVS-rådet

AMBASSADÖRSKOMMITTÉN

| COYE (Jamaica) | Tjänstgörande ordförande |
| --- | --- |

COYE (Jamaica)

Tjänstgörande ordförande

EUROPEISKA KOMMISSIONEN

| MICHEL | Kommissionsledamot med ansvar för utveckling och humanitärt bistånd |
| --- | --- |

MICHEL

Kommissionsledamot med ansvar för utveckling och humanitärt bistånd

RÅDET

| AJELLO | EU:s särskilda representant i området kring de afrikanska stora sjöarna |
| --- | --- |

AJELLO

EU:s särskilda representant i området kring de afrikanska stora sjöarna

EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN (EESK)

| VEVER | Ordförande i uppföljningskommittén AVS–EG |
| --- | --- |

VEVER

Ordförande i uppföljningskommittén AVS–EG

CENTRUM FÖR FÖRETAGSUTVECKLING (CDE)

| PATAKIAS |
| --- |

PATAKIAS

TEKNISKT CENTRUM FÖR JORDBRUKSUTVECKLING (CTA)

| GREENIDGE | Direktör |
| --- | --- |

GREENIDGE

Direktör

CEDEAO:S PARLAMENT

| DIALLO | Talesman |
| --- | --- |
| MBAYE | Ledamot |

DIALLO

Talesman

MBAYE

Ledamot

UNICEF

| BELLAMY | Generaldirektör |
| --- | --- |
| DELAHAYE | Direktör |

BELLAMY

Generaldirektör

DELAHAYE

Direktör

INTERNATIONELLA BROTTMÅLSDOMSTOLEN

| KIRSCH | Ordförande |
| --- | --- |

KIRSCH

Ordförande

AVS-SEKRETARIATET

| GOULONGANA | Medgeneralsekreterare |
| --- | --- |

GOULONGANA

Medgeneralsekreterare

EU-SEKRETARIATET

| NICKEL | Medgeneralsekreterare |
| --- | --- |

NICKEL

Medgeneralsekreterare

---

(1)  Land som inte företräds av en parlamentsledamot

(2)  Närvarande den 22 november 2004

(3)  Närvarande den 23 november 2004

(4)  Närvarande den 24 november 2004

(5)  Närvarande den 25 november 2004

---

BILAGA III

ANTAGNA RESOLUTIONER

| | Sida |
| --- | --- |
| — | om den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet) (AVS–EG/3689/04) |

Sida

—

om den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet) (AVS–EG/3689/04)

17

| — | om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning (AVS–EG/3692/04) |
| --- | --- |

—

om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning (AVS–EG/3692/04)

23

| — | om situationen i Darfur (AVS–EG/3732/04) |
| --- | --- |

—

om situationen i Darfur (AVS–EG/3732/04)

32

| — | om de skador som orsakats av orkaner i Västindien (AVS–EG/3733/04) |
| --- | --- |

—

om de skador som orsakats av orkaner i Västindien (AVS–EG/3733/04)

36

RESOLUTION
   (1)

om den politiska dialogen inom AVS–EG-församlingen (artikel 8 i Cotonouavtalet)

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen utfärdar denna resolution,

| — | vid sitt sammanträde i Haag den 22–25 november 2004, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Haag den 22–25 november 2004,

| — | med beaktande av artikel 17.1 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 17.1 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av AVS–EG-partnerskapsavtalet, som undertecknades i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000 (2) och trädde i kraft den 1 april 2003, i synnerhet artikel 8 (Politisk dialog) i avdelning II (Den politiska dimensionen), |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS–EG-partnerskapsavtalet, som undertecknades i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000 (2) och trädde i kraft den 1 april 2003, i synnerhet artikel 8 (Politisk dialog) i avdelning II (Den politiska dimensionen),

| — | med beaktande av förslaget till riktlinjer för den politiska dialogen inom AVS–EG (artikel 8) i den form de antagits av AVS–EG-ministerrådet vid dess 28:e session i Bryssel i maj 2003, |
| --- | --- |

—

med beaktande av förslaget till riktlinjer för den politiska dialogen inom AVS–EG (artikel 8) i den form de antagits av AVS–EG-ministerrådet vid dess 28:e session i Bryssel i maj 2003,

| — | med beaktande av ramen för och de allmänna principerna för den interna AVS-dialogen i den form de antagits av AVS-ministerrådet vid dess 76:e session i Bryssel i december 2002, |
| --- | --- |

—

med beaktande av ramen för och de allmänna principerna för den interna AVS-dialogen i den form de antagits av AVS-ministerrådet vid dess 76:e session i Bryssel i december 2002,

| — | med beaktande av definitionen av icke-statliga aktörer, enligt artikel 6 i Cotonouavtalet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av definitionen av icke-statliga aktörer, enligt artikel 6 i Cotonouavtalet,

| — | med beaktande av urvalskriterierna för icke-statliga aktörer i ”Handbook on the Involvement of Non-state Actors” (handbok om de icke-statliga aktörernas deltagande) (bilaga VI), som förklarar kriterierna i artikel 6 i Cotonouavtalet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av urvalskriterierna för icke-statliga aktörer i ”Handbook on the Involvement of Non-state Actors” (handbok om de icke-statliga aktörernas deltagande) (bilaga VI), som förklarar kriterierna i artikel 6 i Cotonouavtalet,

| — | med beaktande av översynen av Cotonouavtalet och de ansträngningar som gjorts av båda parterna för att förbättra och ytterligare klargöra metoderna och mekanismen för den politiska dialogen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av översynen av Cotonouavtalet och de ansträngningar som gjorts av båda parterna för att förbättra och ytterligare klargöra metoderna och mekanismen för den politiska dialogen,

| — | med beaktande av målen och principerna i den Afrikanska unionens konstituerande rättsakt av den 11 juli 2000, |
| --- | --- |

—

med beaktande av målen och principerna i den Afrikanska unionens konstituerande rättsakt av den 11 juli 2000,

| — | med beaktande av den gemensamma parlamentariska församlingens resolution om användningen av den europeiska utvecklingsfonden (APP/3602), som antogs i Rom den 15 oktober 2003 (3), |
| --- | --- |

—

med beaktande av den gemensamma parlamentariska församlingens resolution om användningen av den europeiska utvecklingsfonden (APP/3602), som antogs i Rom den 15 oktober 2003 (3),

| — | med beaktande av betänkandet från utskottet för politiska frågor (AVS–EG/3689), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av betänkandet från utskottet för politiska frågor (AVS–EG/3689), och av följande skäl:

| A. | Framsteg har gjorts vid genomförandet av bestämmelserna i Cotonouavtalet och särskilt bestämmelserna om den politiska dialogen. |
| --- | --- |

A.

Framsteg har gjorts vid genomförandet av bestämmelserna i Cotonouavtalet och särskilt bestämmelserna om den politiska dialogen.

| B. | Det är viktigt att förbättra mekanismerna och metoderna när det gäller den politiska dialogen i samband med översynen av Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

B.

Det är viktigt att förbättra mekanismerna och metoderna när det gäller den politiska dialogen i samband med översynen av Cotonouavtalet.

| C. | En verklig, öppen och regelbunden dialog bidrar till att ytterligare förbättra AVS–EG-partnerskapet. |
| --- | --- |

C.

En verklig, öppen och regelbunden dialog bidrar till att ytterligare förbättra AVS–EG-partnerskapet.

| D. | Det finns ett behov av att öka och utvidga möjligheterna och tillämpningsområdet för den politiska dialogen mellan parterna på nationell, regional, AVS- och global nivå. |
| --- | --- |

D.

Det finns ett behov av att öka och utvidga möjligheterna och tillämpningsområdet för den politiska dialogen mellan parterna på nationell, regional, AVS- och global nivå.

| E. | Vid fastställandet av mellan parterna överenskomna prioriteringar och gemensamma handlingsprogram inom ramen för den politiska dialogen bör hänsyn tas till särskilda historiska perspektiv och de särskilda och specifika omständigheterna i AVS-länderna. |
| --- | --- |

E.

Vid fastställandet av mellan parterna överenskomna prioriteringar och gemensamma handlingsprogram inom ramen för den politiska dialogen bör hänsyn tas till särskilda historiska perspektiv och de särskilda och specifika omständigheterna i AVS-länderna.

| F. | Det är nödvändigt att fullt ut undersöka och genomföra de föreslagna riktlinjerna för den politiska dialogen inom AVS–EG (artikel 8) i den form de antagits av AVS–EG-ministerrådet. |
| --- | --- |

F.

Det är nödvändigt att fullt ut undersöka och genomföra de föreslagna riktlinjerna för den politiska dialogen inom AVS–EG (artikel 8) i den form de antagits av AVS–EG-ministerrådet.

| G. | Det är nödvändigt att den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen, i egenskap av aktör i den politiska dialogen, deltar mycket aktivt i den politiska dialogen inom AVS–EG på alla nivåer. |
| --- | --- |

G.

Det är nödvändigt att den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen, i egenskap av aktör i den politiska dialogen, deltar mycket aktivt i den politiska dialogen inom AVS–EG på alla nivåer.

| H. | Den politiska dialogen är viktig för att främja goda styrelseformer i AVS-länderna, särskilt med tanke på att det i detta sammanhang inte finns någon färdig lösning och att varje land bör analyseras separat i fråga om goda styrelseformer. |
| --- | --- |

H.

Den politiska dialogen är viktig för att främja goda styrelseformer i AVS-länderna, särskilt med tanke på att det i detta sammanhang inte finns någon färdig lösning och att varje land bör analyseras separat i fråga om goda styrelseformer.

Riktlinjer för den politiska dialogen

| I. | Cotonouavtalet utgör de grundläggande och allmänna riktlinjerna för en allsidig, balanserad och fördjupad politisk dialog som leder till att båda parterna åtar sig förpliktelser. |
| --- | --- |

I.

Cotonouavtalet utgör de grundläggande och allmänna riktlinjerna för en allsidig, balanserad och fördjupad politisk dialog som leder till att båda parterna åtar sig förpliktelser.

| J. | Antagandet och genomförandet av de föreslagna riktlinjerna för den politiska dialogen inom AVS–EG (artikel 8) förbättrar dialogen på ett aktivt, konkret och positivt sätt och det är nödvändigt att ytterligare förbättra och institutionalisera den politiska dialogen inom AVS–EG på alla nivåer i syfte att utnyttja detta nyckelinstrument fullt ut i partnerskapsförbindelserna. |
| --- | --- |

J.

Antagandet och genomförandet av de föreslagna riktlinjerna för den politiska dialogen inom AVS–EG (artikel 8) förbättrar dialogen på ett aktivt, konkret och positivt sätt och det är nödvändigt att ytterligare förbättra och institutionalisera den politiska dialogen inom AVS–EG på alla nivåer i syfte att utnyttja detta nyckelinstrument fullt ut i partnerskapsförbindelserna.

| K. | En dialog kan inledas om ett stort antal ämnen och föras formellt och informellt på olika nivåer (nationellt, regionalt, på AVS-nivå och globalt). |
| --- | --- |

K.

En dialog kan inledas om ett stort antal ämnen och föras formellt och informellt på olika nivåer (nationellt, regionalt, på AVS-nivå och globalt).

| L. | Det är viktigt att betona betydelsen av att ledamöterna i nationella och övernationella, eventuellt också i regionala parlament samt den gemensamma parlamentariska församlingen, engageras i såväl formella som informella samtal inom ramen för den politiska dialogen, eftersom de är folkvalda företrädare och har en viktig funktion när det gäller att genomföra resultatet av dialogen. |
| --- | --- |

L.

Det är viktigt att betona betydelsen av att ledamöterna i nationella och övernationella, eventuellt också i regionala parlament samt den gemensamma parlamentariska församlingen, engageras i såväl formella som informella samtal inom ramen för den politiska dialogen, eftersom de är folkvalda företrädare och har en viktig funktion när det gäller att genomföra resultatet av dialogen.

| M. | Det är nödvändigt att icke-statliga aktörer tar del i den politiska dialogen inom AVS–EG för att säkerställa ett tillvägagångssätt som omfattar alla parter. |
| --- | --- |

M.

Det är nödvändigt att icke-statliga aktörer tar del i den politiska dialogen inom AVS–EG för att säkerställa ett tillvägagångssätt som omfattar alla parter.

Mekanismer och metoder

| N. | Det är nödvändigt att upprätta mekanismer som säkerställer ett regelbundet och omfattande informationsutbyte mellan de organ i Europa och AVS-länderna som deltar i den politiska dialogen. Kommissionens delegationer kan i detta sammanhang ta över rollen som tvåväga kommunikationscentral. |
| --- | --- |

N.

Det är nödvändigt att upprätta mekanismer som säkerställer ett regelbundet och omfattande informationsutbyte mellan de organ i Europa och AVS-länderna som deltar i den politiska dialogen. Kommissionens delegationer kan i detta sammanhang ta över rollen som tvåväga kommunikationscentral.

| O. | Det är nödvändigt att utnyttja alla de möjligheter artikel 8 erbjuder för en dialog om de väsentliga och grundläggande delarna av Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

O.

Det är nödvändigt att utnyttja alla de möjligheter artikel 8 erbjuder för en dialog om de väsentliga och grundläggande delarna av Cotonouavtalet.

| P. | Det är viktigt att den politiska dialogen alltid innehåller ett brett urval av ämnen som utgår från väsentliga och grundläggande aspekter av Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

P.

Det är viktigt att den politiska dialogen alltid innehåller ett brett urval av ämnen som utgår från väsentliga och grundläggande aspekter av Cotonouavtalet.

| Q. | Det är av största vikt att den politiska dialogen enligt artikel 8 i Cotonouavtalet och samrådsförfarandet enligt artikel 96 och 97 berör olika problem, men den politiska dialogen kan också omfatta frågor som samrådsförfarandet kräver. |
| --- | --- |

Q.

Det är av största vikt att den politiska dialogen enligt artikel 8 i Cotonouavtalet och samrådsförfarandet enligt artikel 96 och 97 berör olika problem, men den politiska dialogen kan också omfatta frågor som samrådsförfarandet kräver.

| R. | Regionala, lokala och icke-statliga aktörer är ytterst betydelsefulla och beskrivs närmare i riktlinjerna för den politiska dialogen mellan AVS–EG (artikel 8), vilka antogs av det gemensamma AVS–EG-ministerrådet vid dess 28:e sammanträde i Bryssel i maj 2003. |
| --- | --- |

R.

Regionala, lokala och icke-statliga aktörer är ytterst betydelsefulla och beskrivs närmare i riktlinjerna för den politiska dialogen mellan AVS–EG (artikel 8), vilka antogs av det gemensamma AVS–EG-ministerrådet vid dess 28:e sammanträde i Bryssel i maj 2003.

| S. | Det är särskilt viktigt att kommunikationen mellan AVS-huvudstäderna och aktörerna i Bryssel fungerar väl, eftersom artikel 8 omfattar väsentliga element och grundläggande principer (4). |
| --- | --- |

S.

Det är särskilt viktigt att kommunikationen mellan AVS-huvudstäderna och aktörerna i Bryssel fungerar väl, eftersom artikel 8 omfattar väsentliga element och grundläggande principer (4).

| T. | Det är nödvändigt med gemensamma beslut och slutsatser i en anda av partnerskap och ett långsiktigt AVS–EG-förhållande. |
| --- | --- |

T.

Det är nödvändigt med gemensamma beslut och slutsatser i en anda av partnerskap och ett långsiktigt AVS–EG-förhållande.

Kapacitet och resurser

| U. | Dialogen skall vara ömsesidig mellan likställda och lojala partner. |
| --- | --- |

U.

Dialogen skall vara ömsesidig mellan likställda och lojala partner.

| V. | Det är viktigt att undersöka finansieringsmöjligheterna på olika nivåer för att kunna upprätta och vidareutveckla kapacitet genom vilken dialogen enligt artikel 8 kan föras på ett omfattande sätt – på nationell, regional, AVS- och global nivå (inklusive i internationella forum, där det diskuteras relevanta omständigheter som har en direkt inverkan på AVS–EG-samarbetet). |
| --- | --- |

V.

Det är viktigt att undersöka finansieringsmöjligheterna på olika nivåer för att kunna upprätta och vidareutveckla kapacitet genom vilken dialogen enligt artikel 8 kan föras på ett omfattande sätt – på nationell, regional, AVS- och global nivå (inklusive i internationella forum, där det diskuteras relevanta omständigheter som har en direkt inverkan på AVS–EG-samarbetet).

| W. | Ett kontinuerligt informationsflöde, som är en förutsättning för att resultatet av dialogen skall kunna genomföras, kan endast garanteras om de berörda parlamenten får delta i diskussionerna. Ledamöterna i den gemensamma parlamentariska församlingen måste därför se till att deras parlament fortlöpande hålls uppdaterade. |
| --- | --- |

W.

Ett kontinuerligt informationsflöde, som är en förutsättning för att resultatet av dialogen skall kunna genomföras, kan endast garanteras om de berörda parlamenten får delta i diskussionerna. Ledamöterna i den gemensamma parlamentariska församlingen måste därför se till att deras parlament fortlöpande hålls uppdaterade.

| X. | Det är nödvändigt att AVS–EG-församlingen deltar på nära håll i utvärderingen av den politiska dialogen. |
| --- | --- |

X.

Det är nödvändigt att AVS–EG-församlingen deltar på nära håll i utvärderingen av den politiska dialogen.

| Y. | Det är viktigt att de olika institutioner och aktörer som anges i AVS-ministerrådets ramavtal från maj 2003 deltar och på så sätt borgar för ett differentierat tillvägagångssätt och en dialog som leder till ett framgångsrikt resultat. |
| --- | --- |

Y.

Det är viktigt att de olika institutioner och aktörer som anges i AVS-ministerrådets ramavtal från maj 2003 deltar och på så sätt borgar för ett differentierat tillvägagångssätt och en dialog som leder till ett framgångsrikt resultat.

| Z. | Samordning och samarbete mellan deltagarna krävs på samtliga nivåer, inklusive informationsspridning om verksamheten i de olika länderna till aktörerna i Bryssel. |
| --- | --- |

Z.

