# Europos Sąjungos C 54/2005

| | ISSN 1725-521X |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 54 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir prane_imai | 48 tomas2005m. kovo 3d. |

ISSN 1725-521X

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 54

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir prane_imai

48 tomas2005m. kovo 3d.

---

| Prane_imo Nr. | Turinys | Puslapis |
| --- | --- | --- |
| | I   Informacija |
| | Audito Rūmai |
| 2005/C 054/1 | Specialioji ataskaita Nr. 8/2004 apie Komisijos priemonių ir išlaidų kovai su snukio ir nagų liga valdymą ir priežiūrą, su Komisijos atsakymais | 1 |

Prane_imo Nr.

Turinys

Puslapis

I   Informacija

Audito Rūmai

2005/C 054/1

Specialioji ataskaita Nr. 8/2004 apie Komisijos priemonių ir išlaidų kovai su snukio ir nagų liga valdymą ir priežiūrą, su Komisijos atsakymais

1

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

I Informacija

Audito Rūmai

| 3.3.2005 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 54/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.3.2005

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 54/1

---

SPECIALIOJI ATASKAITA Nr. 8/2004

apie Komisijos priemonių ir išlaidų kovai su snukio ir nagų liga valdymą ir priežiūrą, su Komisijos atsakymais

(teikiama pagal EB sutarties 248 straipsnio 4 dalies antros pastraipos nuostatas)

(2005/C 54/01)

TURINYS

| I–VII | SANTRAUKA |
| --- | --- |

I–VII

| 1–15 | ĮŽANGA |
| --- | --- |

1–15

| 1–5 | Apžvalga |
| --- | --- |

1–5

| 6–7 | Prevencijos ir kovos priemonių su snukio ir nagų liga esminės charakteristikos |
| --- | --- |

6–7

| 8–11 | Poveikis biudžetui |
| --- | --- |

8–11

| 12–15 | Audito Rūmų atliktas auditas |
| --- | --- |

12–15

| 16–43 | KOMISIJOS VEIKSMAI PRIEŠ KRIZĘ |
| --- | --- |

16–43

| 16–20 | Nepakankamai peržiūrėtas tyrimo metodas |
| --- | --- |

16–20

| 21–43 | Nepakankama Komisijos priežiūra tam tikrose srityse ir trūkumai dėl laiku nepataisytų teisės aktų |
| --- | --- |

21–43

| 22–23 | Neperiodiškai atliekama Bendrijos direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę atitikties patikra |
| --- | --- |

22–23

| 24–25 | Tinkama veterinarinių ir sanitarinių patikrinimų priežiūra Sąjungos pasienio kontrolės postuose, bet nepakankamai teisės aktuose numatyti tam tikri rizikos veiksniai |
| --- | --- |

24–25

| 26–28 | Vėluota kontroliuoti ir uždrausti naudoti virtuvines atliekas pašarams |
| --- | --- |

26–28

| 29–34 | Nepakankami valstybių narių nepaprastosios padėties planų kriterijai ir kontrolė |
| --- | --- |

29–34

| 35–37 | Nepakankamas snukio ir nagų ligai imlių rūšių gyvūnų identifikavimas ir atsekamumas |
| --- | --- |

35–37

| 38–41 | Prieš krizę neištaisyti ANIMO sistemos trūkumai |
| --- | --- |

38–41

| 42–43 | Gyvūnų judėjimo apribojimai visoje valstybių narių teritorijoje |
| --- | --- |

42–43

| 44–58 | KOMISIJOS VEIKSMAI KRIZĖS METU |
| --- | --- |

44–58

| 44–45 | Efektyvi Komisijos atliekama priežiūra |
| --- | --- |

44–45

| 46–58 | Kovos priemonių ir jų taikymo trūkumai valstybėse narėse |
| --- | --- |

46–58

| 48–49 | Sumažėjęs veterinarijos tarnybų skaičius |
| --- | --- |

48–49

| 50–56 | Nepakanka raginimų nedelsiant pranešti apie ligą ir laikytis gyvūnų judėjimo apribojimų |
| --- | --- |

50–56

| 57–58 | Skerdimo terminai |
| --- | --- |

57–58

| 59–89 | SU NUOSTOLIŲ ATLYGINIMO SISTEMA SUSIJĘ KOMISIJOS VEIKSMAI |
| --- | --- |

59–89

| 60–73 | Komisija nepasiūlė direktyvų dėl valstybių narių nuostolių atlyginimo gyvulių augintojams procedūrų ir jo apskaičiavimo |
| --- | --- |

60–73

| 62–66 | Įvairios nuostolių atlyginimo sistemos ir skirtingi vertinimai |
| --- | --- |

62–66

| 67–71 | Nustatyti dvigubų priemokų už gyvulius mokėjimo atvejai |
| --- | --- |

67–71

| 72–73 | Skirtingos skerdimo priemokos |
| --- | --- |

72–73

| 74–83 | Vėluota nustatyti taisykles ir procedūras dėl valstybių narių tinkamumo gauti Bendrijos kompensacijas |
| --- | --- |

74–83

| 82–83 | Vėluojantis valstybių narių nuostolių atlyginimas |
| --- | --- |

82–83

| 84–85 | Už kiaules nustatytos bendrojo finansavimo normos |
| --- | --- |

84–85

| 86–89 | Gyvulių augintojai neskiria paramos Bendrijos kovos su liga sistemos finansavimui |
| --- | --- |

86–89

| 90–100 | KOMISIJOS VALDYMAS PO KRIZĖS |
| --- | --- |

90–100

| 90–97 | Veiksmai veterinarijos srityje |
| --- | --- |

90–97

| 98–100 | Veiksmai finansų srityje |
| --- | --- |

98–100

| 101–106 | IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS |
| --- | --- |

101–106

Komisijos atsakymai

SANTRAUKA

| I. | Poreikis užbaigti bendros rinkos kūrimo procesą ir sudaryti palankias sąlygas gyvulių prekybai iš esmės pareikalavo iš Bendrijos nustatyti bendrą prevencijos ir kovos priemonių su snukio ir nagų liga politiką. Nuo 1992 m. Bendrija paskatino visose valstybėse narėse atsisakyti galvijų profilaktinės vakcinacijos nuo šios ligos ir, siekdama sustabdyti viruso patekimą ir jo plitimą Bendrijos teritorijoje, pasiūlė kompleksinę prevencijos ir kovos priemonių su snukio ir nagų liga sistemą. Epizootijos atveju, užkrėsti gyvūnai turėjo būti paskersti, skerdiena sunaikinta, pastatai ir įranga dezinfekuoti. Visus valstybių narių patirtus nuostolius turėjo iš dalies atlyginti EŽŪOGF Garantijų skyriuje įsteigtas nepaprastosios padėties veterinarijos srityje fondas. |
| --- | --- |

I.

Poreikis užbaigti bendros rinkos kūrimo procesą ir sudaryti palankias sąlygas gyvulių prekybai iš esmės pareikalavo iš Bendrijos nustatyti bendrą prevencijos ir kovos priemonių su snukio ir nagų liga politiką. Nuo 1992 m. Bendrija paskatino visose valstybėse narėse atsisakyti galvijų profilaktinės vakcinacijos nuo šios ligos ir, siekdama sustabdyti viruso patekimą ir jo plitimą Bendrijos teritorijoje, pasiūlė kompleksinę prevencijos ir kovos priemonių su snukio ir nagų liga sistemą. Epizootijos atveju, užkrėsti gyvūnai turėjo būti paskersti, skerdiena sunaikinta, pastatai ir įranga dezinfekuoti. Visus valstybių narių patirtus nuostolius turėjo iš dalies atlyginti EŽŪOGF Garantijų skyriuje įsteigtas nepaprastosios padėties veterinarijos srityje fondas.

| II. | Dėl 2001 m. krizės valstybės narės nepaprastosios padėties veterinarijos srityje fondo paprašė 1 616 milijonų EUR kompensacijos. Šios išlaidos ir epizootijos mastai buvo Audito rūmų atliekamo audito priežastis. Buvo siekiama trijų tikslų: įsitikinti, visų pirma, jog buvo tinkamai peržiūrėtas Komisijos ligų likvidavimo strategija paremtas tyrimo metodas, jog strategija buvo efektyviai įgyvendinta, ir jog valstybių narių nuostolių atlyginimo sistema, kompensuojant gyvulių augintojų išlaidas ir jų gyvulių skerdimo išlaidas, buvo adekvati, operatyvi ir nediskriminacinė. Įvertindama tai, jog ankstesnių epizootijos atvejų pamokos galėjo būti naudingos prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga strategijai, Audito rūmai išnagrinėjo Komisijos veiksmus prieš krizę, krizės metu ir po krizės. |
| --- | --- |

II.

Dėl 2001 m. krizės valstybės narės nepaprastosios padėties veterinarijos srityje fondo paprašė 1 616 milijonų EUR kompensacijos. Šios išlaidos ir epizootijos mastai buvo Audito rūmų atliekamo audito priežastis. Buvo siekiama trijų tikslų: įsitikinti, visų pirma, jog buvo tinkamai peržiūrėtas Komisijos ligų likvidavimo strategija paremtas tyrimo metodas, jog strategija buvo efektyviai įgyvendinta, ir jog valstybių narių nuostolių atlyginimo sistema, kompensuojant gyvulių augintojų išlaidas ir jų gyvulių skerdimo išlaidas, buvo adekvati, operatyvi ir nediskriminacinė. Įvertindama tai, jog ankstesnių epizootijos atvejų pamokos galėjo būti naudingos prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga strategijai, Audito rūmai išnagrinėjo Komisijos veiksmus prieš krizę, krizės metu ir po krizės.

| III. | Šioje ataskaitoje pabrėžiama, jog iki 2001 m. krizės Komisija neperžiūrėjo savo strategijos, neatkreipė dėmesio į rizikos faktorių kitimą. |
| --- | --- |

III.

Šioje ataskaitoje pabrėžiama, jog iki 2001 m. krizės Komisija neperžiūrėjo savo strategijos, neatkreipė dėmesio į rizikos faktorių kitimą.

| IV. | Be to, iki 2001 m. Komisija neatliko išsamaus vertinimo ir kontrolės, todėl nebuvo laiku ištaisyti prevencijos ir kovos priemonių trūkumai, – apsaugos pasienyje, gyvūnų pašarų, nepaprastosios padėties planų, avių identifikavimo, valstybes nares siejančios kompiuterinės gyvūnų judėjimo sistemos (ANIMO). Parlamentas kritikavo (1) Komisiją, nes ji netikrino nepaprastosios padėties planų valstybėse narėse prieš krizę, tačiau teigiamai įvertino Komisijos veiksmus krizės metu. Iš tiesų, krizės metu Komisija greitai nustatė kovos priemonių ir jų taikymo trūkumus valstybėse narėse dėl veterinarų skaičiaus, pranešimo apie ligą ir skubaus gyvulių skerdimo, bet buvo jau per vėlu juos ištaisyti. Audito Rūmai ypač atkreipė dėmesį į kovos priemonių efektyvumą, kai gyvulių augintojai turėjo nedelsiant pranešti apie ligą ir laikytis gyvūnų judėjimo apribojimų. |
| --- | --- |

IV.

Be to, iki 2001 m. Komisija neatliko išsamaus vertinimo ir kontrolės, todėl nebuvo laiku ištaisyti prevencijos ir kovos priemonių trūkumai, – apsaugos pasienyje, gyvūnų pašarų, nepaprastosios padėties planų, avių identifikavimo, valstybes nares siejančios kompiuterinės gyvūnų judėjimo sistemos (ANIMO). Parlamentas kritikavo (1) Komisiją, nes ji netikrino nepaprastosios padėties planų valstybėse narėse prieš krizę, tačiau teigiamai įvertino Komisijos veiksmus krizės metu. Iš tiesų, krizės metu Komisija greitai nustatė kovos priemonių ir jų taikymo trūkumus valstybėse narėse dėl veterinarų skaičiaus, pranešimo apie ligą ir skubaus gyvulių skerdimo, bet buvo jau per vėlu juos ištaisyti. Audito Rūmai ypač atkreipė dėmesį į kovos priemonių efektyvumą, kai gyvulių augintojai turėjo nedelsiant pranešti apie ligą ir laikytis gyvūnų judėjimo apribojimų.

| V. | Audito metu buvo pastebėta, jog Bendrijos finansinė sistema galėtų būti efektyvesnė. Kompensacijos, kurias valstybės narės skyrė gyvulių augintojams vis dar nėra aiškiai nustatytos Bendrijoje, nors buvo mokamas finansinis 60 % išlaidų įnašas, pripažintas kaip atitinkantis Komisijos reikalavimus. Kadangi Bendrijoje nebuvo nustatyta tikslesnė tvarka, valstybės narės galėjo taikyti įvairias sistemas, todėl Bendrijos gyvulių augintojai gavo skirtingas kompensacijas. |
| --- | --- |

V.

Audito metu buvo pastebėta, jog Bendrijos finansinė sistema galėtų būti efektyvesnė. Kompensacijos, kurias valstybės narės skyrė gyvulių augintojams vis dar nėra aiškiai nustatytos Bendrijoje, nors buvo mokamas finansinis 60 % išlaidų įnašas, pripažintas kaip atitinkantis Komisijos reikalavimus. Kadangi Bendrijoje nebuvo nustatyta tikslesnė tvarka, valstybės narės galėjo taikyti įvairias sistemas, todėl Bendrijos gyvulių augintojai gavo skirtingas kompensacijas.

| VI. | Tada buvo peržiūrėti Bendrijos teisės aktai ir ištaisyta daug trūkumų. Tačiau finansinės taisyklės nebuvo peržiūrėtos, ir Bendrijos priemonės dėl pranešimo apie ligą, ūkių priežiūrą, skubų gyvulių skerdimą vis dar minimalios. Jų taikymas valstybėse narėse gali pasirodyti nepakankamas sustabdyti būsimos epidemijos plitimą, ir Bendrija vėl turėtų atlyginti nuostolius. |
| --- | --- |

VI.

Tada buvo peržiūrėti Bendrijos teisės aktai ir ištaisyta daug trūkumų. Tačiau finansinės taisyklės nebuvo peržiūrėtos, ir Bendrijos priemonės dėl pranešimo apie ligą, ūkių priežiūrą, skubų gyvulių skerdimą vis dar minimalios. Jų taikymas valstybėse narėse gali pasirodyti nepakankamas sustabdyti būsimos epidemijos plitimą, ir Bendrija vėl turėtų atlyginti nuostolius.

| VII. | Audito Rūmai rekomenduoja Komisijai, išskyrus krizės laikotarpį, peržiūrėti strategijos tyrimo ir vertinimo metodus. Jie pataria išnagrinėti būdus, kurių pagalba būtų galima įtraukti gyvulių augintojus į kontrolės sistemą, juos paskatinti skubiai pranešti apie ligą ir laikytis gyvūnų judėjimo apribojimų. Galiausiai, jie siūlo Komisijai ištirti epizootijai taikomas finansines taisykles ir, kiek įmanoma, sumažinti finansinę riziką Bendrijos biudžetui. |
| --- | --- |

VII.

Audito Rūmai rekomenduoja Komisijai, išskyrus krizės laikotarpį, peržiūrėti strategijos tyrimo ir vertinimo metodus. Jie pataria išnagrinėti būdus, kurių pagalba būtų galima įtraukti gyvulių augintojus į kontrolės sistemą, juos paskatinti skubiai pranešti apie ligą ir laikytis gyvūnų judėjimo apribojimų. Galiausiai, jie siūlo Komisijai ištirti epizootijai taikomas finansines taisykles ir, kiek įmanoma, sumažinti finansinę riziką Bendrijos biudžetui.

ĮŽANGA

Apžvalga

| 1. | Snukio ir nagų liga yra žmogui nepavojinga gyvūnų liga, tačiau šia liga lengvai užsikrečia kanopiniai gyvūnai. Menkai išsivysčiusiose šalyse ji gali beveik per vieną naktį sunaikinti visas maisto atsargas ir gyvulių augintojų pragyvenimo šaltinį, nes ja užsikrečia daug kanopinių gyvūnų, tarp kurių galvijai, kiaulės, avys. Virusas gali būti perduotas tiesioginio kontakto tarp gyvūnų būdu ir per gyvūnų pašarą, taip pat netiesioginio kontakto būdu, virusui įvairiai plintant: ant automobilių, sunkvežimių, asmenų ir netgi oru, pernešant vėjui. Tarp suaugusių užsikrėtusių gyvūnų mirtingumo procentas yra mažas. Net jei didžioji dalis gyvūnų pasveiksta per tris ar keturias savaites, liga jiems stipriai pakenkia: jauniklių augimas sulėtėja, savaiminio nėštumo nutrūkimo atvejų daugėja, o pieno produkcija stipriai ir nuolat mažėja. Ligos neapimtos šalys privalo įgyvendinti saugos priemones, kad apsisaugotų nuo viruso ir išvengtų embargo gyvūnų produktams. |
| --- | --- |

1.

Snukio ir nagų liga yra žmogui nepavojinga gyvūnų liga, tačiau šia liga lengvai užsikrečia kanopiniai gyvūnai. Menkai išsivysčiusiose šalyse ji gali beveik per vieną naktį sunaikinti visas maisto atsargas ir gyvulių augintojų pragyvenimo šaltinį, nes ja užsikrečia daug kanopinių gyvūnų, tarp kurių galvijai, kiaulės, avys. Virusas gali būti perduotas tiesioginio kontakto tarp gyvūnų būdu ir per gyvūnų pašarą, taip pat netiesioginio kontakto būdu, virusui įvairiai plintant: ant automobilių, sunkvežimių, asmenų ir netgi oru, pernešant vėjui. Tarp suaugusių užsikrėtusių gyvūnų mirtingumo procentas yra mažas. Net jei didžioji dalis gyvūnų pasveiksta per tris ar keturias savaites, liga jiems stipriai pakenkia: jauniklių augimas sulėtėja, savaiminio nėštumo nutrūkimo atvejų daugėja, o pieno produkcija stipriai ir nuolat mažėja. Ligos neapimtos šalys privalo įgyvendinti saugos priemones, kad apsisaugotų nuo viruso ir išvengtų embargo gyvūnų produktams.

| 2. | Buvo numatyta iki 1993 m. sausio užbaigti Bendrijos vidaus rinkos kūrimo procesą. Taigi, turėjo būti baigtas derinti laisvas gyvulių ir žemės ūkio produktų judėjimas, kuris yra pagrindinis bendro rinkų organizavimo elementas, gyvulių ir gyvulinių produktų mainų taisyklės. Tam taip pat reikėjo įvesti bendrą prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga politiką. Todėl ataskaitoje apie valstybių narių politiką kovos su snukio ir nagų liga srityje (2) Komisija 1989 m. nurodė, kad kai kurios valstybės nevykdančios profilaktinės savo galvijų vakcinacijos (3), galėjo taikyti apribojimus gyvulių mainams su Bendrijos partneriais, vykdančiais šią vakcinaciją. Šie apribojimai grindžiami tuo, kad paskiepyti gyvuliai, neturintys klinikinių ligos požymių, galėjo būti viruso nešiotojai. |
| --- | --- |

2.

Buvo numatyta iki 1993 m. sausio užbaigti Bendrijos vidaus rinkos kūrimo procesą. Taigi, turėjo būti baigtas derinti laisvas gyvulių ir žemės ūkio produktų judėjimas, kuris yra pagrindinis bendro rinkų organizavimo elementas, gyvulių ir gyvulinių produktų mainų taisyklės. Tam taip pat reikėjo įvesti bendrą prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga politiką. Todėl ataskaitoje apie valstybių narių politiką kovos su snukio ir nagų liga srityje (2) Komisija 1989 m. nurodė, kad kai kurios valstybės nevykdančios profilaktinės savo galvijų vakcinacijos (3), galėjo taikyti apribojimus gyvulių mainams su Bendrijos partneriais, vykdančiais šią vakcinaciją. Šie apribojimai grindžiami tuo, kad paskiepyti gyvuliai, neturintys klinikinių ligos požymių, galėjo būti viruso nešiotojai.

| 3. | Kad būtų panaikintos veterinarinės ir panašios kliūtys mainų gyvuliais ir gyvulių produktais Bendrijos viduje plėtrai, Komisija atsižvelgė į Tarptautinio epizootijų biuro (TEB) (4) nustatytas sveikatos taisykles, taikytinas tarptautinei prekybai gyvuliais ir jų produktais. Snukio ir nagų ligos epizootijos atveju šiose taisyklėse numatyta daug greičiau grįžti prie laisvos prekybos, jei buvo atliktas vienas skerdimas (trys mėnesiai), taip pat kai buvo atlikta bet kokia vakcinacija (nuo 12 iki 24 mėnesių). |
| --- | --- |

3.

Kad būtų panaikintos veterinarinės ir panašios kliūtys mainų gyvuliais ir gyvulių produktais Bendrijos viduje plėtrai, Komisija atsižvelgė į Tarptautinio epizootijų biuro (TEB) (4) nustatytas sveikatos taisykles, taikytinas tarptautinei prekybai gyvuliais ir jų produktais. Snukio ir nagų ligos epizootijos atveju šiose taisyklėse numatyta daug greičiau grįžti prie laisvos prekybos, jei buvo atliktas vienas skerdimas (trys mėnesiai), taip pat kai buvo atlikta bet kokia vakcinacija (nuo 12 iki 24 mėnesių).

| 4. | Dėl šių prekybos aspektų toje pačioje Komisijos ataskaitoje daroma išvada, kad strategija, kurioje pasisakoma už vakcinacijos netaikymą, yra tinkamesnė už profilaktinės vakcinacijos strategiją. Todėl Bendrijos lygmeniu visiško likvidavimo strategija 1990 m. buvo papildyta (5) profilaktinės vakcinacijos draudimu ir draudimu į Bendrijos teritoriją importuoti skiepytus gyvulius. Vis dėlto dar buvo įmanoma taikyti vakcinaciją, bet tik skubiu atveju, kai buvo patvirtintas snukio ir nagų ligos atvejis ir buvo grėsmė, kad liga išplis. |
| --- | --- |

4.

Dėl šių prekybos aspektų toje pačioje Komisijos ataskaitoje daroma išvada, kad strategija, kurioje pasisakoma už vakcinacijos netaikymą, yra tinkamesnė už profilaktinės vakcinacijos strategiją. Todėl Bendrijos lygmeniu visiško likvidavimo strategija 1990 m. buvo papildyta (5) profilaktinės vakcinacijos draudimu ir draudimu į Bendrijos teritoriją importuoti skiepytus gyvulius. Vis dėlto dar buvo įmanoma taikyti vakcinaciją, bet tik skubiu atveju, kai buvo patvirtintas snukio ir nagų ligos atvejis ir buvo grėsmė, kad liga išplis.

| 5. | Priėmus šią naują strategiją, Sąjungoje dar buvo nemažai ligos protrūkių: 1993 m. Italijoje (57 protrūkiai), 1994, 1996 ir 2000 m. Graikijoje (atitinkamai 95, 39 ir 14 protrūkių). Epidemijos kilo gretimose teritorijose (Albanijoje, Makedonijoje, Kosove, Alžyre, Gruzijoje, Armėnijoje, Azerbaidžane, Turkijoje ir Irane). Be to, 2001 m. vasario 21 d. Jungtinę Karalystę sukrėtė precedento neturinti dešimties mėnesių krizė. Buvo nustatyti 2 034 infekcijos protrūkiai, išplitę 10 124 ūkiuose ir nustatyta, kad paskersta apie keturi milijonai gyvulių (6). Be to, dar buvo paskersta daugiau kaip du milijonai gyvulių dėl jų gerovės problemų, kurios kilo juos izoliavus ūkiuose ir apribojus judėjimo laisvę (7). Snukio ir nagų liga negalėjo būti sulaikyta Jungtinėje Karalystėje ir 2001 m. kovo 13 d. išplito į Prancūziją (du protrūkiai), 2001 m. kovo 20 d. – į Airiją (vienas protrūkis) ir kovo 21 dieną – į Nyderlandus (26 protrūkiai). Jungtinė Karalystė turėjo gyvulius skersti iki 2001 m. rugsėjo. 2002 m. sausį ji atgavo snukio ir nagų ligos neapimtos, vakcinacijos nevykdančios šalies statusą, ir tai jai leido vėl pradėti prekybą. |
| --- | --- |

5.

Priėmus šią naują strategiją, Sąjungoje dar buvo nemažai ligos protrūkių: 1993 m. Italijoje (57 protrūkiai), 1994, 1996 ir 2000 m. Graikijoje (atitinkamai 95, 39 ir 14 protrūkių). Epidemijos kilo gretimose teritorijose (Albanijoje, Makedonijoje, Kosove, Alžyre, Gruzijoje, Armėnijoje, Azerbaidžane, Turkijoje ir Irane). Be to, 2001 m. vasario 21 d. Jungtinę Karalystę sukrėtė precedento neturinti dešimties mėnesių krizė. Buvo nustatyti 2 034 infekcijos protrūkiai, išplitę 10 124 ūkiuose ir nustatyta, kad paskersta apie keturi milijonai gyvulių (6). Be to, dar buvo paskersta daugiau kaip du milijonai gyvulių dėl jų gerovės problemų, kurios kilo juos izoliavus ūkiuose ir apribojus judėjimo laisvę (7). Snukio ir nagų liga negalėjo būti sulaikyta Jungtinėje Karalystėje ir 2001 m. kovo 13 d. išplito į Prancūziją (du protrūkiai), 2001 m. kovo 20 d. – į Airiją (vienas protrūkis) ir kovo 21 dieną – į Nyderlandus (26 protrūkiai). Jungtinė Karalystė turėjo gyvulius skersti iki 2001 m. rugsėjo. 2002 m. sausį ji atgavo snukio ir nagų ligos neapimtos, vakcinacijos nevykdančios šalies statusą, ir tai jai leido vėl pradėti prekybą.

Prevencijos ir kovos priemonių su snukio ir nagų liga esminės charakteristikos

| 6. | Kompleksinės kontrolės ir prevencijos priemonės yra skirtos sumažinti virusų atsiradimo ir plitimo riziką Bendrijos teritorijoje (žr. 1 langelį). Šios prevencijos ir kovos priemonės yra numatytos Bendrijos direktyvose (8). Valstybės narės yra atsakingos už šių direktyvų taisyklių įsigaliojimą ir jų taikymą. Atitinkamai Komisija yra įpareigota kontroliuoti, ar valstybės narės įgyvendina Bendrijos nurodymus. Be to, Komisija remia trečiųjų šalių pastangas kontroliuoti ir likviduoti epizootijas. Bendrijos veterinarijos išlaidas tiesiogiai tvarko ir kontroliuoja Komisijos Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinis direktoratas (9).



  Prevencijos sistema remiasi bendradarbiavimu su tarptautinėmis organizacijomis ir reikšminga parama kaimyninių šalių kovai su šia liga, veterinarinėmis, zootechninėmis ir sanitarinėmis gyvulių auginimo ir mėsos kontrolėmis Sąjungoje ir pasienio kontrolės postuose, valstybių narių nepaprastosios padėties planų, kuriuose numatomos būtinos priemonės kovai su galima krize, parengimu, gyvulių identifikavimo ir atsekamumo sistemomis.

  Kontrolės sistema remiasi skubiais pranešimais apie ligą, gyvulių ir žmonių judėjimo apribojimu, epidemiologiniais tyrimais, siekiant identifikuoti įtariamus gyvulius, valstybių narių nepaprastosios padėties planų taikymu ir būtinų skerdimų atlikimu bei po to atliekamu gyvulių sunaikinimu ir užkrėstų vietų bei įrangos dezinfekavimu. |
| --- | --- |

6.

Kompleksinės kontrolės ir prevencijos priemonės yra skirtos sumažinti virusų atsiradimo ir plitimo riziką Bendrijos teritorijoje (žr. 1 langelį). Šios prevencijos ir kovos priemonės yra numatytos Bendrijos direktyvose (8). Valstybės narės yra atsakingos už šių direktyvų taisyklių įsigaliojimą ir jų taikymą. Atitinkamai Komisija yra įpareigota kontroliuoti, ar valstybės narės įgyvendina Bendrijos nurodymus. Be to, Komisija remia trečiųjų šalių pastangas kontroliuoti ir likviduoti epizootijas. Bendrijos veterinarijos išlaidas tiesiogiai tvarko ir kontroliuoja Komisijos Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinis direktoratas (9).

Prevencijos sistema remiasi bendradarbiavimu su tarptautinėmis organizacijomis ir reikšminga parama kaimyninių šalių kovai su šia liga, veterinarinėmis, zootechninėmis ir sanitarinėmis gyvulių auginimo ir mėsos kontrolėmis Sąjungoje ir pasienio kontrolės postuose, valstybių narių nepaprastosios padėties planų, kuriuose numatomos būtinos priemonės kovai su galima krize, parengimu, gyvulių identifikavimo ir atsekamumo sistemomis.

  Kontrolės sistema remiasi skubiais pranešimais apie ligą, gyvulių ir žmonių judėjimo apribojimu, epidemiologiniais tyrimais, siekiant identifikuoti įtariamus gyvulius, valstybių narių nepaprastosios padėties planų taikymu ir būtinų skerdimų atlikimu bei po to atliekamu gyvulių sunaikinimu ir užkrėstų vietų bei įrangos dezinfekavimu.

| 7. | Po 2001 m. krizės Komisija pateikė direktyvos pasiūlymą, iš dalies keičiantį kovos su snukio ir nagų liga sistemą (10). 2003 m. rugsėjo 29 d. Taryba direktyvą priėmė (11). |
| --- | --- |

7.

Po 2001 m. krizės Komisija pateikė direktyvos pasiūlymą, iš dalies keičiantį kovos su snukio ir nagų liga sistemą (10). 2003 m. rugsėjo 29 d. Taryba direktyvą priėmė (11).

Poveikis biudžetui

| 8. | 1990 m. Taryba nustatė sąlygas, taikomas finansiniam Bendrijos įnašui padengiant kai kurias sunkių infekcinių gyvulių ligų, įskaitant snukio ir nagų ligą, likvidavimo išlaidas (12). Bendrija turi būtinai finansiškai prisidėti, jei valstybės narės įgyvendino numatytas Bendrijos priemones, ir ši parama teikiama nuostolių atlyginimo forma, padengiant 60 % išlaidų, kuriuos patyrė valstybės narės, kompensuojant gyvulių augintojų išlaidas, jų gyvulių skerdimo išlaidas bei pastatų ir įrangos dezinfekavimo išlaidas. Ji įrašyta į biudžeto eilutę (13), pavadintą „Skubios pagalbos veterinarijos srityje bei kitų gyvulių ligų, keliančių riziką visuomenės sveikatai, fondas“ (14). |
| --- | --- |

8.

1990 m. Taryba nustatė sąlygas, taikomas finansiniam Bendrijos įnašui padengiant kai kurias sunkių infekcinių gyvulių ligų, įskaitant snukio ir nagų ligą, likvidavimo išlaidas (12). Bendrija turi būtinai finansiškai prisidėti, jei valstybės narės įgyvendino numatytas Bendrijos priemones, ir ši parama teikiama nuostolių atlyginimo forma, padengiant 60 % išlaidų, kuriuos patyrė valstybės narės, kompensuojant gyvulių augintojų išlaidas, jų gyvulių skerdimo išlaidas bei pastatų ir įrangos dezinfekavimo išlaidas. Ji įrašyta į biudžeto eilutę (13), pavadintą „Skubios pagalbos veterinarijos srityje bei kitų gyvulių ligų, keliančių riziką visuomenės sveikatai, fondas“ (14).

| 9. | Priėmus naują strategiją, fondo asignavimai įvairioms ligoms 1999 m. padidėjo keturis kartus, vėliau 2000 m. išaugo dvigubai ir pasiekė bendrą 978,1 milijonų EUR sumą 2001, 2002 ir 2003 biudžetiniais metais (15), o pagrindinė to priežastis buvo 2001 m. snukio ir nagų ligos krizė. Vien tik 2001 m. krizės bendra išlaidų suma, kurią valstybės narės deklaravo išleidusios gyvulių skerdimui, jų sunaikinimui, ūkių ir įrangos dezinfekavimui, pasiekė apie 2 693,4 milijonus EUR, iš kurių 1 616 milijonų EUR buvo pareikalauta iš Bendrijos nuostoliams atlyginti. Suma deklaruota vien tik skerdimams kompensuoti padidėjo iki 1 775,1 milijonų EUR, iš kurių nuostolių atlyginimui buvo pareikalauta 1 065,2 milijonų EUR. Ši suma nurodyta lentelėje.
  Lentelė
  Valstybių narių pateiktos paraiškos dėl kompensavimo, susijusios su jų kompensacinėmis išlaidomis už paskerstus gyvulius

















  Šalis | Gyvulių, kuriems taikoma kompensacija, skaičius | Visa kompensacija (EUR) |
| --- | --- | --- | --- |
| Avys | Ožkos | Galvijai | Kiaulės | Kiti | Iš viso | Avys | Ožkos | Galvijai | Kiaulės | Kiti | Iš viso |
| Prancūzija | 48 573 | 206 | 1 406 | 10 138 | — | 60 323 | 5 739 074 | 23 651 | 1 697 635 | 1 868 433 | — | 9 328 794 |
| Airija | 50 172 | 98 | 1 172 | 70 | 15 | 51 527 | 7 359 366 | 18 658 | 859 862 | 9 800 | 11 443 | 8 259 129 |
| Nyderlandai | 39 011 | 9 654 | 90 842 | 136 545 | 1 134 | 277 186 | 3 965 380 | 1 363 801 | 65 247 745 | 16 339 358 | 586 037 | 87 502 322 |
| Jungtinė Karalystė (16) | 2 449 424 | — | 579 637 | 135 084 | 2 438 | 3 166 583 | 625 586 405 | — | 1 018 384 592 | 22 415 862 | 3 660 692 | 1 670 047 551 |
| Iš viso | 2 587 180 | 9 958 | 673 057 | 281 837 | 3 587 | 3 555 619 | 642 650 225 | 1 406 110 | 1 086 189 835 | 40 633 454 | 4 258 172 | 1 775 137 795 |
| Pastaba:

  Valstybių narių paraiškos dėl kompensacijų apima 3,5 mln. gyvulių.
  Didžiausias skaičius tenka Jungtinei Karalystei – 3 166 583 gyvulių, o tai sudaro 89 % viso skaičiaus.
  Išmokėta kompensacija sudaro 1 775,1 mln. eurų, iš kurių 1 670 mln. yra skirti Jungtinei Karalystei, t.y. 94 % visų kompensacijų šalims, kuriose 2001 m. pasireiškė SNL.
  Avys buvo ta kategorija gyvulių, kurią labiausia paveikė SNL 2001 metais – 2 587 180 avių. Jungtinės Karalystės avių, už kurias buvo skirta kompensacija, skaičius sudaro 94,53 % viso skaičiaus.
  Galvijai yra ta gyvulių kategorija, kuriai skiriama didžiausia kompensacija – iš viso 1 086 189 835 eurai, iš jų 93,8 % buvo išmokėti Jungtinei Karalystei.

  Šaltinis:

  FR/paraiškos dėl kompensavimo (2001 10 5 ir 2002 12 6).
  IRL/paraiškos dėl kompensavimo (2002 2 6).
  NL/paraiškos dėl kompensavimo (2002 m. balandis).
  JK/paraiškos dėl kompensavimo (2001 m. gruodis ir 2003 2 26) bei Šiaurės Airijos paraiška dėl kompensavimo. |

9.

Priėmus naują strategiją, fondo asignavimai įvairioms ligoms 1999 m. padidėjo keturis kartus, vėliau 2000 m. išaugo dvigubai ir pasiekė bendrą 978,1 milijonų EUR sumą 2001, 2002 ir 2003 biudžetiniais metais (15), o pagrindinė to priežastis buvo 2001 m. snukio ir nagų ligos krizė. Vien tik 2001 m. krizės bendra išlaidų suma, kurią valstybės narės deklaravo išleidusios gyvulių skerdimui, jų sunaikinimui, ūkių ir įrangos dezinfekavimui, pasiekė apie 2 693,4 milijonus EUR, iš kurių 1 616 milijonų EUR buvo pareikalauta iš Bendrijos nuostoliams atlyginti. Suma deklaruota vien tik skerdimams kompensuoti padidėjo iki 1 775,1 milijonų EUR, iš kurių nuostolių atlyginimui buvo pareikalauta 1 065,2 milijonų EUR. Ši suma nurodyta lentelėje.

Lentelė

Valstybių narių pateiktos paraiškos dėl kompensavimo, susijusios su jų kompensacinėmis išlaidomis už paskerstus gyvulius

Šalis

Gyvulių, kuriems taikoma kompensacija, skaičius

Visa kompensacija (EUR)

Avys

Ožkos

Galvijai

Kiaulės

Kiti

Iš viso

Avys

Ožkos

Galvijai

Kiaulės

Kiti

Iš viso

Prancūzija

48 573

206

1 406

10 138

—

60 323

5 739 074

23 651

1 697 635

1 868 433

—

9 328 794

Airija

50 172

98

1 172

70

15

51 527

7 359 366

18 658

859 862

9 800

11 443

8 259 129

Nyderlandai

39 011

9 654

90 842

136 545

1 134

277 186

3 965 380

1 363 801

65 247 745

16 339 358

586 037

87 502 322

Jungtinė Karalystė (16)

2 449 424

—

579 637

135 084

2 438

3 166 583

625 586 405

—

1 018 384 592

22 415 862

3 660 692

1 670 047 551

Iš viso

2 587 180

9 958

673 057

281 837

3 587

3 555 619

642 650 225

1 406 110

1 086 189 835

40 633 454

4 258 172

1 775 137 795

Pastaba:

Valstybių narių paraiškos dėl kompensacijų apima 3,5 mln. gyvulių.

Didžiausias skaičius tenka Jungtinei Karalystei – 3 166 583 gyvulių, o tai sudaro 89 % viso skaičiaus.

Išmokėta kompensacija sudaro 1 775,1 mln. eurų, iš kurių 1 670 mln. yra skirti Jungtinei Karalystei, t.y. 94 % visų kompensacijų šalims, kuriose 2001 m. pasireiškė SNL.

Avys buvo ta kategorija gyvulių, kurią labiausia paveikė SNL 2001 metais – 2 587 180 avių. Jungtinės Karalystės avių, už kurias buvo skirta kompensacija, skaičius sudaro 94,53 % viso skaičiaus.

Galvijai yra ta gyvulių kategorija, kuriai skiriama didžiausia kompensacija – iš viso 1 086 189 835 eurai, iš jų 93,8 % buvo išmokėti Jungtinei Karalystei.

Šaltinis:

FR/paraiškos dėl kompensavimo (2001 10 5 ir 2002 12 6).

IRL/paraiškos dėl kompensavimo (2002 2 6).

NL/paraiškos dėl kompensavimo (2002 m. balandis).

JK/paraiškos dėl kompensavimo (2001 m. gruodis ir 2003 2 26) bei Šiaurės Airijos paraiška dėl kompensavimo.

| 10. | Remdamasi šiais pagalbos suteikimo sprendimais (17), susijusiais su snukio ir nagų liga, Komisija valstybėms narėms leido išmokas, kurių suma sudarė 433,5 (18) milijonus EUR skerdimo išlaidoms ir 32,1 milijonus EUR kitoms išlaidoms. Iš viso 2003 m. gruodžio 31 d. Bendrijos kompensacijų išmokos sudaro 465,6 milijono EUR (žr. 1 diagramą). |
| --- | --- |

10.

Remdamasi šiais pagalbos suteikimo sprendimais (17), susijusiais su snukio ir nagų liga, Komisija valstybėms narėms leido išmokas, kurių suma sudarė 433,5 (18) milijonus EUR skerdimo išlaidoms ir 32,1 milijonus EUR kitoms išlaidoms. Iš viso 2003 m. gruodžio 31 d. Bendrijos kompensacijų išmokos sudaro 465,6 milijono EUR (žr. 1 diagramą).

Image

| 11. | Komisija dar nebaigė tikrinti valstybių narių išlaidų ir pradėjo mokėti likusias šių išlaidų kompensacijų dalis 2001 metams, išskyrus Prancūzijai ir Airijai. Todėl nebuvo panaudoti 48 % biudžeto asignavimų, skirtų skubios pagalbos veterinarijos srityje fondui 2001–2003 biudžetiniams metams (žr. 2 diagramą). |
| --- | --- |

11.

Komisija dar nebaigė tikrinti valstybių narių išlaidų ir pradėjo mokėti likusias šių išlaidų kompensacijų dalis 2001 metams, išskyrus Prancūzijai ir Airijai. Todėl nebuvo panaudoti 48 % biudžeto asignavimų, skirtų skubios pagalbos veterinarijos srityje fondui 2001–2003 biudžetiniams metams (žr. 2 diagramą).

Image

Audito Rūmų atliktas auditas

| 12. | Po kiaulių maro ir galvijų spongiforminės encefalopatijos krizių, Audito Rūmai patikrino Bendrijos kovos su šiomis gyvulių ligomis priemones (23). |
| --- | --- |

12.

Po kiaulių maro ir galvijų spongiforminės encefalopatijos krizių, Audito Rūmai patikrino Bendrijos kovos su šiomis gyvulių ligomis priemones (23).

| 13. | Dėl snukio ir nagų ligos krizės masto ir naštos biudžetui Audito Rūmai nusprendė atlikti naują auditą, kurio tikslas būtų nustatyti ar:






  a) | buvo pakankamai tinkamai peržiūrėtas, atsižvelgiant į esamą situaciją, Komisijos taikomas tyrimo metodas, kuris nustatė prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga strategiją; |
| --- | --- | --- |

13.

Dėl snukio ir nagų ligos krizės masto ir naštos biudžetui Audito Rūmai nusprendė atlikti naują auditą, kurio tikslas būtų nustatyti ar:

a)

buvo pakankamai tinkamai peržiūrėtas, atsižvelgiant į esamą situaciją, Komisijos taikomas tyrimo metodas, kuris nustatė prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga strategiją;

| b) | Komisija, remdamasi savo tikrinimais ir vertinimais, pateikė Tarybai Bendrijos strategijos pritaikymo būdus; |
| --- | --- |

b)

Komisija, remdamasi savo tikrinimais ir vertinimais, pateikė Tarybai Bendrijos strategijos pritaikymo būdus;

| c) | Komisijos įgyvendinta valstybių narių nuostolių atlyginimo sistema buvo adekvati, operatyvi ir nediskriminacinė. |
| --- | --- |

c)

Komisijos įgyvendinta valstybių narių nuostolių atlyginimo sistema buvo adekvati, operatyvi ir nediskriminacinė.

| 14. | Atsakydami į šiuos klausimus, Audito Rūmai teigiamai įvertino Komisijos veiklą tyrimo metodo, priežiūros, kaip valstybės narės įgyvendina Bendrijos priemones, bei jos galimų pasiūlymų Bendrijos taisyklių pritaikymui atžvilgiu. Įvertindami tai, jog ankstesnių epizootijos atvejų pamokos galėjo būti naudingos prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga strategijai, Audito Rūmai visų pirma išnagrinėjo Komisijos veiksmus prieš krizę ir krizės metu. Paskui Audito Rūmai išnagrinėjo nuostolių atlyginimo sistemą, ypač ankstesnių rekomendacijų atžvilgiu. Šis tyrimas apsiribojo gyvulių skerdimo nuostolių atlyginimo išlaidomis (24). Galiausiai Audito Rūmai įvertino, kaip Komisija pasimokė iš 2001 m. krizės. |
| --- | --- |

14.

Atsakydami į šiuos klausimus, Audito Rūmai teigiamai įvertino Komisijos veiklą tyrimo metodo, priežiūros, kaip valstybės narės įgyvendina Bendrijos priemones, bei jos galimų pasiūlymų Bendrijos taisyklių pritaikymui atžvilgiu. Įvertindami tai, jog ankstesnių epizootijos atvejų pamokos galėjo būti naudingos prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga strategijai, Audito Rūmai visų pirma išnagrinėjo Komisijos veiksmus prieš krizę ir krizės metu. Paskui Audito Rūmai išnagrinėjo nuostolių atlyginimo sistemą, ypač ankstesnių rekomendacijų atžvilgiu. Šis tyrimas apsiribojo gyvulių skerdimo nuostolių atlyginimo išlaidomis (24). Galiausiai Audito Rūmai įvertino, kaip Komisija pasimokė iš 2001 m. krizės.

| 15. | Auditai buvo atliekami Komisijoje ir snukio ir nagų ligos apimtose valstybėse narėse (Prancūzijoje, Airijoje, Nyderlanduose ir Jungtinėje Karalystėje) (25). Patikrinimai daugiausia buvo atliekami kompetentingose veterinarijos ir sveikatos klausimais žemės ūkio ministerijose ir jų regioninėse tarnybose (26). Šioje ataskaitoje buvo atsižvelgta į aplankytų instancijų bei Europos Parlamento, Tarptautinės konferencijos „Snukio ir nagų ligos prevencija ir kontrolė“ darbus ir kitus viešuosius tyrimus, atliktus valstybėse narėse (27). |
| --- | --- |

15.

Auditai buvo atliekami Komisijoje ir snukio ir nagų ligos apimtose valstybėse narėse (Prancūzijoje, Airijoje, Nyderlanduose ir Jungtinėje Karalystėje) (25). Patikrinimai daugiausia buvo atliekami kompetentingose veterinarijos ir sveikatos klausimais žemės ūkio ministerijose ir jų regioninėse tarnybose (26). Šioje ataskaitoje buvo atsižvelgta į aplankytų instancijų bei Europos Parlamento, Tarptautinės konferencijos „Snukio ir nagų ligos prevencija ir kontrolė“ darbus ir kitus viešuosius tyrimus, atliktus valstybėse narėse (27).

KOMISIJOS VEIKSMAI PRIEŠ KRIZĘ

Nepakankamai peržiūrėtas tyrimo metodas

| 16. | Jau minėtoje (žr. 2 dalį) 1989 m. ataskaitoje (28) Komisija išnagrinėjo įvairių strateginių veiklos krypčių, kurių laikėsi valstybės narės, kovodamos su snukio ir nagų liga (profilaktinės vakcinacijos politikos ar skerdimo rizikos atveju politikos), sąnaudų ir pelno santykį, siekdama nustatyti strategiją, kurios reikės laikytis Bendrijos lygmenyje. Ji įvertino snukio ir nagų ligos Bendrijoje atsiradimo riziką, priklausomai nuo to, kuri iš dviejų politikų būtų taikoma nuo 1992 m., bei abiejų jų ekonomines pasekmes. Trims skirtingo masto krizės scenarijams, Komisija numatė sąnaudas dešimties metų laikotarpiui (1993–2002 m.). Politikai, kai vakcinacija netaikoma, Komisija nurodė tarpinį scenarijų su 20 protrūkių ir 13 epizootijų atvejų. Numatomos sąnaudos per tą patį laikotarpį padidėjo iki 35 milijonų EUR. Atitinkamai optimistinio scenarijaus sąnaudos buvo įvertintos 0,3 milijonais EUR, pesimistinio – 955 milijonais EUR. |
| --- | --- |

16.

Jau minėtoje (žr. 2 dalį) 1989 m. ataskaitoje (28) Komisija išnagrinėjo įvairių strateginių veiklos krypčių, kurių laikėsi valstybės narės, kovodamos su snukio ir nagų liga (profilaktinės vakcinacijos politikos ar skerdimo rizikos atveju politikos), sąnaudų ir pelno santykį, siekdama nustatyti strategiją, kurios reikės laikytis Bendrijos lygmenyje. Ji įvertino snukio ir nagų ligos Bendrijoje atsiradimo riziką, priklausomai nuo to, kuri iš dviejų politikų būtų taikoma nuo 1992 m., bei abiejų jų ekonomines pasekmes. Trims skirtingo masto krizės scenarijams, Komisija numatė sąnaudas dešimties metų laikotarpiui (1993–2002 m.). Politikai, kai vakcinacija netaikoma, Komisija nurodė tarpinį scenarijų su 20 protrūkių ir 13 epizootijų atvejų. Numatomos sąnaudos per tą patį laikotarpį padidėjo iki 35 milijonų EUR. Atitinkamai optimistinio scenarijaus sąnaudos buvo įvertintos 0,3 milijonais EUR, pesimistinio – 955 milijonais EUR.

| 17. | Beje, 1989 m. ataskaitoje daugiausia dėmesio kreipta į prekybos aspektus, žemės ūkio ir biudžeto sąnaudas ir pelną, neatsižvelgiant į plačiausio masto socialines ir aplinkos apsaugos sąnaudas. |
| --- | --- |

17.

Beje, 1989 m. ataskaitoje daugiausia dėmesio kreipta į prekybos aspektus, žemės ūkio ir biudžeto sąnaudas ir pelną, neatsižvelgiant į plačiausio masto socialines ir aplinkos apsaugos sąnaudas.

| 18. | Iki 2001 m. Sąjungoje kilusios epizootijos Komisijai nemanė, kad būtina patikrinti, ar Bendrijos priemonės yra tinkamos. Viena vertus, trijų epizootijų metu kilo dvidešimt protrūkių (didžiausias įmanomas Komisijos scenarijuje numatytas skaičius), tačiau, kita vertus, per aštuonerius metus buvo tik keturios krizės (palyginus su to paties scenarijaus trylika krizių per dešimtį metų). Priešingai, nuo 1993 m. kai kurios rizikos, sudarančios palankias sąlygas virusui plisti, padidėjo: suaktyvėjo gyvulių judėjimas (29) įgyvendinant bendrą rinką, sumažėjo skerdyklų skaičius (30), tai paskatino gyvulių telkimąsi, vadinasi, ir gyvulių užsikrėtimo riziką, o bandų tankumas ūkiuose, ypač avių, ožkų ir kiaulių, išaugo (31). Nuo 1998 m. vasario FAO (32) atkreipė 33 valstybių kovos su snukio ir nagų liga komisijos narių dėmesį į tai, kad „gyvulių gabenimas ilgus atstumus ir didėjantis gyvulių tankumas galėtų bet kurią akimirką Europoje sukelti naujas niokojančias epizootijas“ (33). |
| --- | --- |

18.

Iki 2001 m. Sąjungoje kilusios epizootijos Komisijai nemanė, kad būtina patikrinti, ar Bendrijos priemonės yra tinkamos. Viena vertus, trijų epizootijų metu kilo dvidešimt protrūkių (didžiausias įmanomas Komisijos scenarijuje numatytas skaičius), tačiau, kita vertus, per aštuonerius metus buvo tik keturios krizės (palyginus su to paties scenarijaus trylika krizių per dešimtį metų). Priešingai, nuo 1993 m. kai kurios rizikos, sudarančios palankias sąlygas virusui plisti, padidėjo: suaktyvėjo gyvulių judėjimas (29) įgyvendinant bendrą rinką, sumažėjo skerdyklų skaičius (30), tai paskatino gyvulių telkimąsi, vadinasi, ir gyvulių užsikrėtimo riziką, o bandų tankumas ūkiuose, ypač avių, ožkų ir kiaulių, išaugo (31). Nuo 1998 m. vasario FAO (32) atkreipė 33 valstybių kovos su snukio ir nagų liga komisijos narių dėmesį į tai, kad „gyvulių gabenimas ilgus atstumus ir didėjantis gyvulių tankumas galėtų bet kurią akimirką Europoje sukelti naujas niokojančias epizootijas“ (33).

| 19. | Be to, 1997–1998 m. kiaulių maro epidemija daug kainavo Bendrijai (34), valstybėms narėms ir gyvulių augintojams. Dėl šios patirties pati Komisija snukio ir nagų ligos kontrolės priemones, numatytas Direktyvoje 85/511/EEB, įvertino kaip nepakankamas (35). Remdamosi ekspertų nuomonėmis, Komisijos tarnybos pradėjo direktyvos persvarstymą, bet 2001 m. vasario 20 d. Jungtinėje Karalystėje kilusi epizootija nutraukė jų darbus. |
| --- | --- |

19.

Be to, 1997–1998 m. kiaulių maro epidemija daug kainavo Bendrijai (34), valstybėms narėms ir gyvulių augintojams. Dėl šios patirties pati Komisija snukio ir nagų ligos kontrolės priemones, numatytas Direktyvoje 85/511/EEB, įvertino kaip nepakankamas (35). Remdamosi ekspertų nuomonėmis, Komisijos tarnybos pradėjo direktyvos persvarstymą, bet 2001 m. vasario 20 d. Jungtinėje Karalystėje kilusi epizootija nutraukė jų darbus.

| 20. | Komisija nuo strategijos priėmimo 1990 m. neatliko jokio jos išsamaus vertinimo. Beje, Komisija kas trejus metus nepateikė Tarybai ir Parlamentui ataskaitos dėl Sprendimo 90/424/EEB, kuriame numatyti Bendrijos veiksmai likviduojant ligą ir šiam tikslui skirta finansinė pagalba, įgyvendinimo sąlygų (36). Ji taip pat neperžiūrėjo Generalinio žemės ūkio direktorato 1992 m. atlikto valstybių narių veterinarijos tarnybų tyrimo. Šio tyrimo peržiūra būtų leidusi Komisijai patikrinti, ar tarnybų būklė buvo pakankama sėkmingai įgyvendinti strategiją (žr. 48–49 dalis). |
| --- | --- |

20.

Komisija nuo strategijos priėmimo 1990 m. neatliko jokio jos išsamaus vertinimo. Beje, Komisija kas trejus metus nepateikė Tarybai ir Parlamentui ataskaitos dėl Sprendimo 90/424/EEB, kuriame numatyti Bendrijos veiksmai likviduojant ligą ir šiam tikslui skirta finansinė pagalba, įgyvendinimo sąlygų (36). Ji taip pat neperžiūrėjo Generalinio žemės ūkio direktorato 1992 m. atlikto valstybių narių veterinarijos tarnybų tyrimo. Šio tyrimo peržiūra būtų leidusi Komisijai patikrinti, ar tarnybų būklė buvo pakankama sėkmingai įgyvendinti strategiją (žr. 48–49 dalis).

Nepakankama Komisijos priežiūra tam tikrose srityse ir trūkumai dėl laiku nepataisytų teisės aktų

| 21. | Esant įprastai situacijai, Komisijos priežiūra veterinarijos ir sveikatos srityje dažniausiai vykdoma dviem būdais: pirma, Briuselyje įsikūrusios Komisijos tarnybos tikrina direktyvų perkėlimą į nacionalinę teisę, antra, Dublino Maisto ir veterinarijos biuro (37) inspektoriai vietoje atlieka patikrinimus. Per laikotarpį iki 2001 m. krizės, pasak Audito rūmų, šie teisės aktais numatyti patikrinimai turėjo būti labiausiai sukoncentruoti į esmines prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga priemones, apibrėžtas Bendrijos direktyvose, ir į jų integravimą į valstybių narių nacionalinę teisę. Į šias priemones įeina:






  a) | veterinariniai ir sanitariniai importuojamų gyvulių ir gyvulių produktų tikrinimai pasienio kontrolės postuose; |
| --- | --- | --- |

21.

Esant įprastai situacijai, Komisijos priežiūra veterinarijos ir sveikatos srityje dažniausiai vykdoma dviem būdais: pirma, Briuselyje įsikūrusios Komisijos tarnybos tikrina direktyvų perkėlimą į nacionalinę teisę, antra, Dublino Maisto ir veterinarijos biuro (37) inspektoriai vietoje atlieka patikrinimus. Per laikotarpį iki 2001 m. krizės, pasak Audito rūmų, šie teisės aktais numatyti patikrinimai turėjo būti labiausiai sukoncentruoti į esmines prevencijos ir kovos su snukio ir nagų liga priemones, apibrėžtas Bendrijos direktyvose, ir į jų integravimą į valstybių narių nacionalinę teisę. Į šias priemones įeina:

a)

veterinariniai ir sanitariniai importuojamų gyvulių ir gyvulių produktų tikrinimai pasienio kontrolės postuose;

| b) | gyvulių pašarų tikrinimai, kad nebūtų užkrėsti gyvuliai ar gyvulių produktai; |
| --- | --- |

b)

gyvulių pašarų tikrinimai, kad nebūtų užkrėsti gyvuliai ar gyvulių produktai;

| c) | valstybės narės parengia nepaprastosios padėties planus, leidžiančius mobilizuoti reikalingus žmones, įrangą ir tinkamai organizuoti veiksmus kilus krizei; |
| --- | --- |

c)

valstybės narės parengia nepaprastosios padėties planus, leidžiančius mobilizuoti reikalingus žmones, įrangą ir tinkamai organizuoti veiksmus kilus krizei;

| d) | valstybės narės įdiegia gyvulių judėjimo identifikavimo ir atsekamumo sistemas bei valstybes nares siejančią kompiuterinę sistemą (ANIMO), kurios yra labai svarbios priemonės, siekiant greitai surasti ir paskersti užkrėstus gyvulius. |
| --- | --- |

d)

valstybės narės įdiegia gyvulių judėjimo identifikavimo ir atsekamumo sistemas bei valstybes nares siejančią kompiuterinę sistemą (ANIMO), kurios yra labai svarbios priemonės, siekiant greitai surasti ir paskersti užkrėstus gyvulius.

Neperiodiškai atliekama Bendrijos direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę atitikties patikra

| 22. | Komisija daugmaž periodiškai tikrina formalų valstybių narių atliekamą Bendrijos direktyvų perkėlimą į nacionalinę teisę per nustatytą laikotarpį. O atitikties patikrinimai nėra periodiškai atliekami. Iš tiesų tai atliekama tik Maisto ir veterinarijos biuro inspektorių patikrinimo valstybėse narėse metu (38) arba trečiosioms šalims pateikus skundus. Taigi direktyvų perkėlimo neatitikties rizika yra didelė ir ji vis dar gali egzistuoti. |
| --- | --- |

22.

Komisija daugmaž periodiškai tikrina formalų valstybių narių atliekamą Bendrijos direktyvų perkėlimą į nacionalinę teisę per nustatytą laikotarpį. O atitikties patikrinimai nėra periodiškai atliekami. Iš tiesų tai atliekama tik Maisto ir veterinarijos biuro inspektorių patikrinimo valstybėse narėse metu (38) arba trečiosioms šalims pateikus skundus. Taigi direktyvų perkėlimo neatitikties rizika yra didelė ir ji vis dar gali egzistuoti.

| 23. | Komisija valstybėms narėms dėl direktyvų neperkėlimo laiku nusiuntė daug įspėjimų. Kai buvo pranešta apie priimtas nacionalines priemones, bylas Komisija baigė, nepatikrinus priemonių tinkamumo. Taigi Komisija nepradėjo nė vieno pažeidimo tyrimo dėl priemonių netinkamumo. Direktyvą dėl gyvulių, ypač avių, identifikavimo valstybės narės turėjo perkelti į nacionalinę teisę iki 1995 m. sausio 1 d., Komisija nusiuntė valstybėms narėms įspėjimus dėl to, kad 1993–1996 m. laikotarpiu jos nepranešė apie nacionalines priemones. 1994–1997 m., po to kai valstybėse narėse Bendrijos teisė buvo formaliai perkelta, ji uždarė bylas neatlikusi tinkamų patikrinimų. Tačiau per 2001 m. krizę Maisto ir veterinarijos biuras visose snukio ir nagų ligos apimtose valstybėse (išskyrus Nyderlandus) atskleidė rimtų šios direktyvos nuostatų pažeidimų, ir tai turėjo neigiamų pasekmių 2001 m. plintant epidemijai (žr. 35 dalį). |
| --- | --- |

23.

Komisija valstybėms narėms dėl direktyvų neperkėlimo laiku nusiuntė daug įspėjimų. Kai buvo pranešta apie priimtas nacionalines priemones, bylas Komisija baigė, nepatikrinus priemonių tinkamumo. Taigi Komisija nepradėjo nė vieno pažeidimo tyrimo dėl priemonių netinkamumo. Direktyvą dėl gyvulių, ypač avių, identifikavimo valstybės narės turėjo perkelti į nacionalinę teisę iki 1995 m. sausio 1 d., Komisija nusiuntė valstybėms narėms įspėjimus dėl to, kad 1993–1996 m. laikotarpiu jos nepranešė apie nacionalines priemones. 1994–1997 m., po to kai valstybėse narėse Bendrijos teisė buvo formaliai perkelta, ji uždarė bylas neatlikusi tinkamų patikrinimų. Tačiau per 2001 m. krizę Maisto ir veterinarijos biuras visose snukio ir nagų ligos apimtose valstybėse (išskyrus Nyderlandus) atskleidė rimtų šios direktyvos nuostatų pažeidimų, ir tai turėjo neigiamų pasekmių 2001 m. plintant epidemijai (žr. 35 dalį).

Tinkama veterinarinių ir sanitarinių patikrinimų priežiūra Sąjungos pasienio kontrolės postuose, bet nepakankamai teisės aktuose numatyti tam tikri rizikos veiksniai

| 24. | Maisto ir veterinarijos biuras prieš krizę atliko daug valstybių narių pasienio kontrolės postų veterinarinių ir sanitarinių patikrinimų, kad būtų kontroliuojama, jog tik Bendrijos reikalavimus gyvulių sveikatos ir maisto saugos srityje atitinkantys produktai patektų per pasienio kontrolės postus į Bendrijos teritoriją. Valstybės narės santykinai greitai ėmėsi Maisto ir veterinarijos biuro nustatytų priemonių situacijai pagerinti, pavyzdžiui, darbuotojų skaičiaus veterinarijos srityje padidinimo ir veterinarinių kontrolių sustiprinimo, pastatų ir įrangos higienos gerinimo, įvežtų siuntų registravimo sistemų, veterinarinių pažymų bei registrų tobulinimo, kad būtų panaikintas laikinas pasienio kontrolės postų leidimų išdavimo nutraukimas, kurį inicijuoja Komisija, jei nustato, kad yra trūkumų. |
| --- | --- |

24.

Maisto ir veterinarijos biuras prieš krizę atliko daug valstybių narių pasienio kontrolės postų veterinarinių ir sanitarinių patikrinimų, kad būtų kontroliuojama, jog tik Bendrijos reikalavimus gyvulių sveikatos ir maisto saugos srityje atitinkantys produktai patektų per pasienio kontrolės postus į Bendrijos teritoriją. Valstybės narės santykinai greitai ėmėsi Maisto ir veterinarijos biuro nustatytų priemonių situacijai pagerinti, pavyzdžiui, darbuotojų skaičiaus veterinarijos srityje padidinimo ir veterinarinių kontrolių sustiprinimo, pastatų ir įrangos higienos gerinimo, įvežtų siuntų registravimo sistemų, veterinarinių pažymų bei registrų tobulinimo, kad būtų panaikintas laikinas pasienio kontrolės postų leidimų išdavimo nutraukimas, kurį inicijuoja Komisija, jei nustato, kad yra trūkumų.

| 25. | Vis dėlto, jei visiškai apsisaugoti nuo išorinių užkrato šaltinių krizės metu ir neįmanoma, Bendrijos teisės aktuose buvo daug trūkumų susijusių su kontrole pasienyje, ypač kai kalbama apie keleivių gabenamus maisto produktus ir galimybes sandėliuoti produktus, neatitinkančius Bendrijos reikalavimų, laisvosiose ekonominėse zonose (žr. 91 dalies a punktą). Komisija prieš krizę pasiūlė apriboti importą į Bendrijos teritoriją leidžiant įvežti tik tuos gyvulinės kilmės produktus, kurie atitinka Europos Sąjungos reikalavimus, susijusius su gyvulių sveikata, bet šis pasiūlymas priimtas tik 2002 metais (39). Tik po 2002 m. lapkričio krizės Komisija pasiūlė sugriežtinti importuojamų gyvulinės kilmės produktų asmeniniam naudojimui kontrolę. Šis sprendimas priimtas 2002 m. gruodį (40). |
| --- | --- |

25.

Vis dėlto, jei visiškai apsisaugoti nuo išorinių užkrato šaltinių krizės metu ir neįmanoma, Bendrijos teisės aktuose buvo daug trūkumų susijusių su kontrole pasienyje, ypač kai kalbama apie keleivių gabenamus maisto produktus ir galimybes sandėliuoti produktus, neatitinkančius Bendrijos reikalavimų, laisvosiose ekonominėse zonose (žr. 91 dalies a punktą). Komisija prieš krizę pasiūlė apriboti importą į Bendrijos teritoriją leidžiant įvežti tik tuos gyvulinės kilmės produktus, kurie atitinka Europos Sąjungos reikalavimus, susijusius su gyvulių sveikata, bet šis pasiūlymas priimtas tik 2002 metais (39). Tik po 2002 m. lapkričio krizės Komisija pasiūlė sugriežtinti importuojamų gyvulinės kilmės produktų asmeniniam naudojimui kontrolę. Šis sprendimas priimtas 2002 m. gruodį (40).

Vėluota kontroliuoti ir uždrausti naudoti virtuvines atliekas pašarams

| 26. | Maisto ir veterinarijos biuras per vėlai atliko gyvulių pašarų patikrinimus, dalis jų buvo atlikta po krizės. Maisto ir veterinarijos biuras atkreipė dėmesį į valstybių narių vykdomos pašarams naudojamų atliekų perdirbimo kontrolės trūkumus. Taigi, buvo atskleista rizika, kylanti dėl tokių pašarų, bet iš dalies tai buvo padaryta tik po krizės. |
| --- | --- |

26.

Maisto ir veterinarijos biuras per vėlai atliko gyvulių pašarų patikrinimus, dalis jų buvo atlikta po krizės. Maisto ir veterinarijos biuras atkreipė dėmesį į valstybių narių vykdomos pašarams naudojamų atliekų perdirbimo kontrolės trūkumus. Taigi, buvo atskleista rizika, kylanti dėl tokių pašarų, bet iš dalies tai buvo padaryta tik po krizės.

| 27. | Tačiau jau 1997–1998 m. rizika, susijusi su šiais pašarais pasitvirtino, Vokietijoje kilus kiaulių marui, po to, kai kiaulėms buvo duodama riebaluoto vandens ir virtuvinių atliekų, kurios nebuvo užtektinai perdirbtos ir neatitiko Bendrijos teisės aktų. Vėliau kai kurios valstybės narės (Prancūzija ir Nyderlandai) savo teritorijoje prieš 2001 m. snukio ir nagų ligos krizę uždraudė net ir perdirbtų virtuvinių atliekų naudojimą, o kitos valstybės narės (Vokietija ir Jungtinė Karalystė) to nepadarė. Bendrijos 2001 m. vasarį perdirbtų virtuvinių atliekų naudojimas kiaulių ėdalui ir toliau buvo teisėtas (41), nepaisant Komisijos pasiūlymų. |
| --- | --- |

27.

Tačiau jau 1997–1998 m. rizika, susijusi su šiais pašarais pasitvirtino, Vokietijoje kilus kiaulių marui, po to, kai kiaulėms buvo duodama riebaluoto vandens ir virtuvinių atliekų, kurios nebuvo užtektinai perdirbtos ir neatitiko Bendrijos teisės aktų. Vėliau kai kurios valstybės narės (Prancūzija ir Nyderlandai) savo teritorijoje prieš 2001 m. snukio ir nagų ligos krizę uždraudė net ir perdirbtų virtuvinių atliekų naudojimą, o kitos valstybės narės (Vokietija ir Jungtinė Karalystė) to nepadarė. Bendrijos 2001 m. vasarį perdirbtų virtuvinių atliekų naudojimas kiaulių ėdalui ir toliau buvo teisėtas (41), nepaisant Komisijos pasiūlymų.

| 28. | Jungtinėje Karalystėje gyvulių augintojui buvo leidžiama naudoti virtuvines atliekas kiaulėms šerti su vienintele sąlyga, kad atliekos turi būti perdirbtos. Gyvulių augintojas surinkdavo virtuvines atliekas iš netoliese esančių restoranų, viešbučių, mokyklų, kareivinių, laikydavo jas netoli savo ūkio, o paskui perveždavo prie dviejų perdirbimo pastatų prie pat ūkio. Perdirbtos virtuvinės atliekos būdavo duodamos kiaulėms. Tačiau kilus krizei ministerijos atlikti patikrinimai atskleidė, kad ėdalo bakuose buvo likę ir netinkamų atliekų. Tai aiškiai rodė, kad virtuvinės atliekos buvo nepakankamai perdirbtos (42). Tiksli išplitusio visoje Azijoje O tipo viruso kilmė negalėjo būti tiksliai nustatyta. Viruso patekimas per pasienio kontrolės postus dažniausiai būdavo paneigiamas, ir įtarimai (43) krito ant nelegalių produktų krovinių, kurie buvo įforminami kaip ne maisto produktai ir parduodami urmu restoranams arba valgykloms. |
| --- | --- |

28.

Jungtinėje Karalystėje gyvulių augintojui buvo leidžiama naudoti virtuvines atliekas kiaulėms šerti su vienintele sąlyga, kad atliekos turi būti perdirbtos. Gyvulių augintojas surinkdavo virtuvines atliekas iš netoliese esančių restoranų, viešbučių, mokyklų, kareivinių, laikydavo jas netoli savo ūkio, o paskui perveždavo prie dviejų perdirbimo pastatų prie pat ūkio. Perdirbtos virtuvinės atliekos būdavo duodamos kiaulėms. Tačiau kilus krizei ministerijos atlikti patikrinimai atskleidė, kad ėdalo bakuose buvo likę ir netinkamų atliekų. Tai aiškiai rodė, kad virtuvinės atliekos buvo nepakankamai perdirbtos (42). Tiksli išplitusio visoje Azijoje O tipo viruso kilmė negalėjo būti tiksliai nustatyta. Viruso patekimas per pasienio kontrolės postus dažniausiai būdavo paneigiamas, ir įtarimai (43) krito ant nelegalių produktų krovinių, kurie buvo įforminami kaip ne maisto produktai ir parduodami urmu restoranams arba valgykloms.

Nepakankami valstybių narių nepaprastosios padėties planų kriterijai ir kontrolė

| 29. | 1990 m. Taryba (44) pareikalavo iš valstybių narių sudaryti nepaprastosios padėties planus, kuriuose būtų nustatyta, kokios priemonės būtų įgyvendinamos, jei kiltų snukio ir nagų ligos protrūkis. Pagal šiuos planus turi būti leidžiama patekti į gamyklą, apžiūrėti įrenginius, darbuotojus ir kitas atitinkamas medžiagas ir greitai bei veiksmingai likviduoti protrūkį. Komisija turėjo pateikti kriterijus, kuriais remiantis būtų sudaromi šie planai, juos išnagrinėti, kad nustatytų,ar remiantis tokiais planais įmanoma pasiekti užsibrėžtų tikslų, ir valstybei narei pasiūlyti padaryti atitinkamus pakeitimus. Beje, Taryba numatė, kad, atsižvelgiant į padėties raidą, planai gali būti keičiami arba pildomi ir vėliau. |
| --- | --- |

29.

1990 m. Taryba (44) pareikalavo iš valstybių narių sudaryti nepaprastosios padėties planus, kuriuose būtų nustatyta, kokios priemonės būtų įgyvendinamos, jei kiltų snukio ir nagų ligos protrūkis. Pagal šiuos planus turi būti leidžiama patekti į gamyklą, apžiūrėti įrenginius, darbuotojus ir kitas atitinkamas medžiagas ir greitai bei veiksmingai likviduoti protrūkį. Komisija turėjo pateikti kriterijus, kuriais remiantis būtų sudaromi šie planai, juos išnagrinėti, kad nustatytų,ar remiantis tokiais planais įmanoma pasiekti užsibrėžtų tikslų, ir valstybei narei pasiūlyti padaryti atitinkamus pakeitimus. Beje, Taryba numatė, kad, atsižvelgiant į padėties raidą, planai gali būti keičiami arba pildomi ir vėliau.

| 30. | 1991 m. Komisija nustatė minimalius kriterijus, kuriuos turėjo atitikti valstybių narių nepaprastosios padėties planai (45). Šiais kriterijais buvo siekiama užtikrinti, kad nepaprastosios padėties planai suteiktų galimybę greitai imtis visų būtinų priemonių snukio ir nagų ligos atveju, užtikrinti greitą ir veiksmingą šios ligos likvidavimą. Nors Komisija iš valstybių narių pareikalavo parengti organizacinius pagrindus krizei kontroliuoti, tai yra, parengti krizės valdymo centrus, vietinius ligos kontrolės centrus ir kontroliuojančius darbuotojus, Audito Rūmai nustatė, kad Komisija nereikalavo kai kurios svarbios informacijos ir sąlygų ligos kontrolei bei veiksmingam finansiniam ir administraciniam organizavimui. Nebuvo reikalaujama:






  a) | nurodyti darbuotojus ir skirtingiems scenarijams (optimistiniam, tarpiniam, pesimistiniam) būtinas priemones bei kaip šie darbuotojai ir priemonės bus mobilizuoti; |
| --- | --- | --- |

30.

1991 m. Komisija nustatė minimalius kriterijus, kuriuos turėjo atitikti valstybių narių nepaprastosios padėties planai (45). Šiais kriterijais buvo siekiama užtikrinti, kad nepaprastosios padėties planai suteiktų galimybę greitai imtis visų būtinų priemonių snukio ir nagų ligos atveju, užtikrinti greitą ir veiksmingą šios ligos likvidavimą. Nors Komisija iš valstybių narių pareikalavo parengti organizacinius pagrindus krizei kontroliuoti, tai yra, parengti krizės valdymo centrus, vietinius ligos kontrolės centrus ir kontroliuojančius darbuotojus, Audito Rūmai nustatė, kad Komisija nereikalavo kai kurios svarbios informacijos ir sąlygų ligos kontrolei bei veiksmingam finansiniam ir administraciniam organizavimui. Nebuvo reikalaujama:

a)

nurodyti darbuotojus ir skirtingiems scenarijams (optimistiniam, tarpiniam, pesimistiniam) būtinas priemones bei kaip šie darbuotojai ir priemonės bus mobilizuoti;

| b) | dar kartą patikrinti nepaprastosios padėties planus atsižvelgiant į įgytą patirtį, juos išplatinti gyvulių augintojams ir periodiškai rengti jų įgyvendinimo pratybas; |
| --- | --- |

b)

dar kartą patikrinti nepaprastosios padėties planus atsižvelgiant į įgytą patirtį, juos išplatinti gyvulių augintojams ir periodiškai rengti jų įgyvendinimo pratybas;

| c) | kriterijų, kuriais remiantis būtų vykdoma skubi vakcinacija; |
| --- | --- |

c)

kriterijų, kuriais remiantis būtų vykdoma skubi vakcinacija;

| d) | informacijos apie nustatytas procedūras registruoti paskerstų gyvulių skaičiui, jų vertei, atliktiems mokėjimams ir tarpusavio tikrinimams, atliekamiems su turimomis veterinarų ar gyvulių identifikavimo duomenų bazėmis; |
| --- | --- |

d)

informacijos apie nustatytas procedūras registruoti paskerstų gyvulių skaičiui, jų vertei, atliktiems mokėjimams ir tarpusavio tikrinimams, atliekamiems su turimomis veterinarų ar gyvulių identifikavimo duomenų bazėmis;

| e) | skubaus vertintojų samdymo sistemos ir bendrų jų atlyginimo principų; |
| --- | --- |

e)

skubaus vertintojų samdymo sistemos ir bendrų jų atlyginimo principų;

| f) | kompensavimo gyvulių augintojams sistemos ir jos taikymo prieš ar po skerdimo. |
| --- | --- |

f)

kompensavimo gyvulių augintojams sistemos ir jos taikymo prieš ar po skerdimo.

| 31. | Nuo 1991 m. Komisija šių kriterijų neperžiūrėjo. 1993–1995 m. ji priėmė valstybių narių planus. Tačiau tam Komisija apsiribojo dokumentų analize ir neatliko tyrimo vietoje, kad patikrintų išdėstytų priemonių realumą. Priešingai nei nurodytame 33 dalies Komisijos atsakyme, 1995 m. gairės nepaprastosios padėties programų rengimui (46) apsiribojo prašymu valstybėms narėms turėti veterinarijos tarnybas, galinčias bet kuriuo metu kontroliuoti iki 10 infekcijos protrūkių ir neprašė numatyti šių paslaugų išplėtimo priklausomai nuo epidemiologinės situacijos. Beje, pirmieji Komisijos (Maisto ir veterinarijos biuro) atlikti šių planų patikrinimai vietoje snukio ir nagų ligos apimtose valstybėse narėse buvo atlikti tik 2001 m. pabaigoje ir 2002 veiklos metais po krizės. Parlamentas taip pat atskleidė, kad Komisija iki krizės „per pageidautiną laiką nepatikrino valstybių narių perspėjimo planų“. Be to, jis patikslino, kad „išskyrus patikrinimus atliktus perspėjimo planams patvirtinti, nei Jungtinės Karalystės, nei Nyderlandų, nei Prancūzijos planų vykdymas nebuvo patikrinti, kol 2001 m. neprasidėjo epidemija“ (47). |
| --- | --- |

31.

Nuo 1991 m. Komisija šių kriterijų neperžiūrėjo. 1993–1995 m. ji priėmė valstybių narių planus. Tačiau tam Komisija apsiribojo dokumentų analize ir neatliko tyrimo vietoje, kad patikrintų išdėstytų priemonių realumą. Priešingai nei nurodytame 33 dalies Komisijos atsakyme, 1995 m. gairės nepaprastosios padėties programų rengimui (46) apsiribojo prašymu valstybėms narėms turėti veterinarijos tarnybas, galinčias bet kuriuo metu kontroliuoti iki 10 infekcijos protrūkių ir neprašė numatyti šių paslaugų išplėtimo priklausomai nuo epidemiologinės situacijos. Beje, pirmieji Komisijos (Maisto ir veterinarijos biuro) atlikti šių planų patikrinimai vietoje snukio ir nagų ligos apimtose valstybėse narėse buvo atlikti tik 2001 m. pabaigoje ir 2002 veiklos metais po krizės. Parlamentas taip pat atskleidė, kad Komisija iki krizės „per pageidautiną laiką nepatikrino valstybių narių perspėjimo planų“. Be to, jis patikslino, kad „išskyrus patikrinimus atliktus perspėjimo planams patvirtinti, nei Jungtinės Karalystės, nei Nyderlandų, nei Prancūzijos planų vykdymas nebuvo patikrinti, kol 2001 m. neprasidėjo epidemija“ (47).

| 32. | Taigi, valstybių narių planai, nors ir patvirtinti Komisijos, nebuvo pritaikyti didelio masto, precedentų neturinčiai ir sunkiai numatomai krizei. Iš tiesų, buvo nepakankamai pasirengta pesimistiniam scenarijui, nebuvo užtektinai numatytas nei būtinų kovos priemonių spartus didinimas, nei būtinas administracinis ir finansinis organizavimas. |
| --- | --- |

32.

Taigi, valstybių narių planai, nors ir patvirtinti Komisijos, nebuvo pritaikyti didelio masto, precedentų neturinčiai ir sunkiai numatomai krizei. Iš tiesų, buvo nepakankamai pasirengta pesimistiniam scenarijui, nebuvo užtektinai numatytas nei būtinų kovos priemonių spartus didinimas, nei būtinas administracinis ir finansinis organizavimas.

| 33. | Pavyzdžiui, Jungtinės Karalystės Komisijai pateiktas planas nebuvo iš pagrindų peržiūrėtas nuo jo priėmimo 1991 m. Laikantis Komisijos gairių, pesimistinis scenarijus jame numatytas nebuvo (48) ir netgi nacionaliniame plane, kurio pavyzdžiu sudaryti vietiniai planai, šis scenarijus apėmė tik dešimt vienu metu kilusių protrūkių (49) ir nenumatė procedūrų, skirtų greitai padidinti būtinus išteklius skerdimų ir likvidavimų atvejais, įgyvendinimo. Nebuvo nurodyta skubaus vertintojų samdymo sistema ir bendri jų atlyginimo principai. Planas nebuvo išplatintas gyvulių augintojams ar jų atstovams. Prancūzijoje planas leido sėkmingai kontroliuoti du protrūkius, kilusius vienu metu, bet nebuvo pesimistiškesnio scenarijaus būtinų priemonių greito didėjimo. Airijos nepaprastosios padėties plane buvo numatytos priemonės vienu metu kilus dešimčiai protrūkių. Tik Nyderlandai, pasimokę iš kiaulių maro krizės, numatė spartų priemonių, būtinų 26 čia kilusių protrūkių kontrolei, didinimą, imdamiesi skubios vakcinacijos, vos paaiškėjus, kad turimų išteklių neužteks skubiam gyvulių skerdimui. |
| --- | --- |

33.

Pavyzdžiui, Jungtinės Karalystės Komisijai pateiktas planas nebuvo iš pagrindų peržiūrėtas nuo jo priėmimo 1991 m. Laikantis Komisijos gairių, pesimistinis scenarijus jame numatytas nebuvo (48) ir netgi nacionaliniame plane, kurio pavyzdžiu sudaryti vietiniai planai, šis scenarijus apėmė tik dešimt vienu metu kilusių protrūkių (49) ir nenumatė procedūrų, skirtų greitai padidinti būtinus išteklius skerdimų ir likvidavimų atvejais, įgyvendinimo. Nebuvo nurodyta skubaus vertintojų samdymo sistema ir bendri jų atlyginimo principai. Planas nebuvo išplatintas gyvulių augintojams ar jų atstovams. Prancūzijoje planas leido sėkmingai kontroliuoti du protrūkius, kilusius vienu metu, bet nebuvo pesimistiškesnio scenarijaus būtinų priemonių greito didėjimo. Airijos nepaprastosios padėties plane buvo numatytos priemonės vienu metu kilus dešimčiai protrūkių. Tik Nyderlandai, pasimokę iš kiaulių maro krizės, numatė spartų priemonių, būtinų 26 čia kilusių protrūkių kontrolei, didinimą, imdamiesi skubios vakcinacijos, vos paaiškėjus, kad turimų išteklių neužteks skubiam gyvulių skerdimui.

| 34. | Komisijos vidaus auditas atskleidė, kad Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinis direktoratas, kuris nuolat susiduria su krizėmis gyvulių sektoriuje, parengė sunormintus ir standartizuotus įprastinės eigos metodus, kurie buvo įvertinti kaip veiksmingi, tačiau raštiškai jis šios darbo metodikos nedokumentavo. Beje, krizės valdymui skirta įranga ir vadovėliais nebuvo galima naudotis. Nors Komisija krizės metu veikė greitai (žr. 44 dalį), Audito Rūmai mano, kad geras Komisijos pasirengimas, ypač kai kalbama apie piniginio kompensavimo valstybėms narėms tvarką (žr. 74–81 dalis), būtų leidęs išvengti kai kurių problemų, su kuriomis buvo susidurta per 2001 m. krizę. |
| --- | --- |

34.

Komisijos vidaus auditas atskleidė, kad Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinis direktoratas, kuris nuolat susiduria su krizėmis gyvulių sektoriuje, parengė sunormintus ir standartizuotus įprastinės eigos metodus, kurie buvo įvertinti kaip veiksmingi, tačiau raštiškai jis šios darbo metodikos nedokumentavo. Beje, krizės valdymui skirta įranga ir vadovėliais nebuvo galima naudotis. Nors Komisija krizės metu veikė greitai (žr. 44 dalį), Audito Rūmai mano, kad geras Komisijos pasirengimas, ypač kai kalbama apie piniginio kompensavimo valstybėms narėms tvarką (žr. 74–81 dalis), būtų leidęs išvengti kai kurių problemų, su kuriomis buvo susidurta per 2001 m. krizę.

Nepakankamas snukio ir nagų ligai imlių rūšių gyvulių identifikavimas ir atsekamumas

| 35. | Bendrijos lygmens galvijų identifikavimo ir individualaus registravimo sistema yra būtina (50). Tačiau Audito Rūmai nustatė, kad ši sistema neužtikrina galvijų, pervežamų iš vienos Bendrijos vietos į kitą arba už jos ribų, atsekamumo. Galvijų judėjimą sudaro 3 milijonai galvijų per metus (apytiksliai 4 % bandos). Be to, šios sistemos įgyvendinimas valstybėse narėse dar turi trūkumų (51). Avių, kurias daugiausia apėmė 2001 m. krizė, ir kiaulių identifikavimas nuo 1995 m. sausio 1 d. iki 2003 m. gruodžio buvo privalomas tik jų siuntoms (52). Maisto ir veterinarijos biuras krizės metu atskleidė, kad siuntų identifikavimo sistema buvo blogai taikoma trijose iš keturių snukio ir nagų ligos apimtų valstybių narių (53). |
| --- | --- |

35.

Bendrijos lygmens galvijų identifikavimo ir individualaus registravimo sistema yra būtina (50). Tačiau Audito Rūmai nustatė, kad ši sistema neužtikrina galvijų, pervežamų iš vienos Bendrijos vietos į kitą arba už jos ribų, atsekamumo. Galvijų judėjimą sudaro 3 milijonai galvijų per metus (apytiksliai 4 % bandos). Be to, šios sistemos įgyvendinimas valstybėse narėse dar turi trūkumų (51). Avių, kurias daugiausia apėmė 2001 m. krizė, ir kiaulių identifikavimas nuo 1995 m. sausio 1 d. iki 2003 m. gruodžio buvo privalomas tik jų siuntoms (52). Maisto ir veterinarijos biuras krizės metu atskleidė, kad siuntų identifikavimo sistema buvo blogai taikoma trijose iš keturių snukio ir nagų ligos apimtų valstybių narių (53).

| 36. | Įtartinų gyvulių atsekamumą apsunkino ir todėl jų skerdimą vėlino tai, kad Bendrijos teisės aktuose nebuvo reikalaujama individualaus avių identifikavimo ir tai, kad jų siuntų identifikavimas turėjo trūkumų. Jungtinėje Karalystėje nebuvo paskerstos reikiamos avys, ir tai prisidėjo prie viruso plitimo rizikos. |
| --- | --- |

36.

Įtartinų gyvulių atsekamumą apsunkino ir todėl jų skerdimą vėlino tai, kad Bendrijos teisės aktuose nebuvo reikalaujama individualaus avių identifikavimo ir tai, kad jų siuntų identifikavimas turėjo trūkumų. Jungtinėje Karalystėje nebuvo paskerstos reikiamos avys, ir tai prisidėjo prie viruso plitimo rizikos.

| 37. | Be to, Bendrijos teisės aktai (54), leidžiantys valstybėms narėms neįtraukti į būtiną savo teritorijos ūkių, turinčių gyvulių, sąrašą (šis sąrašas turi būti sudaromas ir atnaujinamas) mažų ūkių, kuriuose yra daugiausia trys avys ar ožkos, už kurias gyvulių augintojai neprašo priemokų. Taip Nyderlanduose kompetentinga institucija per krizę atskleidė, kad 18 000 mažų ūkių ar fizinių asmenų, turinčių labai mažai gyvulių, nebuvo nei užregistruoti, nei žinomi, o dėl to kyla papildoma rizika laiku neatsekti visų gyvulių, kurie turi būti paskersti. Tokią pačią problemą atskleidė Maisto ir veterinarijos biuras Prancūzijoje. |
| --- | --- |

37.

Be to, Bendrijos teisės aktai (54), leidžiantys valstybėms narėms neįtraukti į būtiną savo teritorijos ūkių, turinčių gyvulių, sąrašą (šis sąrašas turi būti sudaromas ir atnaujinamas) mažų ūkių, kuriuose yra daugiausia trys avys ar ožkos, už kurias gyvulių augintojai neprašo priemokų. Taip Nyderlanduose kompetentinga institucija per krizę atskleidė, kad 18 000 mažų ūkių ar fizinių asmenų, turinčių labai mažai gyvulių, nebuvo nei užregistruoti, nei žinomi, o dėl to kyla papildoma rizika laiku neatsekti visų gyvulių, kurie turi būti paskersti. Tokią pačią problemą atskleidė Maisto ir veterinarijos biuras Prancūzijoje.

Prieš krizę neištaisyti ANIMO sistemos trūkumai

| 38. | 1990 m. Bendrijos teisės aktai (55) numatė kompiuterinę tarpusavio susisiekimo tarp veterinarijos įstaigų sistemą, kad būtų lengviau keistis informacija apie gyvulių judėjimą tarp kompetentingų kilmės regionų institucijų ir kompetentingų paskirties valstybės narės institucijų. Ši sistema vadinasi ANIMO (56). 1991 m. Komisija parengė šia sistema perduodamą pranešimo modelį (57). |
| --- | --- |

38.

1990 m. Bendrijos teisės aktai (55) numatė kompiuterinę tarpusavio susisiekimo tarp veterinarijos įstaigų sistemą, kad būtų lengviau keistis informacija apie gyvulių judėjimą tarp kompetentingų kilmės regionų institucijų ir kompetentingų paskirties valstybės narės institucijų. Ši sistema vadinasi ANIMO (56). 1991 m. Komisija parengė šia sistema perduodamą pranešimo modelį (57).

| 39. | Prieš 2001 m. krizę Maisto ir veterinarijos biuras atskleidė, kad ANIMO pranešimuose nebuvo nurodyta tranzito taškų, kuriais naudojamasi gabenant gyvulius iš eksportuojančios valstybės narės į paskirties valstybę narę. Kilmės ūkis taip pat nebuvo įrašytas į pranešimo modelį. Audito Rūmai taip pat konstatavo šios sistemos trūkumus savo specialiojoje ataskaitoje dėl kiaulių maro (58). Nepaisant to, kad Maisto ir veterinarijos biuras ir Audito Rūmai siūlė taisyti šios srities nuostatus, Komisija nepasiūlė keisti su ANIMO sistema susijusių nuostatų. |
| --- | --- |

39.

Prieš 2001 m. krizę Maisto ir veterinarijos biuras atskleidė, kad ANIMO pranešimuose nebuvo nurodyta tranzito taškų, kuriais naudojamasi gabenant gyvulius iš eksportuojančios valstybės narės į paskirties valstybę narę. Kilmės ūkis taip pat nebuvo įrašytas į pranešimo modelį. Audito Rūmai taip pat konstatavo šios sistemos trūkumus savo specialiojoje ataskaitoje dėl kiaulių maro (58). Nepaisant to, kad Maisto ir veterinarijos biuras ir Audito Rūmai siūlė taisyti šios srities nuostatus, Komisija nepasiūlė keisti su ANIMO sistema susijusių nuostatų.

| 40. | Per 2001 m. krizę, patvirtinus pirmą protrūkį Jungtinėje Karalystėje, kitos valstybės narės turėjo surasti avis, importuotas iš šios šalies per praėjusį mėnesį, kad jų, kaip galimų viruso nešiotojų, priežiūra būtų sustiprinta. Buvo nepaprastai svarbu žinoti gyvulių kilmės ūkį ir tranzito taškus, tačiau ANIMO sistemos pranešimuose vis dar nebuvo šios pagrindinės informacijos. |
| --- | --- |

40.