Samordning och samarbete mellan deltagarna krävs på samtliga nivåer, inklusive informationsspridning om verksamheten i de olika länderna till aktörerna i Bryssel.

Särskilda politiska frågor av gemensamt intresse

| AA. | Enligt artikel 8.4 i AVS–EG-partnerskapsavtalet skall den politiska dialogen bland annat fokuseras på vapenhandel – däribland spridning av handeldvapen och lätta vapen –, orimligt höga militärutgifter, narkotika och organiserad brottslighet samt diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet eller ras, och den skall också omfatta en regelbunden utvärdering av utvecklingen inom området för mänskliga rättigheter, demokratiska principer, rättsstatsprincipen och goda styrelseformer. |
| --- | --- |

AA.

Enligt artikel 8.4 i AVS–EG-partnerskapsavtalet skall den politiska dialogen bland annat fokuseras på vapenhandel – däribland spridning av handeldvapen och lätta vapen –, orimligt höga militärutgifter, narkotika och organiserad brottslighet samt diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet eller ras, och den skall också omfatta en regelbunden utvärdering av utvecklingen inom området för mänskliga rättigheter, demokratiska principer, rättsstatsprincipen och goda styrelseformer.

| AB. | Korruption och olagliga finansieringsmetoder inverkar i mycket hög grad på ekonomin och samhällena i utvecklingsländerna och utgör ett oövervinneligt hinder för deras utveckling och för avskaffandet av fattigdomsfällor. Enligt beräkningar beviljar rika nationer cirka 50 miljarder US-dollar i bistånd till utvecklingsländerna eller länder med övergångsekonomi. |
| --- | --- |

AB.

Korruption och olagliga finansieringsmetoder inverkar i mycket hög grad på ekonomin och samhällena i utvecklingsländerna och utgör ett oövervinneligt hinder för deras utveckling och för avskaffandet av fattigdomsfällor. Enligt beräkningar beviljar rika nationer cirka 50 miljarder US-dollar i bistånd till utvecklingsländerna eller länder med övergångsekonomi.

| AC. | Enligt beräkningar överförs cirka 500 miljarder US-dollar ”smutsiga pengar” olagligt från utvecklingsländer och framväxande ekonomier till andra länder och kan därför inte användas av de fattiga länderna för att tillmötesgå de mest trängande mänskliga behoven, exempelvis allmän vaccinering av barn, bättre kvalitet på undervisningen, dricksvattenförsörjning och bashälsovård för miljontals människor. |
| --- | --- |

AC.

Enligt beräkningar överförs cirka 500 miljarder US-dollar ”smutsiga pengar” olagligt från utvecklingsländer och framväxande ekonomier till andra länder och kan därför inte användas av de fattiga länderna för att tillmötesgå de mest trängande mänskliga behoven, exempelvis allmän vaccinering av barn, bättre kvalitet på undervisningen, dricksvattenförsörjning och bashälsovård för miljontals människor.

Riktlinjer för den politiska dialogen

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen bekräftar på nytt att den faktiskt åtagit sig att delta i den politiska dialogen enligt artikel 8. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen bekräftar på nytt att den faktiskt åtagit sig att delta i den politiska dialogen enligt artikel 8.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker att den politiska dialogen enligt artikel 8 innebär ett ömsesidigt åtagande som bör möjliggöra en förstärkning av det partnerskap som inrättats genom Lomékonventionen och Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen understryker att den politiska dialogen enligt artikel 8 innebär ett ömsesidigt åtagande som bör möjliggöra en förstärkning av det partnerskap som inrättats genom Lomékonventionen och Cotonouavtalet.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska församlingen förespråkar ett differentierat tillvägagångssätt med flera aktörer i den politiska dialogen, inbegripet icke-statliga aktörer som definieras på grundval av samordnade kriterier, som är förenligt med de av AVS–EG-ministerrådet i maj 2003 fastställda rekommendationerna för riktlinjerna för den politiska dialogen inom AVS-EU enligt artikel 8 i Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska församlingen förespråkar ett differentierat tillvägagångssätt med flera aktörer i den politiska dialogen, inbegripet icke-statliga aktörer som definieras på grundval av samordnade kriterier, som är förenligt med de av AVS–EG-ministerrådet i maj 2003 fastställda rekommendationerna för riktlinjerna för den politiska dialogen inom AVS-EU enligt artikel 8 i Cotonouavtalet.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar samtliga parter att avstå från unilateral verksamhet som kan anses vara till skada för partnerskapet. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar samtliga parter att avstå från unilateral verksamhet som kan anses vara till skada för partnerskapet.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det är viktigt att inte bara se den politiska dialogen som en förberedelse inför samrådsförfarandet enligt artikel 96 och 97 i Cotonouavtalet, utan framför allt som en plattform för att skapa långvariga, stabila och fördjupade kontakter mellan alla deltagare. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det är viktigt att inte bara se den politiska dialogen som en förberedelse inför samrådsförfarandet enligt artikel 96 och 97 i Cotonouavtalet, utan framför allt som en plattform för att skapa långvariga, stabila och fördjupade kontakter mellan alla deltagare.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att respekten för mänskliga rättigheter, fattigdomsbekämpning, strävan efter hållbar utveckling och jämställdhet mellan kvinnor och män är ämnen som måste spela en central roll i den politiska dialogen. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att respekten för mänskliga rättigheter, fattigdomsbekämpning, strävan efter hållbar utveckling och jämställdhet mellan kvinnor och män är ämnen som måste spela en central roll i den politiska dialogen.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla deltagare att, i enlighet med artikel 8, ta upp ett brett urval av ämnen som framför allt innehåller följande frågor, utan att för den skull inskränka sig till dessa: spridning av handeldvapen, korruption, offentliga skulder, utvecklingspolitik på global, nationell, regional och sektoriell nivå, barns rättigheter, barnsoldater och folkhälsa, i synnerhet bekämpning av hiv/aids. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla deltagare att, i enlighet med artikel 8, ta upp ett brett urval av ämnen som framför allt innehåller följande frågor, utan att för den skull inskränka sig till dessa: spridning av handeldvapen, korruption, offentliga skulder, utvecklingspolitik på global, nationell, regional och sektoriell nivå, barns rättigheter, barnsoldater och folkhälsa, i synnerhet bekämpning av hiv/aids.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att den politiska dialogen är en förebyggande åtgärd i enlighet med artikel 8 i Cotonouavtalet vars syfte är att skapa ett ömsesidigt förtroende innan en kris uppstår och ett samrådsförfarande enligt artikel 96 och 97 i Cotonouavtalet blir nödvändigt. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att den politiska dialogen är en förebyggande åtgärd i enlighet med artikel 8 i Cotonouavtalet vars syfte är att skapa ett ömsesidigt förtroende innan en kris uppstår och ett samrådsförfarande enligt artikel 96 och 97 i Cotonouavtalet blir nödvändigt.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker den viktiga roll som de regionala organisationerna, framför allt Afrikanska unionen (AU), spelar för dialogen mellan stridande parter i samband med kriser på den afrikanska kontinenten. Parlamentet förväntar sig också att de afrikanska regeringarna å sin sida engagerar sig för att bidra till konfliktlösning. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker den viktiga roll som de regionala organisationerna, framför allt Afrikanska unionen (AU), spelar för dialogen mellan stridande parter i samband med kriser på den afrikanska kontinenten. Parlamentet förväntar sig också att de afrikanska regeringarna å sin sida engagerar sig för att bidra till konfliktlösning.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker den betydelse det nationella parlamentet har för den politiska dialogen mellan deltagarna och välkomnar i synnerhet de informationsseminarier som med framgång organiserats för de nationella parlamentsledamöterna om Cotonouavtalets tillämpning. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker den betydelse det nationella parlamentet har för den politiska dialogen mellan deltagarna och välkomnar i synnerhet de informationsseminarier som med framgång organiserats för de nationella parlamentsledamöterna om Cotonouavtalets tillämpning.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla deltagare att utforma den politiska dialogen som en fortlöpande process och att inte vänta med att påbörja den tills situationen har blivit kritisk. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla deltagare att utforma den politiska dialogen som en fortlöpande process och att inte vänta med att påbörja den tills situationen har blivit kritisk.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att man genom den förstärkta politiska dialogen skall bekräfta den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingens roll som en väsentlig aktör, och vidhåller att det är viktigt att den informella dialogen inom församlingen leder till en verklig ”parlamentarisk diplomati”. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att man genom den förstärkta politiska dialogen skall bekräfta den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingens roll som en väsentlig aktör, och vidhåller att det är viktigt att den informella dialogen inom församlingen leder till en verklig ”parlamentarisk diplomati”.

Mekanismer och metoder

| 13. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understöder förslaget från AVS att se över Cotonouavtalet genom att lägga till en bilaga som innehåller mekanismer och metoder för den politiska dialogen, och uppmanar kommissionen att lägga fram förslag i detta syfte. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understöder förslaget från AVS att se över Cotonouavtalet genom att lägga till en bilaga som innehåller mekanismer och metoder för den politiska dialogen, och uppmanar kommissionen att lägga fram förslag i detta syfte.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar berörda parter att så fort som möjligt utveckla ett AVS-system för tidig varning, enligt ramen för och de allmänna principerna för den interna AVS-dialogen, som antagits av AVS-ministerrådet, i syfte att stödja AVS-länderna i deras strävan att i händelse av en konflikt vidta förebyggande åtgärder för att undvika samrådsförfaranden enligt artikel 96 och 97 i Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar berörda parter att så fort som möjligt utveckla ett AVS-system för tidig varning, enligt ramen för och de allmänna principerna för den interna AVS-dialogen, som antagits av AVS-ministerrådet, i syfte att stödja AVS-länderna i deras strävan att i händelse av en konflikt vidta förebyggande åtgärder för att undvika samrådsförfaranden enligt artikel 96 och 97 i Cotonouavtalet.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS-staterna att informera den gemensamma parlamentariska församlingen om viktiga uppgifter från det afrikanska systemet för tidig varning för att så tidigt som möjligt identifiera nya krishärdar eller förnyade konflikter som blossar upp och med hjälp av den politiska dialogen bidra till en lösning. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS-staterna att informera den gemensamma parlamentariska församlingen om viktiga uppgifter från det afrikanska systemet för tidig varning för att så tidigt som möjligt identifiera nya krishärdar eller förnyade konflikter som blossar upp och med hjälp av den politiska dialogen bidra till en lösning.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar deltagarna att upprätta en arbetsgrupp i Bryssel, i enlighet med AVS-ministerrådets rekommendation från december 2002, och se till att sådana arbetsgrupper sätts samman i problemregioner. I detta sammanhang är det mycket viktigt att engagera ledamöter från den gemensamma parlamentariska församlingen och icke-statliga aktörer såväl som företrädare från icke-berörda AVS-regioner för att på ett effektivt sätt bistå den politiska dialogen i alla dess faser. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar deltagarna att upprätta en arbetsgrupp i Bryssel, i enlighet med AVS-ministerrådets rekommendation från december 2002, och se till att sådana arbetsgrupper sätts samman i problemregioner. I detta sammanhang är det mycket viktigt att engagera ledamöter från den gemensamma parlamentariska församlingen och icke-statliga aktörer såväl som företrädare från icke-berörda AVS-regioner för att på ett effektivt sätt bistå den politiska dialogen i alla dess faser.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar ledamöterna i den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen att föra den politiska dialogen på alla nivåer, även i individuella samtal, och att sedan rapportera för utskottet för politiska frågor i den gemensamma parlamentariska församlingen. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar ledamöterna i den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen att föra den politiska dialogen på alla nivåer, även i individuella samtal, och att sedan rapportera för utskottet för politiska frågor i den gemensamma parlamentariska församlingen.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det gemensamma AVS–EG-ministerrådet att rapportera till den gemensamma parlamentariska församlingen efter ministerrådsmötena, och uppmuntrar rådet och församlingens ledamöter att främja den politiska dialogen mellan de båda organen på formell såväl som informell nivå. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det gemensamma AVS–EG-ministerrådet att rapportera till den gemensamma parlamentariska församlingen efter ministerrådsmötena, och uppmuntrar rådet och församlingens ledamöter att främja den politiska dialogen mellan de båda organen på formell såväl som informell nivå.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS–EG:s medsekretariat att se till att en lista upprättas över alla ledamöterna i den gemensamma parlamentariska församlingen med namn, funktioner, adresser samt foton så att det blir lättare att komma i kontakt med samtalspartner för den politiska dialogen. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS–EG:s medsekretariat att se till att en lista upprättas över alla ledamöterna i den gemensamma parlamentariska församlingen med namn, funktioner, adresser samt foton så att det blir lättare att komma i kontakt med samtalspartner för den politiska dialogen.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget kommissionen att undersöka möjligheterna att bevilja erforderliga medel som gör det möjligt att utveckla och institutionalisera möjligheterna för ett visst AVS-land att inbjuda företrädare för grannländer (vänländer, inklusive nationella företrädare för den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen) att delta i vissa aspekter av den politiska dialogen, om det anses vara nödvändigt. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget kommissionen att undersöka möjligheterna att bevilja erforderliga medel som gör det möjligt att utveckla och institutionalisera möjligheterna för ett visst AVS-land att inbjuda företrädare för grannländer (vänländer, inklusive nationella företrädare för den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen) att delta i vissa aspekter av den politiska dialogen, om det anses vara nödvändigt.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt kommissionen, som utarbetar EU:s budgetförslag, och parlamentet och rådet, som är budgetansvariga myndigheter, att undersöka möjligheten att ge den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen en avgörande roll när det gäller Europeiska utvecklingsfondens (EUF) utgifter, om fonden skulle integreras i gemenskapens budget, i syfte att ge ett värdefullt bidrag till EU:s budgetmyndighet i budgetfrågor med anknytning till AVS-länderna och för att stärka den politiska dialogen i alla aspekter av utvecklingsbiståndet. |
| --- | --- |

21.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt kommissionen, som utarbetar EU:s budgetförslag, och parlamentet och rådet, som är budgetansvariga myndigheter, att undersöka möjligheten att ge den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen en avgörande roll när det gäller Europeiska utvecklingsfondens (EUF) utgifter, om fonden skulle integreras i gemenskapens budget, i syfte att ge ett värdefullt bidrag till EU:s budgetmyndighet i budgetfrågor med anknytning till AVS-länderna och för att stärka den politiska dialogen i alla aspekter av utvecklingsbiståndet.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar samtliga berörda parter att garantera skydd för alla deltagare i den politiska dialogen före, under och efter interventionerna. |
| --- | --- |

22.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar samtliga berörda parter att garantera skydd för alla deltagare i den politiska dialogen före, under och efter interventionerna.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska församlingen kräver att kvinnor skall delta både från AVS och EU i den politiska dialogens och samrådsförfarandets olika former och i alla deras faser. |
| --- | --- |

23.

Den gemensamma parlamentariska församlingen kräver att kvinnor skall delta både från AVS och EU i den politiska dialogens och samrådsförfarandets olika former och i alla deras faser.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder upprättandet av regelbundna utfrågningar i de nationella parlamenten, som inbegriper det civila samhället, om det aktuella innehållet i den politiska dialogen mellan de nationella aktörerna och EU-delegationerna. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder upprättandet av regelbundna utfrågningar i de nationella parlamenten, som inbegriper det civila samhället, om det aktuella innehållet i den politiska dialogen mellan de nationella aktörerna och EU-delegationerna.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det är absolut nödvändigt att man i internationella forum som FN och WTO tydligt försvarar ståndpunkterna i de gemensamma beslut och slutsatser som den politiska dialogen utmynnar i. |
| --- | --- |

25.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det är absolut nödvändigt att man i internationella forum som FN och WTO tydligt försvarar ståndpunkterna i de gemensamma beslut och slutsatser som den politiska dialogen utmynnar i.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att den politiska dialogen, som är en ömsesidig process mellan jämlika parter som hyser förtroende för varandra, gör det möjligt för AVS-länderna att begära en utvärdering av EU-politikens följdriktighet och dess inverkan på AVS-länderna. |
| --- | --- |

26.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att den politiska dialogen, som är en ömsesidig process mellan jämlika parter som hyser förtroende för varandra, gör det möjligt för AVS-länderna att begära en utvärdering av EU-politikens följdriktighet och dess inverkan på AVS-länderna.

| 27. | Den gemensamma parlamentariska församlingen kräver att en fast punkt skall införas på AVS–EG-församlingens föredragningslista om aktuell information beträffande den politiska dialogen i enlighet med artikel 8 (innehåll, processer, verksamhet och resultat). |
| --- | --- |

27.

Den gemensamma parlamentariska församlingen kräver att en fast punkt skall införas på AVS–EG-församlingens föredragningslista om aktuell information beträffande den politiska dialogen i enlighet med artikel 8 (innehåll, processer, verksamhet och resultat).

| 28. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att den pågående utvecklingen mot regionalisering gör det möjligt att förstärka den politiska dialogen på regional nivå, och rekommenderar att man anordnar regionala möten inom ramen för AVS–EG:s gemensamma parlamentariska församling. |
| --- | --- |

28.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att den pågående utvecklingen mot regionalisering gör det möjligt att förstärka den politiska dialogen på regional nivå, och rekommenderar att man anordnar regionala möten inom ramen för AVS–EG:s gemensamma parlamentariska församling.

Kapacitet och resurser

| 29. | Den gemensamma parlamentariska församlingen förespråkar att man på olika nivåer (nationell, regional, AVS- och global nivå) och med beaktande av lokala förhållanden på ett aktivt och öppet sätt skall utse de personer som ansvarar för anordnandet av den politiska dialogen, och framför allt deltagarna i dialogen. |
| --- | --- |

29.