Per 2001 m. krizę, patvirtinus pirmą protrūkį Jungtinėje Karalystėje, kitos valstybės narės turėjo surasti avis, importuotas iš šios šalies per praėjusį mėnesį, kad jų, kaip galimų viruso nešiotojų, priežiūra būtų sustiprinta. Buvo nepaprastai svarbu žinoti gyvulių kilmės ūkį ir tranzito taškus, tačiau ANIMO sistemos pranešimuose vis dar nebuvo šios pagrindinės informacijos.

| 41. | Dėl šių dviejų trūkumų vėlavo įtariamų užsikrėtus gyvulių buvimo vietos nustatymas ir gyvulių skerdimas per 2001 m. krizę (žr. 2 langelį). Nyderlandų žemės ūkio ministerija pareiškė, kad privalomas tranzito taškų įrašymas būtų leidęs daug veiksmingiau kovoti su liga, ypač per pradinį kritinį krizės etapą.


  Per krizę Jungtinės Karalystės valdžios institucijos susidūrė su sunkumais, kai norėjo surasti avių, išvežtų į kitas valstybes nares, kilmės ūkius ir nustatyti, ar šios avys buvo iš užkrėsto ūkio, nes ši informacija nebuvo nurodyta ANIMO sistemos pranešimuose. Šį ryšį jos galėjo nustatyti tik po 6–16 dienų laikotarpio, kai buvo patvirtinta, jog kilmės ūkiai yra užkrėsti. Todėl jos negalėjo laiku įspėti avis importavusių valstybių narių apie atsiradusią užsikrėtimo riziką. Kadangi trūko informacijos, paskirties šalys turėjo vykdyti prevencinius visų iš Jungtinės Karalystės įvežtų avių, kurias šios šalys galėjo identifikuoti, skerdimus, nes nebuvo kaip atskirti įtariamas avis nuo kitų.
  Avių atsekamumo trūkumas akivaizdžiai sukėlė Prancūzijos kompetentingoms institucijoms sunkumų stengiantis surasti Prancūzijos ūkius, kuriuose galiausiai atsidūrė Iš Jungtinės Karalystės importuotos avys. Beje, ministerija nebuvo tikra, kad buvo paskerstos visos importuotos avys, taigi užsikrėtimo rizika galėjo išlikti. Nyderlanduose dėl to, kad ANIMO sistemos pranešimuose nebuvo pažymėta tranzito taškų, iš Airijos atvežti gyvuliai buvo surasti tik po dienos. Tačiau pervežant šiuos gyvūnus buvo sustota vietoje, esančioje šalia Prancūzijos (Mayenne) ūkio, o praėjus trims savaitėms nuo sergančių Jungtinės Karalystės avių įvežimo, šiame ūkyje nustatytas ligos protrūkis. Dokumentams rasti sugaištas laikas vėlino apsaugos priemones. |
| --- | --- |

41.

Dėl šių dviejų trūkumų vėlavo įtariamų užsikrėtus gyvulių buvimo vietos nustatymas ir gyvulių skerdimas per 2001 m. krizę (žr. 2 langelį). Nyderlandų žemės ūkio ministerija pareiškė, kad privalomas tranzito taškų įrašymas būtų leidęs daug veiksmingiau kovoti su liga, ypač per pradinį kritinį krizės etapą.

Per krizę Jungtinės Karalystės valdžios institucijos susidūrė su sunkumais, kai norėjo surasti avių, išvežtų į kitas valstybes nares, kilmės ūkius ir nustatyti, ar šios avys buvo iš užkrėsto ūkio, nes ši informacija nebuvo nurodyta ANIMO sistemos pranešimuose. Šį ryšį jos galėjo nustatyti tik po 6–16 dienų laikotarpio, kai buvo patvirtinta, jog kilmės ūkiai yra užkrėsti. Todėl jos negalėjo laiku įspėti avis importavusių valstybių narių apie atsiradusią užsikrėtimo riziką. Kadangi trūko informacijos, paskirties šalys turėjo vykdyti prevencinius visų iš Jungtinės Karalystės įvežtų avių, kurias šios šalys galėjo identifikuoti, skerdimus, nes nebuvo kaip atskirti įtariamas avis nuo kitų.
  Avių atsekamumo trūkumas akivaizdžiai sukėlė Prancūzijos kompetentingoms institucijoms sunkumų stengiantis surasti Prancūzijos ūkius, kuriuose galiausiai atsidūrė Iš Jungtinės Karalystės importuotos avys. Beje, ministerija nebuvo tikra, kad buvo paskerstos visos importuotos avys, taigi užsikrėtimo rizika galėjo išlikti. Nyderlanduose dėl to, kad ANIMO sistemos pranešimuose nebuvo pažymėta tranzito taškų, iš Airijos atvežti gyvuliai buvo surasti tik po dienos. Tačiau pervežant šiuos gyvūnus buvo sustota vietoje, esančioje šalia Prancūzijos (Mayenne) ūkio, o praėjus trims savaitėms nuo sergančių Jungtinės Karalystės avių įvežimo, šiame ūkyje nustatytas ligos protrūkis. Dokumentams rasti sugaištas laikas vėlino apsaugos priemones.

Gyvulių judėjimo apribojimai visoje valstybių narių teritorijoje

| 42. | Kad būtų apribota epizootijos plitimo rizika, Direktyvoje 85/511/EEB reikalaujama nedelsiant apriboti gyvulių judėjimą aplink užkrėstą ūkį nustatytose mažiausiai 10 km spindulio apsaugos ir priežiūros zonose. Šios Jungtinės Karalystės įgyvendintos priemonės buvo nepakankamos, kad galėtų vienos sulaikyti epizootijos plitimą, nes užkratas buvo labai išplitęs dar prieš nustatant pirmąjį protrūkį. |
| --- | --- |

42.

Kad būtų apribota epizootijos plitimo rizika, Direktyvoje 85/511/EEB reikalaujama nedelsiant apriboti gyvulių judėjimą aplink užkrėstą ūkį nustatytose mažiausiai 10 km spindulio apsaugos ir priežiūros zonose. Šios Jungtinės Karalystės įgyvendintos priemonės buvo nepakankamos, kad galėtų vienos sulaikyti epizootijos plitimą, nes užkratas buvo labai išplitęs dar prieš nustatant pirmąjį protrūkį.

| 43. | Jungtinė Karalystė uždraudė gyvulių judėjimą visoje savo teritorijoje tik praėjus trims dienoms nuo oficialaus epidemijos patvirtinimo. Komisija remdamasi Direktyvos 90/425/EEB 10 straipsnio 4 dalimi, priėmė Sprendimą 2001/190/EB, draudžiantį gyvulių judėjimą kitose nei Jungtinė Karalystė valstybėse narėse. Pagal Valstybės audito biuro ataskaitą nuo pirmojo protrūkio patvirtinimo iki gyvulių judėjimo uždraudimo Jungtinėje Karalystėje, liga būtų išplitusi daugiau kaip 62 ūkiuose, esančiuose kitose septyniose grafystėse (59), o epidemijos mastas bei jos išlaidos, kaip įvertino universiteto epidemiologijos specialistai, būtų didesni daugiau nei dvigubai negu tuo atveju, jei apribojimai būtų priimti ligos patvirtinimo dieną (60). |
| --- | --- |

43.

Jungtinė Karalystė uždraudė gyvulių judėjimą visoje savo teritorijoje tik praėjus trims dienoms nuo oficialaus epidemijos patvirtinimo. Komisija remdamasi Direktyvos 90/425/EEB 10 straipsnio 4 dalimi, priėmė Sprendimą 2001/190/EB, draudžiantį gyvulių judėjimą kitose nei Jungtinė Karalystė valstybėse narėse. Pagal Valstybės audito biuro ataskaitą nuo pirmojo protrūkio patvirtinimo iki gyvulių judėjimo uždraudimo Jungtinėje Karalystėje, liga būtų išplitusi daugiau kaip 62 ūkiuose, esančiuose kitose septyniose grafystėse (59), o epidemijos mastas bei jos išlaidos, kaip įvertino universiteto epidemiologijos specialistai, būtų didesni daugiau nei dvigubai negu tuo atveju, jei apribojimai būtų priimti ligos patvirtinimo dieną (60).

KOMISIJOS VEIKSMAI KRIZĖS METU

Efektyvi Komisijos atliekama priežiūra

| 44. | Krizės metu Komisijos tarnybos dirbo visas 24 valandas per parą. Komisija sugebėjo veiksmingai imtis būtinų skubių priemonių, pranešdama apie ligą valstybėms narėms, vykdydama priežiūrą, įskaitant importuotų avių skerdimą iki krizės pradžios, rinkų uždarymo ir pan. Krizės metu Komisija priėmė daug veterinarijos srities sprendimų, kurie valstybių narių buvo įvertinti kaip priimti laiku ir tinkami. |
| --- | --- |

44.

Krizės metu Komisijos tarnybos dirbo visas 24 valandas per parą. Komisija sugebėjo veiksmingai imtis būtinų skubių priemonių, pranešdama apie ligą valstybėms narėms, vykdydama priežiūrą, įskaitant importuotų avių skerdimą iki krizės pradžios, rinkų uždarymo ir pan. Krizės metu Komisija priėmė daug veterinarijos srities sprendimų, kurie valstybių narių buvo įvertinti kaip priimti laiku ir tinkami.

| 45. | Palyginus Maisto ir veterinarijos biuro atliktų patikrinimų ir krizių datas, paaiškėja, kad Maisto ir veterinarijos biurui pačios krizės metu pavyko atlikti patikrinimus tinkamu laiku, nors ir teko kitus numatytus patikrinimus perkelti vėlesniam laikui. Per krizę procedūros buvo atliekamos greičiau negu įprasta, ir Maisto ir veterinarijos biuro ataskaitos buvo parengtos po dviejų mėnesių, atsižvelgus į kitų Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinio direktorato tarnybų pastabas bei valstybių narių atsakymus. |
| --- | --- |

45.

Palyginus Maisto ir veterinarijos biuro atliktų patikrinimų ir krizių datas, paaiškėja, kad Maisto ir veterinarijos biurui pačios krizės metu pavyko atlikti patikrinimus tinkamu laiku, nors ir teko kitus numatytus patikrinimus perkelti vėlesniam laikui. Per krizę procedūros buvo atliekamos greičiau negu įprasta, ir Maisto ir veterinarijos biuro ataskaitos buvo parengtos po dviejų mėnesių, atsižvelgus į kitų Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinio direktorato tarnybų pastabas bei valstybių narių atsakymus.

Kovos priemonių ir jų taikymo trūkumai valstybėse narėse

| 46. | Tačiau Maisto ir veterinarijos biuro atskleisti kai kurie kovos priemonių trūkumai Jungtinėje Karalystėje – labiausiai krizės apimtoje šalyje – negalėjo būti laiku ištaisyti, nes dėl jų reikėjo, kad Komisija ir valstybės narės šias priemones keistų iš esmės. Į šiuos trūkumus verta atkreipti dėmesį, nes jie galėtų būti aktualūs ir kitoms valstybėms narėms. Svarbiausi trūkumai yra šie:






  a) | didelis valstybės veterinarų trūkumas, |
| --- | --- | --- |

46.

Tačiau Maisto ir veterinarijos biuro atskleisti kai kurie kovos priemonių trūkumai Jungtinėje Karalystėje – labiausiai krizės apimtoje šalyje – negalėjo būti laiku ištaisyti, nes dėl jų reikėjo, kad Komisija ir valstybės narės šias priemones keistų iš esmės. Į šiuos trūkumus verta atkreipti dėmesį, nes jie galėtų būti aktualūs ir kitoms valstybėms narėms. Svarbiausi trūkumai yra šie:

a)

didelis valstybės veterinarų trūkumas,

| b) | kovos priemonės, kurių veiksmingumas priklauso nuo to, ar gyvulių augintojai nedelsdami praneša apie ligą, |
| --- | --- |

b)

kovos priemonės, kurių veiksmingumas priklauso nuo to, ar gyvulių augintojai nedelsdami praneša apie ligą,

| c) | kai kuriais atvejais nepriimtini terminai įtartiniems atvejams identifikuoti, jiems patvirtinti, gyvuliams skersti ir sunaikinti (61). |
| --- | --- |

c)

kai kuriais atvejais nepriimtini terminai įtartiniems atvejams identifikuoti, jiems patvirtinti, gyvuliams skersti ir sunaikinti (61).

| 47. | Audito Rūmai savo audito metu atskleidė panašius į Maisto ir veterinarijos biuro nustatytus trūkumus. Jie išdėstyti toliau. |
| --- | --- |

47.

Audito Rūmai savo audito metu atskleidė panašius į Maisto ir veterinarijos biuro nustatytus trūkumus. Jie išdėstyti toliau.

Sumažėjęs veterinarijos tarnybų skaičius

| 48. | Savo 1989 m. ataskaitoje Komisija teigė (62), kad profilaktinės vakcinacijos atsisakymo sėkmė priklausė nuo to, ar bus veiksminga valstybinė veterinarinė priežiūros sistema. Tačiau, nors Taryba nustatė nemažai ligos tikrinimo priemonių, tinkamų Bendrijos finansavimui, joks Bendrijos finansavimas nėra numatytas ne endeminių veterinarinių ligų tikrinimui, vadinasi, ir snukio ir nagų ligai. Po 2001 m. krizės, kuri atskleidė bendrą valstybinių veterinarijos tarnybų darbuotojų skaičiaus sumažėjimą, Europos Parlamentas (63) ir 2001 m. gruodžio tarptautinė konferencija (64) iškėlė klausimą dėl epidemiologinės bandų priežiūros ir jos finansavimo, kaip veiksmingos ligos prevencijos priemonės. Į šį klausimą, iš tiesų susijusį su visomis epizootijomis, Bendrijoje dar nerasta atsakymo. |
| --- | --- |

48.

Savo 1989 m. ataskaitoje Komisija teigė (62), kad profilaktinės vakcinacijos atsisakymo sėkmė priklausė nuo to, ar bus veiksminga valstybinė veterinarinė priežiūros sistema. Tačiau, nors Taryba nustatė nemažai ligos tikrinimo priemonių, tinkamų Bendrijos finansavimui, joks Bendrijos finansavimas nėra numatytas ne endeminių veterinarinių ligų tikrinimui, vadinasi, ir snukio ir nagų ligai. Po 2001 m. krizės, kuri atskleidė bendrą valstybinių veterinarijos tarnybų darbuotojų skaičiaus sumažėjimą, Europos Parlamentas (63) ir 2001 m. gruodžio tarptautinė konferencija (64) iškėlė klausimą dėl epidemiologinės bandų priežiūros ir jos finansavimo, kaip veiksmingos ligos prevencijos priemonės. Į šį klausimą, iš tiesų susijusį su visomis epizootijomis, Bendrijoje dar nerasta atsakymo.

| 49. | Kambrijoje – regione, kuris buvo labiausiai apimtas snukio ir nagų ligos ir kuriame buvo keturi milijonai avių, daugiau kaip 880 000 galvijų ir 170 000 kiaulių – valstybės veterinarų skaičius sumažėjo nuo 27 veterinarų 1967 m. iki tik devynių 2001 metais (65). Statistika (66) rodo, kad Jungtinėje Karalystėje buvo po 9,5 valstybės veterinarus kiekvienam milijonui gyvulių (galvijų, avių ir kiaulių), o kitose valstybėse narėse veterinarų skaičiaus vidurkis milijonui gyvulių buvo daugiau kaip 20. Kadangi valstybės veterinarų Jungtinėje Karalystėje mažėjo, o papildomų veterinarų kvietimas vėlavo (67), kovos priemonių su epidemija veiksmingumas labai sumažėjo. Valstybės audito biuras nustatė (68), kad iki 2001 m. balandžio valstybės veterinarų, dirbančių Jungtinėje Karalystėje, skaičius didėjo lėčiau už ligos protrūkius. Todėl buvo vėluojama atlikti skerdimus, aprašytus 57–58 dalyse ir 3 langelyje. |
| --- | --- |

49.

Kambrijoje – regione, kuris buvo labiausiai apimtas snukio ir nagų ligos ir kuriame buvo keturi milijonai avių, daugiau kaip 880 000 galvijų ir 170 000 kiaulių – valstybės veterinarų skaičius sumažėjo nuo 27 veterinarų 1967 m. iki tik devynių 2001 metais (65). Statistika (66) rodo, kad Jungtinėje Karalystėje buvo po 9,5 valstybės veterinarus kiekvienam milijonui gyvulių (galvijų, avių ir kiaulių), o kitose valstybėse narėse veterinarų skaičiaus vidurkis milijonui gyvulių buvo daugiau kaip 20. Kadangi valstybės veterinarų Jungtinėje Karalystėje mažėjo, o papildomų veterinarų kvietimas vėlavo (67), kovos priemonių su epidemija veiksmingumas labai sumažėjo. Valstybės audito biuras nustatė (68), kad iki 2001 m. balandžio valstybės veterinarų, dirbančių Jungtinėje Karalystėje, skaičius didėjo lėčiau už ligos protrūkius. Todėl buvo vėluojama atlikti skerdimus, aprašytus 57–58 dalyse ir 3 langelyje.

Nepakanka raginimų nedelsiant pranešti apie ligą ir laikytis gyvulių judėjimo apribojimų

| 50. | Kad liga būtų greitai likviduota, svarbiausia yra nedelsiant apie ją pranešti. Bendrijos teisės aktai numato, kad gyvulių augintojas praneša apie ligą kontroliuojančiai institucijai, o valstybė narė apie ją praneša Komisijai. Dėl pirmojo pranešimo Direktyvoje 85/511/EEB nustatyta, jog valstybės narės turi užtikrinti, kad apie įtarimą dėl snukio ir nagų ligos ar jos realų buvimą būtų nedelsiant pranešta. |
| --- | --- |

50.

Kad liga būtų greitai likviduota, svarbiausia yra nedelsiant apie ją pranešti. Bendrijos teisės aktai numato, kad gyvulių augintojas praneša apie ligą kontroliuojančiai institucijai, o valstybė narė apie ją praneša Komisijai. Dėl pirmojo pranešimo Direktyvoje 85/511/EEB nustatyta, jog valstybės narės turi užtikrinti, kad apie įtarimą dėl snukio ir nagų ligos ar jos realų buvimą būtų nedelsiant pranešta.

| 51. | Paradoksalu, kad nors Bendrijos kovos su snukio ir nagų liga sėkmė daugiausia priklauso nuo pačių gyvulių augintojų, nes jie pirmieji gali nustatyti fizinę savo galvijų būklę ir pranešti apie ligas, Bendrijos teisės aktai nenustatė, jog valstybės narės turi įtraukti gyvulių augintojus į kovą su liga, konsultuoti nepaprastosios padėties planų klausimais, informuoti apie įvairių epizootijų pobūdį ir priemones, kurias reikia nedelsiant įgyvendinti, juos įpareigoti ar bet kokiais kitais būdais skatinti skubiai pranešti apie ligą. |
| --- | --- |

51.

Paradoksalu, kad nors Bendrijos kovos su snukio ir nagų liga sėkmė daugiausia priklauso nuo pačių gyvulių augintojų, nes jie pirmieji gali nustatyti fizinę savo galvijų būklę ir pranešti apie ligas, Bendrijos teisės aktai nenustatė, jog valstybės narės turi įtraukti gyvulių augintojus į kovą su liga, konsultuoti nepaprastosios padėties planų klausimais, informuoti apie įvairių epizootijų pobūdį ir priemones, kurias reikia nedelsiant įgyvendinti, juos įpareigoti ar bet kokiais kitais būdais skatinti skubiai pranešti apie ligą.

| 52. | 2001 m. gyvulių augintojas, kurio ūkis po išsamaus epidemiologinio nacionalinės kontrolinės laboratorijos ekspertų tyrimo įvertintas kaip epizootijos šaltinis, neinformavo kompetentingos Jungtinės Karalystės institucijos apie savo gyvulių užsikrėtimą. Maždaug po mėnesio nuo ligos pasirodymo, ji aptikta kitame regione, nors vėliau nustatyta, kad tada jau buvo 57 užkrėsti ūkiai (69). Per tą laiką (nuo 2001 m. vasario 1 d. iki 2001 m. vasario 21 d.) į kitas valstybes nares buvo eksportuoti 49 796 gyvuliai ir taip padidinta epizootijos išplitimo rizika už Jungtinės Karalystės sienų. |
| --- | --- |

52.

2001 m. gyvulių augintojas, kurio ūkis po išsamaus epidemiologinio nacionalinės kontrolinės laboratorijos ekspertų tyrimo įvertintas kaip epizootijos šaltinis, neinformavo kompetentingos Jungtinės Karalystės institucijos apie savo gyvulių užsikrėtimą. Maždaug po mėnesio nuo ligos pasirodymo, ji aptikta kitame regione, nors vėliau nustatyta, kad tada jau buvo 57 užkrėsti ūkiai (69). Per tą laiką (nuo 2001 m. vasario 1 d. iki 2001 m. vasario 21 d.) į kitas valstybes nares buvo eksportuoti 49 796 gyvuliai ir taip padidinta epizootijos išplitimo rizika už Jungtinės Karalystės sienų.

| 53. | Per krizę buvo labai svarbu, jog valstybės narės pranešimas Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie ligą jas kuo greičiau pasiektų, kad būtų galima imtis būtinų atsargumo priemonių. Beje, šis būtinas valstybės narės pranešimas Komisijai ir kitoms valstybėms narėms yra privalomas (70). Tačiau pirmojo protrūkio atveju reikalaujamam pranešimui skirtos net 24 valandos po ligos patvirtinimo, gauto remiantis iš gyvulių paimtų bandinių tyrimu, atliktu specialioje nacionalinėje laboratorijoje. Taigi šios 24 valandos gali prisidėti prie laiko, būtino atlikti tyrimams, nors jau ir yra gautas mokslinis patvirtinimas. |
| --- | --- |

53.

Per krizę buvo labai svarbu, jog valstybės narės pranešimas Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie ligą jas kuo greičiau pasiektų, kad būtų galima imtis būtinų atsargumo priemonių. Beje, šis būtinas valstybės narės pranešimas Komisijai ir kitoms valstybėms narėms yra privalomas (70). Tačiau pirmojo protrūkio atveju reikalaujamam pranešimui skirtos net 24 valandos po ligos patvirtinimo, gauto remiantis iš gyvulių paimtų bandinių tyrimu, atliktu specialioje nacionalinėje laboratorijoje. Taigi šios 24 valandos gali prisidėti prie laiko, būtino atlikti tyrimams, nors jau ir yra gautas mokslinis patvirtinimas.

| 54. | Kad būtų kompensuotas šis trūkumas, Taryba (71) suteikė Komisijai galimybę įdiegti perspėjimo sistemą, leidžiančią epizootijos apimtai valstybei narei greitai pranešti Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie kilusį snukio ir nagų ligos protrūkį. Vasario 2 d., praėjus penkioms valandoms po to, kai nacionalinė kontrolės laboratorija oficialiai patvirtino ligą, Jungtinė Karalystė, laikydamasi Bendrijos teisės aktų nuostatų, pranešė apie pirmąjį protrūkį Komisijai ir taip parodė, kad 24 valandų laikotarpis galėtų būti sutrumpintas, atsižvelgiant į šiuolaikines komunikacijų priemones. Tada Komisija nedelsdama apie tai informavo kitų valstybių narių veterinarijos tarnybas ir kitą dieną uždraudė eksportą iš Jungtinės Karalystės. Bet per tą laiką, kol dar nebuvo realiai įgyvendintas eksporto draudimas, vasario 21 d. 17 val. buvo eksportuota maždaug 287 kiaulės iš Šiaurės Airijos į Airijos Respubliką. |
| --- | --- |

54.

Kad būtų kompensuotas šis trūkumas, Taryba (71) suteikė Komisijai galimybę įdiegti perspėjimo sistemą, leidžiančią epizootijos apimtai valstybei narei greitai pranešti Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie kilusį snukio ir nagų ligos protrūkį. Vasario 2 d., praėjus penkioms valandoms po to, kai nacionalinė kontrolės laboratorija oficialiai patvirtino ligą, Jungtinė Karalystė, laikydamasi Bendrijos teisės aktų nuostatų, pranešė apie pirmąjį protrūkį Komisijai ir taip parodė, kad 24 valandų laikotarpis galėtų būti sutrumpintas, atsižvelgiant į šiuolaikines komunikacijų priemones. Tada Komisija nedelsdama apie tai informavo kitų valstybių narių veterinarijos tarnybas ir kitą dieną uždraudė eksportą iš Jungtinės Karalystės. Bet per tą laiką, kol dar nebuvo realiai įgyvendintas eksporto draudimas, vasario 21 d. 17 val. buvo eksportuota maždaug 287 kiaulės iš Šiaurės Airijos į Airijos Respubliką.

| 55. | Lygiai taip pat, kaip svarbu pranešti apie ligą, svarbu, kad ir gyvulių augintojai laikytųsi gyvulių judėjimo apribojimų tam, kad snukio ir nagų liga neišplistų. Valstybės narės jų teritorijoje nustatė šių nuostatų pažeidimų ir patraukė taisykles pažeidusius gyvulių augintojus atsakomybėn. |
| --- | --- |

55.

Lygiai taip pat, kaip svarbu pranešti apie ligą, svarbu, kad ir gyvulių augintojai laikytųsi gyvulių judėjimo apribojimų tam, kad snukio ir nagų liga neišplistų. Valstybės narės jų teritorijoje nustatė šių nuostatų pažeidimų ir patraukė taisykles pažeidusius gyvulių augintojus atsakomybėn.

| 56. | Jungtinėje Karalystėje ir Prancūzijoje gyvulių augintojai, nepranešę apie ligą ar nesilaikę gyvulių judėjimo apribojimo priemonių, buvo paduoti į atitinkamus šių valstybių narių teismus ir nubausti baudomis. Šie gyvulių augintojai turėjo teisę į visą jiems skirtą kompensaciją, kadangi Bendrijos teisės aktai nenumatė nuostatų dėl išmokų suteikimo tik tuomet, kai laikomasi esminių ligos kontrolės priemonių, pavyzdžiui, pranešus apie ligą ar laikantis judėjimo apribojimų (72). Todėl valstybės narės galėjo reikalauti iš Komisijos gyvulių augintojams sumokėtų sumų (žr. 77 dalį). |
| --- | --- |

56.

Jungtinėje Karalystėje ir Prancūzijoje gyvulių augintojai, nepranešę apie ligą ar nesilaikę gyvulių judėjimo apribojimo priemonių, buvo paduoti į atitinkamus šių valstybių narių teismus ir nubausti baudomis. Šie gyvulių augintojai turėjo teisę į visą jiems skirtą kompensaciją, kadangi Bendrijos teisės aktai nenumatė nuostatų dėl išmokų suteikimo tik tuomet, kai laikomasi esminių ligos kontrolės priemonių, pavyzdžiui, pranešus apie ligą ar laikantis judėjimo apribojimų (72). Todėl valstybės narės galėjo reikalauti iš Komisijos gyvulių augintojams sumokėtų sumų (žr. 77 dalį).

Skerdimo terminai

| 57. | Norėdamos turėti teisę į Bendrijos kompensaciją, valstybės narės turi pagal Direktyvos 85/511/EEB nuostatas nedelsdamos skersti užsikrėtusius gyvulius iškart po to, kai liga oficialiai patvirtinama. Skubus skerdimas yra labai svarbus, norint išvengti viruso plitimo. |
| --- | --- |

57.

Norėdamos turėti teisę į Bendrijos kompensaciją, valstybės narės turi pagal Direktyvos 85/511/EEB nuostatas nedelsdamos skersti užsikrėtusius gyvulius iškart po to, kai liga oficialiai patvirtinama. Skubus skerdimas yra labai svarbus, norint išvengti viruso plitimo.

| 58. | Tačiau antrinių ligos protrūkių atveju Bendrijos teisės aktai leidžia, bet nereikalauja, kad valstybės narės epizootijos plitimo atveju skerstų gyvulius iškart po to, kai klinikinius ligos požymius aptinka oficialus veterinaras. Juose taip pat nereikalaujama skersti gyvulių, kol nenustatyta jų vertė ir nebaigtos atitinkamos administracinės procedūros. Vadinasi, skerdimų greitis priklausė nuo valstybių narių taikomos praktikos ir turimų veterinarų (žr. 3 langelį), o tai padidino epizootijos plitimo riziką.


  Jungtinėje Karalystėje kompetentinga institucija, laikydamasi Bendrijos teisės aktų, laukė, kol laboratorija patvirtins infekciją, kad galėtų skersti pirmojo ligos protrūkio gyvulius. Per tą laiką kilo dar trys protrūkiai. Pirmųjų šimto protrūkių metu laikotarpiai tarp užsikrėtimo patvirtinimo ir skerdimo daugeliu atvejų buvo ilgesni kaip dvidešimt keturios valandos, o kai kada pasiekė septynias dienas. Tada Jungtinė Karalystė atliko skerdimus remdamasi klinikiniais infekcijos požymiais. 78 % šių atvejų veterinarų diagnozę vėlesni tyrimai patvirtino (žr. Valstybės audito biuro 38 lentelę, p. 63).
  Priešingai, kitose valstybėse narėse skerdimai protrūkių atveju buvo atliekami vos kilus įtarimui, nelaukiant galutinio laboratorijos tyrimo rezultato. Nyderlanduose, Prancūzijoje ir Airijoje buvo atliekami prevenciniai skerdimai, ypač avių, importuotų iš Jungtinės Karalystės.
  Jungtinėje Karalystėje gyvulių skerdimas buvo atliekamas po vertinimo ir gavus gyvulių augintojo sutikimą, todėl užkrėstų gyvulių skerdimas vėlavo. Priešingai, Prancūzijoje gyvulio vertė buvo nustatoma po paskerdimo, kad nebūtų vilkinamas epizootijos likvidavimas. |
| --- | --- |

58.

Tačiau antrinių ligos protrūkių atveju Bendrijos teisės aktai leidžia, bet nereikalauja, kad valstybės narės epizootijos plitimo atveju skerstų gyvulius iškart po to, kai klinikinius ligos požymius aptinka oficialus veterinaras. Juose taip pat nereikalaujama skersti gyvulių, kol nenustatyta jų vertė ir nebaigtos atitinkamos administracinės procedūros. Vadinasi, skerdimų greitis priklausė nuo valstybių narių taikomos praktikos ir turimų veterinarų (žr. 3 langelį), o tai padidino epizootijos plitimo riziką.

Jungtinėje Karalystėje kompetentinga institucija, laikydamasi Bendrijos teisės aktų, laukė, kol laboratorija patvirtins infekciją, kad galėtų skersti pirmojo ligos protrūkio gyvulius. Per tą laiką kilo dar trys protrūkiai. Pirmųjų šimto protrūkių metu laikotarpiai tarp užsikrėtimo patvirtinimo ir skerdimo daugeliu atvejų buvo ilgesni kaip dvidešimt keturios valandos, o kai kada pasiekė septynias dienas. Tada Jungtinė Karalystė atliko skerdimus remdamasi klinikiniais infekcijos požymiais. 78 % šių atvejų veterinarų diagnozę vėlesni tyrimai patvirtino (žr. Valstybės audito biuro 38 lentelę, p. 63).
  Priešingai, kitose valstybėse narėse skerdimai protrūkių atveju buvo atliekami vos kilus įtarimui, nelaukiant galutinio laboratorijos tyrimo rezultato. Nyderlanduose, Prancūzijoje ir Airijoje buvo atliekami prevenciniai skerdimai, ypač avių, importuotų iš Jungtinės Karalystės.
  Jungtinėje Karalystėje gyvulių skerdimas buvo atliekamas po vertinimo ir gavus gyvulių augintojo sutikimą, todėl užkrėstų gyvulių skerdimas vėlavo. Priešingai, Prancūzijoje gyvulio vertė buvo nustatoma po paskerdimo, kad nebūtų vilkinamas epizootijos likvidavimas.

SU NUOSTOLIŲ ATLYGINIMO SISTEMA SUSIJĘ KOMISIJOS VEIKSMAI

| 59. | Audito Rūmai ir sprendžiančios institucijos prieš krizę Komisijai pateikė rekomendacijos, kurių kai kurios sutapo su Maisto ir veterinarijos biuro teiginiais, minėtais 46 dalyje. Finansų srityje Komisija nepasinaudojo rekomendacijomis, kurias Audito Rūmai pateikė dar 1996 m., bei sprendžiančių institucijų rekomendacijomis, pateiktomis kiaulių marui ir galvijų spongiforminei encefalopatijai, kad jas pritaikytų snukio ir nagų ligai (žr. 4 langelį).


  Patikslinti taisykles ir procedūras, susijusias su valstybių narių teise į išlaidų padengimą ir kompensacijas, kurios turi būti sumokėtos gyvulių augintojams (Specialioji ataskaita Nr. 1/2000, 80 dalis): atsakydama į 1995 m. Audito Rūmų metinę ataskaitą Komisija įsipareigojo pateikti valstybėms narėms direktyvas dėl nuostolių atlyginimo procedūrų ir kompensacijų skaičiavimo; ji to neįvykdė.
  Nustatyti pastovias bendro finansavimo procentines dalis, taikomas veterinarinėms priemonėms, ir paramos rinkai priemones (Specialioji ataskaita Nr. 1/2000, 79 dalis): Komisija įsipareigojo tai padaryti kiaulių maro atveju; tačiau bendro finansavimo procentinės dalys vis dar yra skirtingos ir priklauso nuo gyvulių ligų pobūdžio.
  Pateikti Tarybai pasiūlymą pataisyti teisės aktus, kad būtų padidintas intensyviosios kiaulininkystės ūkių savininkų įnašas kovos priemonėms (Specialioji ataskaita Nr. 1/2000, 81 dalis): Komisija atliko kitų finansavimo formų lyginamąjį tyrimą, bet neprisidėjo prie sistemų, skirtų gyvulių augintojų įnašams snukio ir nagų ligai. |
| --- | --- |

59.

Audito Rūmai ir sprendžiančios institucijos prieš krizę Komisijai pateikė rekomendacijos, kurių kai kurios sutapo su Maisto ir veterinarijos biuro teiginiais, minėtais 46 dalyje. Finansų srityje Komisija nepasinaudojo rekomendacijomis, kurias Audito Rūmai pateikė dar 1996 m., bei sprendžiančių institucijų rekomendacijomis, pateiktomis kiaulių marui ir galvijų spongiforminei encefalopatijai, kad jas pritaikytų snukio ir nagų ligai (žr. 4 langelį).

Patikslinti taisykles ir procedūras, susijusias su valstybių narių teise į išlaidų padengimą ir kompensacijas, kurios turi būti sumokėtos gyvulių augintojams (Specialioji ataskaita Nr. 1/2000, 80 dalis): atsakydama į 1995 m. Audito Rūmų metinę ataskaitą Komisija įsipareigojo pateikti valstybėms narėms direktyvas dėl nuostolių atlyginimo procedūrų ir kompensacijų skaičiavimo; ji to neįvykdė.
  Nustatyti pastovias bendro finansavimo procentines dalis, taikomas veterinarinėms priemonėms, ir paramos rinkai priemones (Specialioji ataskaita Nr. 1/2000, 79 dalis): Komisija įsipareigojo tai padaryti kiaulių maro atveju; tačiau bendro finansavimo procentinės dalys vis dar yra skirtingos ir priklauso nuo gyvulių ligų pobūdžio.
  Pateikti Tarybai pasiūlymą pataisyti teisės aktus, kad būtų padidintas intensyviosios kiaulininkystės ūkių savininkų įnašas kovos priemonėms (Specialioji ataskaita Nr. 1/2000, 81 dalis): Komisija atliko kitų finansavimo formų lyginamąjį tyrimą, bet neprisidėjo prie sistemų, skirtų gyvulių augintojų įnašams snukio ir nagų ligai.

Komisija nepasiūlė direktyvų dėl valstybių narių nuostolių atlyginimo gyvulių augintojams procedūrų ir jo apskaičiavimo

| 60. | Teisės aktais (73) Komisijai nustatyta užduotis imtis būtinų įgyvendinimo priemonių, susijusių su konkrečiu finansiniu Bendrijos įnašu snukio ir nagų ligai likviduoti. Teisės aktai numato, kad Bendrija kompensuos valstybių narių išlaidas, jei ji gyvulių augintojams suteikė „tinkamas kompensacijas“, tačiau juose nepatikslinta, ką tai reiškia. 2000 m. gruodį Tarybos (74) sprendimu Komisija tapo viena pati, atsakinga už tiesioginį šių išlaidų tvarkymą. Paradoksalu, kad, nors Komisija įsipareigojo pateikti direktyvas dėl gyvulių augintojų valstybėse narėse nuostolių atlyginimo sistemų, ji mano tam nesanti kompetentinga teisiniu atžvilgiu. Taigi, teisės aktai yra neužbaigti, nes Komisija nepateikė šių direktyvų. Remdamasi dabartiniais teisės aktais, Komisija apsiriboja valstybių narių išlaidų tinkamumo, siekiant gauti Bendrijos kompensaciją, nustatymu, nenustatydama kompensacijų, kurios turi būti sumokėtos valstybių narių gyvulių augintojams, apskaičiavimo taisyklių. |
| --- | --- |

60.

Teisės aktais (73) Komisijai nustatyta užduotis imtis būtinų įgyvendinimo priemonių, susijusių su konkrečiu finansiniu Bendrijos įnašu snukio ir nagų ligai likviduoti. Teisės aktai numato, kad Bendrija kompensuos valstybių narių išlaidas, jei ji gyvulių augintojams suteikė „tinkamas kompensacijas“, tačiau juose nepatikslinta, ką tai reiškia. 2000 m. gruodį Tarybos (74) sprendimu Komisija tapo viena pati, atsakinga už tiesioginį šių išlaidų tvarkymą. Paradoksalu, kad, nors Komisija įsipareigojo pateikti direktyvas dėl gyvulių augintojų valstybėse narėse nuostolių atlyginimo sistemų, ji mano tam nesanti kompetentinga teisiniu atžvilgiu. Taigi, teisės aktai yra neužbaigti, nes Komisija nepateikė šių direktyvų. Remdamasi dabartiniais teisės aktais, Komisija apsiriboja valstybių narių išlaidų tinkamumo, siekiant gauti Bendrijos kompensaciją, nustatymu, nenustatydama kompensacijų, kurios turi būti sumokėtos valstybių narių gyvulių augintojams, apskaičiavimo taisyklių.

| 61. | Kita vertus, būtiniems galvijų, sergančių spongiformine encefalopatija, skerdimams (75) Komisija nustatė kompensacijų, kurias valstybės narės turi sumokėti gyvulių augintojams, ribas (76). Joms leidžiama už kiekvieną gyvulį sumokėti objektyvią einamąją rinkos kainą, nustatytą remiantis individualaus ir objektyvaus vertinimo sistema, patvirtinta valstybių narių. Net jei negalima pasakyti, kad šia sistema siekiama suderintos, teisingos ir ekonomiškos kompensavimo sistemos, ji visgi yra geriau nei valstybių narių savo gyvulių augintojams mokamų kompensacijų apibrėžimo nebuvimas, būdingas snukio ir nagų ligai. Iš tiesų kompensacijų mokėjimo taisyklių nebuvimas leido atsirasti nenuoseklumui ir nelygybei mokant gyvulių augintojams kompensacijas priklausomai nuo geografinės vietos ir (arba) pasirinkto skerdimo būdo, kurie aprašomi toliau. |
| --- | --- |

61.

Kita vertus, būtiniems galvijų, sergančių spongiformine encefalopatija, skerdimams (75) Komisija nustatė kompensacijų, kurias valstybės narės turi sumokėti gyvulių augintojams, ribas (76). Joms leidžiama už kiekvieną gyvulį sumokėti objektyvią einamąją rinkos kainą, nustatytą remiantis individualaus ir objektyvaus vertinimo sistema, patvirtinta valstybių narių. Net jei negalima pasakyti, kad šia sistema siekiama suderintos, teisingos ir ekonomiškos kompensavimo sistemos, ji visgi yra geriau nei valstybių narių savo gyvulių augintojams mokamų kompensacijų apibrėžimo nebuvimas, būdingas snukio ir nagų ligai. Iš tiesų kompensacijų mokėjimo taisyklių nebuvimas leido atsirasti nenuoseklumui ir nelygybei mokant gyvulių augintojams kompensacijas priklausomai nuo geografinės vietos ir (arba) pasirinkto skerdimo būdo, kurie aprašomi toliau.

Įvairios nuostolių atlyginimo sistemos ir skirtingi vertinimai

| 62. | Tiesioginių gyvulių augintojų nuostolių kompensacija, t. y. bendroji paskerstų gyvulių vertė, nebuvo nustatyta iš anksto (išskyrus Nyderlandus), todėl valstybės narės turėjo ją nustatyti per krizę, neturėdamos reikalingos su kainomis susijusios informacijos, nes rinkos buvo uždarytos. Didžioji dalis valstybių narių sudarė kainų skales, kad jomis remtųsi oficialūs vertintojai, įpareigoti vertinti gyvulius, tačiau jos nenurodė, kad skalėje pateikiamos aukščiausios galimos vertės. Trūko kai kurių gyvulių kategorijų kainų nuorodų. |
| --- | --- |

62.

Tiesioginių gyvulių augintojų nuostolių kompensacija, t. y. bendroji paskerstų gyvulių vertė, nebuvo nustatyta iš anksto (išskyrus Nyderlandus), todėl valstybės narės turėjo ją nustatyti per krizę, neturėdamos reikalingos su kainomis susijusios informacijos, nes rinkos buvo uždarytos. Didžioji dalis valstybių narių sudarė kainų skales, kad jomis remtųsi oficialūs vertintojai, įpareigoti vertinti gyvulius, tačiau jos nenurodė, kad skalėje pateikiamos aukščiausios galimos vertės. Trūko kai kurių gyvulių kategorijų kainų nuorodų.

| 63. | Trys valstybės narės (Airija, Nyderlandai, Jungtinė Karalystė) nekompensavo eksploatavimo nuostolių (77) ir paliko žemdirbius be išteklių mažiausiai tris savaites po gyvulių paskerdimo ir visiško jų ūkių dezinfekavimo. Priešingai, Prancūzijoje šiuos nuostolius gyvulių augintojams kompensavo Prancūzijos valdžios institucijos, kurios nusprendė, kad „tinkama kompensacija“ gyvulių augintojams turėjo būti teikiama dėl visų nuostolių (gyvulių ir pajamų). Tačiau Komisija nesutiko, kad Bendrija juos atlygintų. |
| --- | --- |

63.

Trys valstybės narės (Airija, Nyderlandai, Jungtinė Karalystė) nekompensavo eksploatavimo nuostolių (77) ir paliko žemdirbius be išteklių mažiausiai tris savaites po gyvulių paskerdimo ir visiško jų ūkių dezinfekavimo. Priešingai, Prancūzijoje šiuos nuostolius gyvulių augintojams kompensavo Prancūzijos valdžios institucijos, kurios nusprendė, kad „tinkama kompensacija“ gyvulių augintojams turėjo būti teikiama dėl visų nuostolių (gyvulių ir pajamų). Tačiau Komisija nesutiko, kad Bendrija juos atlygintų.

| 64. | Valstybės narės su vertintojais sudarė įvairias sutartis, o vertintojams duodamos instrukcijos kai kuriais atvejais buvo nepakankamos. Kadangi Komisija nepateikė valstybėms narėms nurodymų dėl galvijų vertės nustatymo, vertintojai, nustatydami galvijų vertę, nenaudojo Galvijų identifikavimo ir registravimo sistemos (78), kurioje yra svarbūs duomenys, susiję su gyvulių verte (veisle, amžiumi, lytimi), ir taip jiems buvo palikta didelė vertinimo laisvė. Identifikuojant galvijus nebuvo pildomi blankai, nebuvo užfiksuota, kad vyresnieji vertintojai ar ministerija patikrino įvertinimus. |
| --- | --- |

64.

Valstybės narės su vertintojais sudarė įvairias sutartis, o vertintojams duodamos instrukcijos kai kuriais atvejais buvo nepakankamos. Kadangi Komisija nepateikė valstybėms narėms nurodymų dėl galvijų vertės nustatymo, vertintojai, nustatydami galvijų vertę, nenaudojo Galvijų identifikavimo ir registravimo sistemos (78), kurioje yra svarbūs duomenys, susiję su gyvulių verte (veisle, amžiumi, lytimi), ir taip jiems buvo palikta didelė vertinimo laisvė. Identifikuojant galvijus nebuvo pildomi blankai, nebuvo užfiksuota, kad vyresnieji vertintojai ar ministerija patikrino įvertinimus.

| 65. | Valstybių narių priimtos sistemos pateikiamos 5 langelyje.


  Jungtinė Karalystė, Airija ir Nyderlandai pasirinko nuostolių atlyginimo sistemą, paremtą gyvulių verte, į kurią neįtraukti eksploatavimo nuostoliai, o Prancūzija šiuos nuostolius įtraukė, ir jie sudaro papildomai apie 30 % gyvulių vertės.
  Jungtinės Karalystės sistema svyravo tarp gyvulių vertės nustatymo, atliekamo tik vertintojų, ir mišrios sistemos, kai ūkininkai galėjo pasirinkti arba vertinimą pagal kainų skalę, arba vertintojų vertinimą. Šioje standartinėje kainų skalėje nebuvo nurodytos nei visų gyvulių kategorijų kainos, nei aukščiausia vertė. Kai įvertintos sumos labai stipriai išaugo, buvo nustota naudoti standartinę skalę. Vertintojams nebuvo pateikta tikslių gairių, o dėl labai netikslių nurodymų dėl priemokų už gyvulius, kurios būtų pridėtos prie kompensuojamos sumos, įtraukimo, veikla vyko skirtingai.
  Airijoje kompetentinga institucija parengė visų galvijų kategorijų tikslių kainų mėnesinį sąrašą. Tačiau kompetentingos institucijos nustatyta avių kainų skalė avims buvo nepilna ir nenumatė didžiausios vertės.
  Nyderlanduose referencinių kainų skalė, kurią iš anksto nustatė kompetentinga institucija ir vertinimo procedūros, kurių turėjo būti laikomasi ir kurios jau buvo numatytos nepaprastosios padėties planuose, prisidėjo prie tikslesnio ir vienodesnio gyvulių vertės nustatymo.
  Prancūzijoje tarifų skalė buvo nustatyta avims, bet nepakankamos nacionalinės taisyklės kitoms gyvulių kategorijoms leido prefektūroms pasirinkti įvairias sistemas. |
| --- | --- |

65.

Valstybių narių priimtos sistemos pateikiamos 5 langelyje.

Jungtinė Karalystė, Airija ir Nyderlandai pasirinko nuostolių atlyginimo sistemą, paremtą gyvulių verte, į kurią neįtraukti eksploatavimo nuostoliai, o Prancūzija šiuos nuostolius įtraukė, ir jie sudaro papildomai apie 30 % gyvulių vertės.
  Jungtinės Karalystės sistema svyravo tarp gyvulių vertės nustatymo, atliekamo tik vertintojų, ir mišrios sistemos, kai ūkininkai galėjo pasirinkti arba vertinimą pagal kainų skalę, arba vertintojų vertinimą. Šioje standartinėje kainų skalėje nebuvo nurodytos nei visų gyvulių kategorijų kainos, nei aukščiausia vertė. Kai įvertintos sumos labai stipriai išaugo, buvo nustota naudoti standartinę skalę. Vertintojams nebuvo pateikta tikslių gairių, o dėl labai netikslių nurodymų dėl priemokų už gyvulius, kurios būtų pridėtos prie kompensuojamos sumos, įtraukimo, veikla vyko skirtingai.
  Airijoje kompetentinga institucija parengė visų galvijų kategorijų tikslių kainų mėnesinį sąrašą. Tačiau kompetentingos institucijos nustatyta avių kainų skalė avims buvo nepilna ir nenumatė didžiausios vertės.
  Nyderlanduose referencinių kainų skalė, kurią iš anksto nustatė kompetentinga institucija ir vertinimo procedūros, kurių turėjo būti laikomasi ir kurios jau buvo numatytos nepaprastosios padėties planuose, prisidėjo prie tikslesnio ir vienodesnio gyvulių vertės nustatymo.
  Prancūzijoje tarifų skalė buvo nustatyta avims, bet nepakankamos nacionalinės taisyklės kitoms gyvulių kategorijoms leido prefektūroms pasirinkti įvairias sistemas.

| 66. | Kadangi Bendrijos taisyklės nebuvo patikslintos, valstybių narių įgyvendintų sistemų kompensacijos gyvulių augintojams buvo nevienodos. Valstybės audito biuras, taip pat Komisija ir Audito Rūmai Jungtinėje Karalystėje atskleidė per didelę vertinimu nustatytą gyvulių vertę palyginus su jų verte krizės pradžioje. Bendra 4,2 milijonų EUR papildomų išmokų suma buvo suteikta daliai gyvulių augintojų pagal pradinį gyvulių vertinimą (Prancūzija, Airija, Jungtinė Karalystė). Kitais atvejais kompensacijos buvo sumažintos (Nyderlandai). Gyvulių augintojams sumokėtų kompensacijų už galvijus ir avis vidurkiai Jungtinėje Karalystėje buvo pastebimai didesni nei kitose valstybėse narėse, o Prancūzijoje buvo didesni kompensacijų už kiaules vidurkiai (žr. 6 langelį ir 3 diagramą).


  Jungtinėje Karalystėje buvo išmokėtos per didelės kompensacijos: Valstybės audito biuras nustatė, kad standartizuota kainų skalė, naudota tam tikrą krizės laikotarpį gyvulių vertinimui, rėmėsi aukščiausiomis, prieš pat krizės pradžią galiojusiomis kainomis. Sutartis sudaryta su vertintojais, siejo atlyginimą su gyvulių vertės nustatymu, todėl nuo šios sutarties buvo neatsiejama rizika, kad per smarkiai išaugs nustatomos vertės, vadinasi, ir išmokamos kompensacijos. Komisija suskaičiavo, kad už galvijus išmokėtos kompensacijos vidutiniškai buvo daugiau kaip du kartus didesnės už jų vertę, už avis – daugiau nei du su puse karto, o kiaules – beveik du kartus; iš viso pervertinimas sudarė 811,7 milijono EUR kompetentingų institucijų deklaruotos sumos.
  Komisija įvertino, kad Prancūzijoje gyvulių pervertinimas, kurio pagrindinės priežastys buvo eksploatavimo nuostolių įtraukimas į kompensavimą ir per didelės nustatytos kiaulių vertės, sudarė 1,1 milijono deklaruotos sumos.
  Papildomos sumos Airijoje (0,5 milijono EUR) ir Jungtinėje Karalystėje (1,7 milijono EUR) buvo išmokėtos žemdirbiams, padavusiems skundą, bet vis dėlto nebuvo peržiūrėtos ir sumažintos išmokėtos kompensacijos, kai kompetentinga institucija nusprendė, kad įvertinimai buvo per aukšti. Prancūzijoje tarifų skalė, pataisyta juos padidinant, ir tai sudėjus kartu su skerdienos sunaikinimo kompensacijomis, sudarė papildomai beveik 2 milijonus EUR.
  Nyderlanduose ministerija nusprendė sumažinti užsikrėtusių gyvulių kompensacijas 50 % jų vertės. Taigi gyvulių augintojas už tos pačios fermos užkrėstus gyvūnus gavo 50 % jų vertės, o už kitus gyvulius – 100 % jų vertės. Iš anksto nustatyta kainų skalė buvo vertinimo pagrindas. |
| --- | --- |

66.

Kadangi Bendrijos taisyklės nebuvo patikslintos, valstybių narių įgyvendintų sistemų kompensacijos gyvulių augintojams buvo nevienodos. Valstybės audito biuras, taip pat Komisija ir Audito Rūmai Jungtinėje Karalystėje atskleidė per didelę vertinimu nustatytą gyvulių vertę palyginus su jų verte krizės pradžioje. Bendra 4,2 milijonų EUR papildomų išmokų suma buvo suteikta daliai gyvulių augintojų pagal pradinį gyvulių vertinimą (Prancūzija, Airija, Jungtinė Karalystė). Kitais atvejais kompensacijos buvo sumažintos (Nyderlandai). Gyvulių augintojams sumokėtų kompensacijų už galvijus ir avis vidurkiai Jungtinėje Karalystėje buvo pastebimai didesni nei kitose valstybėse narėse, o Prancūzijoje buvo didesni kompensacijų už kiaules vidurkiai (žr. 6 langelį ir 3 diagramą).

Jungtinėje Karalystėje buvo išmokėtos per didelės kompensacijos: Valstybės audito biuras nustatė, kad standartizuota kainų skalė, naudota tam tikrą krizės laikotarpį gyvulių vertinimui, rėmėsi aukščiausiomis, prieš pat krizės pradžią galiojusiomis kainomis. Sutartis sudaryta su vertintojais, siejo atlyginimą su gyvulių vertės nustatymu, todėl nuo šios sutarties buvo neatsiejama rizika, kad per smarkiai išaugs nustatomos vertės, vadinasi, ir išmokamos kompensacijos. Komisija suskaičiavo, kad už galvijus išmokėtos kompensacijos vidutiniškai buvo daugiau kaip du kartus didesnės už jų vertę, už avis – daugiau nei du su puse karto, o kiaules – beveik du kartus; iš viso pervertinimas sudarė 811,7 milijono EUR kompetentingų institucijų deklaruotos sumos.
  Komisija įvertino, kad Prancūzijoje gyvulių pervertinimas, kurio pagrindinės priežastys buvo eksploatavimo nuostolių įtraukimas į kompensavimą ir per didelės nustatytos kiaulių vertės, sudarė 1,1 milijono deklaruotos sumos.
  Papildomos sumos Airijoje (0,5 milijono EUR) ir Jungtinėje Karalystėje (1,7 milijono EUR) buvo išmokėtos žemdirbiams, padavusiems skundą, bet vis dėlto nebuvo peržiūrėtos ir sumažintos išmokėtos kompensacijos, kai kompetentinga institucija nusprendė, kad įvertinimai buvo per aukšti. Prancūzijoje tarifų skalė, pataisyta juos padidinant, ir tai sudėjus kartu su skerdienos sunaikinimo kompensacijomis, sudarė papildomai beveik 2 milijonus EUR.
  Nyderlanduose ministerija nusprendė sumažinti užsikrėtusių gyvulių kompensacijas 50 % jų vertės. Taigi gyvulių augintojas už tos pačios fermos užkrėstus gyvūnus gavo 50 % jų vertės, o už kitus gyvulius – 100 % jų vertės. Iš anksto nustatyta kainų skalė buvo vertinimo pagrindas.

Image

Nustatyti dvigubų priemokų už gyvulius mokėjimo atvejai

| 67. | Praėjus penkiems mėnesiams po snukio ir nagų ligos krizės pradžios, kai valstybės narės jau teikė kompensacijas, Komisija parengė nukrypstantį nuo nuostatų reglamentą (79) dėl valstybių narių Bendrijos priemokų už gyvulius ir už kiekvieną paskerstą gyvulį mokėjimo (80) taikant rinkos palaikymo priemones. Šis reglamentas leido valstybėms narėms išmokėti minėtas priemokas gyvulių augintojams šalia snukio ir nagų ligos kompensacijų, net gyvulių augintojams nesilaikant gyvulių laikymo ūkiuose sąlygų, kurios įprastomis aplinkybėmis yra būtinos kontrolei (gyvulių identifikavimui ir skaičiavimui). |
| --- | --- |

67.

Praėjus penkiems mėnesiams po snukio ir nagų ligos krizės pradžios, kai valstybės narės jau teikė kompensacijas, Komisija parengė nukrypstantį nuo nuostatų reglamentą (79) dėl valstybių narių Bendrijos priemokų už gyvulius ir už kiekvieną paskerstą gyvulį mokėjimo (80) taikant rinkos palaikymo priemones. Šis reglamentas leido valstybėms narėms išmokėti minėtas priemokas gyvulių augintojams šalia snukio ir nagų ligos kompensacijų, net gyvulių augintojams nesilaikant gyvulių laikymo ūkiuose sąlygų, kurios įprastomis aplinkybėmis yra būtinos kontrolei (gyvulių identifikavimui ir skaičiavimui).

| 68. | Vis dėlto Komisija, rengdama šį nuo nuostatų nukrypstantį reglamentą, neatsižvelgė į įprastomis aplinkybėmis vyraujančią pardavimo praktiką, ypač Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje, kai į gyvulių pardavimo sumą įtraukiamos priemokos už gyvulius, kurios dar turi būti sumokėtos ir kurias gaus jį įsigijęs pirkėjas. Iš tikrųjų, remdamiesi įprastine pardavimo praktika ir atsižvelgdami į tai, kad į tinkamą kompensaciją turi įeiti priemokų, kurios dar turi būti sumokėtos gyvulių augintojams, suma, vertintojai Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje jas įtraukė į gyvulių vertinimą snukio ir nagų ligos atvejais. Tačiau Komisija, nors ir neatsižvelgė į šią praktiką, bet neuždraudė valstybėms narėms vėliau išmokėti priemokų už gyvulius tuo atveju, kai šios priemokos buvo iš anksto įtrauktos į snukio ir nagų ligos kompensacijas. |
| --- | --- |

68.

Vis dėlto Komisija, rengdama šį nuo nuostatų nukrypstantį reglamentą, neatsižvelgė į įprastomis aplinkybėmis vyraujančią pardavimo praktiką, ypač Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje, kai į gyvulių pardavimo sumą įtraukiamos priemokos už gyvulius, kurios dar turi būti sumokėtos ir kurias gaus jį įsigijęs pirkėjas. Iš tikrųjų, remdamiesi įprastine pardavimo praktika ir atsižvelgdami į tai, kad į tinkamą kompensaciją turi įeiti priemokų, kurios dar turi būti sumokėtos gyvulių augintojams, suma, vertintojai Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje jas įtraukė į gyvulių vertinimą snukio ir nagų ligos atvejais. Tačiau Komisija, nors ir neatsižvelgė į šią praktiką, bet neuždraudė valstybėms narėms vėliau išmokėti priemokų už gyvulius tuo atveju, kai šios priemokos buvo iš anksto įtrauktos į snukio ir nagų ligos kompensacijas.

| 69. | Valstybės narės po to, kai suteikė gyvulių augintojams snukio ir nagų ligos kompensacijas, įgyvendindamos nuo nuostatų nukrypstantį reglamentą, ėmėsi dar nesumokėtų priemokų už gyvulius mokėjimo. Kadangi Airija ir Jungtinė Karalystė jau įtraukė kai kurių šių priemokų sumą į snukio ir nagų ligos kompensaciją, jau išmokėtą gyvulių augintojams, gali būti, kad kai kurie jų gavo dvigubą priemokų sumą. |
| --- | --- |

69.

Valstybės narės po to, kai suteikė gyvulių augintojams snukio ir nagų ligos kompensacijas, įgyvendindamos nuo nuostatų nukrypstantį reglamentą, ėmėsi dar nesumokėtų priemokų už gyvulius mokėjimo. Kadangi Airija ir Jungtinė Karalystė jau įtraukė kai kurių šių priemokų sumą į snukio ir nagų ligos kompensaciją, jau išmokėtą gyvulių augintojams, gali būti, kad kai kurie jų gavo dvigubą priemokų sumą.

| 70. | Iš tiesų, gyvulių vertinimo blankuose buvo pateikiama tik bendra suma, atskirai nenurodant priemokų ir tikrosios gyvulių vertės, todėl kiekvienam tikrintojui buvo sunku tiksliai įvertinti, kiek buvo dvigubų išmokų. Vis dėlto, remdamiesi faktu, kad vertintojai gavo nurodymus įtraukti priemokų sumą į gyvulių vertinimus ir kad šį įtraukimą kai kurie jų tiesiogiai patvirtino, Audito Rūmai galėjo nustatyti, kad priemokos už gyvulius (81), išmokėtos Jungtinėje Karalystėje, kurios dubliuojasi su priemokomis, įtrauktomis į snukio ir nagų ligos kompensacijas, galėjo pasiekti apie 10 milijonų svarų sterlingų (daugiau kaip 16 milijonų EUR) (82). |
| --- | --- |

70.

Iš tiesų, gyvulių vertinimo blankuose buvo pateikiama tik bendra suma, atskirai nenurodant priemokų ir tikrosios gyvulių vertės, todėl kiekvienam tikrintojui buvo sunku tiksliai įvertinti, kiek buvo dvigubų išmokų. Vis dėlto, remdamiesi faktu, kad vertintojai gavo nurodymus įtraukti priemokų sumą į gyvulių vertinimus ir kad šį įtraukimą kai kurie jų tiesiogiai patvirtino, Audito Rūmai galėjo nustatyti, kad priemokos už gyvulius (81), išmokėtos Jungtinėje Karalystėje, kurios dubliuojasi su priemokomis, įtrauktomis į snukio ir nagų ligos kompensacijas, galėjo pasiekti apie 10 milijonų svarų sterlingų (daugiau kaip 16 milijonų EUR) (82).

| 71. | Airijoje Audito Rūmai taip pat nustatė, kad priemokos už galvijus buvo sumokėtos papildomai prie kompensacijų, tačiau jų sumos buvo mažesnės (83). Prancūzijoje vienos prefektūros įtraukė priemokas už galvijus į kompensacijas, kitos – ne. O Nyderlandų Žemės ūkio ministerija pranešė Audito Rūmams, kad ji jokių priemokų į snukio ir nagų ligos kompensacijas neįtraukė. |
| --- | --- |

71.

Airijoje Audito Rūmai taip pat nustatė, kad priemokos už galvijus buvo sumokėtos papildomai prie kompensacijų, tačiau jų sumos buvo mažesnės (83). Prancūzijoje vienos prefektūros įtraukė priemokas už galvijus į kompensacijas, kitos – ne. O Nyderlandų Žemės ūkio ministerija pranešė Audito Rūmams, kad ji jokių priemokų į snukio ir nagų ligos kompensacijas neįtraukė.

Skirtingos skerdimo priemokos

| 72. | Prie rinkos palaikymo priemonių priskiriamas galvijų skerdimo priemokų išmokėjimas yra numatytas Tarybos reglamente (84), kuriame reikalaujama pateikti skerdyklos pažymą, patvirtinančią, kad gyvulys buvo paskerstas. Tačiau reglamente nepatikslinamas skerdimo pobūdis, tai yra, ar paskersta žmonių vartojimui (EŽUOGF Garantijų skyrius – rinkos palaikymas) ar sanitariniais tikslais (EŽUOGF Garantijų skyrius – veterinarija). Interpretuojant nuostatas, buvo galima šalia snukio ir nagų ligos kompensacijos išmokėti ir skerdimo priemoką, bet tik labai nedidelei daliai gyvulių augintojų, kurių užkrėsti gyvuliai buvo paskersti skerdyklose. Taip buvo sukuriama nelygybė gyvulių augintojų atžvilgiu valstybėse narėse, priklausomai nuo atlikto skerdimo vietos. |
| --- | --- |

72.

Prie rinkos palaikymo priemonių priskiriamas galvijų skerdimo priemokų išmokėjimas yra numatytas Tarybos reglamente (84), kuriame reikalaujama pateikti skerdyklos pažymą, patvirtinančią, kad gyvulys buvo paskerstas. Tačiau reglamente nepatikslinamas skerdimo pobūdis, tai yra, ar paskersta žmonių vartojimui (EŽUOGF Garantijų skyrius – rinkos palaikymas) ar sanitariniais tikslais (EŽUOGF Garantijų skyrius – veterinarija). Interpretuojant nuostatas, buvo galima šalia snukio ir nagų ligos kompensacijos išmokėti ir skerdimo priemoką, bet tik labai nedidelei daliai gyvulių augintojų, kurių užkrėsti gyvuliai buvo paskersti skerdyklose. Taip buvo sukuriama nelygybė gyvulių augintojų atžvilgiu valstybėse narėse, priklausomai nuo atlikto skerdimo vietos.

| 73. | Komisijai klausimų šia tema uždavė viena valstybių narių, bet ji neišsprendė šios problemos ir neatsakė, kaip turi būti interpretuojamos nuostatos, kol 2002 m. liepos 30 d. baigėsi teisės aktų nustatytas 2001 metų skerdimo priemokų mokėjimo terminas. Todėl valstybės narės priėmė skirtingus sprendimus, ir dėl to gyvulių augintojai gavo skirtingas kompensacijas. Nyderlandai, kur didžioji dalis skerdimų buvo atlikta skerdyklose, šalia snukio ir nagų ligos kompensacijų gyvulių augintojams nemokėjo skerdimo priemokų ir taip sutaupė apie 3,5 milijonus EUR Bendrijos biudžeto pinigų. Airijoje, kur taip pat dalis skerdimų buvo atlikta skerdyklose, priešingai, priemokos buvo išmokėtos, bet jos buvo atsiimtos po Audito Rūmų vizito. Jungtinėje Karalystėje priemokos nebuvo išmokėtos, kad būtų išvengta galimo dubliavimosi su snukio ir nagų ligos kompensacijomis, į kurias šios priemokos jau buvo įskaičiuotos. Prancūzijoje šio klausimo nekilo, nes užkrėsti gyvuliai nebuvo paskersti skerdyklose, taigi nebuvo išmokėtos ir priemokos. |
| --- | --- |

73.

Komisijai klausimų šia tema uždavė viena valstybių narių, bet ji neišsprendė šios problemos ir neatsakė, kaip turi būti interpretuojamos nuostatos, kol 2002 m. liepos 30 d. baigėsi teisės aktų nustatytas 2001 metų skerdimo priemokų mokėjimo terminas. Todėl valstybės narės priėmė skirtingus sprendimus, ir dėl to gyvulių augintojai gavo skirtingas kompensacijas. Nyderlandai, kur didžioji dalis skerdimų buvo atlikta skerdyklose, šalia snukio ir nagų ligos kompensacijų gyvulių augintojams nemokėjo skerdimo priemokų ir taip sutaupė apie 3,5 milijonus EUR Bendrijos biudžeto pinigų. Airijoje, kur taip pat dalis skerdimų buvo atlikta skerdyklose, priešingai, priemokos buvo išmokėtos, bet jos buvo atsiimtos po Audito Rūmų vizito. Jungtinėje Karalystėje priemokos nebuvo išmokėtos, kad būtų išvengta galimo dubliavimosi su snukio ir nagų ligos kompensacijomis, į kurias šios priemokos jau buvo įskaičiuotos. Prancūzijoje šio klausimo nekilo, nes užkrėsti gyvuliai nebuvo paskersti skerdyklose, taigi nebuvo išmokėtos ir priemokos.

Vėluota nustatyti taisykles ir procedūras dėl valstybių narių tinkamumo gauti Bendrijos kompensacijas

| 74. | Pagal Sprendimą 90/424/EEB Komisija yra įpareigota kartu su Veterinarijos nuolatiniu komitetu (85) nustatyti Bendrijos finansinio įnašo padengiant valstybių narių išlaidas, suteikimo taisykles. Be to, Komisija yra įpareigota kartu su tuo pačiu komitetu apibrėžti papildomas priemones, kurios būtų būtinos likviduoti ligai ir su ja susijusiam Bendrijos finansiniam įnašui. |
| --- | --- |

74.

Pagal Sprendimą 90/424/EEB Komisija yra įpareigota kartu su Veterinarijos nuolatiniu komitetu (85) nustatyti Bendrijos finansinio įnašo padengiant valstybių narių išlaidas, suteikimo taisykles. Be to, Komisija yra įpareigota kartu su tuo pačiu komitetu apibrėžti papildomas priemones, kurios būtų būtinos likviduoti ligai ir su ja susijusiam Bendrijos finansiniam įnašui.

| 75. | Komisija iki krizės nepasiūlė Bendrijos finansinio įnašo suteikimo taisyklių, nepaisant jos ankstesnio įsipareigojimo „pateikti valstybėms narėms direktyvas ir dėl procedūrų, ir dėl kompensacijų skaičiavimo, atsižvelgiant į tai, kad Bendrija bendrai finansuos veterinarines priemones“ (žr. 4 langelį), prisiimto atsakant į Audito Rūmų 1995 m. metinę ataskaitą. Komisija taip pat tiksliai nenurodė, kokią įrodančią informaciją valstybės narės turėjo išsaugoti, kad Bendrija galėtų padengti jų išlaidas, taip pati iš savęs atimdama svarbias pačios atliekamo patikrinimo priemones. |
| --- | --- |

75.

Komisija iki krizės nepasiūlė Bendrijos finansinio įnašo suteikimo taisyklių, nepaisant jos ankstesnio įsipareigojimo „pateikti valstybėms narėms direktyvas ir dėl procedūrų, ir dėl kompensacijų skaičiavimo, atsižvelgiant į tai, kad Bendrija bendrai finansuos veterinarines priemones“ (žr. 4 langelį), prisiimto atsakant į Audito Rūmų 1995 m. metinę ataskaitą. Komisija taip pat tiksliai nenurodė, kokią įrodančią informaciją valstybės narės turėjo išsaugoti, kad Bendrija galėtų padengti jų išlaidas, taip pati iš savęs atimdama svarbias pačios atliekamo patikrinimo priemones.

| 76. | Valstybėms narėms Komisija po šešių mėnesių nuo krizės pradžios pranešė (86), kad ji atlygins tik tą gyvulių kompensacijos „vertę, kokios jis buvo prieš užsikrėsdamas“, nors visos suinteresuotos valstybės narės, remdamosi skirtingais metodais (žr. 62–66 dalis), jau buvo išmokėjusios didžiąją dalį kompensacijų gyvulių augintojams. Ji taip pat nenurodė, nei kaip ši vertė bus nustatyta, nei kokiais dokumentais remiantis. |
| --- | --- |

76.

Valstybėms narėms Komisija po šešių mėnesių nuo krizės pradžios pranešė (86), kad ji atlygins tik tą gyvulių kompensacijos „vertę, kokios jis buvo prieš užsikrėsdamas“, nors visos suinteresuotos valstybės narės, remdamosi skirtingais metodais (žr. 62–66 dalis), jau buvo išmokėjusios didžiąją dalį kompensacijų gyvulių augintojams. Ji taip pat nenurodė, nei kaip ši vertė bus nustatyta, nei kokiais dokumentais remiantis.

| 77. | Kadangi nebuvo Komisijos nurodymų, valstybių narių kompensacijų atlyginimo prašymuose buvo ir kompensacijos išmokėtos gyvulių augintojams, kurie nesilaikė nacionalinių nuostatų dėl direktyvų, susijusių su pranešimu ir judėjimo apribojimais, įgyvendinimo nuostatų (apie 972 876 EUR Jungtinei Karalystei ir 58 769 EUR Prancūzijai – žr. 56 dalį). |
| --- | --- |

77.

Kadangi nebuvo Komisijos nurodymų, valstybių narių kompensacijų atlyginimo prašymuose buvo ir kompensacijos išmokėtos gyvulių augintojams, kurie nesilaikė nacionalinių nuostatų dėl direktyvų, susijusių su pranešimu ir judėjimo apribojimais, įgyvendinimo nuostatų (apie 972 876 EUR Jungtinei Karalystei ir 58 769 EUR Prancūzijai – žr. 56 dalį).

| 78. | Kadangi nebuvo Komisijos gairių dėl patikrinimų, kuriuos turėjo atlikti valstybės narės, ir įrodančios informacijos, kurią reikėjo išsaugoti, vietoje patikrinti kompensacijų gavėjų dokumentai buvo nepakankami: daugeliu atvejų trūko skerdimo pažymėjimų, tarpusavio tikrinimas tarp nacionalinėse bazėse identifikuotų galvijų skaičiaus ir paskerstų galvijų skaičiaus nebuvo atliktas arba atskleidė daug neatitikimų daugelyje tikrintų valstybių narių. Net jei daugelis šių trūkumų gali būti priskiriami krizės mastui, išsamesni nepaprastosios padėties planai (žr. 30–32 dalis) ir tikslesni Komisijos kriterijai būtų galėję juos sumažinti. Kitoms gyvulių kategorijoms, kurios nebuvo užregistruotos, nes Bendrijos teisės aktai individualų registravimą numato tik galvijams (87), nebuvo galima gauti garantijos dėl deklaruoto skaičiaus patikimumo. |
| --- | --- |

78.

Kadangi nebuvo Komisijos gairių dėl patikrinimų, kuriuos turėjo atlikti valstybės narės, ir įrodančios informacijos, kurią reikėjo išsaugoti, vietoje patikrinti kompensacijų gavėjų dokumentai buvo nepakankami: daugeliu atvejų trūko skerdimo pažymėjimų, tarpusavio tikrinimas tarp nacionalinėse bazėse identifikuotų galvijų skaičiaus ir paskerstų galvijų skaičiaus nebuvo atliktas arba atskleidė daug neatitikimų daugelyje tikrintų valstybių narių. Net jei daugelis šių trūkumų gali būti priskiriami krizės mastui, išsamesni nepaprastosios padėties planai (žr. 30–32 dalis) ir tikslesni Komisijos kriterijai būtų galėję juos sumažinti. Kitoms gyvulių kategorijoms, kurios nebuvo užregistruotos, nes Bendrijos teisės aktai individualų registravimą numato tik galvijams (87), nebuvo galima gauti garantijos dėl deklaruoto skaičiaus patikimumo.

| 79. | Po krizės Komisija patikslino tinkamumo gauti kompensacijas kriterijus, nurodytus savo Sprendime 90/424/EEB, bei būtinus dokumentus Bendrijos kompensacijoms gauti (žr. 7 langelį). Kaip nurodo pati Komisija, atsakydama į šią dalį, ji nuo 1990 m. nedaug pakeitė Sprendime 90/424/EEB nurodytas tinkamumo gauti kompensacijas taisykles. Šis sprendimas nėra pakankamai tikslus ir gali būti įvairiai interpretuojamas.


  Prevenciniai skerdimai, atlikti valstybėse narėse, kurios importavo avis iš Jungtinės Karalystės likus mėnesiui iki krizės; šie skerdimai Prancūzijoje buvo kompensuoti, nepaisant to, kad nebuvo Komisijos sprendimo dėl nuostolių atlyginimo.
  Daliniai prevenciniai skerdimai, atliekami aplink židinius Airijoje, Prancūzijoje ir Jungtinėje Karalystėje (3 km skerdimo zona Kambrijoje, kurios visų išlaidų suma sudarė 112,3 milijonus EUR); Komisija priėmė sprendimus dėl nuostolių atlyginimo: 2002 m. liepą – Prancūzijai, 2003 m. gruodį – Jungtinei Karalystei ir Airijai, o šiuo metu, kai rašoma ši ataskaita, baigiamas sprendimas Nyderlandams.
  Prevenciniai skerdimai atliekami valstybėse narėse, kuriose nekilo ligos protrūkių (Belgija, Vokietija, Ispanija ir Portugalija); sprendimą Komisija priėmė tik 2003 m. rugpjūtį, tai yra po krizės praėjus beveik dvejiems metams (88)
  .Sprendimai dėl papildomų išlaidų finansavimo, patikslinantys, kokią informaciją reikia pateikti Komisijai (veterinarų, sunaikinimo, dezinfekavimo išlaidos): sprendimai priimti tik 2003 m. (89). |
| --- | --- |

79.

Po krizės Komisija patikslino tinkamumo gauti kompensacijas kriterijus, nurodytus savo Sprendime 90/424/EEB, bei būtinus dokumentus Bendrijos kompensacijoms gauti (žr. 7 langelį). Kaip nurodo pati Komisija, atsakydama į šią dalį, ji nuo 1990 m. nedaug pakeitė Sprendime 90/424/EEB nurodytas tinkamumo gauti kompensacijas taisykles. Šis sprendimas nėra pakankamai tikslus ir gali būti įvairiai interpretuojamas.

Prevenciniai skerdimai, atlikti valstybėse narėse, kurios importavo avis iš Jungtinės Karalystės likus mėnesiui iki krizės; šie skerdimai Prancūzijoje buvo kompensuoti, nepaisant to, kad nebuvo Komisijos sprendimo dėl nuostolių atlyginimo.
  Daliniai prevenciniai skerdimai, atliekami aplink židinius Airijoje, Prancūzijoje ir Jungtinėje Karalystėje (3 km skerdimo zona Kambrijoje, kurios visų išlaidų suma sudarė 112,3 milijonus EUR); Komisija priėmė sprendimus dėl nuostolių atlyginimo: 2002 m. liepą – Prancūzijai, 2003 m. gruodį – Jungtinei Karalystei ir Airijai, o šiuo metu, kai rašoma ši ataskaita, baigiamas sprendimas Nyderlandams.
  Prevenciniai skerdimai atliekami valstybėse narėse, kuriose nekilo ligos protrūkių (Belgija, Vokietija, Ispanija ir Portugalija); sprendimą Komisija priėmė tik 2003 m. rugpjūtį, tai yra po krizės praėjus beveik dvejiems metams (88)
  .Sprendimai dėl papildomų išlaidų finansavimo, patikslinantys, kokią informaciją reikia pateikti Komisijai (veterinarų, sunaikinimo, dezinfekavimo išlaidos): sprendimai priimti tik 2003 m. (89).

| 80. | Bendrijos įnašas padengiant valstybių narių išlaidas gaunamas, jei valstybės narės nedelsdamos įgyvendino Bendrijos priemones: ūkių izoliavimas vos kilus įtarimui ir visų gyvulių paskerdimas, sunaikinimas ir valymas bei dezinfekavimas iškart po oficialaus ligos patvirtinimo (90). Tačiau finansinėse ataskaitose, kurių reikalauja Komisija savo sprendimuose dėl finansinės pagalbos suteikimo valstybėms narėms, kad būtų nustatyta, kiek reikia kompensuoti, buvo tik dalis informacijos, būtinos vertinant išlaidų tinkamumą būti kompensuotoms, kuri buvo apibrėžta Tarybos sprendime 90/424/EEB (91). |
| --- | --- |

80.

Bendrijos įnašas padengiant valstybių narių išlaidas gaunamas, jei valstybės narės nedelsdamos įgyvendino Bendrijos priemones: ūkių izoliavimas vos kilus įtarimui ir visų gyvulių paskerdimas, sunaikinimas ir valymas bei dezinfekavimas iškart po oficialaus ligos patvirtinimo (90). Tačiau finansinėse ataskaitose, kurių reikalauja Komisija savo sprendimuose dėl finansinės pagalbos suteikimo valstybėms narėms, kad būtų nustatyta, kiek reikia kompensuoti, buvo tik dalis informacijos, būtinos vertinant išlaidų tinkamumą būti kompensuotoms, kuri buvo apibrėžta Tarybos sprendime 90/424/EEB (91).

| 81. | Valstybės narės nuostolių atlyginimo prašymus daug kartų taisė. Jų prašymai buvo skirtingi ir juose vis dar buvo daug klaidų, todėl Komisijos tarnybos turėjo pratęsti tikrinimus ir dėl šios priežasties buvo užlaikomi galutiniai nuostolių atlyginimai. |
| --- | --- |

81.

Valstybės narės nuostolių atlyginimo prašymus daug kartų taisė. Jų prašymai buvo skirtingi ir juose vis dar buvo daug klaidų, todėl Komisijos tarnybos turėjo pratęsti tikrinimus ir dėl šios priežasties buvo užlaikomi galutiniai nuostolių atlyginimai.

Vėluojantis valstybių narių nuostolių atlyginimas

| 82. | Dėl skirtingų valstybių narių priimtų kompensavimo sistemų (žr. 62–73 dalis) ir pakeitimų nuostolių atlyginimo prašymuose, pateiktuose valstybių narių, Komisijai pasirodė sudėtinga nuostolių atlyginimo prašymuose nustatyti tinkamą kompensuoti kiekvieno gyvulio ar bent jau kiekvienos gyvulių kategorijos vertę. Be kita ko, nebuvo ir garantijų dėl tikslaus paskerstų gyvulių skaičiaus. |
| --- | --- |

82.

Dėl skirtingų valstybių narių priimtų kompensavimo sistemų (žr. 62–73 dalis) ir pakeitimų nuostolių atlyginimo prašymuose, pateiktuose valstybių narių, Komisijai pasirodė sudėtinga nuostolių atlyginimo prašymuose nustatyti tinkamą kompensuoti kiekvieno gyvulio ar bent jau kiekvienos gyvulių kategorijos vertę. Be kita ko, nebuvo ir garantijų dėl tikslaus paskerstų gyvulių skaičiaus.

| 83. | Todėl iki 2003 m. spalio 1 d., tai yra, praėjus daugiau kaip dvejiems metams po epizootijos pabaigos, nei Airija, nei Nyderlandai, nei Jungtinė Karalystė nebuvo gavusios jokių Bendrijos kompensacijų, kai gyvulių augintojams kompensacijos paprastai buvo išmokėtos per tris mėnesius po 2001 m. atliktų skerdimų. |
| --- | --- |

83.

Todėl iki 2003 m. spalio 1 d., tai yra, praėjus daugiau kaip dvejiems metams po epizootijos pabaigos, nei Airija, nei Nyderlandai, nei Jungtinė Karalystė nebuvo gavusios jokių Bendrijos kompensacijų, kai gyvulių augintojams kompensacijos paprastai buvo išmokėtos per tris mėnesius po 2001 m. atliktų skerdimų.

Už kiaules nustatytos bendrojo finansavimo normos

| 84. | Tarybos Sprendimas 90/424/EEB nustato, kad Bendrijos finansinį įnašą sudaro 60 % išlaidų, kurias galima kompensuoti, kurias valstybė narė patyrė (žr. lentelę) kovai su snukio ir nagų liga. |
| --- | --- |

84.

Tarybos Sprendimas 90/424/EEB nustato, kad Bendrijos finansinį įnašą sudaro 60 % išlaidų, kurias galima kompensuoti, kurias valstybė narė patyrė (žr. lentelę) kovai su snukio ir nagų liga.

| 85. | Tvarkymą ir specifines taisykles, susijusius su nuostolių atlyginimo koeficientu ir kompensacijomis, kurios turi būti išmokėtos gyvulių augintojams rengia Žemės ūkio generalinis direktoratas ir Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinis direktoratas: Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinis direktoratas tvarko kompensacijas, susijusias su daugeliu gyvulių ligų, išskyrus kompensacijas už galvijus, paskerstus dėl galvijų spongiforminės encefalopatijos (GSE), kurias ir toliau tvarko Žemės ūkio generalinis direktoratas. Net jei nuostolių atlyginimo norma, naudojama Žemės ūkio generalinio direktorato ir Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinio direktorato, buvo nustatyta kiaulių sektoriui, tai nebuvo padaryta snukio ir nagų ligai ir GSE: snukio ir nagų ligai ji yra 60 %, o GSE – 70 %. Kitoms gyvulių ligoms, įskaitant ir kiaulių marą, ji yra 50 %. Vadinasi, nuostolių atlyginimo koeficientas toms pačioms gyvulių kategorijoms yra skirtingas ir priklauso nuo ligos, kuri yra skerdimo priežastis. Audito rūmai negalėjo rasti priežasties, kodėl šie koeficientai galiojantys nuo 1996 m. yra skirtingi. |
| --- | --- |

85.

Tvarkymą ir specifines taisykles, susijusius su nuostolių atlyginimo koeficientu ir kompensacijomis, kurios turi būti išmokėtos gyvulių augintojams rengia Žemės ūkio generalinis direktoratas ir Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinis direktoratas: Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinis direktoratas tvarko kompensacijas, susijusias su daugeliu gyvulių ligų, išskyrus kompensacijas už galvijus, paskerstus dėl galvijų spongiforminės encefalopatijos (GSE), kurias ir toliau tvarko Žemės ūkio generalinis direktoratas. Net jei nuostolių atlyginimo norma, naudojama Žemės ūkio generalinio direktorato ir Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinio direktorato, buvo nustatyta kiaulių sektoriui, tai nebuvo padaryta snukio ir nagų ligai ir GSE: snukio ir nagų ligai ji yra 60 %, o GSE – 70 %. Kitoms gyvulių ligoms, įskaitant ir kiaulių marą, ji yra 50 %. Vadinasi, nuostolių atlyginimo koeficientas toms pačioms gyvulių kategorijoms yra skirtingas ir priklauso nuo ligos, kuri yra skerdimo priežastis. Audito rūmai negalėjo rasti priežasties, kodėl šie koeficientai galiojantys nuo 1996 m. yra skirtingi.

Gyvulių augintojai neskiria paramos Bendrijos kovos su liga sistemos finansavimui

| 86. | Atsakydama į specialiąją Audito Rūmų ataskaitą dėl kiaulių maro (92), Komisija pripažino, kad „gamintojai turėtų daugiau prisidėti prie gyvulių ligų likvidavimo išlaidų“ ir rengėsi „išnagrinėti galimybes padėti valstybėms narėms įgyvendinti šias schemas keičiant su tuo susijusius Bendrijos teisės aktus“. Tokios pagalbos Komisija nepasiūlė nei dėl kiaulių maro, nei dėl snukio ir nagų ligos. |
| --- | --- |

86.

Atsakydama į specialiąją Audito Rūmų ataskaitą dėl kiaulių maro (92), Komisija pripažino, kad „gamintojai turėtų daugiau prisidėti prie gyvulių ligų likvidavimo išlaidų“ ir rengėsi „išnagrinėti galimybes padėti valstybėms narėms įgyvendinti šias schemas keičiant su tuo susijusius Bendrijos teisės aktus“. Tokios pagalbos Komisija nepasiūlė nei dėl kiaulių maro, nei dėl snukio ir nagų ligos.

| 87. | Niekas iš gyvulių augintojų (susidūrę su epizootija ar ne) neprisideda prie Bendrijos išlaidų likvidavimo, nors dalis jų, tai yra, gyvulių augintojai, kurie neturėjo taikyti nei judėjimo apribojimo priemonių, nei skerdimų, galėjo turėti naudos dėl kainų kilimo, kaip rodo universiteto tyrimas, atliktas Airijos žemės ūkio ministerijos užsakymu (93). Tyrimas šios žemės ūkio srities 2001 m. pelną Airijoje įvertino 107 milijonais EUR, kurie gauti daugiausia dėl padidėjusių eksporto į Jungtinę Karalystę apimties ir eksportuojamų prekių kainų. |
| --- | --- |

87.

Niekas iš gyvulių augintojų (susidūrę su epizootija ar ne) neprisideda prie Bendrijos išlaidų likvidavimo, nors dalis jų, tai yra, gyvulių augintojai, kurie neturėjo taikyti nei judėjimo apribojimo priemonių, nei skerdimų, galėjo turėti naudos dėl kainų kilimo, kaip rodo universiteto tyrimas, atliktas Airijos žemės ūkio ministerijos užsakymu (93). Tyrimas šios žemės ūkio srities 2001 m. pelną Airijoje įvertino 107 milijonais EUR, kurie gauti daugiausia dėl padidėjusių eksporto į Jungtinę Karalystę apimties ir eksportuojamų prekių kainų.

| 88. | Bet nepriklausomai nuo Komisijos, kai kuriose valstybėse narėse buvo imtasi iniciatyvos. Jos ėmėsi arba viešasis sektorius, arba gyvulių augintojai iš dalies tam, kad būtų sumažintos arba papildytos nacionalinės likvidavimo išlaidos. Nyderlanduose po kiaulių maro krizės buvo sukurtas gyvulių sveikatos fondas, kuris epidemijos atveju turėjo mokėti kompensacijas. Šis fondas buvo finansuojamas iš trijų šaltinių: gyvulių augintojų, Europos biudžeto (esant reikalui) ir Nyderlandų žemės ūkio biudžeto. Didžiausią dalį įneša gyvulių augintojai. Jungtinėje Karalystėje šiuo metu tyrinėjama panaši sistema. Prancūzijoje gyvulių augintojai, priklausantys sanitarinės apsaugos draugijoms (pranc. groupements de défense sanitaire), savanoriškai kuria išlyginimo fondus, skirtus krizės atveju kompensuoti tuos jų narių nuostolius, patirtus dėl gyvulių judėjimo priemonių apribojimo, kurių neatlygina Bendrija (94). |
| --- | --- |

88.

Bet nepriklausomai nuo Komisijos, kai kuriose valstybėse narėse buvo imtasi iniciatyvos. Jos ėmėsi arba viešasis sektorius, arba gyvulių augintojai iš dalies tam, kad būtų sumažintos arba papildytos nacionalinės likvidavimo išlaidos. Nyderlanduose po kiaulių maro krizės buvo sukurtas gyvulių sveikatos fondas, kuris epidemijos atveju turėjo mokėti kompensacijas. Šis fondas buvo finansuojamas iš trijų šaltinių: gyvulių augintojų, Europos biudžeto (esant reikalui) ir Nyderlandų žemės ūkio biudžeto. Didžiausią dalį įneša gyvulių augintojai. Jungtinėje Karalystėje šiuo metu tyrinėjama panaši sistema. Prancūzijoje gyvulių augintojai, priklausantys sanitarinės apsaugos draugijoms (pranc. groupements de défense sanitaire), savanoriškai kuria išlyginimo fondus, skirtus krizės atveju kompensuoti tuos jų narių nuostolius, patirtus dėl gyvulių judėjimo priemonių apribojimo, kurių neatlygina Bendrija (94).

| 89. | Tai dėmesio vertos įvairios iniciatyvos, kurios šiuo metu plėtojamos valstybėse narėse. Tačiau yra rizika, kad, kol nėra Bendrijos taisyklių, iniciatyvos sukurs nelygybę gyvulių augintojų atžvilgiu. Be to, jei kai kuriomis iš šių iniciatyvų galima pasiekti, kad būtų sumažintas valstybių narių įnašas į ligų kontrolės sistemą, nė viena jų neužtikrina, kad Bendrijos išlaidos gali būti sumažintos. |
| --- | --- |

89.

Tai dėmesio vertos įvairios iniciatyvos, kurios šiuo metu plėtojamos valstybėse narėse. Tačiau yra rizika, kad, kol nėra Bendrijos taisyklių, iniciatyvos sukurs nelygybę gyvulių augintojų atžvilgiu. Be to, jei kai kuriomis iš šių iniciatyvų galima pasiekti, kad būtų sumažintas valstybių narių įnašas į ligų kontrolės sistemą, nė viena jų neužtikrina, kad Bendrijos išlaidos gali būti sumažintos.

KOMISIJOS VALDYMAS PO KRIZĖS

Veiksmai veterinarijos srityje

| 90. | 2002 m. gruodį Komisija pateikė naują direktyvos pasiūlymą. Ją Taryba priėmė 2003 m. rugsėjį (95). Direktyvoje yra svarbių Direktyvos 85/511/EEB nepakankamų priemonių pakeitimų, būtent:






  a) | nepažeidžiant nuo 1992 m. galiojančios politikos, kuri pirmenybę teikia virusu užsikrėtusių gyvulių skerdimui, joje kaip svarbi kovos priemonė epizootijos atveju pateikiama skubi vakcinacija ir nustatomos epizootijos metu taikytinos sąlygos galimam skiepytų gyvulių mėsos patekimui į rinką Sąjungos teritorijoje; |
| --- | --- | --- |

90.