Den gemensamma parlamentariska församlingen förespråkar att man på olika nivåer (nationell, regional, AVS- och global nivå) och med beaktande av lokala förhållanden på ett aktivt och öppet sätt skall utse de personer som ansvarar för anordnandet av den politiska dialogen, och framför allt deltagarna i dialogen.

| 30. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det tydligt måste framgå vilka organisationer och personer som tillhör de icke-statliga aktörerna och understryker i detta sammanhang behovet av en tydlig definition med exakt definierade kriterier. |
| --- | --- |

30.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att det tydligt måste framgå vilka organisationer och personer som tillhör de icke-statliga aktörerna och understryker i detta sammanhang behovet av en tydlig definition med exakt definierade kriterier.

| 31. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar parterna att vid behov använda sig av självständiga/oavhängiga medlare, särskilt i frågor som kan vara känsliga, eller om så behövs av den gemensamma parlamentariska församlingen. |
| --- | --- |

31.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar parterna att vid behov använda sig av självständiga/oavhängiga medlare, särskilt i frågor som kan vara känsliga, eller om så behövs av den gemensamma parlamentariska församlingen.

| 32. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen att upprätta mekanismer, inklusive eventuella finansieringsbestämmelser, för att säkerställa regelbundna diskussioner mellan de olika aktörerna på plats och feedback om diskussionen till berörda institutioner i Bryssel. |
| --- | --- |

32.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen att upprätta mekanismer, inklusive eventuella finansieringsbestämmelser, för att säkerställa regelbundna diskussioner mellan de olika aktörerna på plats och feedback om diskussionen till berörda institutioner i Bryssel.

| 33. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar ledamöterna i den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen att aktivt delta i väsentliga delar av den politiska dialogen på alla nivåer. |
| --- | --- |

33.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar ledamöterna i den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen att aktivt delta i väsentliga delar av den politiska dialogen på alla nivåer.

| 34. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget medlemmarna i AVS–EG-ministerrådet att närvara och aktivt delta i gemensamma ministersammanträden. |
| --- | --- |

34.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget medlemmarna i AVS–EG-ministerrådet att närvara och aktivt delta i gemensamma ministersammanträden.

| 35. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker behovet av att främja dialogen enligt artikel 8 inom ramen för de nationella parlamenten och den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen. |
| --- | --- |

35.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker behovet av att främja dialogen enligt artikel 8 inom ramen för de nationella parlamenten och den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen.

Särskilda politiska frågor av gemensamt intresse

| 36. | Den gemensamma parlamentariska församlingen är övertygad om att det är nödvändigt att fortsätta det humanitära biståndet och dialogen med det civila samhället vid upprepade kränkningar av de mänskliga rättigheterna, även när myndigheterna själva står för dessa kränkningar, så att folket inte skall behöva betala priset för kränkningar som begås av deras regering. |
| --- | --- |

36.

Den gemensamma parlamentariska församlingen är övertygad om att det är nödvändigt att fortsätta det humanitära biståndet och dialogen med det civila samhället vid upprepade kränkningar av de mänskliga rättigheterna, även när myndigheterna själva står för dessa kränkningar, så att folket inte skall behöva betala priset för kränkningar som begås av deras regering.

| 37. | Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att den politiska dialogen inom AVS–EG omgående skall behandla problemet med korruption och olagliga finansieringsmetoder i utvecklingsländerna som ofta inbegriper ”partner” inom EU och andra givarländer, i syfte att få en överblick över de smutsiga pengar som strömmar ut ur utvecklingsländerna och länderna med övergångsekonomi, samt effekterna av detta på dessa länder och utvecklingsbiståndsprogrammen. |
| --- | --- |

37.

Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att den politiska dialogen inom AVS–EG omgående skall behandla problemet med korruption och olagliga finansieringsmetoder i utvecklingsländerna som ofta inbegriper ”partner” inom EU och andra givarländer, i syfte att få en överblick över de smutsiga pengar som strömmar ut ur utvecklingsländerna och länderna med övergångsekonomi, samt effekterna av detta på dessa länder och utvecklingsbiståndsprogrammen.

| 38. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS–EG-ministerrådet och Europeiska kommissionen att kraftfullt uppmärksamma en av de mest skadliga ekonomiska företeelser som drabbar de fattiga, och att i nära samarbete med Världsbanken, Internationella valutafonden och andra multilaterala givare och institutioner tackla problemet med smutsiga pengar. |
| --- | --- |

38.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar AVS–EG-ministerrådet och Europeiska kommissionen att kraftfullt uppmärksamma en av de mest skadliga ekonomiska företeelser som drabbar de fattiga, och att i nära samarbete med Världsbanken, Internationella valutafonden och andra multilaterala givare och institutioner tackla problemet med smutsiga pengar.

| 39. | Den gemensamma parlamentariska församlingen är övertygad om att AVS- och EU-länderna, genom att tillsammans tackla problemet med korruption och olagliga finansieringsmetoder i utvecklingsländerna, kan bidra avsevärt till att bekämpa fattigdom, brottslighet och terrorism, vilket också leder till politisk stabilitet och främjar den sociala och ekonomiska utvecklingen. |
| --- | --- |

39.

Den gemensamma parlamentariska församlingen är övertygad om att AVS- och EU-länderna, genom att tillsammans tackla problemet med korruption och olagliga finansieringsmetoder i utvecklingsländerna, kan bidra avsevärt till att bekämpa fattigdom, brottslighet och terrorism, vilket också leder till politisk stabilitet och främjar den sociala och ekonomiska utvecklingen.

| 40. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EG-ministerrådet, Europeiska kommissionen och organen för regional integration i AVS-länderna. |
| --- | --- |

40.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS–EG-ministerrådet, Europeiska kommissionen och organen för regional integration i AVS-länderna.

---

(1)  Antogs av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen den 25 november 2004 i Haag (Nederländerna).

(2)  EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

(3)  EUT C 26, 29.1.2004, s. 32.

(4)  Enligt de föreslagna riktlinjerna för den politiska dialogen inom AVS–EG inom ramen för artikel 8 i Cotonouavtalet.

RESOLUTION
   (1)

om livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Haag (Nederländerna) den 22–25 november 2004, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Haag (Nederländerna) den 22–25 november 2004,

| — | med beaktande av artikel 17.1 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 17.1 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av förordning (EG) nr 1292/96 av den 27 juni 1996 om principerna för och förvaltning av livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen (2), |
| --- | --- |

—

med beaktande av förordning (EG) nr 1292/96 av den 27 juni 1996 om principerna för och förvaltning av livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen (2),

| — | med beaktande av 1974 års allmänna förklaring om utrotningen av svält och undernäring, som antogs genom FN:s generalförsamlings resolution 3348 (XXIX), |
| --- | --- |

—

med beaktande av 1974 års allmänna förklaring om utrotningen av svält och undernäring, som antogs genom FN:s generalförsamlings resolution 3348 (XXIX),

| — | med beaktande av FN:s nätverk för landsbygdsutveckling och livsmedelsförsörjning samt generalförsamlingens resolutioner A/57/226 och A/56/155, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s nätverk för landsbygdsutveckling och livsmedelsförsörjning samt generalförsamlingens resolutioner A/57/226 och A/56/155,

| — | med beaktande av de åtaganden som AVS-länderna och EU:s medlemsstater gjort inom ramen för AVS–EG-partnerskapsavtalet, som undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000, särskilt de bestämmelser enligt vilka dessa länder är skyldiga eller där de uppmanas att lindra problemen i samband med livsmedelsförsörjning och livsmedelsbistånd (artiklarna 23.d, 72 och 73), |
| --- | --- |

—

med beaktande av de åtaganden som AVS-länderna och EU:s medlemsstater gjort inom ramen för AVS–EG-partnerskapsavtalet, som undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000, särskilt de bestämmelser enligt vilka dessa länder är skyldiga eller där de uppmanas att lindra problemen i samband med livsmedelsförsörjning och livsmedelsbistånd (artiklarna 23.d, 72 och 73),

| — | med beaktande av millenniemålen för utveckling som antogs vid Förenta nationernas millennietoppmöte den 6–8 september 2000, |
| --- | --- |

—

med beaktande av millenniemålen för utveckling som antogs vid Förenta nationernas millennietoppmöte den 6–8 september 2000,

| — | med beaktande av Monterreyöverenskommelsen, som antogs den 22 mars 2002 under FN:s konferens för utvecklingsfinansiering, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Monterreyöverenskommelsen, som antogs den 22 mars 2002 under FN:s konferens för utvecklingsfinansiering,

| — | med beaktande av förklaringen från Världslivsmedelstoppmötet: fem år senare – Internationell allians mot svält, som antogs i Rom i Italien den 10–13 juni 2002, |
| --- | --- |

—

med beaktande av förklaringen från Världslivsmedelstoppmötet: fem år senare – Internationell allians mot svält, som antogs i Rom i Italien den 10–13 juni 2002,

| — | med beaktande av Johannesburgförklaringen om hållbar utveckling som antogs vid Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling den 4 september 2002, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Johannesburgförklaringen om hållbar utveckling som antogs vid Förenta nationernas toppmöte om hållbar utveckling den 4 september 2002,

| — | med beaktande av Förenta nationernas världskonferens om hållbar utveckling för små östater som är utvecklingsländer och om Barbadoshandlingsplanen, som ägde rum i Barbados den 25 april–6 maj 1994, och i synnerhet bestämmelserna när det gäller sårbarheten och de särskilda egenskaperna och förutsättningarna för trygg livsmedelsförsörjning i små östater som är utvecklingsländer, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Förenta nationernas världskonferens om hållbar utveckling för små östater som är utvecklingsländer och om Barbadoshandlingsplanen, som ägde rum i Barbados den 25 april–6 maj 1994, och i synnerhet bestämmelserna när det gäller sårbarheten och de särskilda egenskaperna och förutsättningarna för trygg livsmedelsförsörjning i små östater som är utvecklingsländer,

| — | med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor (AVS–EG/3692/04), och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor (AVS–EG/3692/04), och av följande skäl:

| A. | Att utrota extrem fattigdom och svält är det första av FN:s millenniemål. |
| --- | --- |

A.

Att utrota extrem fattigdom och svält är det första av FN:s millenniemål.

| B. | Alla har rätt till hälsosamma, säkra och näringsrika livsmedel, i enlighet med rätten till bra livsmedel och alla människors rätt att slippa svält. |
| --- | --- |

B.

Alla har rätt till hälsosamma, säkra och näringsrika livsmedel, i enlighet med rätten till bra livsmedel och alla människors rätt att slippa svält.

| C. | Fler än 800 miljoner människor runt om i världen, framför allt i utvecklingsländerna, har inte tillräckligt med mat för att deras näringsbehov skall kunna tillgodoses. |
| --- | --- |

C.

Fler än 800 miljoner människor runt om i världen, framför allt i utvecklingsländerna, har inte tillräckligt med mat för att deras näringsbehov skall kunna tillgodoses.

| D. | Internationellt sett har livsmedelstillgången ökat markant, men en kraftigt begränsad tillgång till livsmedel, hushålls- och nationalinkomsternas fortsatta otillräcklighet när det gäller att köpa livsmedel, instabil tillgång och efterfrågan samt katastrofer orsakade såväl av natur som människan gör att vissa samhällen inte får sina livsmedelsbehov tillgodosedda. |
| --- | --- |

D.

Internationellt sett har livsmedelstillgången ökat markant, men en kraftigt begränsad tillgång till livsmedel, hushålls- och nationalinkomsternas fortsatta otillräcklighet när det gäller att köpa livsmedel, instabil tillgång och efterfrågan samt katastrofer orsakade såväl av natur som människan gör att vissa samhällen inte får sina livsmedelsbehov tillgodosedda.

| E. | Förutom livsmedelsförsörjning måste även livsmedelssäkerhet spela en viktig roll för att garantera människorna i AVS-länderna en bättre och sundare försörjning med säkra livsmedel. |
| --- | --- |

E.

Förutom livsmedelsförsörjning måste även livsmedelssäkerhet spela en viktig roll för att garantera människorna i AVS-länderna en bättre och sundare försörjning med säkra livsmedel.

Livsmedelspolitik

| F. | I förklaringen ”Världslivsmedelstoppmötet: fem år senare” upprepas den politiska viljan och åtagandet att trygga livsmedelsförsörjningen för alla och att ständigt arbeta för att utrota svälten i alla länder, med det omedelbara målet att halvera antalet undernärda människor till 2015. |
| --- | --- |

F.

I förklaringen ”Världslivsmedelstoppmötet: fem år senare” upprepas den politiska viljan och åtagandet att trygga livsmedelsförsörjningen för alla och att ständigt arbeta för att utrota svälten i alla länder, med det omedelbara målet att halvera antalet undernärda människor till 2015.

| G. | Där poängteras även att rätten till bra livsmedel är en grundläggande mänsklig rättighet och att livsmedel därför inte får utnyttjas som ett instrument för att utöva politiska och ekonomiska påtryckningar, och betoning läggs vid vikten av internationellt samarbete och solidaritet i arbetet för att utrota svälten i världen. |
| --- | --- |

G.

Där poängteras även att rätten till bra livsmedel är en grundläggande mänsklig rättighet och att livsmedel därför inte får utnyttjas som ett instrument för att utöva politiska och ekonomiska påtryckningar, och betoning läggs vid vikten av internationellt samarbete och solidaritet i arbetet för att utrota svälten i världen.

| H. | Det är oerhört viktigt att nationella politiska ramar i AVS-länderna inrättas eller stärks i syfte att säkra bättre livsmedelsförsörjning, starkare skyddsnät som gör det möjligt för fattiga människor att köpa tillgängliga livsmedel samt program för att utrota fattigdomen, samtidigt som man tar hänsyn till den ekonomiska och sociala situationen i respektive land. |
| --- | --- |

H.

Det är oerhört viktigt att nationella politiska ramar i AVS-länderna inrättas eller stärks i syfte att säkra bättre livsmedelsförsörjning, starkare skyddsnät som gör det möjligt för fattiga människor att köpa tillgängliga livsmedel samt program för att utrota fattigdomen, samtidigt som man tar hänsyn till den ekonomiska och sociala situationen i respektive land.

| I. | I många utvecklingsländer bor majoriteten av de fattiga och utsatta grupperna i landsbygdsområden och strategier för landsbygdsutveckling är därför mycket viktiga för att verkligen komma till rätta med fattigdom och svält. |
| --- | --- |

I.

I många utvecklingsländer bor majoriteten av de fattiga och utsatta grupperna i landsbygdsområden och strategier för landsbygdsutveckling är därför mycket viktiga för att verkligen komma till rätta med fattigdom och svält.

| J. | I de olika AVS-länderna måste förutsättningar skapas för att bestämmelserna för livsmedelssäkerhet skall kunna följas så att människorna i dessa länder kan få tillgång till säkra livsmedel och så att möjligheter till export av hälsosamma livsmedel till EU-marknaderna kan skapas. Detta bidrar också starkt till fattigdomsbekämpningen. |
| --- | --- |

J.

I de olika AVS-länderna måste förutsättningar skapas för att bestämmelserna för livsmedelssäkerhet skall kunna följas så att människorna i dessa länder kan få tillgång till säkra livsmedel och så att möjligheter till export av hälsosamma livsmedel till EU-marknaderna kan skapas. Detta bidrar också starkt till fattigdomsbekämpningen.

Trygg livsmedelsförsörjning

| K. | Med trygg livsmedelsförsörjning menas en situation då alla människor alltid har fysisk och ekonomisk tillgång till en tillräcklig mängd säkra och näringsriktiga livsmedel för att kunna leva ett hälsosamt och aktivt liv. |
| --- | --- |

K.

Med trygg livsmedelsförsörjning menas en situation då alla människor alltid har fysisk och ekonomisk tillgång till en tillräcklig mängd säkra och näringsriktiga livsmedel för att kunna leva ett hälsosamt och aktivt liv.

| L. | Under 1996 års världstoppmöte om livsmedel (Rom) fastställdes tre grundläggande förutsättningar för en trygg livsmedelsförsörjning: i) stabil tillgång på livsmedel, ii) tillgång till livsmedel till rimliga priser och iii) säkra livsmedel av hög kvalitet. |
| --- | --- |

L.

Under 1996 års världstoppmöte om livsmedel (Rom) fastställdes tre grundläggande förutsättningar för en trygg livsmedelsförsörjning: i) stabil tillgång på livsmedel, ii) tillgång till livsmedel till rimliga priser och iii) säkra livsmedel av hög kvalitet.

| M. | Vid ”Världslivsmedelstoppmötet: fem år senare” konstaterades även att bristande livsmedelsförsörjning gör att de fattiga inte kan ta tillvara sina utvecklingsmöjligheter samt att näringsfrågor måste beaktas som en del av frågan om livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

M.

Vid ”Världslivsmedelstoppmötet: fem år senare” konstaterades även att bristande livsmedelsförsörjning gör att de fattiga inte kan ta tillvara sina utvecklingsmöjligheter samt att näringsfrågor måste beaktas som en del av frågan om livsmedelsförsörjning.

| N. | Många fler människor lider av brist på mikronäringsämnen snarare än av svält i ordets egentliga bemärkelse. |
| --- | --- |

N.

Många fler människor lider av brist på mikronäringsämnen snarare än av svält i ordets egentliga bemärkelse.

| O. | I de flesta länder, särskilt i utvecklingsländerna, tryggas livsmedelsförsörjningen genom ökad jordbruksproduktion, förbättrade jordbruksinkomster och tillgång till rättvis handel, och den är ofta beroende av fattiga jordbrukare som inte får något statligt stöd eller krediter och som saknar tillgång till de handelsnätverk som finns tillgängliga för storskaliga jordbruk och transnationella jordbruksföretag. |
| --- | --- |

O.

I de flesta länder, särskilt i utvecklingsländerna, tryggas livsmedelsförsörjningen genom ökad jordbruksproduktion, förbättrade jordbruksinkomster och tillgång till rättvis handel, och den är ofta beroende av fattiga jordbrukare som inte får något statligt stöd eller krediter och som saknar tillgång till de handelsnätverk som finns tillgängliga för storskaliga jordbruk och transnationella jordbruksföretag.

| P. | Nationella och globala strategier för livsmedelsförsörjning är viktiga för skapandet av en trygg livsmedelsförsörjning och påverkas ofta av annan politik utanför livsmedelsområdet, till exempel saluföring, handelssystem och transporter. |
| --- | --- |

P.