2002 m. gruodį Komisija pateikė naują direktyvos pasiūlymą. Ją Taryba priėmė 2003 m. rugsėjį (95). Direktyvoje yra svarbių Direktyvos 85/511/EEB nepakankamų priemonių pakeitimų, būtent:

a)

nepažeidžiant nuo 1992 m. galiojančios politikos, kuri pirmenybę teikia virusu užsikrėtusių gyvulių skerdimui, joje kaip svarbi kovos priemonė epizootijos atveju pateikiama skubi vakcinacija ir nustatomos epizootijos metu taikytinos sąlygos galimam skiepytų gyvulių mėsos patekimui į rinką Sąjungos teritorijoje;

| b) | ji papildo Bendrijos reikalavimus nepaprastosios padėties planams ir joje reikalaujama, kad šiuos planus valstybės narės iš naujo svarstytų kas penkeri metai atsižvelgdamos į tiesiogiai vykdomų pavojaus skelbimo pratybų rezultatus (96); savo ruožtu dauguma valstybių narių, atsižvelgdamos į krizės metu įgytą patirtį, savo planus apsvarstė iš naujo; |
| --- | --- |

b)

ji papildo Bendrijos reikalavimus nepaprastosios padėties planams ir joje reikalaujama, kad šiuos planus valstybės narės iš naujo svarstytų kas penkeri metai atsižvelgdamos į tiesiogiai vykdomų pavojaus skelbimo pratybų rezultatus (96); savo ruožtu dauguma valstybių narių, atsižvelgdamos į krizės metu įgytą patirtį, savo planus apsvarstė iš naujo;

| c) | joje pateikiami penki atskirti kriterijai, kuriais remiantis ūkyje gali būti paskelbiamas snukio ir nagų ligos protrūkis (97); tai turėtų padėti greičiau imtis prevencinių priemonių; |
| --- | --- |

c)

joje pateikiami penki atskirti kriterijai, kuriais remiantis ūkyje gali būti paskelbiamas snukio ir nagų ligos protrūkis (97); tai turėtų padėti greičiau imtis prevencinių priemonių;

| d) | joje iš valstybių narių reikalaujama įgyvendinti nuobaudų, taikomų už nacionalinių nuostatų, kurios priimtos įgyvendinant Bendrijos direktyvas, pažeidimus, sistemą (98); |
| --- | --- |

d)

joje iš valstybių narių reikalaujama įgyvendinti nuobaudų, taikomų už nacionalinių nuostatų, kurios priimtos įgyvendinant Bendrijos direktyvas, pažeidimus, sistemą (98);

| e) | joje reikalaujama iš valstybių narių pateikti informaciją ir laiką, kada Bendrijos priemonės buvo įgyvendintos, o tai Komisijai turėtų leisti nustatyti, kokios apimties Bendrijos kompensacija valstybei priklauso. |
| --- | --- |

e)

joje reikalaujama iš valstybių narių pateikti informaciją ir laiką, kada Bendrijos priemonės buvo įgyvendintos, o tai Komisijai turėtų leisti nustatyti, kokios apimties Bendrijos kompensacija valstybei priklauso.

| 91. | Tuo pačiu metu priimtos papildomos priemonės, kurios turėtų sustiprinti prevencines ir kovos priemones:






  a) | pasienio kontrolės postams Komisija po krizės priėmė papildomas prevencijos priemones, kurios sustiprino keleivių bagažų kontrolę ir keleivių informavimą (99); |
| --- | --- | --- |

91.

Tuo pačiu metu priimtos papildomos priemonės, kurios turėtų sustiprinti prevencines ir kovos priemones:

a)

pasienio kontrolės postams Komisija po krizės priėmė papildomas prevencijos priemones, kurios sustiprino keleivių bagažų kontrolę ir keleivių informavimą (99);

| b) | remiantis ankstesniais Komisijos pasiūlymais, po krizės buvo priimtas draudimas saugoti laisvosiose ekonominėse zonose produktus, neatitinkančius veterinarinių Bendrijos reikalavimų (100); |
| --- | --- |

b)

remiantis ankstesniais Komisijos pasiūlymais, po krizės buvo priimtas draudimas saugoti laisvosiose ekonominėse zonose produktus, neatitinkančius veterinarinių Bendrijos reikalavimų (100);

| c) | Komisijai pavyko ES lygmeniu priimti visiems bendrą draudimą, kurį ji jau buvo pasiūliusi prieš krizę, naudoti viešojo maitinimo atliekas pašarams (101); jos pasiūlymai buvo sėkmingai priimti ES lygiu; |
| --- | --- |

c)

Komisijai pavyko ES lygmeniu priimti visiems bendrą draudimą, kurį ji jau buvo pasiūliusi prieš krizę, naudoti viešojo maitinimo atliekas pašarams (101); jos pasiūlymai buvo sėkmingai priimti ES lygiu;

| d) | Komisija po krizės pateikė individualaus avių identifikavimo pasiūlymą (102), kuris buvo priimtas 2003 m. gruodį (103). |
| --- | --- |

d)

Komisija po krizės pateikė individualaus avių identifikavimo pasiūlymą (102), kuris buvo priimtas 2003 m. gruodį (103).

| 92. | Vis dėlto iki šiol priimtos priemonės nepakankamai atsižvelgė į kai kuriuos aspektus ir jos vis dar yra minimalios šiais atžvilgiais:






  a) | gyvulių augintojų suinteresuotumas nedelsiant pranešti apie ligą nebuvo sustiprintas skatinamosiomis priemonėmis ar tai nustatant kaip sąlygą kompensacijoms išmokėti; |
| --- | --- | --- |

92.

Vis dėlto iki šiol priimtos priemonės nepakankamai atsižvelgė į kai kuriuos aspektus ir jos vis dar yra minimalios šiais atžvilgiais:

a)

gyvulių augintojų suinteresuotumas nedelsiant pranešti apie ligą nebuvo sustiprintas skatinamosiomis priemonėmis ar tai nustatant kaip sąlygą kompensacijoms išmokėti;

| b) | Valstybių narių pranešimo Komisijai apie pirmą protrūkį terminas nebuvo sutrumpintas ir vis dar tebėra 24 valandos po ligos patvirtinimo, nors patirtis parodė, kad šis terminas galėjo būti sutrumpintas; |
| --- | --- |

b)

Valstybių narių pranešimo Komisijai apie pirmą protrūkį terminas nebuvo sutrumpintas ir vis dar tebėra 24 valandos po ligos patvirtinimo, nors patirtis parodė, kad šis terminas galėjo būti sutrumpintas;

| c) | gyvulių skerdimas yra būtinas po protrūkio patvirtinimo, gauto kaip galima greičiau, bet nepatikslinama, kad jis turi būti atliktas iš karto, dar nebaigus administracinių procedūrų gyvulių vertei nustatyti. |
| --- | --- |

c)

gyvulių skerdimas yra būtinas po protrūkio patvirtinimo, gauto kaip galima greičiau, bet nepatikslinama, kad jis turi būti atliktas iš karto, dar nebaigus administracinių procedūrų gyvulių vertei nustatyti.

| 93. | Beje, kaip ir dėl kiaulių maro (104) Komisija neperžiūrėjo atsižvelgdama į esamą situaciją savo pradinio tyrimo, nors daugelį seniau trūkusių duomenų po 2001 m. krizės dabar galima turėti (105). Tyrimo, lyginančio Bendrijos strategijos naudojant skubią vakcinaciją ir leidžiant vartoti paskiepytų gyvulių mėsą Europos teritorijoje, išlaidas ir naudą, duomenys nebuvo atnaujinti, nepaisant Tarptautinio epizootijų biuro (žr. 3 dalį) padarytų pakeitimų, susijusių su terminais, nurodančiais, kada po epizootijos galima vėl pradėti prekybą. |
| --- | --- |

93.

Beje, kaip ir dėl kiaulių maro (104) Komisija neperžiūrėjo atsižvelgdama į esamą situaciją savo pradinio tyrimo, nors daugelį seniau trūkusių duomenų po 2001 m. krizės dabar galima turėti (105). Tyrimo, lyginančio Bendrijos strategijos naudojant skubią vakcinaciją ir leidžiant vartoti paskiepytų gyvulių mėsą Europos teritorijoje, išlaidas ir naudą, duomenys nebuvo atnaujinti, nepaisant Tarptautinio epizootijų biuro (žr. 3 dalį) padarytų pakeitimų, susijusių su terminais, nurodančiais, kada po epizootijos galima vėl pradėti prekybą.

| 94. | Iš tiesų, 2002 m. Tarptautinis epizootijų biuras nuo dvylikos iki šešių mėnesių sumažino terminą, po kurio galima vėl pradėti prekybą, jei per krizę buvo atliekama vakcinacija. Taip prekybos atžvilgiu vakcinacija buvo priartinta prie skerdimo netaikant vakcinacijos, kurio terminas buvo tik trys mėnesiai. Šis aspektas yra svarbus, nes Bendrijos lygmeniu vykdomos politikos pokytis skubiai vakcinacijai suteikia svarbesnę vietą nei anksčiau. |
| --- | --- |

94.

Iš tiesų, 2002 m. Tarptautinis epizootijų biuras nuo dvylikos iki šešių mėnesių sumažino terminą, po kurio galima vėl pradėti prekybą, jei per krizę buvo atliekama vakcinacija. Taip prekybos atžvilgiu vakcinacija buvo priartinta prie skerdimo netaikant vakcinacijos, kurio terminas buvo tik trys mėnesiai. Šis aspektas yra svarbus, nes Bendrijos lygmeniu vykdomos politikos pokytis skubiai vakcinacijai suteikia svarbesnę vietą nei anksčiau.

| 95. | Audito metu Audito Rūmai nustatė, kad daug šalių, iš jų ir tos, kurios sudarė veterinarines sutartis su Bendrija, toliau neįsileido ES eksporto po to, kai buvo atgautas ligos neapimtos zonos statusas (106). |
| --- | --- |

95.

Audito metu Audito Rūmai nustatė, kad daug šalių, iš jų ir tos, kurios sudarė veterinarines sutartis su Bendrija, toliau neįsileido ES eksporto po to, kai buvo atgautas ligos neapimtos zonos statusas (106).

| 96. | Bet Komisija nenustatė, kiek Bendrijai kainuos eksporto draudimai. Gali būti, kad šie draudimai taps dar rimtesni dėl skubios vakcinacijos Europos Sąjungoje, nes trečiosios šalys gali sunkiau priimti eksportą iš zonų, kuriose atliekama vakcinacija. |
| --- | --- |

96.

Bet Komisija nenustatė, kiek Bendrijai kainuos eksporto draudimai. Gali būti, kad šie draudimai taps dar rimtesni dėl skubios vakcinacijos Europos Sąjungoje, nes trečiosios šalys gali sunkiau priimti eksportą iš zonų, kuriose atliekama vakcinacija.

| 97. | Beje, Komisija vis dar neperžiūrėjo atsižvelgdama į dabartinę situaciją savo valstybių narių veterinarijos tarnybų tyrimo. Nepaisydama Parlamento rekomendacijų (107) dėl valstybių narių reguliarių patikrinimų ūkiuose įgyvendinimo ir tarptautinės konferencijos rekomendacijų, Komisija iki šiol nepateikė pasiūlymo skatinančio valstybes nares įdiegti tokią sistemą. |
| --- | --- |

97.

Beje, Komisija vis dar neperžiūrėjo atsižvelgdama į dabartinę situaciją savo valstybių narių veterinarijos tarnybų tyrimo. Nepaisydama Parlamento rekomendacijų (107) dėl valstybių narių reguliarių patikrinimų ūkiuose įgyvendinimo ir tarptautinės konferencijos rekomendacijų, Komisija iki šiol nepateikė pasiūlymo skatinančio valstybes nares įdiegti tokią sistemą.

Veiksmai finansų srityje

| 98. | 2002 m. balandžio mėn. memorandume (108) Tarybai vadovaujanti Ispanija išdėstė, kad žemės ūkio draudimo programos gyvulininkystės sektoriuje galėtų būti išeitis jomis pakeičiant dabartinius mechanizmus, kuriuos padengia skubios pagalbos fondas. Atsižvelgdama į šį memorandumą ir ankstesnes Audito Rūmų ir sprendžiančių institucijų rekomendacijas (žr. 59 dalį ir 4 langelį), Komisija 2003 m. sausį užsakė draudimų, skirtų padengti riziką, susijusią su gyvulių ligomis, tyrimą. |
| --- | --- |

98.

2002 m. balandžio mėn. memorandume (108) Tarybai vadovaujanti Ispanija išdėstė, kad žemės ūkio draudimo programos gyvulininkystės sektoriuje galėtų būti išeitis jomis pakeičiant dabartinius mechanizmus, kuriuos padengia skubios pagalbos fondas. Atsižvelgdama į šį memorandumą ir ankstesnes Audito Rūmų ir sprendžiančių institucijų rekomendacijas (žr. 59 dalį ir 4 langelį), Komisija 2003 m. sausį užsakė draudimų, skirtų padengti riziką, susijusią su gyvulių ligomis, tyrimą.

| 99. | Atskleisdamas dabartinės sistemos nenuoseklumus, tyrimas aiškiai rodo, kad visose valstybėse narėse reikia įdiegti finansavimo sistemas, tvarkomas pačių žemdirbių, kurie prisidėtų finansiškai ir taip būtų skatinami dalyvauti kontroliuojant ligą. Netiesioginiams nuostoliams (eksploatavimo nuostoliams) kompensuoti tyrime pasiūlyta sukurti savanorišką draudimų sistemą tarp gyvulių augintojų, savotišką savišalpos draudimo fondą (angl. mutual fund). |
| --- | --- |

99.

Atskleisdamas dabartinės sistemos nenuoseklumus, tyrimas aiškiai rodo, kad visose valstybėse narėse reikia įdiegti finansavimo sistemas, tvarkomas pačių žemdirbių, kurie prisidėtų finansiškai ir taip būtų skatinami dalyvauti kontroliuojant ligą. Netiesioginiams nuostoliams (eksploatavimo nuostoliams) kompensuoti tyrime pasiūlyta sukurti savanorišką draudimų sistemą tarp gyvulių augintojų, savotišką savišalpos draudimo fondą (angl. mutual fund).

| 100. | Kadangi šio tyrimo rezultatai yra neseni (2003 m. gegužė), Komisija dar nepasiūlė taisyti dabartinės sistemos, taip pat nenustatė finansinio įnašo valstybių narių išlaidoms suteikimo tvarkos. |
| --- | --- |

100.

Kadangi šio tyrimo rezultatai yra neseni (2003 m. gegužė), Komisija dar nepasiūlė taisyti dabartinės sistemos, taip pat nenustatė finansinio įnašo valstybių narių išlaidoms suteikimo tvarkos.

IŠVADOS IR REKOMENDACIJOS

| 101. | Dėl poreikio užbaigti bendros rinkos kūrimą Bendrija uždraudė profilaktinę gyvulių vakcinaciją nuo snukio ir nagų ligos. Tada šis pasirinkimas buvo grindžiamas prekybiniais sumetimais ir leido manyti, kad už tai bus turima prevencinė ir kovos su liga sistema, leidžianti greitai atgauti ligos neapimtos zonos statusą. Tam Bendrija įgyvendino prevencines ir kovos priemones, iš tiesų atsižvelgiančias į riziką, susijusią su laisvu gyvulių ir gyvulių produktų judėjimu, ir kuriomis siekiama apriboti ir viruso patekimą, ir jo plitimą Bendrijos teritorijoje (žr. 6 dalį). |
| --- | --- |

101.

Dėl poreikio užbaigti bendros rinkos kūrimą Bendrija uždraudė profilaktinę gyvulių vakcinaciją nuo snukio ir nagų ligos. Tada šis pasirinkimas buvo grindžiamas prekybiniais sumetimais ir leido manyti, kad už tai bus turima prevencinė ir kovos su liga sistema, leidžianti greitai atgauti ligos neapimtos zonos statusą. Tam Bendrija įgyvendino prevencines ir kovos priemones, iš tiesų atsižvelgiančias į riziką, susijusią su laisvu gyvulių ir gyvulių produktų judėjimu, ir kuriomis siekiama apriboti ir viruso patekimą, ir jo plitimą Bendrijos teritorijoje (žr. 6 dalį).

| 102. | Iš esmės tokios priemonės negali būti tikrai veiksmingos bet kokiomis aplinkybėmis, bet todėl, kad Komisija tinkamu laiku neatliko išsamaus vertinimo ir tikrinimo, kai kurie priemonių trūkumai bei valstybių narių atliekamo jų įgyvendinimo trūkumai negalėjo būti ištaisyti laiku. Iš tiesų iki 2001 m. krizės Bendrijos teisės aktų trūkumai nebuvo ištaisyti, nepaisant tam tikrų Komisijos pasiūlymų, pateiktų iki krizės (žr. 18–43 dalis). Per 2001 m. krizę susidūrusi su didelio masto epizootija, Komisija greitai nustatė prevencijos ir kovos priemonių bei jų taikymo kai kuriose valstybėse narėse trūkumus, o tiksliau trūkumus, susijusius su mažu valstybės veterinarų skaičiumi, pranešimu apie ligą ir skerdimais. Bet buvo neįmanoma jų skubiai ištaisyti (žr. 48–58 dalis). Šie trūkumai tik sustiprino finansinę 2001 m. epizootijos naštą. Beje, pagal Tarptautinio epizootijų biuro gyvūnų sveikatos kodeksą valstybė narė vienuolika mėnesių oficialiai negalėjo gauti ligos neapimtos zonos statuso, o Sąjunga tokioje situacijoje buvo iš tiesų daugiau kaip metus, nes trečiosios šalys draudė jos eksportą. |
| --- | --- |

102.

Iš esmės tokios priemonės negali būti tikrai veiksmingos bet kokiomis aplinkybėmis, bet todėl, kad Komisija tinkamu laiku neatliko išsamaus vertinimo ir tikrinimo, kai kurie priemonių trūkumai bei valstybių narių atliekamo jų įgyvendinimo trūkumai negalėjo būti ištaisyti laiku. Iš tiesų iki 2001 m. krizės Bendrijos teisės aktų trūkumai nebuvo ištaisyti, nepaisant tam tikrų Komisijos pasiūlymų, pateiktų iki krizės (žr. 18–43 dalis). Per 2001 m. krizę susidūrusi su didelio masto epizootija, Komisija greitai nustatė prevencijos ir kovos priemonių bei jų taikymo kai kuriose valstybėse narėse trūkumus, o tiksliau trūkumus, susijusius su mažu valstybės veterinarų skaičiumi, pranešimu apie ligą ir skerdimais. Bet buvo neįmanoma jų skubiai ištaisyti (žr. 48–58 dalis). Šie trūkumai tik sustiprino finansinę 2001 m. epizootijos naštą. Beje, pagal Tarptautinio epizootijų biuro gyvūnų sveikatos kodeksą valstybė narė vienuolika mėnesių oficialiai negalėjo gauti ligos neapimtos zonos statuso, o Sąjunga tokioje situacijoje buvo iš tiesų daugiau kaip metus, nes trečiosios šalys draudė jos eksportą.

| 103. | Auditas atskleidė, kad kovos priemonių efektyvumas labai priklausė nuo to, ar gyvulių augintojai skubiai pranešdavo apie ligą ir laikėsi judėjimo apribojimų. |
| --- | --- |

103.

Auditas atskleidė, kad kovos priemonių efektyvumas labai priklausė nuo to, ar gyvulių augintojai skubiai pranešdavo apie ligą ir laikėsi judėjimo apribojimų.

| 104. | Audito Rūmai pastebi, kad finansavimo sistema galėtų būti efektyvesnė: kompensacijų ir nuostolių atlyginimo apimtis nėra tinkamai apibrėžta, kai kurioms valstybėms narėms vis dar neatlyginti nuostoliai, o gyvulių augintojai gavo skirtingas kompensacijas, kurios priklausė nuo jų ūkio vietos ar skerdimo būdo (žr. 60–73 dalis). Vėluota tiksliai nurodyti taisykles ir procedūras, kurių turi laikytis valstybės narės, kad jų išlaidas kompensuotų Bendrija (žr. 74–83 dalis). Po Komisijos patikrinimų, išmokos Jungtinei Karalystei ir Prancūzijai buvo atitinkamai sumažintos 58,1 % ir 2,7 %, tai yra, atitinkamai 573,2 milijono EUR ir 0,1 milijono EUR. |
| --- | --- |

104.

Audito Rūmai pastebi, kad finansavimo sistema galėtų būti efektyvesnė: kompensacijų ir nuostolių atlyginimo apimtis nėra tinkamai apibrėžta, kai kurioms valstybėms narėms vis dar neatlyginti nuostoliai, o gyvulių augintojai gavo skirtingas kompensacijas, kurios priklausė nuo jų ūkio vietos ar skerdimo būdo (žr. 60–73 dalis). Vėluota tiksliai nurodyti taisykles ir procedūras, kurių turi laikytis valstybės narės, kad jų išlaidas kompensuotų Bendrija (žr. 74–83 dalis). Po Komisijos patikrinimų, išmokos Jungtinei Karalystei ir Prancūzijai buvo atitinkamai sumažintos 58,1 % ir 2,7 %, tai yra, atitinkamai 573,2 milijono EUR ir 0,1 milijono EUR.

| 105. | Nuo tada Taryba ir Komisija ištaisė dalį teisės aktų trūkumų (žr. 90–91 dalis). Priimti tekstai rodo, kad Komisija iš krizės pasimokė ir vis dar mokosi. Tačiau kai kurių trūkumų vis dar yra ir jie kelia pavojų Bendrijos ligų prevencijos ir kontrolės efektyvumui. Tai ypač susiję su priežiūros programomis, pranešimu apie snukio ir nagų ligą bei skerdimų spartą (žr. 92 dalį). Žinoma, nuo šiol Bendrijos teisės aktuose reikalaujama, kad valstybės narės įgyvendintų nuobaudas, jei pažeidžiamos nacionalinės nuostatos, kurių imtasi įgyvendinant Bendrijos direktyvas. Deja, juose nenumatomos iniciatyvos, skatinančios gyvulių augintojus aktyviai prisidėti prie ligos prevencijos ir kontrolės. Visų pirma gyvulių augintojai neprisideda prie Bendrijos finansavimo, skirto prevencijos ir kovos priemonėms. Be to, finansavimo sistema vis dar nebuvo persvarstyta. Nepaisant šių trūkumų, dabartinės priemonės suteikia galimybę pradėti nuostolių atlyginimą valstybėms narėms, bet Bendrijos biudžetui tokiu atveju gresia nemaži finansiniai sunkumai. |
| --- | --- |

105.

Nuo tada Taryba ir Komisija ištaisė dalį teisės aktų trūkumų (žr. 90–91 dalis). Priimti tekstai rodo, kad Komisija iš krizės pasimokė ir vis dar mokosi. Tačiau kai kurių trūkumų vis dar yra ir jie kelia pavojų Bendrijos ligų prevencijos ir kontrolės efektyvumui. Tai ypač susiję su priežiūros programomis, pranešimu apie snukio ir nagų ligą bei skerdimų spartą (žr. 92 dalį). Žinoma, nuo šiol Bendrijos teisės aktuose reikalaujama, kad valstybės narės įgyvendintų nuobaudas, jei pažeidžiamos nacionalinės nuostatos, kurių imtasi įgyvendinant Bendrijos direktyvas. Deja, juose nenumatomos iniciatyvos, skatinančios gyvulių augintojus aktyviai prisidėti prie ligos prevencijos ir kontrolės. Visų pirma gyvulių augintojai neprisideda prie Bendrijos finansavimo, skirto prevencijos ir kovos priemonėms. Be to, finansavimo sistema vis dar nebuvo persvarstyta. Nepaisant šių trūkumų, dabartinės priemonės suteikia galimybę pradėti nuostolių atlyginimą valstybėms narėms, bet Bendrijos biudžetui tokiu atveju gresia nemaži finansiniai sunkumai.

| 106. | Remdamiesi teiginiais, Audito Rūmai rekomenduoja:






  a) | ne krizės metu reguliariai vertinti prevencinių ir kontrolės priemonių visumą ir sustiprinti jų taikymo priežiūrą; |
| --- | --- | --- |

106.

Remdamiesi teiginiais, Audito Rūmai rekomenduoja:

a)

ne krizės metu reguliariai vertinti prevencinių ir kontrolės priemonių visumą ir sustiprinti jų taikymo priežiūrą;

| b) | išnagrinėti būdus, kuriais būtų galima paskatinti gyvulių augintojus skubiai pranešti apie ligą ir laikytis gyvulių judėjimo apribojimų; |
| --- | --- |

b)

išnagrinėti būdus, kuriais būtų galima paskatinti gyvulių augintojus skubiai pranešti apie ligą ir laikytis gyvulių judėjimo apribojimų;

| c) | aiškiau išdėstyti gyvulių ligų epidemijų atvejais taikomas finansines taisykles ir kuo labiau sumažinti finansinę riziką Bendrijos biudžetui. |
| --- | --- |

c)

aiškiau išdėstyti gyvulių ligų epidemijų atvejais taikomas finansines taisykles ir kuo labiau sumažinti finansinę riziką Bendrijos biudžetui.

Šią ataskaitą Audito Rūmai priėmė Liuksemburge 2004 m. liepos 21 d. įvykusiame posėdyje.

Audito Rūmų vardu

Pirmininkas

Juan Manuel FABRA VALLÉS

---

(1)  2002 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento rezoliucija, 54 dalis.

1

(2)  Komisijos ataskaita Tarybai dėl Komisijos atlikto valstybių narių dabartinės politikos kovos su snukio ir nagų liga srityje tyrimo, Europos Bendrijų Komisija, Galutinis SEC(89) 1731, 1989 m. spalio 18 d.

2

Komisijos ataskaita Tarybai dėl Komisijos atlikto valstybių narių dabartinės politikos kovos su snukio ir nagų liga srityje tyrimo

(3)  Profilaktinė vakcinacija yra prevencinė galvijų vakcinacija. Ji neturi būti painiojama su skubia vakcinacija, kuri yra galima protrūkio atveju. 1988 m. buvo įgyvendintos dvi skirtingos politikos: aštuonios valstybės narės (Belgija, Vokietija, Ispanija, Prancūzija, Italija, Liuksemburgas, Nyderlandai, Portugalija) vykdė galvijų profilaktinę vakcinaciją su visišku arba daliniu užkrėstų gyvūnų likvidavimu kilus ligai. Kitos valstybės narės (Danija, Graikija, Airija ir Jungtinė Karalystė), priešingai, nevykdė profilaktinės vakcinacijos ir ligos kilimo atveju gyvūnus visiškai likvidavo.

3

(4)  Tarpvyriausybinė organizacija įkurta 1924 m., kurios normas Pasaulinė prekybos organizacija pripažino pamatinėmis tarptautinėmis sveikatos taisyklėmis.

4

(5)  1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/423/EEB iš dalies pakeičianti direktyvą 85/511/EEB dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių įdiegimo, Direktyvą 64/432/EEB dėl gyvūnų sveikatos problemų, turinčių įtakos Bendrijos vidaus prekybai galvijais ir kiaulėmis, ir Direktyvą 72/462/EEB dėl sveikatos ir veterinarinio patikrinimo problemų importuojant galvijus, kiaules ir šviežią mėsą arba mėsos produktus iš trečiųjų šalių (OL L 224, 1990 8 18, p. 13).

5

(6)  Snukio ir nagų ligos statistika, DEFRA, Jungtinė Karalystė, 2002 m. gruodžio 12 d.

6

(7)  „Valstybinė gyvulių išvežimo ir skerdimo programa“, Jungtinės Karalystės įgyvendinta valstybės pagalba, 2001 m. kovo 22 d., vykdoma „Mokėjimų kaimui agentūros“ ir kuriai pritarė Komisija.

7

(8)  Direktyva 90/423/EEB ir 1985 m. lapkričio 18 d. Tarybos direktyva 85/511/EEB dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių įdiegimo (OL L 315, 1985 11 26, p. 11).

8

(9)  Nors Bendrijos nuostolių, kuriuos patyrė valstybės narės, atlyginimą vykdo EŽŪOGF Garantijų skyrius, ši kompensacija yra laikoma subsidija. Todėl jai netaikoma valstybių narių sąskaitų tikrinimo procedūra, jų nesertifikuoja valstybių narių mokėjimo įstaigų sąskaitų sertifikavimo įstaigos. Nuostolių atlyginimo tiesioginis tvarkymas ir finansinis kontroliavimas priklauso Sveikatos ir vartotojų apsaugos generaliniam direktoratui.

9

(10)  Tarybos direktyvos dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių ir iš dalies pakeičiančios Direktyvą 92/46/EEB pasiūlymas – galutinis KOM (2002) 736, 2002 m. gruodžio 13 d.

10

(11)  Tarybos direktyva 2003/85/EEB dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių, naikinanti Direktyvą 85/511/EEB, Sprendimus 89/531/EEB bei 91/665/EEB ir iš dalies pakeičianti Direktyvą 92/46/EEB (OL L 306, 2003 11 22, p. 1).

11

(12)   1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje (OL L 224, 1990 8 18, p. 19).

12

(13)  Biudžeto eilutė B1-332. 2004 biudžetiniams metams nomenklatūra buvo iš dalies pakeista. Skubios pagalbos fondas įrašytas 17 04 03 biudžeto straipsnyje.

13

(14)  Galvijų spongiforminė encefalopatija (GSE) prie šių ligų nepriskiriama.

14

(15)  Nuo penkių milijonų 1995–1998 m. metinis skubios pagalbos veterinarijos srityje fondo biudžetas išaugo iki 20 milijonų EUR 1999 m., o vėliau pasiekė 41 milijono EUR sumą 2000 ir 2001 biudžetiniais metais. Dėl snukio ir nagų ligos krizės prireikė papildomų 400 milijonų EUR prie pradinių 41 milijono fondo asignavimų 2001 m., tai yra papildomos sumos, apie dešimt kartų didesnės už pradinę sumą. 2001, 2002 ir 2003 biudžetiniais metais galutiniai į biudžetą įtraukti asignavimai pasiekė 978,1 milijonų EUR sumą.

15

(16)  Keitimo kursas: 1 EUR = 0,62380 svarų sterlingų (2001 12 3).

16

Pastaba:

Pastaba:

Valstybių narių paraiškos dėl kompensacijų apima 3,5 mln. gyvulių.

Didžiausias skaičius tenka Jungtinei Karalystei – 3 166 583 gyvulių, o tai sudaro 89 % viso skaičiaus.

Išmokėta kompensacija sudaro 1 775,1 mln. eurų, iš kurių 1 670 mln. yra skirti Jungtinei Karalystei, t.y. 94 % visų kompensacijų šalims, kuriose 2001 m. pasireiškė SNL.

Avys buvo ta kategorija gyvulių, kurią labiausia paveikė SNL 2001 metais – 2 587 180 avių. Jungtinės Karalystės avių, už kurias buvo skirta kompensacija, skaičius sudaro 94,53 % viso skaičiaus.

Galvijai yra ta gyvulių kategorija, kuriai skiriama didžiausia kompensacija – iš viso 1 086 189 835 eurai, iš jų 93,8 % buvo išmokėti Jungtinei Karalystei.

Šaltinis:

Šaltinis:

FR/paraiškos dėl kompensavimo (2001 10 5 ir 2002 12 6).

IRL/paraiškos dėl kompensavimo (2002 2 6).

NL/paraiškos dėl kompensavimo (2002 m. balandis).

JK/paraiškos dėl kompensavimo (2001 m. gruodis ir 2003 2 26) bei Šiaurės Airijos paraiška dėl kompensavimo.

(17)  2001 m. rugpjūčio 14 ir 16 d. Komisijos sprendimai dėl finansinės pagalbos snukio ir nagų ligos likvidavimui Prancūzijoje, Airijoje, Nyderlanduose ir Jungtinėje Karalystėje (OL L 230, 2001 8 28, p. 8, 12 ir 16 ir OL L 228, 2001 8 24, p. 24).

17

(18)  Išmokos suteiktos 2003 m. gruodžio 31 d.

18

(19)  SNL 2001 m.: snukio ir nagų liga 2001 m.

19

(20)  SNL 2001 m.: Snukio ir nagų liga 2001 metais.

20

(21)  Asignavimai, skirti „Kitoms gyvulių ligoms“: 114,38 mln. EUR.

21

(22)  Mokėjimai „Kitoms gyvulių ligoms“: 36,2 mln. EUR.

22

(23)  1995 finansinių metų metinė ataskaita (OL C 340, 1996 11 12, p. 1). Specialioji ataskaita Nr. 19/98 dėl kai kurių Bendrijos priemonių, kurių buvo imtasi kilus galvijų spongiforminei encefalopatijai (GSE), finansavimo (OL C 383, 1998 12 9, p. 1). Specialioji ataskaita Nr. 1/2000 dėl klasikinio kiaulių maro (OL C 85, 2000 3 23, p. 1). Specialioji ataskaita Nr. 14/2001 su specialiąja ataskaita Nr. 19/98 dėl galvijų spongiforminės encefalopatijos (OL C 324, 2001 11 20, p. 1).

23

(24)  Kol Komisija nebaigė derybų su valstybėmis narėmis ir nepriėmė galutinio sprendimo dėl leistinos kompensacijos, Audito Rūmai negalės pareikšti vertinimo dėl kitų snukio ir nagų ligos išlaidų, susijusių su gyvūnų sunaikinimu, pastatų ir įrangos dezinfekavimu bei dėl finansinių Komisijos patikrinimų.

24

(25)  Trys iš šių tikrinimų buvo atliekami kartu su Komisijos tarnybomis.

25

(26)  Tuo pačiu metu vyko pokalbiai su kompensacijų gavėjais ir vertintojais, nustačiusiais paskerstų gyvūnų kainą. Taip pat buvo apsilankyta Tarptautiniame epizootijų biure Paryžiuje, Pirbraito laboratorijoje Londone ir Valstybės audito biure Londone.

26

(27)  Tarptautinė konferencija „Snukio ir nagų ligos prevencija ir kontrolė“, galutinė ataskaita, Briuselis, 2001 m. gruodžio 12–13 d., suorganizuota Belgijos pirmininkaujamos Tarybos, Europos Komisijos, Nyderlandų ir Jungtinės Karalystės;

27

„2001 m. snukio ir nagų ligos protrūkis“, kontrolieriaus ir generalinio auditoriaus ataskaita, 2002 m. birželio 21 d., Leidinių biuras, Londonas;

„Rapport d’information“ Nr. 405, J-P Émorine, Prancūzijos senatas, priimta 2001 m. birželio 21 d. posėdyje;

Rapport d’information

„Snukio ir nagų liga 2001 metais: pamokos, iš kurių reikėtų pasimokyti“, tyrimas, 2002 m. liepos 22 d., Dr Iain Anderson CBE, Leidinių biuras, Londonas;

„Gyvulių infekcinės ligos“, Karališkoji mokslų draugija, 2002 m. liepa;

Atsakymai į ataskaitas „Snukio ir nagų ligos tyrimai“, Jungtinės Karalystės vyriausybė ir Velso vyriausybė, 2002 m. lapkritis;

2002 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl kovos su snukio ir nagų liga Europos Sąjungoje 2001 metais ir priemonių, kurių reikia imtis, kad Europos Sąjungoje būtų išvengta ir kovojama su epizootijomis ir laikinosios Europos Parlamento komisijos ataskaita dėl snukio ir nagų ligos (A5-0405/2002).

(28)  Komisijos ataskaita Tarybai dėl Komisijos atlikto valstybių narių dabartinių politikų kovos su snukio ir nagų liga srityje tyrimo, Europos Bendrijų Komisija, galutinis SEC(89) 1731, 1989 m. spalio 18 d.

28

(29)  Galvijų judėjimas yra apie trys milijonai galvijų per metus.

29

(30)  Skerdyklų skaičius Jungtinėje Karalystėje sumažėjo nuo 1 400 (1990 m.) iki 400 (1999 m.)

30

(31)  1987–1997 m. Airijoje kiaulių bandos tankumas ūkyje padidėjo daugiau kaip tris kartus, o Nyderlanduose, Jungtinėje Karalystėje ir Prancūzijoje išaugo daugiau kaip 50 %. Avių bandos tankumas ūkyje taip pat stipriai išaugo Ispanijoje, Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje, kur jis pasiekė 500 gyvulių skaičių vienam ūkiui, taip keturis kartus viršydamas vidutinį Sąjungos tankumą (137,9 gyvuliai vienam ūkiui). Taip pat per šį laikotarpį padidėjo ožkų banda ūkyje, ypač Graikijoje, Ispanijoje, Prancūzijoje, Italijoje ir Nyderlanduose. (Žemės ūkio valdų struktūra. Istoriniai rezultatai. 1966(1967)–1997 m. tyrimai. Galutinis variantas: 2000 m. spalis. Eurostat, p. 88, 89 ir 92).

31

(32)  Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija (angl. Food and Agriculture Organization).

32

Food and Agriculture Organization

(33)  FAO pranešimas spaudai 98/05.

33

(34)  Iš Bendrijos 1997–1998 m. biudžeto skirta iš viso 650,5 milijonai EUR. Specialioji Audito Rūmų ataskaita Nr. 1/2000, 1 dalis.

34

(35)  Galutinis KOM (2002) 736, 2002 m. gruodžio 13 d., p. 4.

35

(36)  Sprendimo 90/424/EEB 43bis straipsnis numato, kad Komisija turi kas treji metai Parlamentui ir Tarybai pateikti ataskaitą dėl šio sprendimo įgyvendinimo sąlygų.

36

bis

(37)  Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinio direktorato F direktoratas.

37

(38)  Vietoje atliekamų patikrinimų metu Maisto ir veterinarijos biuras patikrina, ar nacionalinės perkėlimo priemonės yra pakankamai veiksmingos, ir pateikia Komisijai rekomendacijas, ypač tada, kai, Biuro manymu, nacionalinės priemonės neatitinka Bendrijos taisyklių.

38

(39)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2002/99/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (OL L 18, 2003 1 23, p. 11).

39

(40)  2002 m. gruodžio 9 d. Komisijos sprendimas 2002/995/EB nustatantis laikinąsias apsaugos priemones importuojant gyvūninės kilmės produktus asmeniniam naudojimui (OL L 353, 2002 12 30, p. 1).

40

(41)  2000 m. Komisija Parlamentui ir Tarybai pateikė pasiūlymą (KOM (2000) 574) dėl viešojo maitinimo atliekų naudojimo ūkiuose auginamiems gyvūnams šerti uždraudimo, bet pasiūlymas buvo priimtas tik 2002 m. (Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (OL L 273, 2002 10 10, p. 1)). 2001 m. sausį, prieš prasidedant krizei, ji taip pat pateikė virtuvinių atliekų naudojimo kiaulėms šerti uždraudimo pasiūlymą, bet jis buvo priimtas tik 2001 m. spalio 23 d.2001 m. spalio 23 d. Tarybos direktyva 2001/89/EB dėl Bendrijos klasikinio kiaulių maro kontrolės priemonių (OL L 316, 2001 12 1, p. 5).

41

(42)  „2001 metų snukio ir nagų ligos epidemijos JK priežastys“, Aplinkos, maisto ir kaimo reikalų departamentas, 2002 m. birželis.

42

(43)  „Snukio ir nagų liga 2001 metais: pamokos, kurias reikėtų išmokti“, tyrimas, p. 47.

43

(44)  Direktyva 90/423/EEB.

44

(45)  1991 m. sausio 8 d. Komisijos sprendimas 91/42/EEB, nustatantis kriterijus, taikytinus rengiant nepaprastosios padėties planus, skirtus kontroliuoti snukio ir nagų ligą pagal Tarybos direktyvos 90/423/EEB 5 straipsnio nuostatas (OL L 23, 1991 1 29, p. 29).

45

(46)  Nepaprastosios padėties planų epideminių ligų atvejams rengimo gairės, 6.12 dalis: „Kiekviena valstybė narė turėtų užtikrinti, kad ji turi pakankamai apmokyto personalo, galinčio tuomet, kai ligos protrūkių skaičius neviršija 10, bet kuriuo metu nedelsdama pradėti veikti ir tinkamai prižiūrėti 3 km spindulio apsaugos zoną, susijusią su kiekvienu iš protrūkių. Remiantis atliktais apskaičiavimais, profesionalus veterinaras per vieną dieną gali aplankyti ir patikrinti gyvulius daugiausia 5 ūkiuose, jei kiekviename jis tinkamai atlieka būtinas dezinfekavimo procedūras.“

46

(47)  2002 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento rezoliucija, 54 dalis.

47

(48)  „2001 metų snukio ir nagų ligos protrūkis“, kontrolieriaus ir generalinio auditoriaus ataskaita, 2002 m. birželio 21 d., Leidinių biuras, Londonas, 3 įtraukos 2 punktas: „Planai buvo pagrįsti labiausiai tikėtinu scenarijumi ir į kitus scenarijus nebuvo atsižvelgta. Remiantis europiniu orientavimu, departamento planai buvo pagrįsti prielaida, kad vienu metu galėtų būti ne daugiau kaip 10 užkrėstų patalpų“.

48

(49)  „2001 m. snukio ir nagų ligos protrūkis“, kontrolieriaus ir generalinio auditoriaus ataskaita, 2002 m. birželio 21 d., Leidinių biuras, Londonas, 2.30. dalis.

49

(50)  Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1760/2000 nustato kiekvieno galvijo individualią identifikavimo ir registravimo sistemą.

50

(51)  Specialioji Audito Rūmų ataskaita. Galvijų identifikavimo ir registravimo sistemos diegimas (ruošiamas paskelbimui Oficialiajame leidinyje).

51

Oficialiajame leidinyje

(52)  1992 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyva 92/102/EEB dėl gyvūnų identifikavimo ir registravimo (OL L 355, 1992 12 5, p. 32). Pagal Tarybos direktyvą 2003/85/EEB individualus avių identifikavimas tapo privalomas (OL L 306, 2003 11 22, p. 1). Komisijos sprendimu 2000/678/EB valstybės narės privalėjo sukurti duomenų bazę, į kurią įeitų kiaulių ūkiai ir kiaulių judėjimas.

52

(53)  Taip pat žr. Maisto ir veterinarijos biuro ataskaitą po 2001 m. kovo 14–17 d. vizito Airijoje: „Iki snukio ir nagų ligos pasirodymo Tarybos direktyvos 92/102/EEB nuostatos, susijusios su avių ir ožkų identifikavimu, Airijoje nebuvo įgyvendintos“.

53

Taip pat žr. Maisto ir veterinarijos biuro galutinę ataskaitą po vizito Jungtinėje Karalystėje kovo 12–16 d. p. 9 ir 10: „Tarybos direktyvoje 92/102/EEB reikalaujama, kad maži atrajojantys gyvūnai (avys ir ožkos) būtų ženklinami pagal jų kilmės ūkį (nors ir ne kiekvienas atskirai). Ši direktyva turėjo būti perkelta į nacionalinius įstatymus iki 1995 m. sausio 1 d. Jungtinėje Karalystėje oficialus mažų atrajojančių gyvūnų ženklinimas ausies įsagais, kuriuose nurodomas gimimo ūkio registracijos numeris, buvo privalomas tik gyvūnams, gimusiems po 2001 m. sausio 1 d. (data, kai direktyva buvo iš tiesų perkelta į nacionalinius įstatymus šių gyvūnų atžvilgiu). Kadangi nėra oficialios ženklinimo įsagais sistemos, naudojamos mišrios neoficialios nuolatinio ir laikino ženklinimo priemonės. Didžioji dauguma gyvūnų rinkose yra pažymėti spalvotais dažais. Nėra jokio privalomo reikalavimo, kad įprasta tvarka pervežant avis reikėtų turėti kokių nors oficialių dokumentų.“

Taip pat žiūrėti Maisto ir veterinarijos biuro ataskaitą dėl patikrinimo Prancūzijoje 2001 m. balandžio 2–6 d.: „Daug pastangų įdėjo nacionaliniai ligos kontrolės centrai (snukio ir nagų ligos valdymo centrai), kartu su vietiniais ligos kontrolės centrais atlikdami gyvūnų atsekamumo darbus Prancūzijoje ir užsienyje. (...) Šioms pastangoms trukdė: a) silpna skirtinguose lygmenyse egzistuojanti kontrolė (...) b) nepilnas Tarybos direktyvos 92/102/EEB įgyvendinimas (neužregistruotos mažos bandos su neidentifikuotais gyvūnais) ir c) ANIMO sistemoje nesanti, trūkstama ar klaidinga informacija.“

(54)  Direktyvos 90/425/EEB 18 straipsnis.

54

(55)  1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyva 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių patikrinimų, siekiant užbaigti vidaus rinkos kūrimą, 20 straipsnis (OL L 224, 1990 8 18, p. 29).

55

(56)  Sistema ANIMO įdiegta 1990 m., Sąjungoje panaikinus veterinarinius patikrinimus. Ji skirta visiems gyvūnams (ne tik galvijams) ir jų produktams. Sistema remiasi pranešimų siuntimu iš kilmės vietos veterinarijos tarnybos į paskirties vietos veterinarijos tarnybą. Pranešimuose nurodomas tik bendras kategorijos gyvūnų, kurie perkeliami iš vienos vietos į kitą, skaičius, o individualus šių gyvūnų identifikavimas neminimas.

56

(57)  1991 m. gruodžio 3 d. Komisijos sprendimas 91/637/EEB, nustatantis kompiuteriniu tinklu ANIMO perduodamo pranešimo modelį (OL L 343, 1991 12 13, p. 46).

57

(58)  Specialioji ataskaita Nr. 1/2000 dėl klasikinio kiaulių maro, 29 dalis (OL C 85, 2000 3 23).

58

(59)  „2001 metų snukio ir nagų ligos protrūkis“, kontrolieriaus ir generalinio auditoriaus ataskaita, 1.8 dalis: „Manoma, kad nuo patvirtinimo iki vasario 23 d., kai buvo nustatytas nacionalinis pervežimo draudimas, buvo užkrėstos dar 62 patalpos.“

59

(60)  „Snukio ir nagų liga 2001 metais: pamokos, kurias reikėtų išmokti“, tyrimas, Dr. Iain Anderson cituojantis Edinburgo universiteto profesorių Woolhouse, p. 60.

60

(61)  Žr. Maisto ir veterinarijos biuro galutinę ataskaitą po 2001 m. kovo 12–16 d. patikrinimo Jungtinėje Karalystėje: „Kai kuriais atvejais užkrėstos patalpos tvarkymas – nuo įtariamos ligos identifikavimo, jos patvirtinimo iki gyvūnų šalinimo – buvo atliekamas pernelyg vėlai. Šie vėlavimai ne tik padidino ligos plitimo riziką, bet ir sumažino visuomenės pasitikėjimą skerdimo programa“.

61

(62)  Ataskaita dėl valstybių narių politikų snukio ir nagų ligos srityje, 4.10 dalis.

62

(63)  Europos Parlamento rezoliucija 2002/2153 dėl kovos su snukio ir nagų liga Europos Sąjungoje 2001 m. ir priemonių, kurių reikia imtis, kad būtų išvengta epizootijų ir su jomis kovojama Europos Sąjungoje (A5-0405/2002), 99 ir 100 dalys.

63

(64)  Galutinė ataskaita, tarptautinė konferencija, skirta snukio ir nagų ligos kontrolei ir prevencijai, 2001 m. gruodžio 12 ir 13 d., išvadų ir rekomendacijų 3.1 dalis.

64

(65)  „Gyvulių užkrečiamųjų ligų tyrimas“, Karališkoji mokslų draugija, apsilankymai Kambrijoje ir Galloway regione 2001 m. lapkričio 1 ir 2 d.

65

(66)  Eurostatas ir Royal College of Veterinary Surgeons, 2000 metai.

66

Royal College of Veterinary Surgeons

(67)  „Snukio ir nagų liga 2001 metais: pamokos, kurias reikėtų išmokti“, tyrimas, 9.2, 9.7 ir 9.8 skirsniai.

67

(68)  Ataskaita dėl 2001 m. snukio ir nagų ligos protrūkio, 3.37 dalis, 2002 m. birželio 14 d., Valstybės audito biuras, Jungtinė Karalystė.

68

(69)  Šaltinis: „2001 metų snukio ir nagų ligos epidemijos JK priežastys“, DEFRA, Jungtinė Karalystė, 2002 m. birželis.

69

(70)  Tarybos direktyvos 82/894/EEB 3 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad valstybės narės per 24 valandas praneštų Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie bet kokios ligos, įtrauktos į direktyvos I priedo sąrašą, pirminį protrūkį, patvirtintą jos teritorijoje.

70

(71)  Direktyva 90/423/EEB.

71

(72)  Tik Nyderlandai numatė išskaičiuoti dalį sumos iš gyvulių augintojams mokamų kompensacijų, jei jie pažeidžia veterinarijos ar sanitarinės srities įstatymus. Galėjo būti išskaičiuota iki 100 % mokamos kompensacijos sumos. Šie pažeidimai nebuvo susiję nei su pranešimu, nei su judėjimo apribojimų laikymusi, bet su gyvūnų identifikavimo sistemų netaikymu (75 %) ir higienos taisyklių nesilaikymu (18 %) bei trukdymu skersti paskiepytus gyvūnus. Tačiau vėliau Nyderlandų valdžios institucijos panaikino šias bausmes dėl suinteresuotųjų patiriamų sunkumų.

72

(73)  Sprendimas 90/424/EEB, 3 straipsnis ir 11 straipsnio 2 dalis.

73

(74)  2000 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimas 2001/12/EB, iš dalies keičiantis Sprendimą 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje (OL L 3, 2001 1 6, p. 27).

74

(75)  Galvijų spongiforminės encefalopatijos atveju kompensacijas gyvulių augintojams už būtiną jų galvijų skerdimą iki šiol tvarko Žemės ūkio generalinis direktoratas. Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinio direktorato ir Žemės ūkio generalinio direktorato kompetencijos padalintos remiantis istoriniu faktoriumi. Atrankinio būtino skerdimo programų perkėlimas iš garantijų rinkos lygmenyje į garantijas veterinarijos lygmenyje buvo minimas, bet Komisijoje susiduriama su darbuotojų skaičiaus problemomis, kurios dar nebuvo išspręstos.

75

(76)  1997 m. birželio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 164/97 (OL L 29, 1997 1 31, p. 1). Šis reglamentas remiasi Sutarties 37 straipsniu dėl bendrosios žemės ūkio politikos kaip ir Sprendimas 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje.

76

(77)  Po gyvūnų paskerdimo ir tris savaites po visiško ūkių dezinfekavimo gyvulių augintojai neturi teisės atkurti savo ūkio. Šiuo laikotarpiu jie neturi pajamų.

77

(78)  Į Galvijų identifikavimo ir registravimo sistemą įeina ausies įsagai ir pasai, skirti individualiam galvijų identifikavimui, individualūs registrai vedami kiekviename ūkyje ir valstybių narių įdiegtos kompiuterinės duomenų bazės. Duomenų bazė turi leisti bet kada sužinoti visų ūkyje esančių galvijų identifikavimo numerius bei bet kokį visų galvijų judėjimą nuo jų gimimo. Nepaisant nustatytų šios sistemos taikymo trūkumų (žr. Specialiąją ataskaitą dėl Galvijų identifikavimo ir registravimo sistemos įdiegimo Nr. 6/2004), ūkyje esančių galvijų sąrašai galėjo būti išspausdinti ir naudojami veterinarų ir vertintojų gyvūnų skaičiaus patikrinimui, jų skerdimui ir jų vertės nustatymui.

78

(79)  Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1458/2001 (OL L 194, 2001 7 18, p. 4). Šį Reglamentą parengė Žemės ūkio generalinis direktoratas.

79

(80)  Teisės aktai, susiję su priemokomis už gyvulius (Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1254/1999 ir Komisijos įgyvendinimo reglamentas (EB) Nr. 2342/1999 galvijams ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2467/98 avims) yra rinkos palaikymo priemonės ir yra rengiami ir tvarkomi Žemės ūkio generalinio direktorato. Priemokos teikiamos gyvulių augintojams, turintiems galvijų ir avių, jei jie nepažeidžia tam tikrų laikotarpių, kai gyvūnai turi būti laikomi ūkyje.

80

(81)  Priemokos galvijams ir avims.

81

(82)  Oficialus Komisijos naudojamas valiutų kursas (1 EUR = 0,62380 svarų sterlingų) atitinka 2001 m. gruodžio mėn. kursą. Tuo metu Jungtinė Karalystė pateikė nuostolių atlyginimo prašymą.

82

(83)  Bendras, maždaug 800 gyvūnų, skaičius atitinka bendrą 38 000 EUR sumą.

83

(84)  Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (OL L 160, 1999 6 26, p. 21).

84

(85)  Komitetas, įkurtas Tarybos sprendimu 68/361/EEB, teikia nuomonę apie Komisijos siūlomus priemonių, kurių reikia imtis, projektus.

85

(86)  Valstybėms narėms buvo pranešta beveik epidemijos pabaigoje, būtent:

86

| — | Airijai: 2001 m. rugpjūčio 14 d. Komisijos sprendimas 2001/646/EB (OL L 228, 2001 8 24, p. 24), |
| --- | --- |

—

Airijai: 2001 m. rugpjūčio 14 d. Komisijos sprendimas 2001/646/EB (OL L 228, 2001 8 24, p. 24),

| — | Prancūzijai: 2001 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos sprendimas 2001/653/EB (OL L 230, 2001 8 28, p. 12), |
| --- | --- |

—

Prancūzijai: 2001 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos sprendimas 2001/653/EB (OL L 230, 2001 8 28, p. 12),

| — | Nyderlandams: 2001 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos sprendimas 2001/652/EB (OL L 230, 2001 8 28, p. 8), |
| --- | --- |

—

Nyderlandams: 2001 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos sprendimas 2001/652/EB (OL L 230, 2001 8 28, p. 8),

| — | Jungtinei Karalystei: 2001 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos sprendimas 2001/654/EB (OL L 230, 2001 8 28, p. 16). |
| --- | --- |

—

Jungtinei Karalystei: 2001 m. rugpjūčio 16 d. Komisijos sprendimas 2001/654/EB (OL L 230, 2001 8 28, p. 16).

(87)  2000 m. liepos 17 d. Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1760/2000 (OL L 204, 2000 8 11, p. 1).

87

(88)  2003 m. rugpjūčio 19 d. Komisijos sprendimai dėl finansinio Bendrijos įnašo prevencinėms snukio ir nagų ligos priemonėms, kurių imtasi Belgijoje, Vokietijoje, Ispanijoje ir Portugalijoje (OL L 216, 2003 8 28, p. 42–57)

88

(89)  Komisija priėmė sprendimus dėl valstybių narių papildomų išlaidų, sunaikinimo, dezinfekavimo, valymo išlaidų atlyginimo tik 2003 m. kovo 14 d. Nyderlandams, Prancūzijai ir Airijai (OL L 71, 2003 3 15, p. 19–27) ir 2003 m. rugsėjo 24 d. Jungtinei Karalystei (OL L 249, 2003 10 1, p. 45).

89

(90)  Sprendimas 90/424/EEB, 3 straipsnis, 2 dalis.

90

(91)  Į iš valstybių narių prašomą informaciją ir Direktyvoje 82/894/EEB (1982 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 82/894/EEB dėl pranešimo apie gyvūnų ligas Bendrijoje, OL L 378, 1982 12 31, p. 58), ir sprendimuose dėl Bendrijos pagalbos teikimo neįtraukta protrūkių patvirtinimo datos, judėjimo apribojimo įgyvendinimo, skerdimų, sunaikinimų, valymo ir dezinfekavimo datos, būtinos įvertinti, kaip skubiai valstybės narės ėmėsi priemonių.

91

(92)  Specialioji ataskaita Nr. 1/2000, 81 dalis.

92

(93)  Snukio ir nagų ligos ekonominis įvertinimas, atliktas Dublino Trinity College kolegijos, Žemės ūkio ir maisto mokslų katedra, Airija, 2002 m. kovas.

93

Trinity College

(94)  Garantijų sistemos taip pat buvo išplėtotos Ispanijoje ir Vokietijoje.

94

(95)  2003 m. rugsėjo 29 d. Tarybos direktyva 2003/85/EB dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių, naikinanti Direktyvą 85/511/EEB, Sprendimus 89/531/EEB bei 91/665/EEB ir iš dalies pakeičianti Direktyvą 92/46/EEB (OL L 306, 2003 11 22, p. 1).

95

(96)  Žr. Direktyvą 2003/85/EB, 72 straipsnis, 10 dalis.

96

(97)  Žr. Direktyvą 2003/85/EB, 2 straipsnis ir I priedas.

97

(98)  Direktyvos 2003/85/EB 86 straipsnyje iš valstybių narių reikalaujama, kad jos nustatytų taisykles dėl nuobaudų. Nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasios.

98

(99)  2002 m. gruodžio 9 d. Sprendimas 2002/995/EB (OL L 353, 2002 12 30, p. 1).

99

(100)  2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyva 2002/99/EB, nustatanti gyvūnų sveikatos taisykles, reglamentuojančias žmonėms skirtų gyvūninės kilmės produktų gamybą, perdirbimą, paskirstymą ir importą (OL L 18, 2003 1 23, p. 11).

100

(101)  2002 m. spalio 3 d. Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (OL L 273, 2002 10 10, p. 1).

101

(102)  2002 m. gruodžio 13 d., galutinis KOM (2002) 729.

102

(103)  2003 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 21/2004, nustatantis avių ir ožkų identifikavimo bei registravimo sistemą (OL L 5, 2004 1 9, p. 8).

103

(104)  Specialioji ataskaita Nr. 1/2000, 82 dalis.

104

(105)  „2001 metų snukio ir nagų ligos protrūkis“, kontrolieriaus ir generalinio auditoriaus ataskaita, 2002 m. birželio 21 d., Leidinių biuras, Londonas, 1.23–1.29 dalys. Pavyzdžiui, šiandien yra turizmo nuostolių, susijusių su 2001 m. krize, įvertinimas. Nuostoliai įvertinti 4 500 – 5 400 milijonais svarų sterlingų vien tik Jungtinėje Karalystėje (tai yra 7 213–8 656 milijonais EUR 2001 m. gruodžio mėn. valiutų kursu).

105

(106)  Valstybių narių eksporto apribojimai buvo panaikinti labai vėlai, o kai kurie vis dar liko ir šiandien. Taip Nyderlandai toliau turėjo sunkumų eksportuodami į JAV 2002 m. rugsėjį, nors oficialiai prieš metus buvo atgavę snukio ir nagų ligos neapimtos šalies statusą. Panašūs sunkumai buvo nustatyti Prancūzijoje, Airijoje ir Jungtinėje Karalystėje.

106

(107)  Ataskaita dėl Tarybos direktyvos dėl Bendrijos snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių, iš dalies pakeičianti Direktyvą 92/426/EEB, Europos Parlamentas DOC A5-0141/2003.

107

(108)  Doc. 6270/02/AGRI 33.

108

---

KOMISIJOS ATSAKYMAI

SANTRAUKA

| I. | Direktyva 90/423/EEB, iš dalies pakeičianti Direktyvą 85/511/EEB dėl snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių, nustato visapusišką šios ligos prevencijos, kontrolės ir likvidavimo programą.
  Šioje direktyvoje dėl techninių ir ekonominių priežasčių uždraudžiančioje profilaktinę vakcinaciją, reikalaujama sudaryti snukio ir nagų ligos nepaprastosios padėties planus, antigenų atsargų sistemą, užtikrinant vakcinacijos kritiniais atvejais galimybę ir kitų gyvulių sveikatą reglamentuojančių teisės aktų pakeitimus, kovojant su šios ligos išplitimu. |
| --- | --- |

I.

Direktyva 90/423/EEB, iš dalies pakeičianti Direktyvą 85/511/EEB dėl snukio ir nagų ligos kontrolės priemonių, nustato visapusišką šios ligos prevencijos, kontrolės ir likvidavimo programą.

Šioje direktyvoje dėl techninių ir ekonominių priežasčių uždraudžiančioje profilaktinę vakcinaciją, reikalaujama sudaryti snukio ir nagų ligos nepaprastosios padėties planus, antigenų atsargų sistemą, užtikrinant vakcinacijos kritiniais atvejais galimybę ir kitų gyvulių sveikatą reglamentuojančių teisės aktų pakeitimus, kovojant su šios ligos išplitimu.

| III. | 1990 m. Komisija Bendrijos bendrąją strategiją apibrėžė taip: „Užtikrinti snukio ir nagų ligos bei užsikrėtimo ja prevenciją, nenaudojant profilaktinės vakcinacijos“.
  Šiai strategijai iš karto pritarė valstybės narės, Europos Parlamentas ir atitinkami pramonės sektoriai. Ši mokslu pagrįsta strategija veikia patvirtintų tarptautinių standartų pagrindu ir nustato pusiausvyrą tarp užsikrėtimo virusu ir techninių bei ekonominių galimybių imtis priemonių šiai ligai likviduoti.
  Be to, Komisijos manymu, ši strategija, nors ir nebuvo galutinai paruošta, apėmė pakankamai patikimos mokslinės informacijos tam, kad galėtų būti taikoma (1).
  Vertinant Komisijos veiksmus prieš krizę, britų Valstybės Audito Biuro pranešimo dėl snukio ir nagų ligos 9c punkte pažymima: „jeigu nepaprastosios padėties planai yra nepakankami tokio masto ligos protrūkiui likviduoti, būtų nerealu tikėtis, kad kam nors gali pavykti išspręsti visas iškilusias problemas ir sunkumus arba kad instiucijos gali numatyti 2001 m. precedento neturinčio pobūdžio ligos protrūkį.“
  Kadangi 2001 m. snukio ir nagų ligos krizės laikotarpiu ne visos šiuo metu rengiamos priemonės buvo paruoštuos įgyvendinimui, šioje ataskaitoje nebuvo galimybės pateikti atitinkamą Komisijos pažangos, padarytos nuo bendros rinkos sukūrimo 1993 m., įvertinimą arba patvirtinimą. |
| --- | --- |

III.

1990 m. Komisija Bendrijos bendrąją strategiją apibrėžė taip: „Užtikrinti snukio ir nagų ligos bei užsikrėtimo ja prevenciją, nenaudojant profilaktinės vakcinacijos“.

Šiai strategijai iš karto pritarė valstybės narės, Europos Parlamentas ir atitinkami pramonės sektoriai. Ši mokslu pagrįsta strategija veikia patvirtintų tarptautinių standartų pagrindu ir nustato pusiausvyrą tarp užsikrėtimo virusu ir techninių bei ekonominių galimybių imtis priemonių šiai ligai likviduoti.

Be to, Komisijos manymu, ši strategija, nors ir nebuvo galutinai paruošta, apėmė pakankamai patikimos mokslinės informacijos tam, kad galėtų būti taikoma (1).

Vertinant Komisijos veiksmus prieš krizę, britų Valstybės Audito Biuro pranešimo dėl snukio ir nagų ligos 9c punkte pažymima: „jeigu nepaprastosios padėties planai yra nepakankami tokio masto ligos protrūkiui likviduoti, būtų nerealu tikėtis, kad kam nors gali pavykti išspręsti visas iškilusias problemas ir sunkumus arba kad instiucijos gali numatyti 2001 m. precedento neturinčio pobūdžio ligos protrūkį.“

Kadangi 2001 m. snukio ir nagų ligos krizės laikotarpiu ne visos šiuo metu rengiamos priemonės buvo paruoštuos įgyvendinimui, šioje ataskaitoje nebuvo galimybės pateikti atitinkamą Komisijos pažangos, padarytos nuo bendros rinkos sukūrimo 1993 m., įvertinimą arba patvirtinimą.

| IV. | Komisija nuolat analizuoja gyvulių sveikatos būklę valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse ir ėmėsi konkrečių priemonių šiems Teismo nurodytiems klausimams išspręsti:






  a) | Valstybėse narėse Komisijos vykdoma kontrolė

  Komisijos veterinarinės tarnybos atliko patikrinimus valstybėse narėse, įgyvendinant Bendrijos teisės aktus dėl kontrolės priemonių, kilus didelėms epidemijoms. |
| --- | --- | --- |

IV.

Komisija nuolat analizuoja gyvulių sveikatos būklę valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse ir ėmėsi konkrečių priemonių šiems Teismo nurodytiems klausimams išspręsti:

a)

Valstybėse narėse Komisijos vykdoma kontrolė

Komisijos veterinarinės tarnybos atliko patikrinimus valstybėse narėse, įgyvendinant Bendrijos teisės aktus dėl kontrolės priemonių, kilus didelėms epidemijoms.

| b) | Snukio ir nagų ligos prevencijos bei kontrolės nuostatos

  Snukio ir nagų liga Bendrijai yra nauja. Užsikrėtimo šios ligos virusu prevencijos tikslais Komisija nustatė importo sąlygų ir kontrolės sistemą. Be to, bendradarbiaudama su tarptautinėmis organizacijomis, Komisija remia kaimyninių šalių pastangas kontroliuojant ir likviduojant šią ligą.
  Direktyvos 85/511/EEB nuostatos ir priimtos specialios komitologijos priemonės padėjo likviduoti šią ligą 2001 m. |
| --- | --- |

b)

Snukio ir nagų ligos prevencijos bei kontrolės nuostatos

Snukio ir nagų liga Bendrijai yra nauja. Užsikrėtimo šios ligos virusu prevencijos tikslais Komisija nustatė importo sąlygų ir kontrolės sistemą. Be to, bendradarbiaudama su tarptautinėmis organizacijomis, Komisija remia kaimyninių šalių pastangas kontroliuojant ir likviduojant šią ligą.

Direktyvos 85/511/EEB nuostatos ir priimtos specialios komitologijos priemonės padėjo likviduoti šią ligą 2001 m.

| c) | Sienų apsauga

  Iki 2001 m. ligos protrūkio šioje srityje buvo taikomos griežtos taisyklės. Kai kurios minėtosios nuostatos buvo įgyvendintos 2001 m. krizės laikotarpiu arba iš karto po jo. |
| --- | --- |

c)

Sienų apsauga

Iki 2001 m. ligos protrūkio šioje srityje buvo taikomos griežtos taisyklės. Kai kurios minėtosios nuostatos buvo įgyvendintos 2001 m. krizės laikotarpiu arba iš karto po jo.

| d) | Pašarai

  1980 m. buvo uždrausta šerti kiaules pašarais, gautais, perdirbtais ir pateiktais nesilaikant kompetentingų institucijų nustatytų specialių sąlygų. |
| --- | --- |

d)

Pašarai

1980 m. buvo uždrausta šerti kiaules pašarais, gautais, perdirbtais ir pateiktais nesilaikant kompetentingų institucijų nustatytų specialių sąlygų.

| e) | Nepaprastosios padėties planai

  Patvirtintų nepaprastosios padėties planų įgyvendinimo tikrinimas buvo pradėtas iki krizės. |
| --- | --- |

e)

Nepaprastosios padėties planai

Patvirtintų nepaprastosios padėties planų įgyvendinimo tikrinimas buvo pradėtas iki krizės.

| f) | Smulkių atrajojančių galvijų identifikavimas

  Smulkių atrajojančių galvijų identifikavimas, padedantis nustatyti ūkį, kuriame gyvuliai gimė, jau buvo reglamentuotas Direktyva 92/102/EEB. |
| --- | --- |

f)

Smulkių atrajojančių galvijų identifikavimas

Smulkių atrajojančių galvijų identifikavimas, padedantis nustatyti ūkį, kuriame gyvuliai gimė, jau buvo reglamentuotas Direktyva 92/102/EEB.

| g) | ANIMO sistema

  ANIMO sistema buvo labai naudinga identifikuojant gyvulius, atgabentus iš JK į kitas valstybes per 3 savaičių laikotarpį iki pirmojo ligos protrūkio nustatymo. Pagrindinės iškilusios problemos buvo susijusios su greitu penimų avių gabenimu ir pakartotinu jų sertifikavimu. |
| --- | --- |

g)

ANIMO sistema

ANIMO sistema buvo labai naudinga identifikuojant gyvulius, atgabentus iš JK į kitas valstybes per 3 savaičių laikotarpį iki pirmojo ligos protrūkio nustatymo. Pagrindinės iškilusios problemos buvo susijusios su greitu penimų avių gabenimu ir pakartotinu jų sertifikavimu.

| h) | Gabenimo apribojimų laikymasis

  Atitinkama valstybė narė privalo laikytis gabenimo apribojimų, nustatytų Bendrijos ir nacionaliniuose teisės aktuose dėl ligų kontrolės priemonių.
  Komisijos tarnybų darbas ir priimti sprendimai krizės metu buvo įvertinti kaip tinkami ir operatyvūs.
  Komisija ragina Teismą apsvarstyti krizės metu Tarybos pateiktas deklaracijas ir 2001 m. gruodžio 12–13 d. Briuselyje įvykusios tarptautinės konferncijos išvadas dėl snukio ir nagų ligos prevencijos ir kontrolės.
  Be to, 2002 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento rezoliucijos, kuria buvo patvirtintas išnašoje nurodytos ataskaitos pakeitimas (2), 53 dalyje nustatyta: „Komisija iš karto ėmėsi krizės valdymo priemonių ir priėmė būtinus sprendimus. Komisijos sprendimai krizės metu buvo priimami ir dokumentuojami nedelsiant, atsižvelgiant į nuolatinio komiteto nuomonę ir esamas sąlygas. Komisijos taikytose krizės valdymo priemonėse nebuvo nustatyta jokių trūkumų. Atitinkamų valstybių narių nacionalinės veterinarijos institucijos taip pat aiškiai pabrėžė Komisijos darbo kokybę, kontroliuojant krizę.“ |
| --- | --- |

h)

Gabenimo apribojimų laikymasis

Atitinkama valstybė narė privalo laikytis gabenimo apribojimų, nustatytų Bendrijos ir nacionaliniuose teisės aktuose dėl ligų kontrolės priemonių.

Komisijos tarnybų darbas ir priimti sprendimai krizės metu buvo įvertinti kaip tinkami ir operatyvūs.

Komisija ragina Teismą apsvarstyti krizės metu Tarybos pateiktas deklaracijas ir 2001 m. gruodžio 12–13 d. Briuselyje įvykusios tarptautinės konferncijos išvadas dėl snukio ir nagų ligos prevencijos ir kontrolės.

Be to, 2002 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento rezoliucijos, kuria buvo patvirtintas išnašoje nurodytos ataskaitos pakeitimas (2), 53 dalyje nustatyta: „Komisija iš karto ėmėsi krizės valdymo priemonių ir priėmė būtinus sprendimus. Komisijos sprendimai krizės metu buvo priimami ir dokumentuojami nedelsiant, atsižvelgiant į nuolatinio komiteto nuomonę ir esamas sąlygas. Komisijos taikytose krizės valdymo priemonėse nebuvo nustatyta jokių trūkumų. Atitinkamų valstybių narių nacionalinės veterinarijos institucijos taip pat aiškiai pabrėžė Komisijos darbo kokybę, kontroliuojant krizę.“

| V. | Komisija neturi teisinių įgaliojimų Bendrijos lygmeniu harmonizuoti išmokų, kurias valstybės narės moka savo gyvulių augintojams epidemijos atveju.
  Tačiau Komisija pasirūpino, kad būtų harmonizuotos Bendrijos išmokų valstybėms narėms mokėjimo sąlygos. Tokiu būdu, valstybių narių pateikta bendra suma sumažėjo 583 milijonais (siekė 1,051 milijonų). |
| --- | --- |

V.

Komisija neturi teisinių įgaliojimų Bendrijos lygmeniu harmonizuoti išmokų, kurias valstybės narės moka savo gyvulių augintojams epidemijos atveju.

Tačiau Komisija pasirūpino, kad būtų harmonizuotos Bendrijos išmokų valstybėms narėms mokėjimo sąlygos. Tokiu būdu, valstybių narių pateikta bendra suma sumažėjo 583 milijonais (siekė 1,051 milijonų).

| VI. | Finansai: nuo 2002 metų Komisija dirba, norėdama peržiūrėti Bendrijos bendrafinansavimo sąlygas tam, kad, be kita ko, būtų apriboti piktnaudžiavimai, kai pateikiama gyvulių kaina yra didesnė negu iš tikrųjų, kaip tai buvo daroma Jungtinėje Karalystėje krizės metu, ir tokiu būdu sumažinti nuolat beaugančias išlaidas, patiriamas siekiant užkirsti kelią gyvulių kritimo atvejams. Artimiausiu metu bus pateiktas pasiūlymas šiuo klausimu.
  Veterinariniu požiūriu svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad:
  Pirma, kitos alternatyvos informavimo apie ligas sistemai nėra. ES standartai atitinka tarptautinius standartus.
  Antra, galvijų ūkių veterinarinė priežiūra yra stiprinama, nustatant griežtesnius gyvūnų gerovės ir patikrinimų ūkiuose reikalavimus, siekiant užtikrinti visuomenės sveikatos reikalavimų (maisto grandinės metodas) ir ligų išnaikinimo arba kontrolės programų įgyvendinimo reikalavimų laikymąsi.
  Trečia, Komisija įgyvendino daug kitų gyvūnų gabenimo kontrolės stiprinimo priemonių.
  Gyvūnų gerovę ir ligų kontrolės priemones reglamentuojančiuose Bendrijos teisės aktuose konkrečiai nustatyta, kad valstybės narės gali imtis tinkamiausių priemonių minėtoms ligoms kuo greičiau likviduoti. Nustatytos priemonės yra minimalios ir gali arba kartais turi būti papildytos, atsižvelgiant į epidemiologinę padėtį.
  Komisija nori priminti, kad didelę dalį bendrųjų epidemijos išlaidų padengia nukentėjusioji valstybė narė. |
| --- | --- |

VI.

Finansai: nuo 2002 metų Komisija dirba, norėdama peržiūrėti Bendrijos bendrafinansavimo sąlygas tam, kad, be kita ko, būtų apriboti piktnaudžiavimai, kai pateikiama gyvulių kaina yra didesnė negu iš tikrųjų, kaip tai buvo daroma Jungtinėje Karalystėje krizės metu, ir tokiu būdu sumažinti nuolat beaugančias išlaidas, patiriamas siekiant užkirsti kelią gyvulių kritimo atvejams. Artimiausiu metu bus pateiktas pasiūlymas šiuo klausimu.

Veterinariniu požiūriu svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad:

Pirma, kitos alternatyvos informavimo apie ligas sistemai nėra. ES standartai atitinka tarptautinius standartus.

Antra, galvijų ūkių veterinarinė priežiūra yra stiprinama, nustatant griežtesnius gyvūnų gerovės ir patikrinimų ūkiuose reikalavimus, siekiant užtikrinti visuomenės sveikatos reikalavimų (maisto grandinės metodas) ir ligų išnaikinimo arba kontrolės programų įgyvendinimo reikalavimų laikymąsi.

Trečia, Komisija įgyvendino daug kitų gyvūnų gabenimo kontrolės stiprinimo priemonių.

Gyvūnų gerovę ir ligų kontrolės priemones reglamentuojančiuose Bendrijos teisės aktuose konkrečiai nustatyta, kad valstybės narės gali imtis tinkamiausių priemonių minėtoms ligoms kuo greičiau likviduoti. Nustatytos priemonės yra minimalios ir gali arba kartais turi būti papildytos, atsižvelgiant į epidemiologinę padėtį.

Komisija nori priminti, kad didelę dalį bendrųjų epidemijos išlaidų padengia nukentėjusioji valstybė narė.

| VII. | Pagrindinių infekcinių ligų bendrosios kontrolės strategijos srityje alternatyvų šiuo metu Bendrijos teisės aktuose nustatytoms priemonėms nėra. Pastarosios yra skirtos ligoms išnaikinti, numatant pakankamą naudojamų instrumentų taikymo lankstumą. Tokio lankstaus požiūrio pavyzdžiai yra klasikinis kiaulių maras, kuriuo serga šernai, ir mėlynojo liežuvio liga.
  Didesnį dėmesį sutelkiant į skubią vakcinaciją pagrindinių epidemijų atveju (klasikinio kiaulių maro, mėlynojo liežuvio ligos, afrikinės arklių ligos, snukio ir nagų ligos) Bendrijos teisės aktai numato tiesioginių išlaidų ligų kontrolės priemonėms mažinimo būdus.
  Sprendime 90/424/EEB yra numatytos pagrįstos priemonės, skatinančios gyvulių augintojus kuo greičiau pranešti apie gyvulius, pastebėjus juose įtartinų klininių ligos požymių (taip pat žr. 92). Be to, yra numatytos sankcijos, kurias turi taikyti valstybės narės už kontrolės priemonių nesilaikymą.
  Atsižvelgdama į Europos Parlamento prašymą, Komisija pradėjo valstybėse narėse vykdomų kompensavimo programų tyrimą, kurio galutinė ataskaita jai buvo pateikta 2003 m. spalio mėn. Įgyvendinant paskesnes priemones ir atsižvelgiant į numatytus biudžetinius susitarimus, tolesnis tyrimas turėtų padėti išsiaiškinti tikslias ekspertų nuomones ir apskaičiavimus, kurių reikia poveikio įvertinimui atlikti. Jie bus aptariami su vyriausiaisiais veterinarijos pareigūnais 2004 m. rugsėjo mėn. ir pateikti tarptautinei konferencijai infekcinių gyvulių ligų prevencijos ir kontrolės klausimais, kuri vyks 2004 m. gruodžio mėn.
  Siekiant aiškiau nubrėžti finansines ribas ir sumažinti riziką Bendrijos biudžetui, yra ruošiami leistinų išlaidų lygio ir pobūdžio nustatymo principai. |
| --- | --- |

VII.

Pagrindinių infekcinių ligų bendrosios kontrolės strategijos srityje alternatyvų šiuo metu Bendrijos teisės aktuose nustatytoms priemonėms nėra. Pastarosios yra skirtos ligoms išnaikinti, numatant pakankamą naudojamų instrumentų taikymo lankstumą. Tokio lankstaus požiūrio pavyzdžiai yra klasikinis kiaulių maras, kuriuo serga šernai, ir mėlynojo liežuvio liga.

Didesnį dėmesį sutelkiant į skubią vakcinaciją pagrindinių epidemijų atveju (klasikinio kiaulių maro, mėlynojo liežuvio ligos, afrikinės arklių ligos, snukio ir nagų ligos) Bendrijos teisės aktai numato tiesioginių išlaidų ligų kontrolės priemonėms mažinimo būdus.

Sprendime 90/424/EEB yra numatytos pagrįstos priemonės, skatinančios gyvulių augintojus kuo greičiau pranešti apie gyvulius, pastebėjus juose įtartinų klininių ligos požymių (taip pat žr. 92). Be to, yra numatytos sankcijos, kurias turi taikyti valstybės narės už kontrolės priemonių nesilaikymą.

Atsižvelgdama į Europos Parlamento prašymą, Komisija pradėjo valstybėse narėse vykdomų kompensavimo programų tyrimą, kurio galutinė ataskaita jai buvo pateikta 2003 m. spalio mėn. Įgyvendinant paskesnes priemones ir atsižvelgiant į numatytus biudžetinius susitarimus, tolesnis tyrimas turėtų padėti išsiaiškinti tikslias ekspertų nuomones ir apskaičiavimus, kurių reikia poveikio įvertinimui atlikti. Jie bus aptariami su vyriausiaisiais veterinarijos pareigūnais 2004 m. rugsėjo mėn. ir pateikti tarptautinei konferencijai infekcinių gyvulių ligų prevencijos ir kontrolės klausimais, kuri vyks 2004 m. gruodžio mėn.

Siekiant aiškiau nubrėžti finansines ribas ir sumažinti riziką Bendrijos biudžetui, yra ruošiami leistinų išlaidų lygio ir pobūdžio nustatymo principai.

INTRODUCTION

| 2. | In preparation for the single market, the Council adopted Directives 89/662/EEC and 90/425/EEC laying down the veterinary controls on intra-Community trade in products of animal origin and live animals.
  In accordance with these Directives, veterinary controls at national borders were abolished. However, animals move from one Member State to another under clearly established conditions to be certified by an official veterinarian at the place of dispatch. All necessary and harmonised guarantees are provided at the place of departure and controls en route or at destination are carried out in a non-discriminatory way. |
| --- | --- |

2.

In preparation for the single market, the Council adopted Directives 89/662/EEC and 90/425/EEC laying down the veterinary controls on intra-Community trade in products of animal origin and live animals.

In accordance with these Directives, veterinary controls at national borders were abolished. However, animals move from one Member State to another under clearly established conditions to be certified by an official veterinarian at the place of dispatch. All necessary and harmonised guarantees are provided at the place of departure and controls en route or at destination are carried out in a non-discriminatory way.

| 3. | As vaccination prevents disease rather than infection, waiting periods are necessary to confirm the absence of circulating virus. The waiting periods established by the OIE reflect the progress made in developing techniques to detect infected animals in a vaccinated population.
  Until specific discriminatory tests were mentioned for the first time in the Manual of Standards of the OIE published in August 2001, longer waiting periods were necessary to detect remaining infection through close contact of receptive, i.e. unvaccinated sentinel animals, with vaccinated potentially virus-carrying animals. |
| --- | --- |

3.

As vaccination prevents disease rather than infection, waiting periods are necessary to confirm the absence of circulating virus. The waiting periods established by the OIE reflect the progress made in developing techniques to detect infected animals in a vaccinated population.

Until specific discriminatory tests were mentioned for the first time in the Manual of Standards of the OIE published in August 2001, longer waiting periods were necessary to detect remaining infection through close contact of receptive, i.e. unvaccinated sentinel animals, with vaccinated potentially virus-carrying animals.

| 4. | The harmonised rules for the control of FMD in Member States adopted in 1985 (Directive 85/511/EEC) contributed to the eradication of FMD in the 12 Member States by the end of the 1980s. From that time onwards FMD has been an exotic disease for the EC and prophylactic vaccination was no longer a realistic option, as it would have been a complete lottery to select the appropriate vaccine strain given the multitude of serotypes and strains of the FMD virus.
  The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries. |
| --- | --- |

4.

The harmonised rules for the control of FMD in Member States adopted in 1985 (Directive 85/511/EEC) contributed to the eradication of FMD in the 12 Member States by the end of the 1980s. From that time onwards FMD has been an exotic disease for the EC and prophylactic vaccination was no longer a realistic option, as it would have been a complete lottery to select the appropriate vaccine strain given the multitude of serotypes and strains of the FMD virus.

The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries.

| 5. | The Commission considers that the management of the outbreaks reported in various Member States during the years 1993 to 2001 documents the efficiency of the measures adopted by the Commission and the Member States.
  In the context of the disease control measures relating to the 2 034 confirmed outbreaks of FMD in the United Kingdom, the animals of over 8 000 premises were killed and destroyed as dangerous contacts, contiguous or on suspicion.
  The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products with the affected Member States and commencing for the United Kingdom a carefully operated phasing out of the restrictions in October 2001, well before it was recognised as free of the disease by the OIE in January 2002 (see also paragraph 102).
  The Commission wishes to clarify that the outbreaks in France (a total of two outbreaks, the first of which was detected on 13 March 2001) and the outbreaks in the Netherlands (a total of 26 outbreaks, the first of which was detected on 21 March 2001) are related to the movement of incubating sheep from the United Kingdom prior to the adoption of Decision 2001/145/EC. |
| --- | --- |

5.

The Commission considers that the management of the outbreaks reported in various Member States during the years 1993 to 2001 documents the efficiency of the measures adopted by the Commission and the Member States.

In the context of the disease control measures relating to the 2 034 confirmed outbreaks of FMD in the United Kingdom, the animals of over 8 000 premises were killed and destroyed as dangerous contacts, contiguous or on suspicion.

The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products with the affected Member States and commencing for the United Kingdom a carefully operated phasing out of the restrictions in October 2001, well before it was recognised as free of the disease by the OIE in January 2002 (see also paragraph 102).

The Commission wishes to clarify that the outbreaks in France (a total of two outbreaks, the first of which was detected on 13 March 2001) and the outbreaks in the Netherlands (a total of 26 outbreaks, the first of which was detected on 21 March 2001) are related to the movement of incubating sheep from the United Kingdom prior to the adoption of Decision 2001/145/EC.

| 6. | The Commission agrees with the observations of the Court that Community legislation provides a comprehensive system of measures to prevent the introduction of FMD virus onto EU territory.
  The agreement with the European Commission for the Control of FMD Disease of the UN with its headquarters at the FAO in Rome and the formalised operation of the Trust Fund maintained in support of that organisation is an impressive example for the support of control measures in neighbouring third countries. |
| --- | --- |

6.

The Commission agrees with the observations of the Court that Community legislation provides a comprehensive system of measures to prevent the introduction of FMD virus onto EU territory.

The agreement with the European Commission for the Control of FMD Disease of the UN with its headquarters at the FAO in Rome and the formalised operation of the Trust Fund maintained in support of that organisation is an impressive example for the support of control measures in neighbouring third countries.

| 7. | Directive 2003/85/EC does not modify the main principles of the control measures.
  Various additional measures were also adopted by the Council, reinforcing identification and traceability of animals, exchange of information, and controls on introduction of products of animal origin, and the Commission adopted Decisions to support the FMD-control measures in neighbouring countries.
  Furthermore, the stocks of antigen for vaccine formulation have been updated and further research on FMD has been supported. |
| --- | --- |

7.

Directive 2003/85/EC does not modify the main principles of the control measures.

Various additional measures were also adopted by the Council, reinforcing identification and traceability of animals, exchange of information, and controls on introduction of products of animal origin, and the Commission adopted Decisions to support the FMD-control measures in neighbouring countries.

Furthermore, the stocks of antigen for vaccine formulation have been updated and further research on FMD has been supported.

| 9. | In the first sentence of this comment, the Court refers to the total resources under the budget heading (for all diseases, including FMD). In the remainder of its comment, the Court analyses expenditure by the Member States on FMD. The two sums are not comparable and must be dealt with separately. |
| --- | --- |

9.

In the first sentence of this comment, the Court refers to the total resources under the budget heading (for all diseases, including FMD). In the remainder of its comment, the Court analyses expenditure by the Member States on FMD. The two sums are not comparable and must be dealt with separately.

| 11. | The underspend is entirely related to the year 2002, for which EUR 400 million were entered in the budget. However, only EUR 50,8 million were committed because the United Kingdom, which should have been the main beneficiary, was unable to submit its request for reimbursement of the operational costs until 2003. The time taken for the Commission to conduct its checks is a result of the intensive nature of its audit, which resulted in applications for EUR 583 million of the total of EUR 1 051 million being rejected. |
| --- | --- |

11.

The underspend is entirely related to the year 2002, for which EUR 400 million were entered in the budget. However, only EUR 50,8 million were committed because the United Kingdom, which should have been the main beneficiary, was unable to submit its request for reimbursement of the operational costs until 2003. The time taken for the Commission to conduct its checks is a result of the intensive nature of its audit, which resulted in applications for EUR 583 million of the total of EUR 1 051 million being rejected.

COMMISSION ACTION BEFORE THE CRISIS

| 16. | The ban on prophylactic vaccination came into force on 1 January 1992. However, most Member States that had practised prophylactic vaccination ceased doing so during 1991.
  The central case scenario described in the 1989 report estimates, for a 10-year period without vaccination, i.e. 1993 to 2002, a total of 273 outbreaks, with 13 primary outbreaks related to unknown sources and 20 secondary outbreaks for each primary outbreak.
  The best case scenario is based on 13 primary outbreaks related to unknown sources without subsequent secondary infection.
  The worst case scenario describes, for a 10-year period without vaccination, a total of 1 963 outbreaks resulting from the above 13 primary outbreaks and 150 secondary outbreaks for each of them. |
| --- | --- |

16.

The ban on prophylactic vaccination came into force on 1 January 1992. However, most Member States that had practised prophylactic vaccination ceased doing so during 1991.

The central case scenario described in the 1989 report estimates, for a 10-year period without vaccination, i.e. 1993 to 2002, a total of 273 outbreaks, with 13 primary outbreaks related to unknown sources and 20 secondary outbreaks for each primary outbreak.

The best case scenario is based on 13 primary outbreaks related to unknown sources without subsequent secondary infection.

The worst case scenario describes, for a 10-year period without vaccination, a total of 1 963 outbreaks resulting from the above 13 primary outbreaks and 150 secondary outbreaks for each of them.

| 17. | Social and environmental issues had been included in the Community policy only following the Treaty of Maastricht in 1992, and could therefore not have been included explicitly in a study carried out prior to that date.
  However, the report reflects on certain direct social consequences and on the effects of the non-vaccination policy on vaccine production plants, laboratories and veterinarians.
  As regard environmental measures, they were harmonised subsequently. |
| --- | --- |

17.

Social and environmental issues had been included in the Community policy only following the Treaty of Maastricht in 1992, and could therefore not have been included explicitly in a study carried out prior to that date.

However, the report reflects on certain direct social consequences and on the effects of the non-vaccination policy on vaccine production plants, laboratories and veterinarians.

As regard environmental measures, they were harmonised subsequently.

| 18. | The actions taken by the Commission in relation to imports of live susceptible animals and their products were effective in restricting virus introduction into the Community and contact between the virus and susceptible animals. This may be attributed in particular to the tightened import conditions and controls and the support for third countries to control FMD.
  The outbreaks in Greece occurred under extensive holding conditions, as most of the outbreaks did in 1993 in Italy. FMD is an exotic disease and the incursion is related to illegal or accidental introduction through human activities. The Commission responded to the increase in trade in animals related to the completion of the single market by proposing in particular harmonisation of the trade rules for live animals (3) by including the conditions for assembly centres, dealers and transporters.
  Animals intended for export to a third country are accompanied during their journey on EU territory by an animal health certificate for animals for slaughter.
  Animals of susceptible species originating in and coming from third countries are subject to the animal health conditions for imports and the required controls at approved veterinary border inspection posts. |
| --- | --- |

18.

The actions taken by the Commission in relation to imports of live susceptible animals and their products were effective in restricting virus introduction into the Community and contact between the virus and susceptible animals. This may be attributed in particular to the tightened import conditions and controls and the support for third countries to control FMD.

The outbreaks in Greece occurred under extensive holding conditions, as most of the outbreaks did in 1993 in Italy. FMD is an exotic disease and the incursion is related to illegal or accidental introduction through human activities. The Commission responded to the increase in trade in animals related to the completion of the single market by proposing in particular harmonisation of the trade rules for live animals (3) by including the conditions for assembly centres, dealers and transporters.

Animals intended for export to a third country are accompanied during their journey on EU territory by an animal health certificate for animals for slaughter.

Animals of susceptible species originating in and coming from third countries are subject to the animal health conditions for imports and the required controls at approved veterinary border inspection posts.

| 19. | The measures provided for in Directive 85/511/EEC have been considered incomplete in so far as that they do not detail in advance the treatment and handling of various animal products and the complete exit strategy following an outbreak. However, the measures described in the case of suspicion or confirmation are the minimum measures to be taken to eradicate an outbreak and these measures were successfully implemented in the past and are recognised by international trading partners and the OIE. |
| --- | --- |

19.