Nationella och globala strategier för livsmedelsförsörjning är viktiga för skapandet av en trygg livsmedelsförsörjning och påverkas ofta av annan politik utanför livsmedelsområdet, till exempel saluföring, handelssystem och transporter.

| Q. | Livsmedelspolitik som inte på allvar tar upp frågan om trygg livsmedelsförsörjning har misslyckats med att finna lösningar på akuta och väsentliga livsmedelsbehov. |
| --- | --- |

Q.

Livsmedelspolitik som inte på allvar tar upp frågan om trygg livsmedelsförsörjning har misslyckats med att finna lösningar på akuta och väsentliga livsmedelsbehov.

| R. | Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och WTO:s Doharunda bör inte vara till skada utan tvärtom gagna jordbruket, inbegripet livsmedelsproduktion för såväl inhemsk konsumtion som export, som är det enda som kan ge de AVS-länder som är utvecklingsländer och nettoimportörer av livsmedel tillräckliga exportintäkter för att finansiera importen av produkter för att täcka ländernas livsmedelsbehov och därmed garantera dem en trygg livsmedelsförsörjning, även enligt de bestämmelser som anges i artikel 54 i Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

R.

Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och WTO:s Doharunda bör inte vara till skada utan tvärtom gagna jordbruket, inbegripet livsmedelsproduktion för såväl inhemsk konsumtion som export, som är det enda som kan ge de AVS-länder som är utvecklingsländer och nettoimportörer av livsmedel tillräckliga exportintäkter för att finansiera importen av produkter för att täcka ländernas livsmedelsbehov och därmed garantera dem en trygg livsmedelsförsörjning, även enligt de bestämmelser som anges i artikel 54 i Cotonouavtalet.

| S. | För att det skall vara möjligt att övergå från självförsörjning av livsmedel till en trygg livsmedelsförsörjning är det mycket viktigt att det finns en lämplig jordbruksinfrastruktur, kredit- och överföringssystem, effektiva skyddsnät för såväl landsbygd som städer samt organ för tidig varning och insatser vid krissituationer. |
| --- | --- |

S.

För att det skall vara möjligt att övergå från självförsörjning av livsmedel till en trygg livsmedelsförsörjning är det mycket viktigt att det finns en lämplig jordbruksinfrastruktur, kredit- och överföringssystem, effektiva skyddsnät för såväl landsbygd som städer samt organ för tidig varning och insatser vid krissituationer.

| T. | Bristande livsmedelsförsörjning orsakas oftast av accelererad befolkningstillväxt och på varandra följande katastrofer, till exempel väpnade konflikter, torka och översvämningar, som gradvis undergräver tillgångarna för redan fattiga hushåll, vilket leder till att hela samhällen slås ut, vilket i sin tur förvärrar den politiska och sociala instabiliteten. |
| --- | --- |

T.

Bristande livsmedelsförsörjning orsakas oftast av accelererad befolkningstillväxt och på varandra följande katastrofer, till exempel väpnade konflikter, torka och översvämningar, som gradvis undergräver tillgångarna för redan fattiga hushåll, vilket leder till att hela samhällen slås ut, vilket i sin tur förvärrar den politiska och sociala instabiliteten.

| U. | Bevarandet av fred och säkerhet och stärkandet av det internationella samarbetet på livsmedels- och jordbruksområdet är viktiga faktorer för bättre ekonomiska förhållanden och tryggare livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

U.

Bevarandet av fred och säkerhet och stärkandet av det internationella samarbetet på livsmedels- och jordbruksområdet är viktiga faktorer för bättre ekonomiska förhållanden och tryggare livsmedelsförsörjning.

| V. | Det har konstaterats att livsmedelsförsörjningen försvagas ytterligare av spridningen av hiv/aids i de berörda AVS-länderna. |
| --- | --- |

V.

Det har konstaterats att livsmedelsförsörjningen försvagas ytterligare av spridningen av hiv/aids i de berörda AVS-länderna.

Livsmedelsförvaltning och ansvarighet

| W. | Livsmedelsförvaltning berör många parter från såväl myndigheter som det civila samhället. |
| --- | --- |

W.

Livsmedelsförvaltning berör många parter från såväl myndigheter som det civila samhället.

| X. | Det har på lokal, nationell och internationell nivå konstaterats att god förvaltningspraxis är avgörande för om initiativ för att trygga livsmedelsförsörjningen skall lyckas. |
| --- | --- |

X.

Det har på lokal, nationell och internationell nivå konstaterats att god förvaltningspraxis är avgörande för om initiativ för att trygga livsmedelsförsörjningen skall lyckas.

| Y. | Om en trygg livsmedelsförsörjning skall kunna uppnås beror i stor utsträckning på huruvida myndigheterna och det civila samhället engagerar sig fullt ut och alla berörda parter, i synnerhet fattiga och svältande människor, får större inflytande. |
| --- | --- |

Y.

Om en trygg livsmedelsförsörjning skall kunna uppnås beror i stor utsträckning på huruvida myndigheterna och det civila samhället engagerar sig fullt ut och alla berörda parter, i synnerhet fattiga och svältande människor, får större inflytande.

| Z. | Det är oerhört viktigt att upprätthålla det internationella stödet för AVS-ländernas insatser för att de på medellång och lång sikt skall utveckla sina livsmedels- och jordbrukssektorer. |
| --- | --- |

Z.

Det är oerhört viktigt att upprätthålla det internationella stödet för AVS-ländernas insatser för att de på medellång och lång sikt skall utveckla sina livsmedels- och jordbrukssektorer.

| AA. | Det internationella samfundet måste absolut öka sina utvecklingsinsatser för att utrota bland annat fattigdom, svält, undernäring och spädbarnsdödlighet. |
| --- | --- |

AA.

Det internationella samfundet måste absolut öka sina utvecklingsinsatser för att utrota bland annat fattigdom, svält, undernäring och spädbarnsdödlighet.

| AB. | Målen för insatser inom livsmedelsbiståndet skall vara väl genomtänkta och insatserna skall syfta till att lösa nödsituationer och får inte undergräva det långsiktiga målet att se till att livsmedelsförsörjningen i de berörda länderna ligger på en acceptabel nivå. |
| --- | --- |

AB.

Målen för insatser inom livsmedelsbiståndet skall vara väl genomtänkta och insatserna skall syfta till att lösa nödsituationer och får inte undergräva det långsiktiga målet att se till att livsmedelsförsörjningen i de berörda länderna ligger på en acceptabel nivå.

Livsmedelsbistånd

| AC. | Livsmedelsbiståndet är huvudsakligen inriktat på livsmedelsleveranser för mänsklig konsumtion, dels i form av riktat stöd för att nå specifika befolkningar och stödja deras direkta tillgång till lämpliga livsmedel under kriser, dels i form av allmänt stöd till regeringar som syftar till att stödja tillgången på livsmedel och som omfattar bidrag eller lån för livsmedelsinköp. |
| --- | --- |

AC.

Livsmedelsbiståndet är huvudsakligen inriktat på livsmedelsleveranser för mänsklig konsumtion, dels i form av riktat stöd för att nå specifika befolkningar och stödja deras direkta tillgång till lämpliga livsmedel under kriser, dels i form av allmänt stöd till regeringar som syftar till att stödja tillgången på livsmedel och som omfattar bidrag eller lån för livsmedelsinköp.

| AD. | Fortsatta ansträngningar bör göras för att öka det internationella samfundets kapacitet att reagera i nödsituationer med livsmedelsbrist och förbättra den globala livsmedelsförsörjningen genom garanterat livsmedelsbistånd oberoende av världsmarknadspriset och fluktuationer i tillgången. |
| --- | --- |

AD.

Fortsatta ansträngningar bör göras för att öka det internationella samfundets kapacitet att reagera i nödsituationer med livsmedelsbrist och förbättra den globala livsmedelsförsörjningen genom garanterat livsmedelsbistånd oberoende av världsmarknadspriset och fluktuationer i tillgången.

| AE. | Man måste framför allt rikta in livsmedelsbiståndet på att minska svälten och undernäringen bland de mest sårbara grupperna och säkerställa att biståndet står i samklang med strategierna för jordbruksutveckling i de berörda AVS-länderna. |
| --- | --- |

AE.

Man måste framför allt rikta in livsmedelsbiståndet på att minska svälten och undernäringen bland de mest sårbara grupperna och säkerställa att biståndet står i samklang med strategierna för jordbruksutveckling i de berörda AVS-länderna.

| AF. | Tillräckliga medel måste tillgängliggöras för att man på ett snabbt sätt skall kunna reagera på livsmedelskriser utan att tära på mycket viktiga resurser som behövs för en långsiktig utveckling för att åtgärda orsakerna till bristande livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

AF.

Tillräckliga medel måste tillgängliggöras för att man på ett snabbt sätt skall kunna reagera på livsmedelskriser utan att tära på mycket viktiga resurser som behövs för en långsiktig utveckling för att åtgärda orsakerna till bristande livsmedelsförsörjning.

| AG. | Livsmedelsbistånd bör ses som ett övergångsinstrument för att normalisera livsmedelsförsörjningen efter naturkatastrofer och i akuta nödsituationer, och det är därför nödvändigt att maximera livsmedelsbiståndets resultat, effektivitet och kvalitet samt minska de eventuella negativa följderna såsom beroende eller snedvridning av de lokala marknaderna. |
| --- | --- |

AG.

Livsmedelsbistånd bör ses som ett övergångsinstrument för att normalisera livsmedelsförsörjningen efter naturkatastrofer och i akuta nödsituationer, och det är därför nödvändigt att maximera livsmedelsbiståndets resultat, effektivitet och kvalitet samt minska de eventuella negativa följderna såsom beroende eller snedvridning av de lokala marknaderna.

| AH. | Det är viktigt att berika och tillsätta livsmedel med spårämnen för att komma till rätta med bristsjukdomar, men dessa åtgärder skall inte betraktas som livsmedelsbistånd eftersom livsmedelsbistånd kommer i form av spannmål, medan berikning med hjälp av livsmedelstillskott kräver industriell förädling. |
| --- | --- |

AH.

Det är viktigt att berika och tillsätta livsmedel med spårämnen för att komma till rätta med bristsjukdomar, men dessa åtgärder skall inte betraktas som livsmedelsbistånd eftersom livsmedelsbistånd kommer i form av spannmål, medan berikning med hjälp av livsmedelstillskott kräver industriell förädling.

| AI. | Livsmedelsbistånd som sträcker sig över en längre period, eller som förvaltas dåligt eller som inte alls tar hänsyn till om en akut livsmedelsbrist i området verkligen utgör ett stort problem, kan påverka lokala marknader negativt, hämma den lokala produktions- och investeringsviljan och på ett oönskat sätt leda till att importerade baslivsmedel från USA eller Europa väljs framför lokala baslivsmedel. |
| --- | --- |

AI.

Livsmedelsbistånd som sträcker sig över en längre period, eller som förvaltas dåligt eller som inte alls tar hänsyn till om en akut livsmedelsbrist i området verkligen utgör ett stort problem, kan påverka lokala marknader negativt, hämma den lokala produktions- och investeringsviljan och på ett oönskat sätt leda till att importerade baslivsmedel från USA eller Europa väljs framför lokala baslivsmedel.

| AJ. | Det är även viktigt att skilja mellan insatser från regeringar eller frivilligorganisationer som inbegriper a) livsmedelsleveranser direkt till fattiga människor, vilket också sker genom multilaterala organ, b) bistånd till livsmedelsinköp och c) livsmedelsbistånd i form av pengar i syfte att genomföra projekt med bistånd i annan form än livsmedel. |
| --- | --- |

AJ.

Det är även viktigt att skilja mellan insatser från regeringar eller frivilligorganisationer som inbegriper a) livsmedelsleveranser direkt till fattiga människor, vilket också sker genom multilaterala organ, b) bistånd till livsmedelsinköp och c) livsmedelsbistånd i form av pengar i syfte att genomföra projekt med bistånd i annan form än livsmedel.

Akut nödbistånd

| AK. | Akut livsmedelsbistånd har lindrat mänskliga katastrofer i AVS-länder som är beroende av sådant bistånd eller som drabbats av naturkatastrofer. |
| --- | --- |

AK.

Akut livsmedelsbistånd har lindrat mänskliga katastrofer i AVS-länder som är beroende av sådant bistånd eller som drabbats av naturkatastrofer.

| AL. | Lesotho hotas för närvarande av allvarlig hungersnöd till följd av alltför lite nederbörd under tre år i rad sedan 2001, en situation som ytterligare kompliceras av en tilltagande hiv/aids-pandemi med en spridningsgrad på 31 procent. |
| --- | --- |

AL.

Lesotho hotas för närvarande av allvarlig hungersnöd till följd av alltför lite nederbörd under tre år i rad sedan 2001, en situation som ytterligare kompliceras av en tilltagande hiv/aids-pandemi med en spridningsgrad på 31 procent.

| AM. | Det är mycket viktigt att göra det internationella akuta biståndet bättre samordnat och effektivt i syfte att säkra snabba, samordnade och lämpliga insatser, särskilt genom att förbättra kommunikationen inom världssamfundet. |
| --- | --- |

AM.

Det är mycket viktigt att göra det internationella akuta biståndet bättre samordnat och effektivt i syfte att säkra snabba, samordnade och lämpliga insatser, särskilt genom att förbättra kommunikationen inom världssamfundet.

| AN. | Man måste även förbättra och/eller utveckla effektiva och faktiska insatsmekanismer på det internationella, regionala, nationella och lokala planet. |
| --- | --- |

AN.

Man måste även förbättra och/eller utveckla effektiva och faktiska insatsmekanismer på det internationella, regionala, nationella och lokala planet.

Livsmedelspolitik

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen betonar att man måste stärka insatserna för att alla befolkningar i AVS-länderna skall ha fysisk och ekonomisk tillgång till en tillräcklig mängd säkra och näringsrika livsmedel för att kunna leva ett hälsosamt och aktivt liv. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen betonar att man måste stärka insatserna för att alla befolkningar i AVS-länderna skall ha fysisk och ekonomisk tillgång till en tillräcklig mängd säkra och näringsrika livsmedel för att kunna leva ett hälsosamt och aktivt liv.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det internationella samfundet att åter försöka nå de mål som ställdes upp under 2002 års toppmöte om livsmedel samt att intensifiera de gemensamma ansträngningarna för att uppfylla sitt åtagande att utrota svält och näringsbrist, särskilt i utvecklingsländerna. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det internationella samfundet att åter försöka nå de mål som ställdes upp under 2002 års toppmöte om livsmedel samt att intensifiera de gemensamma ansträngningarna för att uppfylla sitt åtagande att utrota svält och näringsbrist, särskilt i utvecklingsländerna.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker vikten av internationellt samarbete och solidaritet för att se till att livsmedelstillgången inte används som ett verktyg för att utöva politiska och ekonomiska påtryckningar. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker vikten av internationellt samarbete och solidaritet för att se till att livsmedelstillgången inte används som ett verktyg för att utöva politiska och ekonomiska påtryckningar.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar även att åtgärder måste vidtas på nationell och lokal nivå för att inrätta lämpliga politiska ramar som främjar livsmedels- och jordbruksproduktionen. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar även att åtgärder måste vidtas på nationell och lokal nivå för att inrätta lämpliga politiska ramar som främjar livsmedels- och jordbruksproduktionen.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländerna och de europeiska institutionerna att verka för att skapa förutsättningar (rättsliga och tekniska) för efterlevnad av bestämmelserna för livsmedelssäkerhet i AVS-länderna så att säkra livsmedel kan göras tillgängliga och AVS-länderna ges möjlighet att exportera hälsosamma livsmedel till EU, vilket starkt bidrar till fattigdomsbekämpningen. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländerna och de europeiska institutionerna att verka för att skapa förutsättningar (rättsliga och tekniska) för efterlevnad av bestämmelserna för livsmedelssäkerhet i AVS-länderna så att säkra livsmedel kan göras tillgängliga och AVS-länderna ges möjlighet att exportera hälsosamma livsmedel till EU, vilket starkt bidrar till fattigdomsbekämpningen.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att större politisk uppmärksamhet ägnas åt kvinnornas roll i förhållande till livsmedelssystemen och understryker att kvinnor måste göras delaktiga i utarbetandet, genomförandet och uppföljningen av nationella strategier, planer och projekt för livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att större politisk uppmärksamhet ägnas åt kvinnornas roll i förhållande till livsmedelssystemen och understryker att kvinnor måste göras delaktiga i utarbetandet, genomförandet och uppföljningen av nationella strategier, planer och projekt för livsmedelsförsörjning.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller vikten av politik som syftar till att utrota fattigdom och ojämlikhet och förbättra alla människors ständiga fysiska och ekonomiska tillgång till en tillräcklig mängd näringsrika och säkra livsmedel och göra utnyttjandet av dem mer effektivt. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller vikten av politik som syftar till att utrota fattigdom och ojämlikhet och förbättra alla människors ständiga fysiska och ekonomiska tillgång till en tillräcklig mängd näringsrika och säkra livsmedel och göra utnyttjandet av dem mer effektivt.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländerna att främja en optimal tilldelning och användning av offentliga och privata medel för att gynna mänskliga resurser, hållbara livsmedels-, jordbruks-, fiske- och skogbrukssystem samt landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländerna att främja en optimal tilldelning och användning av offentliga och privata medel för att gynna mänskliga resurser, hållbara livsmedels-, jordbruks-, fiske- och skogbrukssystem samt landsbygdsutveckling.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att livsmedelsförsörjning och självförsörjning är utvecklingsländernas viktigaste mål, inte att bli beroende av livsmedelsbistånd. Parlamentet betonar vidare att orsakerna till livsmedelsbrist bör analyseras och åtgärdas. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att livsmedelsförsörjning och självförsörjning är utvecklingsländernas viktigaste mål, inte att bli beroende av livsmedelsbistånd. Parlamentet betonar vidare att orsakerna till livsmedelsbrist bör analyseras och åtgärdas.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen och AVS-länderna att följa Cartagenaprotokollet om biosäkerhet och bekräftar åter en gång behovet av att respektera principen om livsmedelssuveränitet, som innebär att varje land fritt skall ha rätt att välja vilken typ av livsmedelsförsörjning man önskar i enlighet med kollektiva intressen, som kan vara nationella eller regionala, utan att störa andra länders marknader. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen och AVS-länderna att följa Cartagenaprotokollet om biosäkerhet och bekräftar åter en gång behovet av att respektera principen om livsmedelssuveränitet, som innebär att varje land fritt skall ha rätt att välja vilken typ av livsmedelsförsörjning man önskar i enlighet med kollektiva intressen, som kan vara nationella eller regionala, utan att störa andra länders marknader.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska församlingen upprepar åter sin ståndpunkt att patent på utsäde och genetiska resurser avsedda för livsmedel och jordbruk hotar hållbara jordbruksmetoder och förstärker företagens monopol på teknik, utsäde, gener och läkemedel. Församlingen stöder de förslag om att ändra TRIPS-avtalet som utvecklingsländerna under Afrikas ledning har lagt fram. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska församlingen upprepar åter sin ståndpunkt att patent på utsäde och genetiska resurser avsedda för livsmedel och jordbruk hotar hållbara jordbruksmetoder och förstärker företagens monopol på teknik, utsäde, gener och läkemedel. Församlingen stöder de förslag om att ändra TRIPS-avtalet som utvecklingsländerna under Afrikas ledning har lagt fram.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar internationella givare och nationella regeringar att koncentrera utvecklingsinsatserna till landsbygdsområden och fattiga regioner, vilket dels omfattar minskad fattigdom på landsbygden och en hållbar förvaltning av naturresurser inom den befintliga ramen för den nationella politiken och de nationella strategierna och programmen, dels verksamheten inom de många olika offentliga och privata organ samt organisationer i det civila samhället som är verksamma på landsbygden. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar internationella givare och nationella regeringar att koncentrera utvecklingsinsatserna till landsbygdsområden och fattiga regioner, vilket dels omfattar minskad fattigdom på landsbygden och en hållbar förvaltning av naturresurser inom den befintliga ramen för den nationella politiken och de nationella strategierna och programmen, dels verksamheten inom de många olika offentliga och privata organ samt organisationer i det civila samhället som är verksamma på landsbygden.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar internationella givare och nationella regeringar att låta följande ingå i strategierna för landsbygdsutveckling: tillgång till produktionsmedlen (mark, utrustning och insatsvaror i jordbruket), tillgång till finansiering och information, kompetensutveckling och lokalsamhällenas deltagande i beslutsprocessen. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar internationella givare och nationella regeringar att låta följande ingå i strategierna för landsbygdsutveckling: tillgång till produktionsmedlen (mark, utrustning och insatsvaror i jordbruket), tillgång till finansiering och information, kompetensutveckling och lokalsamhällenas deltagande i beslutsprocessen.