The measures provided for in Directive 85/511/EEC have been considered incomplete in so far as that they do not detail in advance the treatment and handling of various animal products and the complete exit strategy following an outbreak. However, the measures described in the case of suspicion or confirmation are the minimum measures to be taken to eradicate an outbreak and these measures were successfully implemented in the past and are recognised by international trading partners and the OIE.

| 20. | The strategy review started in 1998 when Council Directive 2001/89/EC was being prepared in the wake of the classical swine fever epidemic in 1996/1997 and was continued in 2002 in particular under a proposal for a new Directive on FMD (2003/85/EC, COM(2002) 736 Final). This strategy was confirmed by all the Member States and the Parliament. Even though a formal report was not produced, all the decisions relating to the financial contributions to the various veterinary activities were subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health and were approved by the Commission and published in the Official Journal. The various decisions relating to the Community contribution to eradicating FMD were therefore discussed in all transparency in the said Committee. Management of veterinary appropriations is also discussed in the Council and the budgetary guidelines are debated regularly as well.
  Since the mid-1990s the FVO has carried out a large number of inspection missions, in particular in the Member States, which included assessments of the competent authorities and their ability to implement Community veterinary legislation. |
| --- | --- |

20.

The strategy review started in 1998 when Council Directive 2001/89/EC was being prepared in the wake of the classical swine fever epidemic in 1996/1997 and was continued in 2002 in particular under a proposal for a new Directive on FMD (2003/85/EC, COM(2002) 736 Final). This strategy was confirmed by all the Member States and the Parliament. Even though a formal report was not produced, all the decisions relating to the financial contributions to the various veterinary activities were subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health and were approved by the Commission and published in the Official Journal. The various decisions relating to the Community contribution to eradicating FMD were therefore discussed in all transparency in the said Committee. Management of veterinary appropriations is also discussed in the Council and the budgetary guidelines are debated regularly as well.

Since the mid-1990s the FVO has carried out a large number of inspection missions, in particular in the Member States, which included assessments of the competent authorities and their ability to implement Community veterinary legislation.

| 21. | Regulatory checks of essential measures were made and specific reports produced:






  (a) | veterinary and health checks at borders on imports of animals and animal products were dealt with in FVO report 9001/02 on inspections carried out in 2000, 2001 and 2002; |
| --- | --- | --- |

21.

Regulatory checks of essential measures were made and specific reports produced:

(a)

veterinary and health checks at borders on imports of animals and animal products were dealt with in FVO report 9001/02 on inspections carried out in 2000, 2001 and 2002;

| (b) | checks on animal feed intended to prevent contamination of animals or animal products were covered by FVO report 9007/02 on inspections carried out in 2001 after the crisis broke out; |
| --- | --- |

(b)

checks on animal feed intended to prevent contamination of animals or animal products were covered by FVO report 9007/02 on inspections carried out in 2001 after the crisis broke out;

| (c) | the Member States' contingency plans for mobilising adequate human, material and organisational resources in the event of a crisis breaking out were covered by FVO report 9502/03 on inspections carried out in 1999-2002; |
| --- | --- |

(c)

the Member States' contingency plans for mobilising adequate human, material and organisational resources in the event of a crisis breaking out were covered by FVO report 9502/03 on inspections carried out in 1999-2002;

| (d) | a report on the Commission's preliminary study on the introduction of the TRACES system covered the Member States' identification and tracing systems for animal movements and a Member State information system (ANIMO), which were essential for locating and rapidly slaughtering contaminated animals. |
| --- | --- |

(d)

a report on the Commission's preliminary study on the introduction of the TRACES system covered the Member States' identification and tracing systems for animal movements and a Member State information system (ANIMO), which were essential for locating and rapidly slaughtering contaminated animals.

| 22. | It is difficult to envisage a systematic check of compliance of all national transposing legislation with the Community directives, given the scale of the Community legislation to be checked.
  However, the Commission carries out its tasks of surveillance and monitoring with the instruments at its disposal.
  During its missions, the FVO checks whether those elements of EU legislation that are relevant to the mission's objectives have been transposed. The recently adopted provisions of Regulation (EC) No 882/2004 on official controls performed to ensure verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules establish a new legal framework whereby the role of the Commission's departments is more focused on ascertaining that appropriate and reliable controls systems are in place and effectively managed at Member State level.
  FVO inspections are not the Commission's only source of information on potential infringements of Community legislation, in particular with regard to infringement procedures referred to in Article 226 of the Treaty. A fair number of infringement procedures are initiated following complaints submitted or on the Commission's own initiative.
  Occasionally, the Commission also decides to institute infringement proceedings on its own initiative on the basis of information which has come to its notice, regardless of the source. |
| --- | --- |

22.

It is difficult to envisage a systematic check of compliance of all national transposing legislation with the Community directives, given the scale of the Community legislation to be checked.

However, the Commission carries out its tasks of surveillance and monitoring with the instruments at its disposal.

During its missions, the FVO checks whether those elements of EU legislation that are relevant to the mission's objectives have been transposed. The recently adopted provisions of Regulation (EC) No 882/2004 on official controls performed to ensure verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules establish a new legal framework whereby the role of the Commission's departments is more focused on ascertaining that appropriate and reliable controls systems are in place and effectively managed at Member State level.

FVO inspections are not the Commission's only source of information on potential infringements of Community legislation, in particular with regard to infringement procedures referred to in Article 226 of the Treaty. A fair number of infringement procedures are initiated following complaints submitted or on the Commission's own initiative.

Occasionally, the Commission also decides to institute infringement proceedings on its own initiative on the basis of information which has come to its notice, regardless of the source.

| 23. | The Commission deems it to be entirely in keeping with existing provisions and procedures for an infringement file, opened as a result of inadequate transposal of a directive, to be closed once the shortcoming has been remedied by the Member State in receipt of the letter of formal notice. The closing of files opened following non-transposal of legislation does not, of course, prevent compliance of national provisions with Community directives being examined or a subsequent procedure being opened. |
| --- | --- |

23.

The Commission deems it to be entirely in keeping with existing provisions and procedures for an infringement file, opened as a result of inadequate transposal of a directive, to be closed once the shortcoming has been remedied by the Member State in receipt of the letter of formal notice. The closing of files opened following non-transposal of legislation does not, of course, prevent compliance of national provisions with Community directives being examined or a subsequent procedure being opened.

| 24. | Between 1998 and 2000, the FVO carried out 47 missions in relation to veterinary Border Inspection Posts (BIPs) in the Member States. All reports are available on the website (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_en.html). |
| --- | --- |

24.

Between 1998 and 2000, the FVO carried out 47 missions in relation to veterinary Border Inspection Posts (BIPs) in the Member States. All reports are available on the website (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_en.html).

| 25. | Concerning the incompleteness of its legislation existing in 2001, notably in relation to passenger luggage and free warehouses, the Commission makes the following point: Council Directive 90/675/EEC introduced, in modification of the Commission's proposal, provisions for controls on the storage of non-EC standard products of animal origin in free warehouses and free zones. Thereby the veterinary services in the Member States obtained the possibility to carry out checks on these warehouses that existed before, but exclusively under the control of customs services. Consequently, Directive 97/78/EC, which replaced Directive 90/675/EEC in the light of the development of the single market, took over the provisions on controls over free warehouses and free zones. Commission Decision 2000/571/EC laid down the methods of veterinary checks for products from third countries destined for introduction into free zones, free warehouses, customs warehouses or operators supplying cross border means of sea transport.
  Directive 90/675/EEC also modified Directive 72/462/EEC to the effect that the general rule requiring all products imported to comply with EC standards was deleted. According to Article 1(2)(c) of Directive 72/462/EEC quantities larger than 1 kg of meat and meat products transported in the personal luggage of travellers must be fully heat-treated. Article 16 of Directive 97/78/EC allows derogation from the veterinary controls for small quantities of products of animal origin for personal consumption that originate in third countries listed for such imports, but does not exclude customs controls to verify these facts.
  In 2000 the Commission proposed to the Council a Directive (COM(2000) 438), later adopted as Council Directive 2002/99/EC, that requires all products introduced onto Community territory to comply with the Community animal health requirements, regardless of the customs procedure. |
| --- | --- |

25.

Concerning the incompleteness of its legislation existing in 2001, notably in relation to passenger luggage and free warehouses, the Commission makes the following point: Council Directive 90/675/EEC introduced, in modification of the Commission's proposal, provisions for controls on the storage of non-EC standard products of animal origin in free warehouses and free zones. Thereby the veterinary services in the Member States obtained the possibility to carry out checks on these warehouses that existed before, but exclusively under the control of customs services. Consequently, Directive 97/78/EC, which replaced Directive 90/675/EEC in the light of the development of the single market, took over the provisions on controls over free warehouses and free zones. Commission Decision 2000/571/EC laid down the methods of veterinary checks for products from third countries destined for introduction into free zones, free warehouses, customs warehouses or operators supplying cross border means of sea transport.

Directive 90/675/EEC also modified Directive 72/462/EEC to the effect that the general rule requiring all products imported to comply with EC standards was deleted. According to Article 1(2)(c) of Directive 72/462/EEC quantities larger than 1 kg of meat and meat products transported in the personal luggage of travellers must be fully heat-treated. Article 16 of Directive 97/78/EC allows derogation from the veterinary controls for small quantities of products of animal origin for personal consumption that originate in third countries listed for such imports, but does not exclude customs controls to verify these facts.

In 2000 the Commission proposed to the Council a Directive (COM(2000) 438), later adopted as Council Directive 2002/99/EC, that requires all products introduced onto Community territory to comply with the Community animal health requirements, regardless of the customs procedure.

| 26. | Catering waste from international means of transport was banned by Directive 72/462/EEC and Directive 90/675/EEC.
  In accordance with Directive 80/217/EEC, the feeding of swill to pigs was forbidden, unless such swill was properly treated under authorisation.
  There is no evidence that the feeding of swill in compliance with Community rules has ever caused an outbreak of either CSF or FMD. Illegal swill feeding is, however, by its very nature hard to control. |
| --- | --- |

26.

Catering waste from international means of transport was banned by Directive 72/462/EEC and Directive 90/675/EEC.

In accordance with Directive 80/217/EEC, the feeding of swill to pigs was forbidden, unless such swill was properly treated under authorisation.

There is no evidence that the feeding of swill in compliance with Community rules has ever caused an outbreak of either CSF or FMD. Illegal swill feeding is, however, by its very nature hard to control.

| 27. | The risks from swill feeding were addressed on various occasions, in the CSF legislation and not least in the context of inspections on the control and supervision of swill feeding which were carried out in relation to CSF in Germany as early as 1994. One of the conclusions at that time was to gradually phase out the on-farm heat treatment. This concept of separating the treatment of the swill from the feeding was confirmed by adopting Decision 2003/328/EC. |
| --- | --- |

27.

The risks from swill feeding were addressed on various occasions, in the CSF legislation and not least in the context of inspections on the control and supervision of swill feeding which were carried out in relation to CSF in Germany as early as 1994. One of the conclusions at that time was to gradually phase out the on-farm heat treatment. This concept of separating the treatment of the swill from the feeding was confirmed by adopting Decision 2003/328/EC.

| 30. | Decision 91/42/EEC allows the Commission to adopt recommendations and explanatory notes on the criteria to be applied when drawing up contingency plans.
  Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases were made available to all Member States in 1995, supplemented specifically for FMD in 1998. The latter document includes a requirement for different scenarios, including the worst case, taking into account the specific risk factors and other characteristics of the Member State.






  (a) | Contingency plans are based on a risk assessment in relation to both virus incursion and subsequent spread. They are assessed during real-time exercises conducted by the Member States.
  In the Decision and the Guidelines the Commission could not indicate to the Member States the number of personnel required to comply with the plans, as it then had little authority, especially in the field of animal health, and therefore scarce expertise to interfere with the organisation of administrative action by the Member States when issues of police, public order and civil liberties were involved. |
| --- | --- | --- |

30.

Decision 91/42/EEC allows the Commission to adopt recommendations and explanatory notes on the criteria to be applied when drawing up contingency plans.

Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases were made available to all Member States in 1995, supplemented specifically for FMD in 1998. The latter document includes a requirement for different scenarios, including the worst case, taking into account the specific risk factors and other characteristics of the Member State.

(a)

Contingency plans are based on a risk assessment in relation to both virus incursion and subsequent spread. They are assessed during real-time exercises conducted by the Member States.

In the Decision and the Guidelines the Commission could not indicate to the Member States the number of personnel required to comply with the plans, as it then had little authority, especially in the field of animal health, and therefore scarce expertise to interfere with the organisation of administrative action by the Member States when issues of police, public order and civil liberties were involved.

| (b) | Missions have been carried out since 1999 to investigate the implementation of the contingency plans. These inspections were carried out in application of Decision 91/42/EEC and the aforementioned Guidelines which address such points as propagation of the plan to the national farming community and regular exercises. |
| --- | --- |

(b)

Missions have been carried out since 1999 to investigate the implementation of the contingency plans. These inspections were carried out in application of Decision 91/42/EEC and the aforementioned Guidelines which address such points as propagation of the plan to the national farming community and regular exercises.

| (c) | Article 13(3) of Directive 85/511/EEC provided that a decision on emergency vaccination may be taken by the Commission in collaboration with the Member State concerned (Committee procedure) ‘when FMD is confirmed and threatens to become extensive’. Such a decision would specify the conditions under which emergency vaccination would be carried out. In addition, the decision to introduce emergency vaccination around an outbreak could be taken by the affected Member State following notification to the Commission, provided that basic Community interests would not be endangered and these national measures would be reviewed in the Standing Veterinary Committee and harmonised by Commission decision.
  Work on laying down criteria at Community level started in 1991 and continued in 1999. In 2001 all the criteria were used to assess whether it was advisable to carry out emergency vaccination in the Member States requesting it.
  Directive 2003/85/EC requires preparations to be made for vaccination after the first confirmed outbreak, but for it to be initiated depending on the epidemiological situation and only if there is more than one outbreak. This Directive also provides guidance for the decision-making process on emergency vaccination, based on the report of the Scientific Committee of 1999. |
| --- | --- |

(c)

Article 13(3) of Directive 85/511/EEC provided that a decision on emergency vaccination may be taken by the Commission in collaboration with the Member State concerned (Committee procedure) ‘when FMD is confirmed and threatens to become extensive’. Such a decision would specify the conditions under which emergency vaccination would be carried out. In addition, the decision to introduce emergency vaccination around an outbreak could be taken by the affected Member State following notification to the Commission, provided that basic Community interests would not be endangered and these national measures would be reviewed in the Standing Veterinary Committee and harmonised by Commission decision.

Work on laying down criteria at Community level started in 1991 and continued in 1999. In 2001 all the criteria were used to assess whether it was advisable to carry out emergency vaccination in the Member States requesting it.

Directive 2003/85/EC requires preparations to be made for vaccination after the first confirmed outbreak, but for it to be initiated depending on the epidemiological situation and only if there is more than one outbreak. This Directive also provides guidance for the decision-making process on emergency vaccination, based on the report of the Scientific Committee of 1999.

| (d) | In the case of suspicion, Directive 85/511/EEC required a census of all animals on the holding in question by species and category, already dead, infected or liable to be infected or contaminated to be prepared and kept up to date, in order to take account of animals born and animals dying. Only these figures are important for the control of the disease.
  However, records available on the holding or in a central/veterinary database in accordance with Community systems for the identification and registration of animals should be consulted and cross checked. |
| --- | --- |

(d)

In the case of suspicion, Directive 85/511/EEC required a census of all animals on the holding in question by species and category, already dead, infected or liable to be infected or contaminated to be prepared and kept up to date, in order to take account of animals born and animals dying. Only these figures are important for the control of the disease.

However, records available on the holding or in a central/veterinary database in accordance with Community systems for the identification and registration of animals should be consulted and cross checked.

| (e) | The need to incorporate livestock valuers in the local disease control centres is laid down in document VI/5211/95. |
| --- | --- |

(e)

The need to incorporate livestock valuers in the local disease control centres is laid down in document VI/5211/95.

| (f) | At the end of 2003 the Commission sent a questionnaire to the Member States and to the accession countries on the system for recruiting assessors, the general principles governing their remuneration and a system for compensating livestock farmers. |
| --- | --- |

(f)

At the end of 2003 the Commission sent a questionnaire to the Member States and to the accession countries on the system for recruiting assessors, the general principles governing their remuneration and a system for compensating livestock farmers.

| 31. | Contingency plans are to be considered as implementing legislation. The measures provided for in the plans may have a serious impact on the economic and social situation of the rural community and the national economy as a whole. Until evaluated against harmonised criteria and formally approved they can neither be implemented nor tested. Real-time alert exercises cannot be easily carried out within a short time-span.
  In addition, the European Commission for the Control of FMD at the FAO, of which all Member States are members and to which the Commission contributes financially, carried out an evaluation of the contingency plans in 1999. |
| --- | --- |

31.

Contingency plans are to be considered as implementing legislation. The measures provided for in the plans may have a serious impact on the economic and social situation of the rural community and the national economy as a whole. Until evaluated against harmonised criteria and formally approved they can neither be implemented nor tested. Real-time alert exercises cannot be easily carried out within a short time-span.

In addition, the European Commission for the Control of FMD at the FAO, of which all Member States are members and to which the Commission contributes financially, carried out an evaluation of the contingency plans in 1999.

| 32. | An exceptional situation in Member States should not be taken as indicative of potential FMD outbreaks. |
| --- | --- |

32.

An exceptional situation in Member States should not be taken as indicative of potential FMD outbreaks.

| 33. | The contingency plan for FMD of the United Kingdom may have changed little during the years following its adoption. However, by the end of 2000 the United Kingdom was reviewing certain aspects of its contingency planning in the light of the experience with CSF (4).
  The recommendation by the Commission in 1995 was that any veterinary service had to provide the capacity for the instant control of 10 (5) simultaneous outbreaks, with an option to expand should the epidemiological situation so require.
  The preliminary results of an Expert Elicitation Workshop on the risk of introduction of FMD to Europe were discussed at the meeting of the Research Group of the European Commission for the Control of FMD at the FAO in 2000. This report estimated the risk of virus introduction into the islands and the northern Member States of the EU as very remote.
  It is important to note that the situation in the United Kingdom, with infection already seeded in more than 50 premises prior to the confirmation of the first outbreak, cannot be compared with the situation in other affected Member States that had a sufficient period of warning. |
| --- | --- |

33.

The contingency plan for FMD of the United Kingdom may have changed little during the years following its adoption. However, by the end of 2000 the United Kingdom was reviewing certain aspects of its contingency planning in the light of the experience with CSF (4).

The recommendation by the Commission in 1995 was that any veterinary service had to provide the capacity for the instant control of 10 (5) simultaneous outbreaks, with an option to expand should the epidemiological situation so require.

The preliminary results of an Expert Elicitation Workshop on the risk of introduction of FMD to Europe were discussed at the meeting of the Research Group of the European Commission for the Control of FMD at the FAO in 2000. This report estimated the risk of virus introduction into the islands and the northern Member States of the EU as very remote.

It is important to note that the situation in the United Kingdom, with infection already seeded in more than 50 premises prior to the confirmation of the first outbreak, cannot be compared with the situation in other affected Member States that had a sufficient period of warning.

| 35. | The current practice of identifying bovine animals should ensure traceability of these animals both on national territory and in intra-Community trade. Animals intended for export to third countries are accompanied to the exit point by an animal health certificate established for bovine animals for slaughter. If such animals were to be re-imported they would be subject to the established import requirements which include a mandatory residence in the approved country of dispatch as well as pre-export isolation and testing verified by appropriate veterinary certification.
  Traceability of bovine animals in third countries is therefore of concern to the Commission as far as the approval of third countries for exports are concerned, but is from an animal health point of view not a Community responsibility.
  Identification of sheep and goats is one of the aspects to be controlled by the FVO during specific missions for the eradication of B. melitensis. However, the United Kingdom, Ireland and the Netherlands are free of B. melitensis throughout their territories and have therefore been spared from such missions. |
| --- | --- |

35.

The current practice of identifying bovine animals should ensure traceability of these animals both on national territory and in intra-Community trade. Animals intended for export to third countries are accompanied to the exit point by an animal health certificate established for bovine animals for slaughter. If such animals were to be re-imported they would be subject to the established import requirements which include a mandatory residence in the approved country of dispatch as well as pre-export isolation and testing verified by appropriate veterinary certification.

Traceability of bovine animals in third countries is therefore of concern to the Commission as far as the approval of third countries for exports are concerned, but is from an animal health point of view not a Community responsibility.

Identification of sheep and goats is one of the aspects to be controlled by the FVO during specific missions for the eradication of B. melitensis. However, the United Kingdom, Ireland and the Netherlands are free of B. melitensis throughout their territories and have therefore been spared from such missions.

| 36. | Identification of sheep and goats allowing the tracing of the holding of origin was already being regulated by Directive 92/102/EEC.
  Following difficult discussions in the Council and the European Parliament, in 2003 the Council adopted Regulation (EC) No 21/2004 which requires individual identification of sheep and goats and record keeping on the registered farms. |
| --- | --- |

36.

Identification of sheep and goats allowing the tracing of the holding of origin was already being regulated by Directive 92/102/EEC.

Following difficult discussions in the Council and the European Parliament, in 2003 the Council adopted Regulation (EC) No 21/2004 which requires individual identification of sheep and goats and record keeping on the registered farms.

| 37. | In accordance with Directive 92/102/EEC sheep, goats and pigs were identified as a group so as to allow tracing of the holding of origin. Article 3(2) of that Directive provides for a derogation in relation to small holdings keeping not more than three animals of the ovine or caprine species or one pig, provided that any such animal was subject to the controls laid down by legislation prior to movement. Regulation (EC) No 21/2004 withdrew this derogation in relation to sheep and goats. |
| --- | --- |

37.

In accordance with Directive 92/102/EEC sheep, goats and pigs were identified as a group so as to allow tracing of the holding of origin. Article 3(2) of that Directive provides for a derogation in relation to small holdings keeping not more than three animals of the ovine or caprine species or one pig, provided that any such animal was subject to the controls laid down by legislation prior to movement. Regulation (EC) No 21/2004 withdrew this derogation in relation to sheep and goats.

| 38 and 39. | The ANIMO system as a management tool operated by the Member States was developed prior to the Internet period. The amount of information exchanged was therefore limited to the essentially necessary information.
  As a consequence of the technical developments the Commission adopted Decision 2003/24/EC laying down that the TRACES computer system was to be developed, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture. Consequently, the necessary resources were mobilised and the Commission adopted Decision 2004/292/EC of 30 March 2004 on the introduction of the TRACES system and amending Decision 92/486/EEC. |
| --- | --- |

38 and 39.

The ANIMO system as a management tool operated by the Member States was developed prior to the Internet period. The amount of information exchanged was therefore limited to the essentially necessary information.

As a consequence of the technical developments the Commission adopted Decision 2003/24/EC laying down that the TRACES computer system was to be developed, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture. Consequently, the necessary resources were mobilised and the Commission adopted Decision 2004/292/EC of 30 March 2004 on the introduction of the TRACES system and amending Decision 92/486/EEC.

| 40. | Following the first outbreak in the United Kingdom in 2001, the information stored in the existing ANIMO system was made immediately available to Member States of potential destination and was subsequently completed.
  Difficulties have been encountered in relation to triangular trade in fattening sheep forwarded from the Member State of first destination to another and accompanied by a new certificate recorded in a new ANIMO message. Clarification of such movements required close cooperation between Member States. This problem is related to the particular trade conditions for fattening sheep that had not provided for a mandatory residence before dispatched to another Member State. Directive 2003/50/EC addressed this problem by introducing a residence and stand-still period prior to dispatch to another Member State.
  In other cases tracing of sheep was hampered when the sheep originating in the United Kingdom had been moved under national conditions from the holding of destination indicated in the ANIMO message to another holding within the same Member State. |
| --- | --- |

40.

Following the first outbreak in the United Kingdom in 2001, the information stored in the existing ANIMO system was made immediately available to Member States of potential destination and was subsequently completed.

Difficulties have been encountered in relation to triangular trade in fattening sheep forwarded from the Member State of first destination to another and accompanied by a new certificate recorded in a new ANIMO message. Clarification of such movements required close cooperation between Member States. This problem is related to the particular trade conditions for fattening sheep that had not provided for a mandatory residence before dispatched to another Member State. Directive 2003/50/EC addressed this problem by introducing a residence and stand-still period prior to dispatch to another Member State.

In other cases tracing of sheep was hampered when the sheep originating in the United Kingdom had been moved under national conditions from the holding of destination indicated in the ANIMO message to another holding within the same Member State.

| 41. | The Commission has taken steps to permanently include information on the transit through staging points in the messages issued by the new TRACES computer system, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture (Decision 2004/292/EC of 30 March 2004). In addition, the sanitary conditions for the operation of staging points were strengthened by the introduction of a sanitary break with compulsory disinfection between the occupation by subsequent consignments (Decision 2003/483/EC and Regulation (EC) No 1040/2003). |
| --- | --- |

41.

The Commission has taken steps to permanently include information on the transit through staging points in the messages issued by the new TRACES computer system, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture (Decision 2004/292/EC of 30 March 2004). In addition, the sanitary conditions for the operation of staging points were strengthened by the introduction of a sanitary break with compulsory disinfection between the occupation by subsequent consignments (Decision 2003/483/EC and Regulation (EC) No 1040/2003).

| 42 and 43. | The question of a transport ban on a large part or indeed the entire territory of a Member State is already an extremely serious restriction of animal health policy, having wide-ranging consequences for public order and civil liberties. It is applied by the Member State under the responsibility of the competent authorities. The Commission did adopt Decision 2001/190/EC of 8 March 2001 which introduced EC-wide restrictions on the movement of susceptible animals within and between Member States other than the United Kingdom, and which had the above-mentioned effects.
  On 19 February 2001 the disease was noticed in sows at the abattoir in Essex and subsequently confirmed on 20 February 2001. Tracing to source farms led on 21 February 2001 to the conclusion that the abattoir was contaminated before these animals had arrived. Also, about 600 holdings that had supplied slaughter pigs, first of all swill-feeders, and their respective contacts had to be visited.
  On 23 February 2001 the disease was reported in cattle on a holding from where sheep had been sent to a big livestock market days before. The national movement ban was immediately introduced.
  Movement of mainly sheep before the detection of the disease and the installation of movement restrictions accounts for nine out of 12 of the major geographical groups of outbreaks. Eight out of the nine areas, which account for 89 % of the outbreaks diagnosed by 15 June 2001, were infected before the first case of FMD was diagnosed.
  The minimum requirements described in Article 9 of Directive 85/511/EEC, which aim to prevent airborne spread or spread through fomites of the FMD virus, have been effective in the context of the outbreaks in other Member States to which the Court referred previously and also in relation to more isolated outbreaks in the United Kingdom.
  By contrast with the scientific studies carried out afterwards on archive data of the 2001 epidemic, the competent authorities had to operate at the time of the first outbreaks on a much less complete set of information. |
| --- | --- |

42 and 43.

The question of a transport ban on a large part or indeed the entire territory of a Member State is already an extremely serious restriction of animal health policy, having wide-ranging consequences for public order and civil liberties. It is applied by the Member State under the responsibility of the competent authorities. The Commission did adopt Decision 2001/190/EC of 8 March 2001 which introduced EC-wide restrictions on the movement of susceptible animals within and between Member States other than the United Kingdom, and which had the above-mentioned effects.

On 19 February 2001 the disease was noticed in sows at the abattoir in Essex and subsequently confirmed on 20 February 2001. Tracing to source farms led on 21 February 2001 to the conclusion that the abattoir was contaminated before these animals had arrived. Also, about 600 holdings that had supplied slaughter pigs, first of all swill-feeders, and their respective contacts had to be visited.

On 23 February 2001 the disease was reported in cattle on a holding from where sheep had been sent to a big livestock market days before. The national movement ban was immediately introduced.

Movement of mainly sheep before the detection of the disease and the installation of movement restrictions accounts for nine out of 12 of the major geographical groups of outbreaks. Eight out of the nine areas, which account for 89 % of the outbreaks diagnosed by 15 June 2001, were infected before the first case of FMD was diagnosed.

The minimum requirements described in Article 9 of Directive 85/511/EEC, which aim to prevent airborne spread or spread through fomites of the FMD virus, have been effective in the context of the outbreaks in other Member States to which the Court referred previously and also in relation to more isolated outbreaks in the United Kingdom.

By contrast with the scientific studies carried out afterwards on archive data of the 2001 epidemic, the competent authorities had to operate at the time of the first outbreaks on a much less complete set of information.

| 43. | The NAO report reads on page 14:
  ‘Between confirmation and a national movement ban being imposed on 23 February 2001 another 62 premises are believed to have been infected, involving another seven counties.’
  The NAO in its report on page 56 point 3.53 explains the concerns of the department to introduce on 20 February 2001 on the basis of existing epidemiological evidence a nationwide movement ban. Such a drastic measure, with far-reaching consequences for stranded animals and feed supply, was considered disproportionate, as the disease at that stage existed only in pigs and the pig industry does not tend to move animals through markets.
  The NAO also makes it clear that the conclusions quoted by the Court were based on a developing model and that data had been subsequently improved. |
| --- | --- |

43.

The NAO report reads on page 14:

‘Between confirmation and a national movement ban being imposed on 23 February 2001 another 62 premises are believed to have been infected, involving another seven counties.’

The NAO in its report on page 56 point 3.53 explains the concerns of the department to introduce on 20 February 2001 on the basis of existing epidemiological evidence a nationwide movement ban. Such a drastic measure, with far-reaching consequences for stranded animals and feed supply, was considered disproportionate, as the disease at that stage existed only in pigs and the pig industry does not tend to move animals through markets.

The NAO also makes it clear that the conclusions quoted by the Court were based on a developing model and that data had been subsequently improved.

COMMISSION ACTION DURING THE CRISIS

| 44. | The responsible services in the Commission have been and are available 24/24 not only during crisis situations, as can be gathered from the rapid response to the notification of the first outbreak. |
| --- | --- |

44.

The responsible services in the Commission have been and are available 24/24 not only during crisis situations, as can be gathered from the rapid response to the notification of the first outbreak.

| 45. | The Commission agrees with the Court that during the crisis the procedures for completing a mission report had been accelerated.
  However, during and after missions to affected Member States, the FVO informed the relevant Commission departments immediately about important and relevant findings, notably through direct contact and back-to-office reports. The completion of the reports within two months of the end of the mission is therefore only a formal aspect taking into account the need for careful preparation of the reports intended to be published on the Internet. |
| --- | --- |

45.

The Commission agrees with the Court that during the crisis the procedures for completing a mission report had been accelerated.

However, during and after missions to affected Member States, the FVO informed the relevant Commission departments immediately about important and relevant findings, notably through direct contact and back-to-office reports. The completion of the reports within two months of the end of the mission is therefore only a formal aspect taking into account the need for careful preparation of the reports intended to be published on the Internet.

| 46. | (b) | Compulsory notification of any suspicion of a major infectious disease is an internationally accepted measure, which has for technical reasons no alternative and is required and regulated by Community legislation.
  The responsibility of the food chain operators, including livestock keepers, has been clarified in Article 17 of Regulation (EC) No 178/2002 which was based on a Commission proposal (COM(2000) 716 Final) and was reconfirmed by both the European Parliament and the Council when adopting Regulation (EC) No 882/2004 of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules. |
| --- | --- | --- |

46.

(b)

Compulsory notification of any suspicion of a major infectious disease is an internationally accepted measure, which has for technical reasons no alternative and is required and regulated by Community legislation.

The responsibility of the food chain operators, including livestock keepers, has been clarified in Article 17 of Regulation (EC) No 178/2002 which was based on a Commission proposal (COM(2000) 716 Final) and was reconfirmed by both the European Parliament and the Council when adopting Regulation (EC) No 882/2004 of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules.

| (c) | FMD is usually a disease with clear clinical symptoms in cattle and pigs but may go unobserved in small ruminants. An initial negative result in a laboratory test requires complementary investigations. The report of the NAO (p. 61) details the steps taken by the United Kingdom authorities in March 2001 to accelerate the diagnosis and to shorten the report-to-killing delays.
  Killing on clinical grounds has been practised from the very beginning but was formalised on 15 March when up to 50 new outbreaks per day threatened to overwhelm the capacities of both the veterinary services and their laboratory back-up. Shortly after killing on suspicion and the contiguous cull were instituted. |
| --- | --- |

(c)

FMD is usually a disease with clear clinical symptoms in cattle and pigs but may go unobserved in small ruminants. An initial negative result in a laboratory test requires complementary investigations. The report of the NAO (p. 61) details the steps taken by the United Kingdom authorities in March 2001 to accelerate the diagnosis and to shorten the report-to-killing delays.

Killing on clinical grounds has been practised from the very beginning but was formalised on 15 March when up to 50 new outbreaks per day threatened to overwhelm the capacities of both the veterinary services and their laboratory back-up. Shortly after killing on suspicion and the contiguous cull were instituted.

| 48. | The Court rightly observed that the Commission supports a range of programmes for the control and eradication in Member States of both viral and non-viral infectious diseases in livestock and notably of zoonotic diseases and those previously included in list A of the OIE.
  In addition, some Member States have been granted additional guarantees in relation to viral diseases and these guarantees require additional on-farm surveillance.
  Also Community legislation on animal welfare requires the appropriate level of veterinary supervision and inspections on farms and Member States are obliged to report about the results of their controls.
  Furthermore, in accordance with the health legislation on milk production (Directive 92/46/EEC), farms producing milk must comply with specific animal health conditions and hygiene standards. Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.
  Article 3.8.1.3 of the OIE Terrestrial Animal Health Code provides for Guidelines for the discontinuation of specific surveillance after recognition of freedom from infection:
  A country that has been recognised as free from infection in accordance with the provisions of the Terrestrial Code may discontinue specific surveillance while maintaining the infection-free status, provided that:






  (a) | it is a notifiable disease; |
| --- | --- | --- |

48.

The Court rightly observed that the Commission supports a range of programmes for the control and eradication in Member States of both viral and non-viral infectious diseases in livestock and notably of zoonotic diseases and those previously included in list A of the OIE.

In addition, some Member States have been granted additional guarantees in relation to viral diseases and these guarantees require additional on-farm surveillance.

Also Community legislation on animal welfare requires the appropriate level of veterinary supervision and inspections on farms and Member States are obliged to report about the results of their controls.

Furthermore, in accordance with the health legislation on milk production (Directive 92/46/EEC), farms producing milk must comply with specific animal health conditions and hygiene standards. Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.

Article 3.8.1.3 of the OIE Terrestrial Animal Health Code provides for Guidelines for the discontinuation of specific surveillance after recognition of freedom from infection:

A country that has been recognised as free from infection in accordance with the provisions of the Terrestrial Code may discontinue specific surveillance while maintaining the infection-free status, provided that:

(a)

it is a notifiable disease;

| (b) | an early detection system is in place; |
| --- | --- |

(b)

an early detection system is in place;

| (c) | measures to prevent disease/infection introduction are in place; |
| --- | --- |

(c)

measures to prevent disease/infection introduction are in place;

| (d) | vaccination against the disease is not applied; |
| --- | --- |

(d)

vaccination against the disease is not applied;

| (e) | infection is known not to be established in wildlife. |
| --- | --- |

(e)

infection is known not to be established in wildlife.

Given the short incubation period of FMD, surveillance on holdings cannot prevent an outbreak, as it is not feasible to have an official or authorised veterinarian permanently on-farm. It is for this reason that the keeper of the animals and any other person in charge of the animals is responsible for notifying any suspicion of a contagious disease. As part of contingency planning, these persons have to be trained to recognise the key diseases.

| 49. | The number of official veterinarians should be compared not only to the total number of livestock, but more importantly to the number of holdings, as most of the diseases in question are herd diseases rather than affecting individual animals, and the contacts between holdings. Such estimates must also consider the general animal health situation in the country and the progress made in infrastructure, logistics, communication, education of farmers and first and foremost the capability to recruit additional staff in case of emergency. The number of official veterinarians in the United Kingdom was based on the minimum requirements for FMD contingency planning. |
| --- | --- |

49.

The number of official veterinarians should be compared not only to the total number of livestock, but more importantly to the number of holdings, as most of the diseases in question are herd diseases rather than affecting individual animals, and the contacts between holdings. Such estimates must also consider the general animal health situation in the country and the progress made in infrastructure, logistics, communication, education of farmers and first and foremost the capability to recruit additional staff in case of emergency. The number of official veterinarians in the United Kingdom was based on the minimum requirements for FMD contingency planning.

| 51. | For the success of the measures to be taken in the case of FMD, rapid notification of suspicions is essential, and farmers must be trained in disease recognition as part of contingency planning.
  The establishment of measures such as the imposition of penal sanctions in case of failure to notify, or enquiries and public order restrictions affecting private property, were hardly conceivable at Community level under the legal framework then applicable.
  Consultation with the various bodies, organisations and other stakeholders involved in the control of a possible disease outbreak is carried out in the preparation of contingency plans and the Commission prepared suitable guidelines well in advance of the outbreak.
  Commission Decision 91/42/EEC requires the drawing-up of contingency plans in such a way that would in particular allow rapid contact of persons and organisations directly or indirectly involved. Contingency plans must be exercised to maintain and develop skills in field and administration procedures.
  In the case of a suspected or confirmed outbreak the keeper of livestock is instructed by the official veterinarian on the measures to be taken in order to prevent the spread of disease. These measures are of a general nature laid down in national law in transposition of relevant Community law and of a specific nature depending on prevailing circumstances and outlined in the contingency plans. |
| --- | --- |

51.

For the success of the measures to be taken in the case of FMD, rapid notification of suspicions is essential, and farmers must be trained in disease recognition as part of contingency planning.

The establishment of measures such as the imposition of penal sanctions in case of failure to notify, or enquiries and public order restrictions affecting private property, were hardly conceivable at Community level under the legal framework then applicable.

Consultation with the various bodies, organisations and other stakeholders involved in the control of a possible disease outbreak is carried out in the preparation of contingency plans and the Commission prepared suitable guidelines well in advance of the outbreak.

Commission Decision 91/42/EEC requires the drawing-up of contingency plans in such a way that would in particular allow rapid contact of persons and organisations directly or indirectly involved. Contingency plans must be exercised to maintain and develop skills in field and administration procedures.

In the case of a suspected or confirmed outbreak the keeper of livestock is instructed by the official veterinarian on the measures to be taken in order to prevent the spread of disease. These measures are of a general nature laid down in national law in transposition of relevant Community law and of a specific nature depending on prevailing circumstances and outlined in the contingency plans.

| 52. | While early notification of suspicious cases is essential to control the spread of FMD, the disease does not in each and every case produce clearly detectable clinical symptoms and farmers have different levels of training and skill in detecting them. It is a challenge for the veterinary profession to work with a biological system embedded in a diversity of social, cultural and economic circumstances. Community legislation therefore provides for a cascade of measures to ensure that the spread of major infectious livestock diseases is avoided or at least minimised. The official veterinarian at the slaughterhouse who carries out the ante-mortem inspection is therefore an essential element in detecting diseases in livestock.
  Where a person in charge of animals wilfully fails to report suspicious signs of disease, he or she is subject to the punishment provided for in the respective national legislation. |
| --- | --- |

52.

While early notification of suspicious cases is essential to control the spread of FMD, the disease does not in each and every case produce clearly detectable clinical symptoms and farmers have different levels of training and skill in detecting them. It is a challenge for the veterinary profession to work with a biological system embedded in a diversity of social, cultural and economic circumstances. Community legislation therefore provides for a cascade of measures to ensure that the spread of major infectious livestock diseases is avoided or at least minimised. The official veterinarian at the slaughterhouse who carries out the ante-mortem inspection is therefore an essential element in detecting diseases in livestock.

Where a person in charge of animals wilfully fails to report suspicious signs of disease, he or she is subject to the punishment provided for in the respective national legislation.

| 53. | Community legislation requires an immediate notification of any suspicion of FMD by the livestock keeper to the authorities. Equally, Article 4 of Directive 85/511/EEC requires the suspect holding to be placed immediately under restrictions and an epidemiological investigation to be started in order to rule out or confirm the presence of the disease and to trace dangerous contacts. In such cases, a negative result in the initial screening test is the most complicated as this requires time-consuming complementary investigations until a definitive diagnosis can be established. The measures applied to suspect holdings may be extended to other holdings likely to be infected or contaminated.
  The notification of the confirmed outbreak to the Commission and the other Member States, and indeed the OIE, is a secondary step. It is an internationally accepted standard to notify other countries within 24 hours.
  The United Kingdom authorities informed the Commission before the final results of the ultimate proof, the virus isolation, had become available.
  A carefully established diagnosis is essential to justify severe measures such as stamping out and large-scale movement restrictions.
  Each year, several dozen suspicions of FMD are notified to the competent authorities in the Member States. Such reporting is strongly encouraged by both the Member States and the Commission. Measures taken in relation to such suspicions must be proportionate. It is unrealistic to shut down the entire livestock industry each time a suspicion is reported. |
| --- | --- |

53.

Community legislation requires an immediate notification of any suspicion of FMD by the livestock keeper to the authorities. Equally, Article 4 of Directive 85/511/EEC requires the suspect holding to be placed immediately under restrictions and an epidemiological investigation to be started in order to rule out or confirm the presence of the disease and to trace dangerous contacts. In such cases, a negative result in the initial screening test is the most complicated as this requires time-consuming complementary investigations until a definitive diagnosis can be established. The measures applied to suspect holdings may be extended to other holdings likely to be infected or contaminated.

The notification of the confirmed outbreak to the Commission and the other Member States, and indeed the OIE, is a secondary step. It is an internationally accepted standard to notify other countries within 24 hours.

The United Kingdom authorities informed the Commission before the final results of the ultimate proof, the virus isolation, had become available.

A carefully established diagnosis is essential to justify severe measures such as stamping out and large-scale movement restrictions.

Each year, several dozen suspicions of FMD are notified to the competent authorities in the Member States. Such reporting is strongly encouraged by both the Member States and the Commission. Measures taken in relation to such suspicions must be proportionate. It is unrealistic to shut down the entire livestock industry each time a suspicion is reported.

| 54. | The Commission, using its standard procedures, reacted promptly and according to the legislation using the most direct and modern communication technology.
  The Commission informed the Member States within less than one hour of the outbreak notification and adopted the appropriate safeguard measures within less than 24 hours.
  In addition the United Kingdom, in accordance with Community legislation had stopped certifying and/or permitting exports of live animals and their products to other Member States.
  The Irish authorities suspended imports of susceptible animals and their products on 21 February 2001 and informed the Commission thereof at 15.42. The Irish authorities also traced all animals introduced from the United Kingdom into Ireland and ordered their killing. |
| --- | --- |

54.

The Commission, using its standard procedures, reacted promptly and according to the legislation using the most direct and modern communication technology.

The Commission informed the Member States within less than one hour of the outbreak notification and adopted the appropriate safeguard measures within less than 24 hours.

In addition the United Kingdom, in accordance with Community legislation had stopped certifying and/or permitting exports of live animals and their products to other Member States.

The Irish authorities suspended imports of susceptible animals and their products on 21 February 2001 and informed the Commission thereof at 15.42. The Irish authorities also traced all animals introduced from the United Kingdom into Ireland and ordered their killing.

| 56. | With the adoption of the ‘non-vaccination’ policy a system of compensation for animals killed for disease control purposes was established. This system was introduced because the keeper of animals was, in the interest of the farming community and the national and Community economy, no longer in a position to apply all available instruments for the protection of the herd, such as prophylactic vaccination.
  At the same time this system of compensation set an incentive for swift notification by excluding from compensation animals that had died from the disease prior to notification. |
| --- | --- |

56.

With the adoption of the ‘non-vaccination’ policy a system of compensation for animals killed for disease control purposes was established. This system was introduced because the keeper of animals was, in the interest of the farming community and the national and Community economy, no longer in a position to apply all available instruments for the protection of the herd, such as prophylactic vaccination.

At the same time this system of compensation set an incentive for swift notification by excluding from compensation animals that had died from the disease prior to notification.

| 58. | Article 5(3) of Directive 85/511/EEC allows exemption from the taking of samples from animals in a secondary outbreak which has an epidemiological link to a confirmed outbreak for which such samples had already been taken. In other words, in such cases the diagnosis may be established on clinical grounds.
  The stamping-out policy applies to all confirmed outbreaks and, in accordance with the contingency plans, to animals suspected of being infected or contaminated (Article 3(2) of Decision 90/424/EEC).
  With regard to the organisation of administrative procedures related to the destruction, evaluation and compensation of herds, the Member States should remain entitled to organise themselves according to the requirements of their national legal order concerning administrative police and its interaction with the protection of private property and civil rights. |
| --- | --- |

58.

Article 5(3) of Directive 85/511/EEC allows exemption from the taking of samples from animals in a secondary outbreak which has an epidemiological link to a confirmed outbreak for which such samples had already been taken. In other words, in such cases the diagnosis may be established on clinical grounds.

The stamping-out policy applies to all confirmed outbreaks and, in accordance with the contingency plans, to animals suspected of being infected or contaminated (Article 3(2) of Decision 90/424/EEC).

With regard to the organisation of administrative procedures related to the destruction, evaluation and compensation of herds, the Member States should remain entitled to organise themselves according to the requirements of their national legal order concerning administrative police and its interaction with the protection of private property and civil rights.

COMMISSION ACTION CONCERNING THE REIMBURSEMENT SYSTEM

| 59 and 60. | The Commission shares the Court's view that more precise instructions should be given to the Member States on reimbursement of indemnification expenditure. Such instructions are currently being drawn up and a draft regulation laying down expenditure eligible for Community funding will be presented to the Member States soon.
  For all market support measures adopted in the pig meat sector since the special report No 1/2000, the Commission has applied the same rate of co-funding (50 %) as for veterinary measures.
  Although there was no working document or formal code of practice on the rules and procedures on eligibility, the Member States had already been given the essential information on slaughtering. In particular, the financing decision stipulated that only compulsory slaughtering would be eligible for Community reimbursement.
  The financing decisions also clarified that only the ‘market’ value of the animals was eligible for Community funding. As far as the specific issue of indemnification of livestock farmers is concerned, the situation is very different from one Member State to another. There is no question of a single sum for a type of animal constituting adequate compensation for farmers whose animals have been slaughtered.
  The Commission points out that it does not have the legal authority to harmonise the national indemnification systems in the event of an epidemic. |
| --- | --- |

59 and 60.