Trygg livsmedelsförsörjning

| 14. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländerna att trygga en politisk, social och ekonomisk miljö för att skapa bästa möjliga förutsättningar för fattigdomsutrotning och varaktig fred på basis av fullt och jämlikt deltagande av kvinnor och män, vilket är det mest effektiva sättet att uppnå en trygg livsmedelsförsörjning för alla. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländerna att trygga en politisk, social och ekonomisk miljö för att skapa bästa möjliga förutsättningar för fattigdomsutrotning och varaktig fred på basis av fullt och jämlikt deltagande av kvinnor och män, vilket är det mest effektiva sättet att uppnå en trygg livsmedelsförsörjning för alla.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar vikten av att se till att livsmedlen, jordbrukshandeln och den övergripande handelspolitiken leder till tryggare livsmedelsförsörjning för alla genom ett rättvist och marknadsorienterat världshandelssystem. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar vikten av att se till att livsmedlen, jordbrukshandeln och den övergripande handelspolitiken leder till tryggare livsmedelsförsörjning för alla genom ett rättvist och marknadsorienterat världshandelssystem.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska församlingen drar slutsatsen att livsmedelsförsörjningen i små östater som är utvecklingsländer är mycket sårbar och uppmanar det internationella samfundet, i synnerhet Bretton Woods-institutionerna, att genomföra åtagandena enligt Barbadoshandlingsplanen, särskilt de åtaganden som berör livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska församlingen drar slutsatsen att livsmedelsförsörjningen i små östater som är utvecklingsländer är mycket sårbar och uppmanar det internationella samfundet, i synnerhet Bretton Woods-institutionerna, att genomföra åtagandena enligt Barbadoshandlingsplanen, särskilt de åtaganden som berör livsmedelsförsörjning.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen att fortsätta reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken så att inte jordbruksprotektionism blockerar import av produkter från utvecklingsländerna, samt att stödja utvecklingsländerna när det gäller att uppfylla europeiska normer för livsmedel så att utvecklingsländerna blir konkurrenskraftiga. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen att fortsätta reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken så att inte jordbruksprotektionism blockerar import av produkter från utvecklingsländerna, samt att stödja utvecklingsländerna när det gäller att uppfylla europeiska normer för livsmedel så att utvecklingsländerna blir konkurrenskraftiga.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och Europeiska kommissionen att se till att förslagen om en reform av gemenskapsordningen för socker även i fortsättningen skall garantera de berörda AVS-länderna att intäkterna från sockerexporten till EU ligger på en tillräcklig nivå. Denna export är nödvändig för att klara finansieringen av ländernas grundläggande behov på livsmedelsområdet, som har avgörande betydelse för en trygg livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och Europeiska kommissionen att se till att förslagen om en reform av gemenskapsordningen för socker även i fortsättningen skall garantera de berörda AVS-länderna att intäkterna från sockerexporten till EU ligger på en tillräcklig nivå. Denna export är nödvändig för att klara finansieringen av ländernas grundläggande behov på livsmedelsområdet, som har avgörande betydelse för en trygg livsmedelsförsörjning.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att brist på infrastruktur är ett allvarligt hinder för livsmedelsförsörjningen och understryker behovet av vägar, transportfordon, säkra lagermöjligheter och kontroll över distributionen. Församlingen uppmanar kommissionen och övriga internationella givare att låta infrastrukturstöd ingå i deras strategier för livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att brist på infrastruktur är ett allvarligt hinder för livsmedelsförsörjningen och understryker behovet av vägar, transportfordon, säkra lagermöjligheter och kontroll över distributionen. Församlingen uppmanar kommissionen och övriga internationella givare att låta infrastrukturstöd ingå i deras strategier för livsmedelsförsörjning.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmärksammar insatserna inom ramen för FAO:s särskilda program för livsmedelsförsörjning (SPFS), som syftar till att hjälpa dem som lever i utvecklingsländer, i synnerhet låginkomstländer där det råder livsmedelsbrist, att förbättra sin livsmedelsförsörjning genom en snabbt ökad livsmedelsproduktion. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmärksammar insatserna inom ramen för FAO:s särskilda program för livsmedelsförsörjning (SPFS), som syftar till att hjälpa dem som lever i utvecklingsländer, i synnerhet låginkomstländer där det råder livsmedelsbrist, att förbättra sin livsmedelsförsörjning genom en snabbt ökad livsmedelsproduktion.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att grunderna för en trygg livsmedelsförsörjning ligger i långsiktiga investeringar i initiativ för jordbruksproduktion och landsbygdsutveckling kombinerade med åtgärder som gör hushåll med otrygg livsmedelsförsörjning mindre sårbara. Det är därför viktigt att alla länder har en god jordbruksinfrastruktur, kredit- och överföringssystem, faktiska skyddsnät med särskilt budgetstöd för såväl landsbygden som städer och organ för tidig varning och akuta insatser. |
| --- | --- |

21.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att grunderna för en trygg livsmedelsförsörjning ligger i långsiktiga investeringar i initiativ för jordbruksproduktion och landsbygdsutveckling kombinerade med åtgärder som gör hushåll med otrygg livsmedelsförsörjning mindre sårbara. Det är därför viktigt att alla länder har en god jordbruksinfrastruktur, kredit- och överföringssystem, faktiska skyddsnät med särskilt budgetstöd för såväl landsbygden som städer och organ för tidig varning och akuta insatser.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen att i Cotonouavtalets anda stödja antagandet av åtgärder i AVS-länderna som syftar till att styra över jordbruksproduktionen från ohållbara till hållbara metoder för resurshushållning, så att resursförstöring kan undvikas. |
| --- | --- |

22.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen att i Cotonouavtalets anda stödja antagandet av åtgärder i AVS-länderna som syftar till att styra över jordbruksproduktionen från ohållbara till hållbara metoder för resurshushållning, så att resursförstöring kan undvikas.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska församlingen noterar med oro att det trots dessa tendenser bara är fyra AVS-länder som ställt upp jordbruksutveckling som en prioriterad fråga i sina landstrategidokument inom ramen för nionde Europeiska utvecklingsfonden (EUF). |
| --- | --- |

23.

Den gemensamma parlamentariska församlingen noterar med oro att det trots dessa tendenser bara är fyra AVS-länder som ställt upp jordbruksutveckling som en prioriterad fråga i sina landstrategidokument inom ramen för nionde Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

| 24. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och AVS-ländernas regeringar att vid behov se över landstrategidokumenten för att öka stödet till strategier för jordbruksproduktion, nationella och regionala livsmedelsförsörjningsstrategier och hållbar utveckling av vattenresurser och fiske, i enlighet med artikel 23 i Cotonouavtalet, samt att arbeta för att i största möjligaste mån utnyttja de möjligheter som tionde Europeiska utvecklingsfonden och resultaten från Doharundan erbjuder. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och AVS-ländernas regeringar att vid behov se över landstrategidokumenten för att öka stödet till strategier för jordbruksproduktion, nationella och regionala livsmedelsförsörjningsstrategier och hållbar utveckling av vattenresurser och fiske, i enlighet med artikel 23 i Cotonouavtalet, samt att arbeta för att i största möjligaste mån utnyttja de möjligheter som tionde Europeiska utvecklingsfonden och resultaten från Doharundan erbjuder.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländerna att i samarbete med internationella stödorgan stärka systemen för nationell forskning om livsmedel och jordbruk, framför allt på bioteknikområdet, för att få fram förbättrade sorter i syfte att förbättra produktiviteten och livsmedelsförsörjningen. |
| --- | --- |

25.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländerna att i samarbete med internationella stödorgan stärka systemen för nationell forskning om livsmedel och jordbruk, framför allt på bioteknikområdet, för att få fram förbättrade sorter i syfte att förbättra produktiviteten och livsmedelsförsörjningen.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att många fler människor lider av brist på mikronäringsämnen snarare än av svält i ordets egentliga bemärkelse och betonar att berikning av livsmedel och livsmedelstillskott för att komma till rätta med denna brist inte skall betraktas som livsmedelsbistånd, eftersom livsmedelsbistånd kommer i form av spannmål, medan berikning med hjälp av livsmedelstillskott kräver industriell förädling. |
| --- | --- |

26.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att många fler människor lider av brist på mikronäringsämnen snarare än av svält i ordets egentliga bemärkelse och betonar att berikning av livsmedel och livsmedelstillskott för att komma till rätta med denna brist inte skall betraktas som livsmedelsbistånd, eftersom livsmedelsbistånd kommer i form av spannmål, medan berikning med hjälp av livsmedelstillskott kräver industriell förädling.

| 27. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att ökat regionalt samarbete för att förebygga hungersnöd bör gynnas, eftersom frågan om livsmedelsförsörjning överskrider nationsgränserna. |
| --- | --- |

27.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att ökat regionalt samarbete för att förebygga hungersnöd bör gynnas, eftersom frågan om livsmedelsförsörjning överskrider nationsgränserna.

| 28. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och andra givare att finansiera en omfattande ökning av den offentliga biotekniska forskningen om genmodifierade grödor när det gäller tropiska och subtropiska baslivsmedel som är lämpliga för småskaligt jordbruk, och dessutom att finansiera utbildning om användningen av bioteknik. |
| --- | --- |

28.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och andra givare att finansiera en omfattande ökning av den offentliga biotekniska forskningen om genmodifierade grödor när det gäller tropiska och subtropiska baslivsmedel som är lämpliga för småskaligt jordbruk, och dessutom att finansiera utbildning om användningen av bioteknik.

| 29. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar dessutom utvecklingsländerna att inom ramen för tillgängliga resurser utveckla välriktade skyddsnät för social välfärd och livsmedelsförsörjning i syfte att tillgodose behoven hos människor med en osäker livsmedelsförsörjning, i synnerhet särskilt behövande människor, barn, gravida och ammande kvinnor och funktionshindrade eller svaga människor. |
| --- | --- |

29.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar dessutom utvecklingsländerna att inom ramen för tillgängliga resurser utveckla välriktade skyddsnät för social välfärd och livsmedelsförsörjning i syfte att tillgodose behoven hos människor med en osäker livsmedelsförsörjning, i synnerhet särskilt behövande människor, barn, gravida och ammande kvinnor och funktionshindrade eller svaga människor.

| 30. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att fiskesektorn kan bidra till att trygga livsmedelsförsörjningen i AVS-länderna och uppmanar kommissionen att till ömsesidig nytta för unionen och utvecklingsländerna se över gällande fiskeavtal för att säkerställa att bestånden bevaras, att de utnyttjas på ett hållbart sätt samt att den totala andelen av produktionen som reserveras för lokal konsumtion ökar. |
| --- | --- |

30.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att fiskesektorn kan bidra till att trygga livsmedelsförsörjningen i AVS-länderna och uppmanar kommissionen att till ömsesidig nytta för unionen och utvecklingsländerna se över gällande fiskeavtal för att säkerställa att bestånden bevaras, att de utnyttjas på ett hållbart sätt samt att den totala andelen av produktionen som reserveras för lokal konsumtion ökar.

| 31. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar de utvecklingsländer som har fiskeindustri att med internationellt bistånd stärka forskningen och tillämpningen på livsmedels- och fiskeområdet samt de tekniska framstegen inom odlingen av fisk eller andra marina arter, för att öka produktiviteten och livsmedelsanvändningen. |
| --- | --- |

31.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar de utvecklingsländer som har fiskeindustri att med internationellt bistånd stärka forskningen och tillämpningen på livsmedels- och fiskeområdet samt de tekniska framstegen inom odlingen av fisk eller andra marina arter, för att öka produktiviteten och livsmedelsanvändningen.

| 32. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att förbättrad vattenhygien och vattenförsörjning är avgörande för livsmedelssäkerheten, eftersom rent vatten i tillräckliga mängder är grundläggande för folkhälsan och jordbruksbevattningen. |
| --- | --- |

32.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att förbättrad vattenhygien och vattenförsörjning är avgörande för livsmedelssäkerheten, eftersom rent vatten i tillräckliga mängder är grundläggande för folkhälsan och jordbruksbevattningen.

Bra livsmedelsförvaltning

| 33. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att det är regeringarnas ansvar att skapa en sund miljö för att privata aktörer eller sammanslutningar skall kunna ägna sina kunskaper, ansträngningar och resurser – särskilt investeringar – åt det övergripande målet att alla skall ha tillräckligt att äta. |
| --- | --- |

33.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att det är regeringarnas ansvar att skapa en sund miljö för att privata aktörer eller sammanslutningar skall kunna ägna sina kunskaper, ansträngningar och resurser – särskilt investeringar – åt det övergripande målet att alla skall ha tillräckligt att äta.

| 34. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att fattigdom, svält och undernäring är några av de främsta skälen till den allt snabbare flykten från landsbygden till städerna i utvecklingsländerna. Parlamentet framhåller att man måste rikta in sig på befolkningsgrupper som under dessa omständigheter drabbas värst av svält och undernäring samt fastställa orsaker och vidta de åtgärder som krävs för att förbättra situationen. |
| --- | --- |

34.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att fattigdom, svält och undernäring är några av de främsta skälen till den allt snabbare flykten från landsbygden till städerna i utvecklingsländerna. Parlamentet framhåller att man måste rikta in sig på befolkningsgrupper som under dessa omständigheter drabbas värst av svält och undernäring samt fastställa orsaker och vidta de åtgärder som krävs för att förbättra situationen.

| 35. | Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att man även måste inrätta såväl rättsliga som andra mekanismer för att påskynda markreformen, erkänna och skydda egendom, vatten och besittningsrätt och främja de fattigas och kvinnornas tillgång till resurser. |
| --- | --- |

35.

Den gemensamma parlamentariska församlingen betonar att man även måste inrätta såväl rättsliga som andra mekanismer för att påskynda markreformen, erkänna och skydda egendom, vatten och besittningsrätt och främja de fattigas och kvinnornas tillgång till resurser.

| 36. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländernas regeringar att i samarbete med alla parter i det civila samhället övervaka tillgången till livsmedelsresurserna och livsmedelslagren samt dessas lämplighet ur näringssynpunkt, liksom att ägna särskild uppmärksamhet åt områden där det råder stor risk för livsmedelsbrist, åt grupper med särskilda näringsbehov och åt områden där säsongsrelaterade variationer inverkar kraftigt på livsmedelstillgången. |
| --- | --- |

36.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar utvecklingsländernas regeringar att i samarbete med alla parter i det civila samhället övervaka tillgången till livsmedelsresurserna och livsmedelslagren samt dessas lämplighet ur näringssynpunkt, liksom att ägna särskild uppmärksamhet åt områden där det råder stor risk för livsmedelsbrist, åt grupper med särskilda näringsbehov och åt områden där säsongsrelaterade variationer inverkar kraftigt på livsmedelstillgången.

| 37. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar dessutom utvecklingsländernas regeringar att se till att humanitärt bistånd kan nå fram till människor i nöd och i konfliktdrabbade områden, så att deras behov av livsmedel och andra grundläggande behov kan tillgodoses. |
| --- | --- |

37.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar dessutom utvecklingsländernas regeringar att se till att humanitärt bistånd kan nå fram till människor i nöd och i konfliktdrabbade områden, så att deras behov av livsmedel och andra grundläggande behov kan tillgodoses.

Livsmedelsbistånd

| 38. | Den gemensamma parlamentariska församlingen poängterar behovet av att förbättra den globala livsmedelsförsörjningen genom att säkra förutsebart och snabbt livsmedelsbistånd till dem som behöver det, oavsett världsmarknadspriset på livsmedel och fluktuationer i tillgången. |
| --- | --- |

38.

Den gemensamma parlamentariska församlingen poängterar behovet av att förbättra den globala livsmedelsförsörjningen genom att säkra förutsebart och snabbt livsmedelsbistånd till dem som behöver det, oavsett världsmarknadspriset på livsmedel och fluktuationer i tillgången.

| 39. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar internationella givare, i synnerhet Europeiska unionen, och mottagarländer att verkligen anstränga sig när det gäller att utforma livsmedelsinsatserna, genom att ha en korrekt behovsanalys, en genomförandeplan och en utgångsstrategi, för att undvika skadliga effekter som beroende av livsmedelsbistånd och snedvridning av de lokala marknaderna. |
| --- | --- |

39.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar internationella givare, i synnerhet Europeiska unionen, och mottagarländer att verkligen anstränga sig när det gäller att utforma livsmedelsinsatserna, genom att ha en korrekt behovsanalys, en genomförandeplan och en utgångsstrategi, för att undvika skadliga effekter som beroende av livsmedelsbistånd och snedvridning av de lokala marknaderna.

| 40. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att livsmedelsbistånd är ett viktigt instrument för att förhindra eller minska hungersnöd i akuta krissituationer, men medger att livsmedelsbistånd som sträcker sig över en längre period, eller som förvaltas dåligt eller som inte alls tar hänsyn till om en akut livsmedelsbrist i området verkligen utgör ett stort problem, kan påverka lokala marknader negativt, hämma den lokala produktions- och investeringsviljan och på ett oönskat sätt få importerade baslivsmedel från USA eller Europa att väljas framför lokala baslivsmedel. |
| --- | --- |

40.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att livsmedelsbistånd är ett viktigt instrument för att förhindra eller minska hungersnöd i akuta krissituationer, men medger att livsmedelsbistånd som sträcker sig över en längre period, eller som förvaltas dåligt eller som inte alls tar hänsyn till om en akut livsmedelsbrist i området verkligen utgör ett stort problem, kan påverka lokala marknader negativt, hämma den lokala produktions- och investeringsviljan och på ett oönskat sätt få importerade baslivsmedel från USA eller Europa att väljas framför lokala baslivsmedel.

| 41. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att akut livsmedelsbistånd spelar en tydlig och oerhört viktig roll när det gäller att rädda liv och dämpa livsmedelskriser i akuta nödsituationer orsakade av konflikter eller naturkatastrofer. Parlamentet betonar att man måste bedöma sådant livsmedelsbistånd i samband med återuppbyggnaden av lokala ekonomier som drabbats av konflikter och naturkatastrofer. |
| --- | --- |

41.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att akut livsmedelsbistånd spelar en tydlig och oerhört viktig roll när det gäller att rädda liv och dämpa livsmedelskriser i akuta nödsituationer orsakade av konflikter eller naturkatastrofer. Parlamentet betonar att man måste bedöma sådant livsmedelsbistånd i samband med återuppbyggnaden av lokala ekonomier som drabbats av konflikter och naturkatastrofer.

| 42. | Den gemensamma parlamentariska församlingen erkänner den roll som livsmedelsbistånd i utvecklingssyfte spelar som ett verktyg för att bekämpa fattigdom, främja allmän skolutbildning och förbättra utsatta människors näringssituation och hälsa i utvecklingsländer. Parlamentet betonar emellertid att det måste finnas en tydlig strategi för en övergång till andra former av bistånd på medellång sikt, som syftar till att förbättra livsmedelsförsörjningen och minska beroendet av livsmedelsbistånd. |
| --- | --- |

42.

Den gemensamma parlamentariska församlingen erkänner den roll som livsmedelsbistånd i utvecklingssyfte spelar som ett verktyg för att bekämpa fattigdom, främja allmän skolutbildning och förbättra utsatta människors näringssituation och hälsa i utvecklingsländer. Parlamentet betonar emellertid att det måste finnas en tydlig strategi för en övergång till andra former av bistånd på medellång sikt, som syftar till att förbättra livsmedelsförsörjningen och minska beroendet av livsmedelsbistånd.

| 43. | Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller den roll som livsmedel kan spela i kampen mot hiv/aids och betonar i synnerhet hur Världslivsmedelsprogrammet, Unicef, FAO och andra organisationer har bidragit till livsmedelsförsörjningen och kampen mot hiv/aids genom program för livsmedelsbistånd i de berörda AVS-länderna. |
| --- | --- |

43.

Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller den roll som livsmedel kan spela i kampen mot hiv/aids och betonar i synnerhet hur Världslivsmedelsprogrammet, Unicef, FAO och andra organisationer har bidragit till livsmedelsförsörjningen och kampen mot hiv/aids genom program för livsmedelsbistånd i de berörda AVS-länderna.

| 44. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar nationella regeringar och internationella givare att ta fasta på den roll som livsmedelstillgången spelar för att förbättra effektiviteten i utbildnings- och hälsoprogrammen, och att därför överväga att låta livsmedelstillgång ingå i deras utbildnings- och hälsoprogram så att dessa blir oberoende av osäkra utländska hjälpsändningar av livsmedel. |
| --- | --- |

44.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar nationella regeringar och internationella givare att ta fasta på den roll som livsmedelstillgången spelar för att förbättra effektiviteten i utbildnings- och hälsoprogrammen, och att därför överväga att låta livsmedelstillgång ingå i deras utbildnings- och hälsoprogram så att dessa blir oberoende av osäkra utländska hjälpsändningar av livsmedel.

| 45. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att ekonomiskt bistånd brukar vara det mest effektiva sättet att stödja betalningsbalansen och ge budgetstöd för utveckling eller trygg livsmedelsförsörjning. |
| --- | --- |

45.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att ekonomiskt bistånd brukar vara det mest effektiva sättet att stödja betalningsbalansen och ge budgetstöd för utveckling eller trygg livsmedelsförsörjning.

| 46. | Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att inköp som gjorts på lokala eller regionala marknader brukar vara effektivare och betonar att livsmedelsinsatser skall genomföras utan att orsaka snedvridning av de lokala marknaderna. |
| --- | --- |

46.

Den gemensamma parlamentariska församlingen konstaterar att inköp som gjorts på lokala eller regionala marknader brukar vara effektivare och betonar att livsmedelsinsatser skall genomföras utan att orsaka snedvridning av de lokala marknaderna.

| 47. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar internationella givare, i synnerhet Europeiska unionen, att tillhandahålla livsmedelsbistånd utan förbehåll, eftersom det är det enda sättet att garantera maximal effektivitet vid inköp och leveranser, vilket är mer förmånligt för biståndsmottagarna. |
| --- | --- |

47.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar internationella givare, i synnerhet Europeiska unionen, att tillhandahålla livsmedelsbistånd utan förbehåll, eftersom det är det enda sättet att garantera maximal effektivitet vid inköp och leveranser, vilket är mer förmånligt för biståndsmottagarna.

| 48. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att livsmedelsbistånd måste planeras och administreras inom ramen för en större strategi för livsmedelsstöd i syfte att minska svälten genom ett omfattande åtgärdspaket för livsmedelsbistånd, som utarbetas och genomförs nationellt men med internationellt stöd. |
| --- | --- |

48.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att livsmedelsbistånd måste planeras och administreras inom ramen för en större strategi för livsmedelsstöd i syfte att minska svälten genom ett omfattande åtgärdspaket för livsmedelsbistånd, som utarbetas och genomförs nationellt men med internationellt stöd.

| 49. | Den gemensamma parlamentariska församlingen poängterar att livsmedelsleveranserna måste vara väl genomtänkta, såtillvida att det måste finnas en balans mellan behovet av omedelbart stöd och risken för att man skapar ett beroende, destabiliserar marknaden och undergräver lokala och nationella producenter, lokala marknadsaktörer och lokala ekonomier. |
| --- | --- |

49.

Den gemensamma parlamentariska församlingen poängterar att livsmedelsleveranserna måste vara väl genomtänkta, såtillvida att det måste finnas en balans mellan behovet av omedelbart stöd och risken för att man skapar ett beroende, destabiliserar marknaden och undergräver lokala och nationella producenter, lokala marknadsaktörer och lokala ekonomier.

| 50. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att tillhandahållandet av livsmedelsbistånd måste ske i enlighet med funktionsmässigt effektiva regler för att hindra missbruk för kommersiella ändamål och begränsa överskottslager av givarländernas jordbruksprodukter, enligt de överenskomna målen i ”julipaketet” i det beslut som WTO:s allmänna råd fattat om Doha-agendans arbetsprogram. |
| --- | --- |

50.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att tillhandahållandet av livsmedelsbistånd måste ske i enlighet med funktionsmässigt effektiva regler för att hindra missbruk för kommersiella ändamål och begränsa överskottslager av givarländernas jordbruksprodukter, enligt de överenskomna målen i ”julipaketet” i det beslut som WTO:s allmänna råd fattat om Doha-agendans arbetsprogram.

| 51. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen och andra givare att köpa livsmedelsbistånd från utvecklingsländerna, helst så nära den drabbade regionen som möjligt, framför allt för att stödja utvecklingsländernas ekonomier och minska transport- och miljökostnaderna, men också för att övervaka lokala priser. |
| --- | --- |

51.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen och andra givare att köpa livsmedelsbistånd från utvecklingsländerna, helst så nära den drabbade regionen som möjligt, framför allt för att stödja utvecklingsländernas ekonomier och minska transport- och miljökostnaderna, men också för att övervaka lokala priser.

| 52. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar mottagarländerna att avlägsna och undvika politiska och fysiska hinder så att livsmedelsbistånd kan levereras till alla delar av landet i fråga samt att förebygga att sådana hinder uppstår. |
| --- | --- |

52.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar mottagarländerna att avlägsna och undvika politiska och fysiska hinder så att livsmedelsbistånd kan levereras till alla delar av landet i fråga samt att förebygga att sådana hinder uppstår.

Nödbistånd och hjälpaktioner

| 53. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen att bistå och stödja AVS-regeringarna i deras strävan att förebygga och ha en beredskap inför naturkatastrofer och nödsituationer orsakade av människan. |
| --- | --- |

53.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar kommissionen att bistå och stödja AVS-regeringarna i deras strävan att förebygga och ha en beredskap inför naturkatastrofer och nödsituationer orsakade av människan.

| 54. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och andra internationella givare att tillhandahålla kompletterande nödbistånd till Lesotho och övriga länder i södra Afrika som i likhet med Swaziland härjas av torka och aids, för att råda bot på den allt mer oroande situation som dessa länders mest utsatta befolkningsgrupper befinner sig i. |
| --- | --- |

54.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen och andra internationella givare att tillhandahålla kompletterande nödbistånd till Lesotho och övriga länder i södra Afrika som i likhet med Swaziland härjas av torka och aids, för att råda bot på den allt mer oroande situation som dessa länders mest utsatta befolkningsgrupper befinner sig i.

| 55. | Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att AVS-regeringarna och kommissionen skall undersöka nyttan av strategiskt placerade, permanenta krisgrupper som kan reagera på nödsituationer. |
| --- | --- |

55.

Den gemensamma parlamentariska församlingen begär att AVS-regeringarna och kommissionen skall undersöka nyttan av strategiskt placerade, permanenta krisgrupper som kan reagera på nödsituationer.

| 56. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar regeringarna att i samarbete med aktörer från det civila samhället försöka säkra en lämplig övervakning av nödinsatser och engagera samhällen, lokala myndigheter och institutioner samt sådana initiativ och strukturer för hjälparbete som finns på gräsrotsnivå när de genomför nödinsatser. |
| --- | --- |

56.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar regeringarna att i samarbete med aktörer från det civila samhället försöka säkra en lämplig övervakning av nödinsatser och engagera samhällen, lokala myndigheter och institutioner samt sådana initiativ och strukturer för hjälparbete som finns på gräsrotsnivå när de genomför nödinsatser.

| 57. | Den gemensamma parlamentariska församlingen poängterar vikten av att skydda civilbefolkningens liv, inbegripet hjälparbetares liv, under väpnade konflikter samt att säkra tillgången till livsmedel under nödsituationer, särskilt för hushåll som förestås av kvinnor. Församlingen betonar dessutom att man särskilt bör uppmärksamma den svåra livsmedelssituation som flyktingar och internflyktingar upplever under och omedelbart efter en konflikt. |
| --- | --- |

57.

Den gemensamma parlamentariska församlingen poängterar vikten av att skydda civilbefolkningens liv, inbegripet hjälparbetares liv, under väpnade konflikter samt att säkra tillgången till livsmedel under nödsituationer, särskilt för hushåll som förestås av kvinnor. Församlingen betonar dessutom att man särskilt bör uppmärksamma den svåra livsmedelssituation som flyktingar och internflyktingar upplever under och omedelbart efter en konflikt.

| 58. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt sina medordförande att vidarebefordra denna resolution till AVS–EG-ministerrådet, Europeiska kommissionen och Förenta nationernas och Afrikanska unionens generalsekreterare. |
| --- | --- |

58.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt sina medordförande att vidarebefordra denna resolution till AVS–EG-ministerrådet, Europeiska kommissionen och Förenta nationernas och Afrikanska unionens generalsekreterare.

---

(1)  Antogs av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen den 25 november 2004 i Haag (Nederländerna).

(2)  EGT L 166, 5.7.1996, s. 11.

RESOLUTION (1)

om situationen i Darfur

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Haag (Nederländerna) den 22–25 november 2004, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Haag (Nederländerna) den 22–25 november 2004,

| — | med beaktande av den sudanesiska regeringens och FN:s gemensamma resolution av den 3 juli 2004, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den sudanesiska regeringens och FN:s gemensamma resolution av den 3 juli 2004,

| — | med beaktande av handlingsplanen för Darfur som ingicks mellan Förenta nationerna och Sudans regering den 5 augusti 2004, |
| --- | --- |

—

med beaktande av handlingsplanen för Darfur som ingicks mellan Förenta nationerna och Sudans regering den 5 augusti 2004,

| — | med beaktande av Afrikanska unionens säkerhetsråds beslut av den 21 oktober 2004 om att utvidga AU:s uppdrag i Sudan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska unionens säkerhetsråds beslut av den 21 oktober 2004 om att utvidga AU:s uppdrag i Sudan,

| — | med beaktande av rapporten från FN:s generalsekreterare i november 2004 och FN-resolutionerna 1564 och 1574 som antogs den 18 september respektive den 19 november 2004, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapporten från FN:s generalsekreterare i november 2004 och FN-resolutionerna 1564 och 1574 som antogs den 18 september respektive den 19 november 2004,

| — | med beaktande av att förhandlingarna inom ramen för den fredsprocess som inletts under ledning av IGAD återupptogs den 7 oktober 2004, och att ett avtalsmemorandum undertecknades mellan den sudanesiska regeringen och det sudanesiska folkets befrielsearmé SPLA/M i Nairobi (Kenya) den 19 november 2004, där båda parterna förbinder sig att ingå ett slutligt fredsavtal före utgången av 2004, |
| --- | --- |

—

med beaktande av att förhandlingarna inom ramen för den fredsprocess som inletts under ledning av IGAD återupptogs den 7 oktober 2004, och att ett avtalsmemorandum undertecknades mellan den sudanesiska regeringen och det sudanesiska folkets befrielsearmé SPLA/M i Nairobi (Kenya) den 19 november 2004, där båda parterna förbinder sig att ingå ett slutligt fredsavtal före utgången av 2004,

| — | med beaktande av det avtal som undertecknades i Khartoum den 21 augusti 2004 mellan Sudans regering och Internationella organisationen för migration om frivilligt återvändande för personer som tvångsförflyttats i sitt eget land, och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av det avtal som undertecknades i Khartoum den 21 augusti 2004 mellan Sudans regering och Internationella organisationen för migration om frivilligt återvändande för personer som tvångsförflyttats i sitt eget land, och av följande skäl:

| A. | Darfurregionen lider liksom övriga områden i Sudan av underutveckling och ekonomisk och politisk marginalisering. |
| --- | --- |

A.

Darfurregionen lider liksom övriga områden i Sudan av underutveckling och ekonomisk och politisk marginalisering.

| B. | I februari 2003 bröt ett uppror ut i Darfur, lett av Sudans befrielsearmé (SLM) och Rörelsen för rättvisa och jämlikhet (JEM). |
| --- | --- |

B.

I februari 2003 bröt ett uppror ut i Darfur, lett av Sudans befrielsearmé (SLM) och Rörelsen för rättvisa och jämlikhet (JEM).

| C. | Den ökande osäkerheten och våldet är djupt oroande, liksom den katastrofala humanitära situationen, de ständiga kränkningarna mot de mänskliga rättigheterna och de upprepade brotten mot eldupphöret i Darfur. I detta sammanhang måste det åter framhållas att samtliga parter är skyldiga att uppfylla de åtaganden som nämnts i säkerhetsrådets tidigare resolutioner. |
| --- | --- |

C.

Den ökande osäkerheten och våldet är djupt oroande, liksom den katastrofala humanitära situationen, de ständiga kränkningarna mot de mänskliga rättigheterna och de upprepade brotten mot eldupphöret i Darfur. I detta sammanhang måste det åter framhållas att samtliga parter är skyldiga att uppfylla de åtaganden som nämnts i säkerhetsrådets tidigare resolutioner.

| D. | Trots att ett avtal om eldupphör undertecknades den 8 april 2004 kommer det hela tiden in rapporter om att milis och rebeller mördar civila och om sexuella övergrepp och våldshandlingar mot kvinnor och barn. |
| --- | --- |

D.

Trots att ett avtal om eldupphör undertecknades den 8 april 2004 kommer det hela tiden in rapporter om att milis och rebeller mördar civila och om sexuella övergrepp och våldshandlingar mot kvinnor och barn.

| E. | Samtliga parter måste uppfylla sina skyldigheter att få ett slut på alla våldshandlingar, fördöma kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och brotten mot internationell humanitär rätt. Det är absolut nödvändigt att utan dröjsmål ställa de skyldiga till sådana brott inför rätta. |
| --- | --- |

E.

Samtliga parter måste uppfylla sina skyldigheter att få ett slut på alla våldshandlingar, fördöma kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och brotten mot internationell humanitär rätt. Det är absolut nödvändigt att utan dröjsmål ställa de skyldiga till sådana brott inför rätta.

| F. | Alla parter, inklusive den sudanesiska regeringen, måste fullt ut fullgöra sina skyldigheter enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1556 (2004) och 1564 (2004), och det är nödvändigt att främja och återskapa förtroendet hos utsatta befolkningsgrupper och radikalt förbättra säkerhetsklimatet i Darfur. |
| --- | --- |

F.

Alla parter, inklusive den sudanesiska regeringen, måste fullt ut fullgöra sina skyldigheter enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1556 (2004) och 1564 (2004), och det är nödvändigt att främja och återskapa förtroendet hos utsatta befolkningsgrupper och radikalt förbättra säkerhetsklimatet i Darfur.

| G. | Alla parter måste respektera de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt, men det är också i första hand den sudanesiska regeringens ansvar att skydda sin befolkning inom landets territorium och upprätthålla ordningen samtidigt som mänskliga rättigheter respekteras. |
| --- | --- |

G.

Alla parter måste respektera de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt, men det är också i första hand den sudanesiska regeringens ansvar att skydda sin befolkning inom landets territorium och upprätthålla ordningen samtidigt som mänskliga rättigheter respekteras.

| H. | En slutlig lösning på krisen i Darfur måste omfatta att tvångsförflyttade personer och flyktingar av egen fri vilja och helt säkert kan återvända till sina ursprungshem, med hänvisning till det avtalsmemorandum som undertecknades den 21 augusti 2004 mellan den sudanesiska regeringen och Internationella organisationen för migration. |
| --- | --- |

H.

En slutlig lösning på krisen i Darfur måste omfatta att tvångsförflyttade personer och flyktingar av egen fri vilja och helt säkert kan återvända till sina ursprungshem, med hänvisning till det avtalsmemorandum som undertecknades den 21 augusti 2004 mellan den sudanesiska regeringen och Internationella organisationen för migration.

| I. | Afrikanska unionen har fortsatt att aktivt bidra till att försöka hitta en slutlig lösning på Darfurfrågan och har sänt fredsobservatörer till området. |
| --- | --- |

I.

Afrikanska unionen har fortsatt att aktivt bidra till att försöka hitta en slutlig lösning på Darfurfrågan och har sänt fredsobservatörer till området.

| J. | Enligt Världslivsmedelsprogrammet (WFP) beräknas att flera tusen personer, i första hand kvinnor och barn, varje månad dör av undernäring. |
| --- | --- |

J.

Enligt Världslivsmedelsprogrammet (WFP) beräknas att flera tusen personer, i första hand kvinnor och barn, varje månad dör av undernäring.

| K. | Det är glädjande att den sudanesiska regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att undanröja administrativa hinder som blockerar den humanitära hjälpen och därigenom gett ett större antal företrädare för biståndsorgan och internationella icke-statliga människorättsorganisationer tillträde till Darfur. Alla parter måste dock gå med på att göra ytterligare ansträngningar för att garantera att hela Darfurs befolkning obehindrat får tillträde till humanitär hjälp, inbegripet befolkningsgrupper utanför lägren. |
| --- | --- |

K.

Det är glädjande att den sudanesiska regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att undanröja administrativa hinder som blockerar den humanitära hjälpen och därigenom gett ett större antal företrädare för biståndsorgan och internationella icke-statliga människorättsorganisationer tillträde till Darfur. Alla parter måste dock gå med på att göra ytterligare ansträngningar för att garantera att hela Darfurs befolkning obehindrat får tillträde till humanitär hjälp, inbegripet befolkningsgrupper utanför lägren.

| L. | Det är ett absolut krav att den sudanesiska regeringen och rebellgrupperna underlättar den humanitära hjälpen genom att garantera att varor och hjälparbetare obehindrat ges tillträde till området, om så behövs även längs Sudans gränser till Tchad och Libyen både landvägen och luftvägen. |
| --- | --- |

L.

Det är ett absolut krav att den sudanesiska regeringen och rebellgrupperna underlättar den humanitära hjälpen genom att garantera att varor och hjälparbetare obehindrat ges tillträde till området, om så behövs även längs Sudans gränser till Tchad och Libyen både landvägen och luftvägen.

| M. | Kränkningar av de mänskliga rättigheterna har begåtts i Darfur, inbegripet bombningar av civila, och förstörelsen av läger för tvångsförflyttade pågår fortfarande. |
| --- | --- |

M.

Kränkningar av de mänskliga rättigheterna har begåtts i Darfur, inbegripet bombningar av civila, och förstörelsen av läger för tvångsförflyttade pågår fortfarande.

| N. | FN:s säkerhetsråd är oroat över de konsekvenser situationen i Sudan kan få för freden och säkerheten i världen och för stabiliteten i området. |
| --- | --- |

N.

FN:s säkerhetsråd är oroat över de konsekvenser situationen i Sudan kan få för freden och säkerheten i världen och för stabiliteten i området.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen välkomnar undertecknandet av ett samförståndsavtal i Nairobi den 19 november 2004 mellan den sudanesiska regeringen och det sudanesiska folkets befrielserörelse/armé som åtar sig att ingå ett övergripande fredsavtal före årets utgång, något som församlingen anser vara ett viktigt steg på vägen mot att återställa freden i södra Sudan och som även kan bidra till att skapa fred i Darfur. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen välkomnar undertecknandet av ett samförståndsavtal i Nairobi den 19 november 2004 mellan den sudanesiska regeringen och det sudanesiska folkets befrielserörelse/armé som åtar sig att ingå ett övergripande fredsavtal före årets utgång, något som församlingen anser vara ett viktigt steg på vägen mot att återställa freden i södra Sudan och som även kan bidra till att skapa fred i Darfur.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder säkerhetsrådets initiativ att kräva att regeringsstyrkorna och rebellstyrkorna samt alla övriga väpnade grupper omedelbart skall avbryta alla våldshandlingar och attacker, inbegripet bortföranden, avstå från att med våld tvinga civila att återvända, bidra till internationella humanitära hjälpaktioner och övervakningsinsatser, se till att deras medlemmar respekterar internationell humanitär rätt, sörja för hjälparbetarnas säkerhet samt på alla nivåer uppfylla sitt åtagande att låta hjälporganisationer och deras personal resa fritt i enlighet med resolution 1502 (2003) av den 26 augusti 2003 om biståndsarbetares tillträde till hjälpbehövande befolkningar och Abuja-protokollen av den 9 november 2004. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder säkerhetsrådets initiativ att kräva att regeringsstyrkorna och rebellstyrkorna samt alla övriga väpnade grupper omedelbart skall avbryta alla våldshandlingar och attacker, inbegripet bortföranden, avstå från att med våld tvinga civila att återvända, bidra till internationella humanitära hjälpaktioner och övervakningsinsatser, se till att deras medlemmar respekterar internationell humanitär rätt, sörja för hjälparbetarnas säkerhet samt på alla nivåer uppfylla sitt åtagande att låta hjälporganisationer och deras personal resa fritt i enlighet med resolution 1502 (2003) av den 26 augusti 2003 om biståndsarbetares tillträde till hjälpbehövande befolkningar och Abuja-protokollen av den 9 november 2004.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla sudanesiska parter att vidta nödvändiga åtgärder för att de överträdelser som rapporterats av eldupphörkommissionen omedelbart skall uppmärksammas och de ansvariga ställas till svars för sina handlingar. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla sudanesiska parter att vidta nödvändiga åtgärder för att de överträdelser som rapporterats av eldupphörkommissionen omedelbart skall uppmärksammas och de ansvariga ställas till svars för sina handlingar.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder den uppmaning som FN:s säkerhetsråd har riktat till den sudanesiska regeringen om att den skall få ett slut på det rådande klimatet av rättslöshet i Darfur, genom att identifiera alla ansvariga för en mängd kränkningar mot de mänskliga rättigheterna och mot internationell humanitär rätt och överlämna dem till rättvisan, inklusive de ”folkliga försvarsstyrkorna” och Janjawid-milisen, och betonar att den sudanesiska regeringen måste vidta alla åtgärder som krävs för att få våldet och grymheterna att upphöra. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder den uppmaning som FN:s säkerhetsråd har riktat till den sudanesiska regeringen om att den skall få ett slut på det rådande klimatet av rättslöshet i Darfur, genom att identifiera alla ansvariga för en mängd kränkningar mot de mänskliga rättigheterna och mot internationell humanitär rätt och överlämna dem till rättvisan, inklusive de ”folkliga försvarsstyrkorna” och Janjawid-milisen, och betonar att den sudanesiska regeringen måste vidta alla åtgärder som krävs för att få våldet och grymheterna att upphöra.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder säkerhetsrådets initiativ att kräva att den sudanesiska regeringen i kontrollsyfte skall förse Afrikanska unionens uppdrag med bevis – särskilt namnen på Janjawid-milismän som avväpnats eller dömts för brott mot de mänskliga rättigheterna och brott mot internationell humanitär rätt – för att visa att man uppfyller kraven i resolution 1556 (2004) och sina åtaganden enligt det eldupphöravtal som ingicks den 8 april 2004 i N'Djamena. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder säkerhetsrådets initiativ att kräva att den sudanesiska regeringen i kontrollsyfte skall förse Afrikanska unionens uppdrag med bevis – särskilt namnen på Janjawid-milismän som avväpnats eller dömts för brott mot de mänskliga rättigheterna och brott mot internationell humanitär rätt – för att visa att man uppfyller kraven i resolution 1556 (2004) och sina åtaganden enligt det eldupphöravtal som ingicks den 8 april 2004 i N'Djamena.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar att FN:s generalsekreterare inrättat en internationell undersökningskommitté med uppgift att undersöka uppgifterna om kränkningar av internationell humanitär rätt och internationella människorättsavtal som ingåtts av alla parter i Darfur, samt att ”likaså fastställa om handlingar som kan klassas som folkmord har ägt rum och identifiera förövarna av dessa brott för att säkerställa att de ansvariga ställs till svars för sina gärningar”. Församlingen uppmanar samtliga parter att fullt ut samarbeta med denna kommission, och uppmanar dessutom FN:s generalsekreterare att i samråd med kommissarien för mänskliga rättigheter vidta lämpliga åtgärder för att öka antalet människorättsobservatörer i Darfur. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska församlingen välkomnar att FN:s generalsekreterare inrättat en internationell undersökningskommitté med uppgift att undersöka uppgifterna om kränkningar av internationell humanitär rätt och internationella människorättsavtal som ingåtts av alla parter i Darfur, samt att ”likaså fastställa om handlingar som kan klassas som folkmord har ägt rum och identifiera förövarna av dessa brott för att säkerställa att de ansvariga ställs till svars för sina gärningar”. Församlingen uppmanar samtliga parter att fullt ut samarbeta med denna kommission, och uppmanar dessutom FN:s generalsekreterare att i samråd med kommissarien för mänskliga rättigheter vidta lämpliga åtgärder för att öka antalet människorättsobservatörer i Darfur.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget Sudans regering att göra sitt yttersta för att se till att alla flyktingar och personer som tvångsförflyttats i det egna landet kan återvända hem av egen fri vilja och utan risk för sin säkerhet, enligt de avtal som ingåtts mellan Sudans regering och Internationella organisationen för migration. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget Sudans regering att göra sitt yttersta för att se till att alla flyktingar och personer som tvångsförflyttats i det egna landet kan återvända hem av egen fri vilja och utan risk för sin säkerhet, enligt de avtal som ingåtts mellan Sudans regering och Internationella organisationen för migration.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller att det är viktigt att framsteg görs i de fredsförhandlingar som pågår mellan den sudanesiska regeringen, SLA och JEM i syfte att lösa krisen i Darfur. Församlingen poängterar att alla parter i fredsförhandlingarna i Abuja måste förhandla med ärliga avsikter för att snabbt nå en överenskommelse. Församlingen välkomnar undertecknandet av det humanitära protokollet och protokollet om säkerhet den 9 november 2004. Församlingen manar parterna att snabbt börja tillämpa protokollen och hoppas att de snart skall underteckna en principförklaring som syftar till en politisk lösning. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller att det är viktigt att framsteg görs i de fredsförhandlingar som pågår mellan den sudanesiska regeringen, SLA och JEM i syfte att lösa krisen i Darfur. Församlingen poängterar att alla parter i fredsförhandlingarna i Abuja måste förhandla med ärliga avsikter för att snabbt nå en överenskommelse. Församlingen välkomnar undertecknandet av det humanitära protokollet och protokollet om säkerhet den 9 november 2004. Församlingen manar parterna att snabbt börja tillämpa protokollen och hoppas att de snart skall underteckna en principförklaring som syftar till en politisk lösning.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla länder i regionen att göra allt som står i deras makt för att aktivt stödja ett fullständigt och omedelbart genomförande av ett övergripande fredsavtal. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar alla länder i regionen att göra allt som står i deras makt för att aktivt stödja ett fullständigt och omedelbart genomförande av ett övergripande fredsavtal.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att ett övergripande fredsavtal kommer att bidra till att inrätta varaktig fred och stabilitet i Sudan och lösa krisen i Darfur, och framhåller att det är nödvändigt att anta en nationell strategi där alla berörda parter, inbegripet kvinnorna, deltar i strävandena att försonas och befästa freden. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska församlingen understryker att ett övergripande fredsavtal kommer att bidra till att inrätta varaktig fred och stabilitet i Sudan och lösa krisen i Darfur, och framhåller att det är nödvändigt att anta en nationell strategi där alla berörda parter, inbegripet kvinnorna, deltar i strävandena att försonas och befästa freden.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder med eftertryck Afrikanska unionens beslut om att öka Darfuruppdragets personalstyrka till 3 320 personer och utvidga mandatet till att omfatta de uppgifter som räknas upp i stycke 6 i Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråds kommuniké av den 20 oktober 2004. Församlingen uppmanar enträget EU:s medlemsstater och AVS-länderna att tillhandahålla utrustning, logistikresurser, ekonomiska resurser och övriga resurser som krävs samt manar den sudanesiska regeringen och rebellgrupperna i Darfur att fullt ut samarbeta med Afrikanska unionen. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder med eftertryck Afrikanska unionens beslut om att öka Darfuruppdragets personalstyrka till 3 320 personer och utvidga mandatet till att omfatta de uppgifter som räknas upp i stycke 6 i Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråds kommuniké av den 20 oktober 2004. Församlingen uppmanar enträget EU:s medlemsstater och AVS-länderna att tillhandahålla utrustning, logistikresurser, ekonomiska resurser och övriga resurser som krävs samt manar den sudanesiska regeringen och rebellgrupperna i Darfur att fullt ut samarbeta med Afrikanska unionen.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar FN och Afrikanska unionen att förbättra samordningen av sina planer för att undvika brott mot eldupphöravtalet, inbegripet truppförflyttningar. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar FN och Afrikanska unionen att förbättra samordningen av sina planer för att undvika brott mot eldupphöravtalet, inbegripet truppförflyttningar.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska församlingen förbinder sig att så snart ett övergripande fredsavtal har ingåtts hjälpa Sudans folk i dess strävanden att bygga en fredlig, enad och blomstrande nation, på villkor att parterna uppfyller alla sina åtaganden, i synnerhet de som ingicks i Abuja i Nigeria och i N'Djamena i Tchad. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska församlingen förbinder sig att så snart ett övergripande fredsavtal har ingåtts hjälpa Sudans folk i dess strävanden att bygga en fredlig, enad och blomstrande nation, på villkor att parterna uppfyller alla sina åtaganden, i synnerhet de som ingicks i Abuja i Nigeria och i N'Djamena i Tchad.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget FN:s, Världsbankens och parternas gemensamma utvärderingsuppdrag att i samråd med övriga bilaterala och multilaterala givare fortsätta sina ansträngningar för att förbereda en snabb förmedling av bistånd till återuppbyggnad och ekonomisk utveckling i Sudan, inbegripet offentligt utvecklingsbistånd, eventuellt en minskning av skuldbördan och marknadstillträde, så snart det övergripande fredsavtalet har undertecknats och börjat tillämpas. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget FN:s, Världsbankens och parternas gemensamma utvärderingsuppdrag att i samråd med övriga bilaterala och multilaterala givare fortsätta sina ansträngningar för att förbereda en snabb förmedling av bistånd till återuppbyggnad och ekonomisk utveckling i Sudan, inbegripet offentligt utvecklingsbistånd, eventuellt en minskning av skuldbördan och marknadstillträde, så snart det övergripande fredsavtalet har undertecknats och börjat tillämpas.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller behovet av en snabb utbetalning av de EU-medel som avsatts för humanitära hjälpinsatser och för Afrikanska unionen. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska församlingen framhåller behovet av en snabb utbetalning av de EU-medel som avsatts för humanitära hjälpinsatser och för Afrikanska unionen.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU:s medlemsstater att utan dröjsmål tillhandahålla generösa och kontinuerliga bidrag till de humanitära insatser som för närvarande görs i Sudan och Tchad. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU:s medlemsstater att utan dröjsmål tillhandahålla generösa och kontinuerliga bidrag till de humanitära insatser som för närvarande görs i Sudan och Tchad.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska församlingen noterar FN:s beslut om att överväga andra åtgärder, exempelvis åtgärder enligt artikel 41 i FN-stadgan där det föreskrivs att ”säkerhetsrådet äger besluta, vilka åtgärder, icke innebärande bruk av vapenmakt, som skola användas för att giva verkan åt dess beslut, och äger uppfordra Förenta nationernas medlemmar att vidtaga sådana åtgärder. Åtgärderna kunna innefatta att fullständigt eller partiellt avbryta ekonomiska förbindelser, järnvägs-, sjö-, luft-, post-, telegraf och radioförbindelser samt annan samfärdsel ävensom avbrytande av de diplomatiska förbindelserna”. Åtgärderna får emellertid inte förvärra befolkningens lidande. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska församlingen noterar FN:s beslut om att överväga andra åtgärder, exempelvis åtgärder enligt artikel 41 i FN-stadgan där det föreskrivs att ”säkerhetsrådet äger besluta, vilka åtgärder, icke innebärande bruk av vapenmakt, som skola användas för att giva verkan åt dess beslut, och äger uppfordra Förenta nationernas medlemmar att vidtaga sådana åtgärder. Åtgärderna kunna innefatta att fullständigt eller partiellt avbryta ekonomiska förbindelser, järnvägs-, sjö-, luft-, post-, telegraf och radioförbindelser samt annan samfärdsel ävensom avbrytande av de diplomatiska förbindelserna”. Åtgärderna får emellertid inte förvärra befolkningens lidande.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar samtliga parter och det internationella samfundet att omedelbart vidta de åtgärder som krävs för att få ett slut på spridningen av vapen i det krigsdrabbade området i Darfur. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar samtliga parter och det internationella samfundet att omedelbart vidta de åtgärder som krävs för att få ett slut på spridningen av vapen i det krigsdrabbade området i Darfur.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska församlingen beslutar att skicka en undersökningskommission till Sudan med uppgift att bedöma situationen och därefter rapportera till presidiet. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska församlingen beslutar att skicka en undersökningskommission till Sudan med uppgift att bedöma situationen och därefter rapportera till presidiet.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt ordförandena att översända denna resolution till AVS–EG-ministerrådet, Europeiska kommissionen, Sudans regering, Afrikanska unionen, IGAD, Förenta staternas, Libyens, Egyptens och Kinas regeringar samt till FN:s generalsekreterare. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt ordförandena att översända denna resolution till AVS–EG-ministerrådet, Europeiska kommissionen, Sudans regering, Afrikanska unionen, IGAD, Förenta staternas, Libyens, Egyptens och Kinas regeringar samt till FN:s generalsekreterare.

---

(1)  Antogs av den gemensamma AVS–EG-församlingen den 25 november 2004 i Haag (Nederländerna).

RESOLUTION (1)

om de skador som orsakats av orkaner i Västindien

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Haag (Nederländerna) den 22–25 november 2004, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Haag (Nederländerna) den 22–25 november 2004,

| — | med beaktande av Förenta nationernas globala konferens om hållbar utveckling för små östater som är utvecklingsländer, som ägde rum i Barbados den 25 april–6 maj 1994, och handlingsplanen för Barbados, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Förenta nationernas globala konferens om hållbar utveckling för små östater som är utvecklingsländer, som ägde rum i Barbados den 25 april–6 maj 1994, och handlingsplanen för Barbados,

| — | med beaktande av sin resolution om de skador som orsakats av cykloner i Stilla havet, Indiska oceanen och Karibiska havet och behovet av en snabb reaktion på naturkatastrofer som antogs i Addis-Abeba den 19 februari 2004 (2), |
| --- | --- |

—

med beaktande av sin resolution om de skador som orsakats av cykloner i Stilla havet, Indiska oceanen och Karibiska havet och behovet av en snabb reaktion på naturkatastrofer som antogs i Addis-Abeba den 19 februari 2004 (2),

| — | med beaktande av Kyotoprotokollet om klimatförändringar, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Kyotoprotokollet om klimatförändringar,

| — | med beaktande av AVS–EG-partnerskapsavtalet som undertecknades i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000, och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS–EG-partnerskapsavtalet som undertecknades i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000, och av följande skäl:

| A. | Den rad av cykloner som med exceptionell styrka har drabbat länderna i Karibiska havet, särskilt Bahamas, Barbados, Kuba, Dominikanska republiken, Grenada, Haiti, Jamaica, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna samt Trinidad och Tobago har fått mycket svåra konsekvenser i form av omfattande dödssiffror och förödande effekter på den socioekonomiska infrastrukturen. |
| --- | --- |

A.

Den rad av cykloner som med exceptionell styrka har drabbat länderna i Karibiska havet, särskilt Bahamas, Barbados, Kuba, Dominikanska republiken, Grenada, Haiti, Jamaica, Saint Lucia, Saint Vincent och Grenadinerna samt Trinidad och Tobago har fått mycket svåra konsekvenser i form av omfattande dödssiffror och förödande effekter på den socioekonomiska infrastrukturen.

| B. | Särskilt oroande är situationen på Grenada där 90 procent av infrastrukturen har förstörts och jordbrukssektorn är totalt utslagen, och situationen på Haiti, där närmare 3 000 personer har dött i katastrofen. |
| --- | --- |

B.

Särskilt oroande är situationen på Grenada där 90 procent av infrastrukturen har förstörts och jordbrukssektorn är totalt utslagen, och situationen på Haiti, där närmare 3 000 personer har dött i katastrofen.

| C. | Dessa katastrofer har tyvärr bevisat hur befogad den resolution var som antogs av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen i Addis-Abeba och i vilken det betonades att naturkatastrofer får allt mer förödande konsekvenser. |
| --- | --- |

C.

Dessa katastrofer har tyvärr bevisat hur befogad den resolution var som antogs av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen i Addis-Abeba och i vilken det betonades att naturkatastrofer får allt mer förödande konsekvenser.

| D. | De sårbara AVS-öarna och angränsande länder lider av effekterna av en klimatförändring som beror på den globala uppvärmningen samtidigt som häftiga stormar och havsnivån hotar befolkningens säkerhet och egendom, och själva existensen för vissa öar. |
| --- | --- |

D.

De sårbara AVS-öarna och angränsande länder lider av effekterna av en klimatförändring som beror på den globala uppvärmningen samtidigt som häftiga stormar och havsnivån hotar befolkningens säkerhet och egendom, och själva existensen för vissa öar.

| E. | De små östaterna måste hantera klimatförändringens negativa effekter, såsom häftiga stormar och stigande havsvattennivåer, som kan hota själva existensen för vissa mindre öar. |
| --- | --- |

E.

De små östaterna måste hantera klimatförändringens negativa effekter, såsom häftiga stormar och stigande havsvattennivåer, som kan hota själva existensen för vissa mindre öar.

| F. | De höjda havsvattennivåerna har negativa konsekvenser för tillgången till sötvatten och dess kvalitet, för jordbruket och för människors livsmiljö. |
| --- | --- |

F.

De höjda havsvattennivåerna har negativa konsekvenser för tillgången till sötvatten och dess kvalitet, för jordbruket och för människors livsmiljö.

| G. | De skador som orsakats av orkanerna Ivan och Jeanne visar tydligt att även om katastrofen har en naturlig orsak så blir skadornas omfattning inte rimlig när det saknas regler för byggnation och när varnings- och evakueringssystem är bristfälliga. |
| --- | --- |

G.

De skador som orsakats av orkanerna Ivan och Jeanne visar tydligt att även om katastrofen har en naturlig orsak så blir skadornas omfattning inte rimlig när det saknas regler för byggnation och när varnings- och evakueringssystem är bristfälliga.

| H. | Genom att lägga ökad tonvikt vid att förebygga naturrelaterade risker vid utarbetandet och genomförandet av utvecklingsstrategierna skulle man väsentligen bidra till att förverkliga det prioriterade målet om en hållbar utveckling. |
| --- | --- |

H.

Genom att lägga ökad tonvikt vid att förebygga naturrelaterade risker vid utarbetandet och genomförandet av utvecklingsstrategierna skulle man väsentligen bidra till att förverkliga det prioriterade målet om en hållbar utveckling.

| I. | Behoven av medel till återuppbyggnad uppgår till flera miljarder euro. |
| --- | --- |

I.

Behoven av medel till återuppbyggnad uppgår till flera miljarder euro.

| J. | FN har gått ut med en appell om 30 miljoner dollar i internationell katastrofhjälp. |
| --- | --- |

J.

FN har gått ut med en appell om 30 miljoner dollar i internationell katastrofhjälp.

| K. | Stats- och regeringscheferna i Karibiska gemenskapen (CARICOM) har vädjat om stöd till återuppbyggnaden. |
| --- | --- |

K.

Stats- och regeringscheferna i Karibiska gemenskapen (CARICOM) har vädjat om stöd till återuppbyggnaden.

| L. | Ekonomierna i de östater som är utvecklingsländer är ytterst sårbara, eftersom de när som helst kan ödeläggas av naturkatastrofer, som blir allt vanligare. |
| --- | --- |

L.

Ekonomierna i de östater som är utvecklingsländer är ytterst sårbara, eftersom de när som helst kan ödeläggas av naturkatastrofer, som blir allt vanligare.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen sänder sina kondoleanser och sin fulla sympati till folken och regeringarna i de berörda länderna, samt till de drabbades familjer. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen sänder sina kondoleanser och sin fulla sympati till folken och regeringarna i de berörda länderna, samt till de drabbades familjer.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmärksammar Europeiska unionen och det internationella samfundet på den särskilda situationen på Grenada, där ekonomi och statlig verksamhet helt har lamslagits och där det finns ett akut behov av ekonomisk, materiell och humanitär hjälp för en långsiktig sanering och återuppbyggnad av landet. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmärksammar Europeiska unionen och det internationella samfundet på den särskilda situationen på Grenada, där ekonomi och statlig verksamhet helt har lamslagits och där det finns ett akut behov av ekonomisk, materiell och humanitär hjälp för en långsiktig sanering och återuppbyggnad av landet.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska församlingen berömmer den karibiska regionen och Stillahavsregionen, EU och övriga utvecklingsaktörer och organisationer för de insatser som redan beviljats i dessa länder. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska församlingen berömmer den karibiska regionen och Stillahavsregionen, EU och övriga utvecklingsaktörer och organisationer för de insatser som redan beviljats i dessa länder.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU att vidta åtgärder för att snabbt mobilisera nödvändiga ekonomiska resurser för att finansiera återuppbyggnaden av de orkanhärjade länderna, särskilt Grenada, Jamaica, Haiti och Dominikanska republiken. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU att vidta åtgärder för att snabbt mobilisera nödvändiga ekonomiska resurser för att finansiera återuppbyggnaden av de orkanhärjade länderna, särskilt Grenada, Jamaica, Haiti och Dominikanska republiken.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och det internationella samfundet att snarast möjligt inrätta snabba och effektiva insatsmekanismer för att utöver den humanitära nödhjälpen kunna vidta lämpliga åtgärder för att förebygga och minimera effekterna av naturkatastrofer och framför allt snabbt bygga upp den socioekonomiska infrastrukturen igen. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar EU och det internationella samfundet att snarast möjligt inrätta snabba och effektiva insatsmekanismer för att utöver den humanitära nödhjälpen kunna vidta lämpliga åtgärder för att förebygga och minimera effekterna av naturkatastrofer och framför allt snabbt bygga upp den socioekonomiska infrastrukturen igen.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder inrättandet av en AVS–EG-mekanism för naturkatastrofer och uppmanar EU att, inom ramen för den pågående översynen av Cotonouavtalet, utvidga bestämmelserna i artikel 2.7 a i bilaga II till avtalet om resurser till investeringsmekanismen, till att omfatta de AVS-länder som är inlandsstater eller östater för att finansiera vitala investeringar som går till återuppbyggnad efter naturkatastrofer och sanering av produktionssektorer i deras ekonomier samt till en hållbar utveckling, med beaktande av landsspecifika hinder för utveckling och särskilda behov i fråga om utveckling och handel. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska församlingen stöder inrättandet av en AVS–EG-mekanism för naturkatastrofer och uppmanar EU att, inom ramen för den pågående översynen av Cotonouavtalet, utvidga bestämmelserna i artikel 2.7 a i bilaga II till avtalet om resurser till investeringsmekanismen, till att omfatta de AVS-länder som är inlandsstater eller östater för att finansiera vitala investeringar som går till återuppbyggnad efter naturkatastrofer och sanering av produktionssektorer i deras ekonomier samt till en hållbar utveckling, med beaktande av landsspecifika hinder för utveckling och särskilda behov i fråga om utveckling och handel.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det internationella samfundet, i synnerhet Bretton Woods-institutionerna och EU, att erkänna att den klassiska metoden att enbart utgå från BNP per capita vid bedömningen av små östater som är utvecklingsländer bör ses över så att man beaktar deras mycket stora sårbarhet när det gäller tillhandahållande av utvecklingsbistånd, minskning av skuldbördan och handelspreferenser, och i synnerhet överväger en särskild och differentierad behandling inom Världshandelsorganisationen. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar det internationella samfundet, i synnerhet Bretton Woods-institutionerna och EU, att erkänna att den klassiska metoden att enbart utgå från BNP per capita vid bedömningen av små östater som är utvecklingsländer bör ses över så att man beaktar deras mycket stora sårbarhet när det gäller tillhandahållande av utvecklingsbistånd, minskning av skuldbördan och handelspreferenser, och i synnerhet överväger en särskild och differentierad behandling inom Världshandelsorganisationen.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen, EU:s ministerråd och medlemsstater samt AVS-länderna att i samarbete med övriga utvecklingsaktörer vidta alla åtgärder som krävs för att utvecklingsprojekten och utvecklingsprogrammen skall utformas på ett sätt som beaktar sårbarheten hos de östater som är utvecklingsländer. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar Europeiska kommissionen, EU:s ministerråd och medlemsstater samt AVS-länderna att i samarbete med övriga utvecklingsaktörer vidta alla åtgärder som krävs för att utvecklingsprojekten och utvecklingsprogrammen skall utformas på ett sätt som beaktar sårbarheten hos de östater som är utvecklingsländer.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget det internationella samfundet, särskilt givarsamfundet (institutioner och länder), att notera FN:s nästa internationella möte om ”Barbados plus 10”, som skall hållas på Mauritius den 10–14 januari 2005. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar enträget det internationella samfundet, särskilt givarsamfundet (institutioner och länder), att notera FN:s nästa internationella möte om ”Barbados plus 10”, som skall hållas på Mauritius den 10–14 januari 2005.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar länderna att uppfylla sina åtaganden genom att ratificera och börja tillämpa Kyotoprotokollet om klimatförändringar och uppmanar enträget EU och det internationella samfundet i dess helhet att stödja programmen om förstärkta resurser för att motverka klimatförändringens negativa effekter för AVS-länderna och AVS-regionerna. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppmanar länderna att uppfylla sina åtaganden genom att ratificera och börja tillämpa Kyotoprotokollet om klimatförändringar och uppmanar enträget EU och det internationella samfundet i dess helhet att stödja programmen om förstärkta resurser för att motverka klimatförändringens negativa effekter för AVS-länderna och AVS-regionerna.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att den höjda havsvattennivån kan hota de små östaternas överlevnad, eftersom den leder till att antalet orkaner ökar, till att den begränsade sötvattenförsörjningen påverkas och till att den biologiska mångfalden minskar på ett sätt som påverkar de marina resurserna. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska församlingen anser att den höjda havsvattennivån kan hota de små östaternas överlevnad, eftersom den leder till att antalet orkaner ökar, till att den begränsade sötvattenförsörjningen påverkas och till att den biologiska mångfalden minskar på ett sätt som påverkar de marina resurserna.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till AVS–EG-rådet, Europeiska kommissionen, FN:s generalsekreterare, Internationella valutafonden, Världsbanken och Världshandelsorganisationen. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till AVS–EG-rådet, Europeiska kommissionen, FN:s generalsekreterare, Internationella valutafonden, Världsbanken och Världshandelsorganisationen.

---

(1)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EG-församlingen den 25 november 2004 i Haag (Nederländerna).

(2)  EUT C 120, 30.4.2004.

---

BILAGA IV

ÄNDRING AV ARBETSORDNINGEN

| Artikel 11


  Officiella språk | Artikel 11


  Officiella språk |
| --- | --- |
| 1. | Församlingens officiella språk skall vara danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska. |

Artikel 11

Officiella språk

Artikel 11

Officiella språk

1.

Församlingens officiella språk skall vara danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska.

| 1. | Församlingens officiella språk skall vara danska, engelska,
  estniska
  , finska, franska, grekiska, italienska,
  lettiska
  ,
  litauiska
  ,
  maltesiska
  , nederländska,
  polska
  , portugisiska,
  slovakiska,


  slovenska
  , spanska, svenska,
  tjeckiska
  , tyska
  och ungerska
  . |
| --- | --- |

1.

Församlingens officiella språk skall vara danska, engelska,
  estniska
  , finska, franska, grekiska, italienska,
  lettiska
  ,
  litauiska
  ,
  maltesiska
  , nederländska,
  polska
  , portugisiska,
  slovakiska,


  slovenska
  , spanska, svenska,
  tjeckiska
  , tyska
  och ungerska
  .

| 2. | Alla akter som församlingen antar skall offentliggöras på de officiella språken. Förberedande dokument och arbetsdokument skall offentliggöras åtminstone på engelska och franska. |
| --- | --- |

2.

Alla akter som församlingen antar skall offentliggöras på de officiella språken. Förberedande dokument och arbetsdokument skall offentliggöras åtminstone på engelska och franska.

| 2. | Alla akter som församlingen antar skall offentliggöras på de officiella språken. Förberedande dokument och arbetsdokument skall offentliggöras åtminstone på engelska och franska. |
| --- | --- |

2.

Alla akter som församlingen antar skall offentliggöras på de officiella språken. Förberedande dokument och arbetsdokument skall offentliggöras åtminstone på engelska och franska.

| 3. | Presidiet kan besluta om hur många språk det skall tolkas till vid församlingens sammankomster utanför Europaparlamentets vanliga arbetsorter. |
| --- | --- |

3.

Presidiet kan besluta om hur många språk det skall tolkas till vid församlingens sammankomster utanför Europaparlamentets vanliga arbetsorter.

| 3. | Presidiet kan besluta om hur många språk det skall tolkas till vid församlingens sammankomster utanför Europaparlamentets vanliga arbetsorter. |
| --- | --- |

3.

Presidiet kan besluta om hur många språk det skall tolkas till vid församlingens sammankomster utanför Europaparlamentets vanliga arbetsorter.

---