The Commission shares the Court's view that more precise instructions should be given to the Member States on reimbursement of indemnification expenditure. Such instructions are currently being drawn up and a draft regulation laying down expenditure eligible for Community funding will be presented to the Member States soon.

For all market support measures adopted in the pig meat sector since the special report No 1/2000, the Commission has applied the same rate of co-funding (50 %) as for veterinary measures.

Although there was no working document or formal code of practice on the rules and procedures on eligibility, the Member States had already been given the essential information on slaughtering. In particular, the financing decision stipulated that only compulsory slaughtering would be eligible for Community reimbursement.

The financing decisions also clarified that only the ‘market’ value of the animals was eligible for Community funding. As far as the specific issue of indemnification of livestock farmers is concerned, the situation is very different from one Member State to another. There is no question of a single sum for a type of animal constituting adequate compensation for farmers whose animals have been slaughtered.

The Commission points out that it does not have the legal authority to harmonise the national indemnification systems in the event of an epidemic.

| 61. | There were four Commission Regulations governing the United Kingdom, Portugal, France and Ireland on the compensation system laid down under measures for monitoring and eradicating bovine spongiform encephalitis (BSE) for animals slaughtered under the selective reform provided for by a Member State eradication plan and approved by the Commission. The same principles regarding the compensation system were enshrined in all four Regulations, including Regulation (EC) No 164/97 on France.
  As regards animals which have contracted BSE, the Commission emphasises that indemnification of the owners is not covered by the emergency fund (Articles 3, 4, 6 and 11) of Decision 90/424/EEC (6). |
| --- | --- |

61.

There were four Commission Regulations governing the United Kingdom, Portugal, France and Ireland on the compensation system laid down under measures for monitoring and eradicating bovine spongiform encephalitis (BSE) for animals slaughtered under the selective reform provided for by a Member State eradication plan and approved by the Commission. The same principles regarding the compensation system were enshrined in all four Regulations, including Regulation (EC) No 164/97 on France.

As regards animals which have contracted BSE, the Commission emphasises that indemnification of the owners is not covered by the emergency fund (Articles 3, 4, 6 and 11) of Decision 90/424/EEC (6).

| 62. | It is firstly up to the Member States to decide on compensation depending on actual market conditions. Recent decisions on the Community contribution to costs incurred by Member States stipulated the level of indemnification eligible for Community funding. Only the market value of the animal immediately prior to slaughtering is eligible for Community funding. |
| --- | --- |

62.

It is firstly up to the Member States to decide on compensation depending on actual market conditions. Recent decisions on the Community contribution to costs incurred by Member States stipulated the level of indemnification eligible for Community funding. Only the market value of the animal immediately prior to slaughtering is eligible for Community funding.

| 63. | Adequate compensation was defined as the market value of animals immediately before slaughtering; the losses of income mentioned are therefore not eligible for Community funding and any such applications were rejected. |
| --- | --- |

63.

Adequate compensation was defined as the market value of animals immediately before slaughtering; the losses of income mentioned are therefore not eligible for Community funding and any such applications were rejected.

| 64. | The cattle database established in accordance with Regulation (EC) No 1760/2000 and Article 14 of Directive 64/432/EEC is an important tool for tracing the movement of animals, but is of limited value for valuation purposes. While it provides information on the age, sex, colour or breed and the identification code of the mother, it does not provide information whether or not an animal is a purebred breeding animal entered in a herd book. The Commission proposal to include the herd-book status was not adopted by the Member States. |
| --- | --- |

64.

The cattle database established in accordance with Regulation (EC) No 1760/2000 and Article 14 of Directive 64/432/EEC is an important tool for tracing the movement of animals, but is of limited value for valuation purposes. While it provides information on the age, sex, colour or breed and the identification code of the mother, it does not provide information whether or not an animal is a purebred breeding animal entered in a herd book. The Commission proposal to include the herd-book status was not adopted by the Member States.

| 66. | The Commission has no legal authority to harmonise the Member States' systems for indemnification of livestock farmers nor do the Member States want them to be harmonised.
  The differences in the Member States noted by the Court were also noted by the Commission during its in situ checks and are the result of the choices made by the Member States. The Commission made appropriate financial adjustments for any irregularities having an impact on the Community budget, as detailed below.
  The Commission takes care to preserve the principle of equal treatment of the Member States in all its co-funding decisions.
  The fact that the decisions are subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health helps to ensure that this is the case. |
| --- | --- |

66.

The Commission has no legal authority to harmonise the Member States' systems for indemnification of livestock farmers nor do the Member States want them to be harmonised.

The differences in the Member States noted by the Court were also noted by the Commission during its in situ checks and are the result of the choices made by the Member States. The Commission made appropriate financial adjustments for any irregularities having an impact on the Community budget, as detailed below.

The Commission takes care to preserve the principle of equal treatment of the Member States in all its co-funding decisions.

The fact that the decisions are subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health helps to ensure that this is the case.

| 67 to 71. | The exemptions granted by Regulation (EC) No 1458/2001 adopted on 17 July 2001 on the application of premium schemes are to be seen in the light of the principle that the direct payment system is designed to compensate for the effects on producers' income of the progressive reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission therefore holds that the premiums may be granted to the producer irrespective of any other circumstances linked to the health situation of animals in the Member States.
  The Member States affected by the FMD epidemic asked for exemptions to be adopted from the end of April 2001.
  In response to these requests, the Commission found that the producers were unable to meet certain obligations under the regulations establishing the premium schemes because of measures which restricted the movements of animals in certain regions, adopted under the provisions for combating the spread of the FMD epidemic.
  The Commission granted a temporary exemption from certain rules applicable in normal circumstances, especially with regard to the holding of animals. A series of proposals was put before the Beef Management Committee in mid-May, on which it finally gave a favourable opinion on 29 June 2001.
  The process of adopting Regulation (EC) No 1458/2001 hence took two months from the time when the Commission was asked to take action.
  As direct payments can be granted under these circumstances, the Commission feels that it is up to the Member States to ensure, during accompanying or subsequent checks of amounts set in another context for indemnification of producers in compliance with veterinary provisions, that producers do not receive the premiums twice.
  The Commission considers that, under such circumstances it would in future be advisable to include, either in the rules governing direct payments or in the veterinary decisions conferring entitlement to indemnification, a clause to guarantee that no double payments are made and to place the responsibility for this clearly in the hands of the Member States.
  Nevertheless, as part of its task of disease management, the Commission has taken the necessary measures to limit the impact of over-assessment of the price of animals on the Community budget. Following in situ checks, the average correction rate for the United Kingdom, France, the Netherlands and Ireland was 55 % or EUR 583 million of a total requested of 1 051 million. |
| --- | --- |

67 to 71.

The exemptions granted by Regulation (EC) No 1458/2001 adopted on 17 July 2001 on the application of premium schemes are to be seen in the light of the principle that the direct payment system is designed to compensate for the effects on producers' income of the progressive reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission therefore holds that the premiums may be granted to the producer irrespective of any other circumstances linked to the health situation of animals in the Member States.

The Member States affected by the FMD epidemic asked for exemptions to be adopted from the end of April 2001.

In response to these requests, the Commission found that the producers were unable to meet certain obligations under the regulations establishing the premium schemes because of measures which restricted the movements of animals in certain regions, adopted under the provisions for combating the spread of the FMD epidemic.

The Commission granted a temporary exemption from certain rules applicable in normal circumstances, especially with regard to the holding of animals. A series of proposals was put before the Beef Management Committee in mid-May, on which it finally gave a favourable opinion on 29 June 2001.

The process of adopting Regulation (EC) No 1458/2001 hence took two months from the time when the Commission was asked to take action.

As direct payments can be granted under these circumstances, the Commission feels that it is up to the Member States to ensure, during accompanying or subsequent checks of amounts set in another context for indemnification of producers in compliance with veterinary provisions, that producers do not receive the premiums twice.

The Commission considers that, under such circumstances it would in future be advisable to include, either in the rules governing direct payments or in the veterinary decisions conferring entitlement to indemnification, a clause to guarantee that no double payments are made and to place the responsibility for this clearly in the hands of the Member States.

Nevertheless, as part of its task of disease management, the Commission has taken the necessary measures to limit the impact of over-assessment of the price of animals on the Community budget. Following in situ checks, the average correction rate for the United Kingdom, France, the Netherlands and Ireland was 55 % or EUR 583 million of a total requested of 1 051 million.

| 72 and 73. | The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission took the view that there was good reason for granting a premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.
  The regulations in force do not make the application for a slaughtering premium contingent upon veterinary acceptance or the animal's destination and, in particular, fitness for human consumption.
  The scope of these regulations was confirmed on several occasions, particularly by the Beef Management Committee at the time of the adoption of Regulation (EC) No 2777/2000 on exceptional measures to support the beef market (purchase for destruction system).
  It was communicated in June 2001 to the authorities of the Netherlands in response to their question on the eligibility for the premium of animals slaughtered in the course of a FMD epidemic and was confirmed in February 2004 to the Netherlands Minister of Agriculture, specifying that the premium could be granted for animals slaughtered in a slaughterhouse as long as the sum of the premium was neither included in the evaluation of animals for the purposes of veterinary compensation nor paid on that count, in order to prevent double payment. The procedure followed and the decisions notified were intended not to be detrimental to the interests of the beneficiaries.
  Under the regulations in force, the slaughtering premium may be paid beyond the deadline in duly substantiated exceptional cases.
  The information supplied by the Netherlands Agricultural Services show that of 1 278 holdings affected, 791 had the animals slaughtered in a slaughterhouse. |
| --- | --- |

72 and 73.

The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission took the view that there was good reason for granting a premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.

The regulations in force do not make the application for a slaughtering premium contingent upon veterinary acceptance or the animal's destination and, in particular, fitness for human consumption.

The scope of these regulations was confirmed on several occasions, particularly by the Beef Management Committee at the time of the adoption of Regulation (EC) No 2777/2000 on exceptional measures to support the beef market (purchase for destruction system).

It was communicated in June 2001 to the authorities of the Netherlands in response to their question on the eligibility for the premium of animals slaughtered in the course of a FMD epidemic and was confirmed in February 2004 to the Netherlands Minister of Agriculture, specifying that the premium could be granted for animals slaughtered in a slaughterhouse as long as the sum of the premium was neither included in the evaluation of animals for the purposes of veterinary compensation nor paid on that count, in order to prevent double payment. The procedure followed and the decisions notified were intended not to be detrimental to the interests of the beneficiaries.

Under the regulations in force, the slaughtering premium may be paid beyond the deadline in duly substantiated exceptional cases.

The information supplied by the Netherlands Agricultural Services show that of 1 278 holdings affected, 791 had the animals slaughtered in a slaughterhouse.

| 74. | Council Decision 90/424/EC affords only limited legal scope for establishing the arrangements for the Community to contribute to expenditure incurred by the Member State. To this effect, any draft regulation prepared by the Commission laying down rules for eligibility for Community financing must have Council Regulation (EC) No 1258/1999 as its legal basis. |
| --- | --- |

74.

Council Decision 90/424/EC affords only limited legal scope for establishing the arrangements for the Community to contribute to expenditure incurred by the Member State. To this effect, any draft regulation prepared by the Commission laying down rules for eligibility for Community financing must have Council Regulation (EC) No 1258/1999 as its legal basis.

| 75. | The draft decision laying down rules for eligibility to Community financing of emergency action and combating FMD comprises an annex setting out the supporting documents to be provided on request by the competent supervisory authorities.
  Article 9 of Council Regulation (EC) No 1258/1999 is applicable with respect to supporting documents, as is pointed out specifically in each veterinary co-financing decision. The Member States therefore know what information they need to provide and substantiate when checks are carried out.
  The examples quoted by the Court, which were also noted by the Commission during its in situ audits, do not really indicate a problem in defining supporting documents, but highlight the poor quality of them in certain Member States. Any consistencies determined are, as a rule, the result of inadequate administrative organisation by the Member States at the time of the epidemic.
  As the Commission has not yet had any problems of access to administrative information with the Member States and each national administrative system and each epidemic is different, it would appear difficult to draw up a priori an exhaustive list of supporting documents to be provided. Having said that, the Commission did have a problem with access to the data held by livestock farmers (operating registers, invoices for the purchase of slaughtered animals, etc.) during its checks. This point will be clarified legally with the Member States with a view to future Community reimbursement. |
| --- | --- |

75.

The draft decision laying down rules for eligibility to Community financing of emergency action and combating FMD comprises an annex setting out the supporting documents to be provided on request by the competent supervisory authorities.

Article 9 of Council Regulation (EC) No 1258/1999 is applicable with respect to supporting documents, as is pointed out specifically in each veterinary co-financing decision. The Member States therefore know what information they need to provide and substantiate when checks are carried out.

The examples quoted by the Court, which were also noted by the Commission during its in situ audits, do not really indicate a problem in defining supporting documents, but highlight the poor quality of them in certain Member States. Any consistencies determined are, as a rule, the result of inadequate administrative organisation by the Member States at the time of the epidemic.

As the Commission has not yet had any problems of access to administrative information with the Member States and each national administrative system and each epidemic is different, it would appear difficult to draw up a priori an exhaustive list of supporting documents to be provided. Having said that, the Commission did have a problem with access to the data held by livestock farmers (operating registers, invoices for the purchase of slaughtered animals, etc.) during its checks. This point will be clarified legally with the Member States with a view to future Community reimbursement.

| 76. | In general, the Member States are familiar with the idea of indemnifying animals ‘at their value prior to being contaminated’, as it had already been used previously for funding purposes.
  The Member States did not therefore ask the Commission for any clarification on this notion during the epidemic. |
| --- | --- |

76.

In general, the Member States are familiar with the idea of indemnifying animals ‘at their value prior to being contaminated’, as it had already been used previously for funding purposes.

The Member States did not therefore ask the Commission for any clarification on this notion during the epidemic.

| 77. | The Commission would like to emphasise that it did give instructions to Member States on how to apply for reimbursement.
  Also, Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004 obliges Member States to lay down rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare, and to take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.
  In its proposal for a Regulation on feed and food controls (COM(2003) 52), failures to comply with the restrictions imposed by the authorities on the movement of animals or products were listed as criminal offences (Annex VI, Point 7 (b)). These provisions were not maintained by the Council and the European Parliament. |
| --- | --- |

77.

The Commission would like to emphasise that it did give instructions to Member States on how to apply for reimbursement.

Also, Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004 obliges Member States to lay down rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare, and to take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.

In its proposal for a Regulation on feed and food controls (COM(2003) 52), failures to comply with the restrictions imposed by the authorities on the movement of animals or products were listed as criminal offences (Annex VI, Point 7 (b)). These provisions were not maintained by the Council and the European Parliament.

| 78. | In the event of an outbreak it is only important to know which animals of susceptible species are on the holding in order to apply the measures correctly and in particular to prevent or detect illegal movement of potentially infected or contaminated animals.
  Therefore, in the case of a suspected or confirmed outbreak Directive 85/511/EEC requires the competent authorities to carry out a census of all animals on the holding, including the animals that died from the disease. These inventories must be kept up-to-date, which cannot be always ensured by other data bases.
  The shortcomings identified by the Court are not the result of a lack of guidance by the Commission but by the administrative disorganisation attributable to the Member States, which can be accounted for to some extent by the circumstances of the crisis. |
| --- | --- |

78.

In the event of an outbreak it is only important to know which animals of susceptible species are on the holding in order to apply the measures correctly and in particular to prevent or detect illegal movement of potentially infected or contaminated animals.

Therefore, in the case of a suspected or confirmed outbreak Directive 85/511/EEC requires the competent authorities to carry out a census of all animals on the holding, including the animals that died from the disease. These inventories must be kept up-to-date, which cannot be always ensured by other data bases.

The shortcomings identified by the Court are not the result of a lack of guidance by the Commission but by the administrative disorganisation attributable to the Member States, which can be accounted for to some extent by the circumstances of the crisis.

| 79. | The Commission does not share the Court's view that the arrangements for reimbursement were not laid down in good time.






  (i) | The Commission has not changed the eligibility rules appreciably since Decision 90/424/EC was adopted.
  The Commission's specific financing decisions were always adopted as soon as it was technically possible, i.e. when the Commission had received an application for co-funding, the statement of expenditure supplied by the Member State was sufficiently reliable and the budgetary authority had made provision for financial cover for the funding.
  Financing decisions also require time to be taken to study the Member States' financial forecasts, which are often unreliable or imprecise during epidemics, and a favourable vote by the Member States in the veterinary committee followed by formal adoption by the Commission.
  The Commission has not received any complaints about the late decisions mentioned by the Court. |
| --- | --- | --- |

79.

The Commission does not share the Court's view that the arrangements for reimbursement were not laid down in good time.

(i)

The Commission has not changed the eligibility rules appreciably since Decision 90/424/EC was adopted.

The Commission's specific financing decisions were always adopted as soon as it was technically possible, i.e. when the Commission had received an application for co-funding, the statement of expenditure supplied by the Member State was sufficiently reliable and the budgetary authority had made provision for financial cover for the funding.

Financing decisions also require time to be taken to study the Member States' financial forecasts, which are often unreliable or imprecise during epidemics, and a favourable vote by the Member States in the veterinary committee followed by formal adoption by the Commission.

The Commission has not received any complaints about the late decisions mentioned by the Court.

| (ii) | The Commission has not appreciably changed the eligibility rules, since the costs incurred for preventive slaughter have always been regarded as eligible for Community funding, as they were crucial in combating the epidemic.
  The same applies to partial preventive slaughter of the different species.
  Community funding for preventive slaughter carried out by the Member States where no outbreaks occurred is not obligatory. The funding provided for by the four decisions is based on Article 5(3) of Decision 90/424/EEC. |
| --- | --- |

(ii)

The Commission has not appreciably changed the eligibility rules, since the costs incurred for preventive slaughter have always been regarded as eligible for Community funding, as they were crucial in combating the epidemic.

The same applies to partial preventive slaughter of the different species.

Community funding for preventive slaughter carried out by the Member States where no outbreaks occurred is not obligatory. The funding provided for by the four decisions is based on Article 5(3) of Decision 90/424/EEC.

| (iii) | Finally, priority was given by both the Member States and the Commission to Community financing of indemnification of livestock farmers. It was not until 27 February 2003 that the United Kingdom was able to present a provisional request for reimbursement of operational costs in addition to indemnification. |
| --- | --- |

(iii)

Finally, priority was given by both the Member States and the Commission to Community financing of indemnification of livestock farmers. It was not until 27 February 2003 that the United Kingdom was able to present a provisional request for reimbursement of operational costs in addition to indemnification.

| 80. | Detailed information on outbreaks is available in the ADNS data base.
  The Member States also regularly reported to the Standing Committee the measures that they had taken to combat the disease. |
| --- | --- |

80.

Detailed information on outbreaks is available in the ADNS data base.

The Member States also regularly reported to the Standing Committee the measures that they had taken to combat the disease.

| 81. | The model for applying for reimbursement and the information required have been standardised since the swine fever epidemic in 1997. The model was not included in the annex of the specific financing decisions but was communicated directly to the Member States. |
| --- | --- |

81.

The model for applying for reimbursement and the information required have been standardised since the swine fever epidemic in 1997. The model was not included in the annex of the specific financing decisions but was communicated directly to the Member States.

| 82. | This problem was noted by the Commission. However, when it was not possible to obtain an adequate guarantee as to the number of animals for which indemnification had actually been paid, DG SANCO applied a flat-rate financial adjustment in order to cover the financial risk incurred by the Commission. |
| --- | --- |

82.

This problem was noted by the Commission. However, when it was not possible to obtain an adequate guarantee as to the number of animals for which indemnification had actually been paid, DG SANCO applied a flat-rate financial adjustment in order to cover the financial risk incurred by the Commission.

| 83. | Given the scale and diversity of the expenditure presented, the Commission takes the view that the periods for checks are reasonable.
  Moreover, the Court's statement relates only to payment of the balance. In fact, sizable advances were paid to the Member States after the financing decisions were adopted. These were paid in 2002 (EUR 355 million to the United Kingdom on 22 February 2002, EUR 3,3 million to France on 14 March 2002, EUR 2,7 million to Ireland on 1 March 2002 and EUR 39 million to the Netherlands on 26 February 2002). These EUR 400 million represent around 86 % of the total finally paid out. |
| --- | --- |

83.

Given the scale and diversity of the expenditure presented, the Commission takes the view that the periods for checks are reasonable.

Moreover, the Court's statement relates only to payment of the balance. In fact, sizable advances were paid to the Member States after the financing decisions were adopted. These were paid in 2002 (EUR 355 million to the United Kingdom on 22 February 2002, EUR 3,3 million to France on 14 March 2002, EUR 2,7 million to Ireland on 1 March 2002 and EUR 39 million to the Netherlands on 26 February 2002). These EUR 400 million represent around 86 % of the total finally paid out.

| 85. | The reimbursement rates for veterinary expenditure were established by a Council decision.
  In the past, there was a discrepancy between the rates applied by DG SANCO and DG AGRI in the pig sector. Since the swine fever epidemic in 1997, the rates have been harmonised and set at a co-funding rate of 50 %. |
| --- | --- |

85.

The reimbursement rates for veterinary expenditure were established by a Council decision.

In the past, there was a discrepancy between the rates applied by DG SANCO and DG AGRI in the pig sector. Since the swine fever epidemic in 1997, the rates have been harmonised and set at a co-funding rate of 50 %.

| 86. | Since its first report in 1999 on ‘Income Insurance in European Agriculture’, the Commission has conducted a follow-up study on ‘Financing risk for livestock epidemics’ that includes an analysis of current practices in Member States and outlines possible solutions for the future. It appears from that study that there is no simple solution to this complex issue. The complexity of the economic problems posed by animal diseases and the ways of facing the related risks is confirmed by studies done by international organisations such as the OECD and by recent experiences in other countries of the world which have been struck by FMD, BSE or avian influenza.
  However, consultations and EU supported research on these matters continue with a view to establishing the sound scientific basis which is necessary to draft a proposal to amend Council Decision 90/424/EEC that can be supported by the EU legislator. |
| --- | --- |

86.

Since its first report in 1999 on ‘Income Insurance in European Agriculture’, the Commission has conducted a follow-up study on ‘Financing risk for livestock epidemics’ that includes an analysis of current practices in Member States and outlines possible solutions for the future. It appears from that study that there is no simple solution to this complex issue. The complexity of the economic problems posed by animal diseases and the ways of facing the related risks is confirmed by studies done by international organisations such as the OECD and by recent experiences in other countries of the world which have been struck by FMD, BSE or avian influenza.

However, consultations and EU supported research on these matters continue with a view to establishing the sound scientific basis which is necessary to draft a proposal to amend Council Decision 90/424/EEC that can be supported by the EU legislator.

| 87 and 88. | In several Member States, there are arrangements for livestock farmers to make compulsory contributions to a fund which is designed to cover the costs of eradication of animal diseases. The Commission does not think that, on the whole, the sector is profiting from an epidemic.
  These profits mainly result from an increase in the volume of meat exports to the United Kingdom and the remainder of the European Union and an increase in market prices due to falling production in the United Kingdom. The part played by the windfall effect after the crisis is impossible to assess. |
| --- | --- |

87 and 88.

In several Member States, there are arrangements for livestock farmers to make compulsory contributions to a fund which is designed to cover the costs of eradication of animal diseases. The Commission does not think that, on the whole, the sector is profiting from an epidemic.

These profits mainly result from an increase in the volume of meat exports to the United Kingdom and the remainder of the European Union and an increase in market prices due to falling production in the United Kingdom. The part played by the windfall effect after the crisis is impossible to assess.

| 89. | There is no equal treatment for breeders in all aspects throughout the Community. Tax policies remain the responsibility of the Member States.
  In 2001 the Commission was acting on the basis of Decision 90/424/EEC. |
| --- | --- |

89.

There is no equal treatment for breeders in all aspects throughout the Community. Tax policies remain the responsibility of the Member States.

In 2001 the Commission was acting on the basis of Decision 90/424/EEC.

COMMISSION MANAGEMENT AFTER THE CRISIS

| 90. | On several occasions the Commission has described the new FMD control Directive 2003/85/EC as a prudent reform of the measures in place in 2001. This Directive does not change the main principles of the control measures.






  (a) | Emergency vaccination was provided for in Directive 85/511/EEC. However, the absence of a pre-defined exit strategy, the uncertainty about the future of the vaccinated animals and their products, and the consequences for international trade discouraged Member States from simply having recourse to emergency vaccination.
  Council Directive 2003/85/EC shifts the emphasis on emergency vaccination from an instrument of last resort more to the forefront of the control measures and reflects the technical developments in laboratory diagnosis and the regulatory modifications made to the OIE Animal Health Code. |
| --- | --- | --- |

90.

On several occasions the Commission has described the new FMD control Directive 2003/85/EC as a prudent reform of the measures in place in 2001. This Directive does not change the main principles of the control measures.

(a)

Emergency vaccination was provided for in Directive 85/511/EEC. However, the absence of a pre-defined exit strategy, the uncertainty about the future of the vaccinated animals and their products, and the consequences for international trade discouraged Member States from simply having recourse to emergency vaccination.

Council Directive 2003/85/EC shifts the emphasis on emergency vaccination from an instrument of last resort more to the forefront of the control measures and reflects the technical developments in laboratory diagnosis and the regulatory modifications made to the OIE Animal Health Code.

| (b) | The provisions on contingency planning included in Directive 2003/85/EC are by and large based on the recommendations provided for in the guidelines developed in 1995 and 1998. (Documents VI/5211/95 andVI/6319/98 – Rev.1).
  The new requirements for contingency planning request also that account be taken of a worst case scenario which is defined not only by the natural course of the disease but also by the intentional release of FMD virus. |
| --- | --- |

(b)

The provisions on contingency planning included in Directive 2003/85/EC are by and large based on the recommendations provided for in the guidelines developed in 1995 and 1998. (Documents VI/5211/95 andVI/6319/98 – Rev.1).

The new requirements for contingency planning request also that account be taken of a worst case scenario which is defined not only by the natural course of the disease but also by the intentional release of FMD virus.

| (c) | As clarified in point 58, diagnosing FMD on clinical grounds in conjunction with an epidemiological link to a confirmed outbreak was already provided for in Article 5(3) of Directive 85/511/EEC. Based on the experience in 2001, Directive 2003/85/EC included this option in the definition of an outbreak. In this respect the outbreak definition in Directive 2003/85/EC is different from the definition provided for in the OIE Animal Health Code.
  However, in practice, a reasonable clinical diagnosis of FMD, even in the context of an ongoing outbreak, may only be established in animals of certain susceptible species that display clear clinical signs. |
| --- | --- |

(c)

As clarified in point 58, diagnosing FMD on clinical grounds in conjunction with an epidemiological link to a confirmed outbreak was already provided for in Article 5(3) of Directive 85/511/EEC. Based on the experience in 2001, Directive 2003/85/EC included this option in the definition of an outbreak. In this respect the outbreak definition in Directive 2003/85/EC is different from the definition provided for in the OIE Animal Health Code.

However, in practice, a reasonable clinical diagnosis of FMD, even in the context of an ongoing outbreak, may only be established in animals of certain susceptible species that display clear clinical signs.

| (d) | Article 4(3) of Directive 90/425/EEC already requires Member States to take the appropriate measures to penalise any infringement of veterinary legislation in relation to trade by natural or legal persons. However, the Council refused to reinforce further Community provisions on sanctions in case of violation of Community law, as laid down in Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004. |
| --- | --- |

(d)

Article 4(3) of Directive 90/425/EEC already requires Member States to take the appropriate measures to penalise any infringement of veterinary legislation in relation to trade by natural or legal persons. However, the Council refused to reinforce further Community provisions on sanctions in case of violation of Community law, as laid down in Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004.

| (e) | As indicated in paragraph 80, the obligation to notify outbreaks through the system of ADNS is laid down in Directive 82/894/EEC, which also specifies the details of the required information. |
| --- | --- |

(e)

As indicated in paragraph 80, the obligation to notify outbreaks through the system of ADNS is laid down in Directive 82/894/EEC, which also specifies the details of the required information.

| 92. | (a) | In its proposal for Regulation (EC) No 882/2004 on official feed and food controls (COM(2003) 52), adopted on 29 April 2004, the Commission sought to reinforce the consequences of failure to notify a suspicion of an animal disease by qualifying it as a criminal offence leading to penal sanctions. The European Parliament and the Council have declined such reinforcement in this provision.
  Member States shall lay down the rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.
  Furthermore, Articles 3(2) and 11(4) of Council Decision 90/424/EEC clearly set incentives for early notification and conditions for compensation. In particular it provides for compensation for animals slaughtered or killed for disease control purposes. It is in the economic interest of the farmer to notify possible disease as early as possible because any animals that die before notification are not eligible for compensation. These considerations are also included in the compensation schemes of certain Member States. |
| --- | --- | --- |

92.

(a)

In its proposal for Regulation (EC) No 882/2004 on official feed and food controls (COM(2003) 52), adopted on 29 April 2004, the Commission sought to reinforce the consequences of failure to notify a suspicion of an animal disease by qualifying it as a criminal offence leading to penal sanctions. The European Parliament and the Council have declined such reinforcement in this provision.

Member States shall lay down the rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.

Furthermore, Articles 3(2) and 11(4) of Council Decision 90/424/EEC clearly set incentives for early notification and conditions for compensation. In particular it provides for compensation for animals slaughtered or killed for disease control purposes. It is in the economic interest of the farmer to notify possible disease as early as possible because any animals that die before notification are not eligible for compensation. These considerations are also included in the compensation schemes of certain Member States.

| (b) | This requirement is in line with international standards.
  Setting a shorter deadline would only be meaningful to the extent that it would become possible to punish intentional delays. However, it is necessary to acknowledge that outbreaks may occur under various conditions, including in remote areas with poor communication.
  It is important to take account of the real situation, where the notification of any suspicion to the competent authorities has to be done immediately. These authorities have to take the necessary steps according to the legislation immediately, and thereby to prevent or at least limit the spread of disease. |
| --- | --- |

(b)

This requirement is in line with international standards.

Setting a shorter deadline would only be meaningful to the extent that it would become possible to punish intentional delays. However, it is necessary to acknowledge that outbreaks may occur under various conditions, including in remote areas with poor communication.

It is important to take account of the real situation, where the notification of any suspicion to the competent authorities has to be done immediately. These authorities have to take the necessary steps according to the legislation immediately, and thereby to prevent or at least limit the spread of disease.

| (c) | Although it is advisable to slaughter the animals quickly, the need for supporting documents on the amounts to be reimbursed make it necessary to compile a detailed financial inventory. Rapid and decisive action is essential to the success of the measures. However, a detailed inventory of the animals of susceptible species was required in Articles 4 and 5 of Directive 85/511/EEC and is required in Article 4(3)(a) of Directive 2003/85/EC. |
| --- | --- |

(c)

Although it is advisable to slaughter the animals quickly, the need for supporting documents on the amounts to be reimbursed make it necessary to compile a detailed financial inventory. Rapid and decisive action is essential to the success of the measures. However, a detailed inventory of the animals of susceptible species was required in Articles 4 and 5 of Directive 85/511/EEC and is required in Article 4(3)(a) of Directive 2003/85/EC.

| 93. | A cost-benefit analysis is particularly useful only if there are alternative strategies. As the EU is recognised as free of FMD and infection, prophylactic vaccination is not a realistic option because of the many different strains and types of the virus and the exorbitant costs. Directive 2003/85/EC does not change the principles of the control policy. A cost-benefit analysis as a follow-up to the one carried out in 1989 was therefore considered unnecessary.
  However, conservative estimates only of the costs for the vaccines in case of pan-vaccination of the livestock population registered in the EU in 2001 amount to EUR 150 to 250 million per year. Were the costs for the administration of the vaccines included, this amount could easily double. These estimates do not take account of possible restrictions on exports from Member States, the increase in imports of animal products from countries vaccinating, the disruption of the single market if some Member States would not agree to prophylactic vaccination and the costs of the number of outbreaks still occurring despite vaccination.
  The economic impact analysis carried out before submitting the proposal for a new Directive estimated Commission expenditure for maintaining the disease free status and preparing for an emergency at about EUR 4 million per year.
  The control measures under Directive 2003/85/EC allow the Member States to use all available and proportionate measures to eradicate the disease as quickly as possible. Such measures could allow the coexistence of pre-emptive killing and emergency vaccination. |
| --- | --- |

93.

A cost-benefit analysis is particularly useful only if there are alternative strategies. As the EU is recognised as free of FMD and infection, prophylactic vaccination is not a realistic option because of the many different strains and types of the virus and the exorbitant costs. Directive 2003/85/EC does not change the principles of the control policy. A cost-benefit analysis as a follow-up to the one carried out in 1989 was therefore considered unnecessary.

However, conservative estimates only of the costs for the vaccines in case of pan-vaccination of the livestock population registered in the EU in 2001 amount to EUR 150 to 250 million per year. Were the costs for the administration of the vaccines included, this amount could easily double. These estimates do not take account of possible restrictions on exports from Member States, the increase in imports of animal products from countries vaccinating, the disruption of the single market if some Member States would not agree to prophylactic vaccination and the costs of the number of outbreaks still occurring despite vaccination.

The economic impact analysis carried out before submitting the proposal for a new Directive estimated Commission expenditure for maintaining the disease free status and preparing for an emergency at about EUR 4 million per year.

The control measures under Directive 2003/85/EC allow the Member States to use all available and proportionate measures to eradicate the disease as quickly as possible. Such measures could allow the coexistence of pre-emptive killing and emergency vaccination.

| 94. | The most recent modifications made to the FMD Chapter in the OIE Animal Health Code helped the Commission and the Member States to adapt the Community control measures. However, the scientific basis for this move of the OIE comes by and large from the research carried out in Europe and supported by the Commission. It is worth comparing the report of the Scientific Committee of 1999 on emergency vaccination with the current OIE recommendation to acknowledge its pioneering character. |
| --- | --- |

94.

The most recent modifications made to the FMD Chapter in the OIE Animal Health Code helped the Commission and the Member States to adapt the Community control measures. However, the scientific basis for this move of the OIE comes by and large from the research carried out in Europe and supported by the Commission. It is worth comparing the report of the Scientific Committee of 1999 on emergency vaccination with the current OIE recommendation to acknowledge its pioneering character.

| 95. | The Commission made numerous interventions in multilateral and bilateral forums to promote the principles of regionalisation.
  The regionalisation policy dates back to Directive 72/462/EEC and has been at the heart of EC import and trade policy ever since.
  The fact that, in an outbreak situation, certain third countries do not recognise the regionalisation proposed by the Commission and impose unjustified restrictions on trade suggests that these restrictions are primarily motivated by commercial considerations. |
| --- | --- |

95.

The Commission made numerous interventions in multilateral and bilateral forums to promote the principles of regionalisation.

The regionalisation policy dates back to Directive 72/462/EEC and has been at the heart of EC import and trade policy ever since.

The fact that, in an outbreak situation, certain third countries do not recognise the regionalisation proposed by the Commission and impose unjustified restrictions on trade suggests that these restrictions are primarily motivated by commercial considerations.

| 96. | For the Commission and the Member States there are no realistic alternatives to the current provisions. In order to minimise the risks of economic sanctions in case of outbreaks of FMD, Directive 2003/85/EC provides the Member States with a maximum of flexibility as regards the control instruments employed to eradicate the disease quickly.
  Moreover, the decision on emergency vaccination will in future be influenced by considerations such as Community legislation on the protection of the environment, on animal welfare and also, very importantly, the lack of public acceptance for the mass killing of animals.
  To limit the detrimental impact of international sanctions, the Community has therefore promoted the concept of regionalisation for many years, and not least since its study of 1989, both in the framework of the OIE and of veterinary agreements with important trade partners. |
| --- | --- |

96.

For the Commission and the Member States there are no realistic alternatives to the current provisions. In order to minimise the risks of economic sanctions in case of outbreaks of FMD, Directive 2003/85/EC provides the Member States with a maximum of flexibility as regards the control instruments employed to eradicate the disease quickly.

Moreover, the decision on emergency vaccination will in future be influenced by considerations such as Community legislation on the protection of the environment, on animal welfare and also, very importantly, the lack of public acceptance for the mass killing of animals.

To limit the detrimental impact of international sanctions, the Community has therefore promoted the concept of regionalisation for many years, and not least since its study of 1989, both in the framework of the OIE and of veterinary agreements with important trade partners.

| 97. | Member States are regularly visited by the inspectors of the FVO and relevant aspects of the implementation of Community veterinary legislation are evaluated. The final version of the mission reports is then published on the Internet.
  Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.
  In addition and in line with the request of the European Parliament, Member States are called on to ensure in the context of their contingency planning that farmers are familiar with and are applying the general rules on disease control and biosecurity. |
| --- | --- |

97.

Member States are regularly visited by the inspectors of the FVO and relevant aspects of the implementation of Community veterinary legislation are evaluated. The final version of the mission reports is then published on the Internet.

Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.

In addition and in line with the request of the European Parliament, Member States are called on to ensure in the context of their contingency planning that farmers are familiar with and are applying the general rules on disease control and biosecurity.

| 98. | The Commission had already alerted the Member States to the issue of agricultural insurance when it presented the Council Presidency's memorandum in 2002. |
| --- | --- |

98.

The Commission had already alerted the Member States to the issue of agricultural insurance when it presented the Council Presidency's memorandum in 2002.

| 99. | The Commission explained its activities in relation to a critical review of the provisions currently contained in Decision 90/424/EEC in its reply to point 86.
  The Commission is aware of the conclusions of the study on current animal health insurance practices in Member States. However, the Commission cannot prioritise one suggested solution before all aspects of any possible new system for the compensation of livestock farmers have been considered, including, for example, the implications for competition. |
| --- | --- |

99.

The Commission explained its activities in relation to a critical review of the provisions currently contained in Decision 90/424/EEC in its reply to point 86.

The Commission is aware of the conclusions of the study on current animal health insurance practices in Member States. However, the Commission cannot prioritise one suggested solution before all aspects of any possible new system for the compensation of livestock farmers have been considered, including, for example, the implications for competition.

| 100. | The Commission has arranged for the translation of the study into one more official language in order to supply a copy of the study to the veterinary services in the Member States for reflection.
  Under B2004, a specific budget heading 17 01 04 04 is intended to fund a pilot study on a ‘Financing model incorporating the risks of diseases affecting cattle’. The purpose of this follow-up study is to obtain expert estimates and calculations in order to complete an impact assessment.
  It is envisaged to discuss the issue with the Chief Veterinary Officers in September and to present initial results of this study at the International Conference on the prevention and control of infectious diseases organised by the Netherlands Presidency in December 2004. |
| --- | --- |

100.

The Commission has arranged for the translation of the study into one more official language in order to supply a copy of the study to the veterinary services in the Member States for reflection.

Under B2004, a specific budget heading 17 01 04 04 is intended to fund a pilot study on a ‘Financing model incorporating the risks of diseases affecting cattle’. The purpose of this follow-up study is to obtain expert estimates and calculations in order to complete an impact assessment.

It is envisaged to discuss the issue with the Chief Veterinary Officers in September and to present initial results of this study at the International Conference on the prevention and control of infectious diseases organised by the Netherlands Presidency in December 2004.

CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS

| 101. | The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries. |
| --- | --- |

101.

The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries.

| 102. | The Commission considers that the legal provisions in place in 2001 were sufficient to keep O1-PanAsia FMD virus out of the Community.
  There are limits to the extent that the Commission can interfere with the Member States' authority in matters of police and administrative organisation, which are attributed to the nature of the competences vested to the Community.
  The Commission, with its critical analysis of mission findings and its determination to constantly improve both legislation and its implementation, considers that even more surveillance and supervision on its part could not have limited the impact of the 2001 outbreak.
  The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products, for example certain meat and milk products and a whole range of animal by-products, with the affected Member States and commencing for the United Kingdom, but similarly for the Netherlands, a carefully operated phasing-out of the restrictions in October 2001, for example fresh pig meat from the East Anglia pig areas followed gradually by other products as a consequence of the progress made in the completion of the post-outbreak surveillance.
  In ‘application’ of the OIE code a country may regain its previous disease- and infection-free status ‘three months after the last case where a stamping-out policy and serological surveillance are applied....’ With the last outbreak in the United Kingdom in September 2001 and the first meeting of the appropriate Commission of the OIE in January 2002, the United Kingdom was recognised as free of the disease by the OIE at the earliest opportunity. The other three Member States affected by FMD also regained their free status within three months of the last outbreak or the slaughter of the last vaccinated animals respectively.
  Despite some initial problems with certain trade partners the regionalisation of the EU on the basis of Member States was quickly re-installed and trade resumed from Member States not affected by the disease. The EU as a whole was therefore not blocked for all products for a period of 12 months. |
| --- | --- |

102.

The Commission considers that the legal provisions in place in 2001 were sufficient to keep O1-PanAsia FMD virus out of the Community.

There are limits to the extent that the Commission can interfere with the Member States' authority in matters of police and administrative organisation, which are attributed to the nature of the competences vested to the Community.

The Commission, with its critical analysis of mission findings and its determination to constantly improve both legislation and its implementation, considers that even more surveillance and supervision on its part could not have limited the impact of the 2001 outbreak.

The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products, for example certain meat and milk products and a whole range of animal by-products, with the affected Member States and commencing for the United Kingdom, but similarly for the Netherlands, a carefully operated phasing-out of the restrictions in October 2001, for example fresh pig meat from the East Anglia pig areas followed gradually by other products as a consequence of the progress made in the completion of the post-outbreak surveillance.

In ‘application’ of the OIE code a country may regain its previous disease- and infection-free status ‘three months after the last case where a stamping-out policy and serological surveillance are applied....’ With the last outbreak in the United Kingdom in September 2001 and the first meeting of the appropriate Commission of the OIE in January 2002, the United Kingdom was recognised as free of the disease by the OIE at the earliest opportunity. The other three Member States affected by FMD also regained their free status within three months of the last outbreak or the slaughter of the last vaccinated animals respectively.

Despite some initial problems with certain trade partners the regionalisation of the EU on the basis of Member States was quickly re-installed and trade resumed from Member States not affected by the disease. The EU as a whole was therefore not blocked for all products for a period of 12 months.

| 103. | Council Decision 90/424/EEC clearly relates the compensation for farmers to the animals that had been killed for disease control purposes. This requirement encourages farmers to report the disease as early as possible for financial reasons. Timely, adequate and fair compensation is therefore essential to ensure cooperation of the farming community.
  Farmers are also sanctioned if they disobey veterinary restrictions on movement of animals and products, and the basic provisions for Member States imposing such sanctions are laid down for in vertical and horizontal Community legislation. |
| --- | --- |

103.

Council Decision 90/424/EEC clearly relates the compensation for farmers to the animals that had been killed for disease control purposes. This requirement encourages farmers to report the disease as early as possible for financial reasons. Timely, adequate and fair compensation is therefore essential to ensure cooperation of the farming community.

Farmers are also sanctioned if they disobey veterinary restrictions on movement of animals and products, and the basic provisions for Member States imposing such sanctions are laid down for in vertical and horizontal Community legislation.

| 104. | The Commission shares the Court's view that even more precise directives to the Member States are required for shouldering the burden of indemnification expenditure. Such directives are currently being drafted. A draft regulation formalising the arrangements for granting Community co-funding will be presented to the Member States soon. At present, all the files have been closed except for the one relating to operating costs in the United Kingdom (for which the application for reimbursement was presented only in 2003) and corresponding reimbursements were made as soon as the financial checks, which were intensified owing to the amounts involved and the complexity of the file, had been completed. The results of these checks were that applications for almost EUR 583 million, or 55 % of the total, were rejected without prompting any dispute with the Member States. The discrepancies ascertained by the Court are a result of the Member States' practices which the Commission has no legal authority to harmonise. On the other hand, the Commission has been scrupulous in ensuring that reimbursements to the Member States are corrected if necessary in order to ensure that they are treated equally. Moreover, it is stated under point 70 that any accumulation of premiums and indemnifications should be prohibited explicitly.
  The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission always took the view that, first, the premium could be granted to producers irrespective of the state of health of their livestock and, second, that there was good reason for granting the premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse. |
| --- | --- |

104.

The Commission shares the Court's view that even more precise directives to the Member States are required for shouldering the burden of indemnification expenditure. Such directives are currently being drafted. A draft regulation formalising the arrangements for granting Community co-funding will be presented to the Member States soon. At present, all the files have been closed except for the one relating to operating costs in the United Kingdom (for which the application for reimbursement was presented only in 2003) and corresponding reimbursements were made as soon as the financial checks, which were intensified owing to the amounts involved and the complexity of the file, had been completed. The results of these checks were that applications for almost EUR 583 million, or 55 % of the total, were rejected without prompting any dispute with the Member States. The discrepancies ascertained by the Court are a result of the Member States' practices which the Commission has no legal authority to harmonise. On the other hand, the Commission has been scrupulous in ensuring that reimbursements to the Member States are corrected if necessary in order to ensure that they are treated equally. Moreover, it is stated under point 70 that any accumulation of premiums and indemnifications should be prohibited explicitly.

The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission always took the view that, first, the premium could be granted to producers irrespective of the state of health of their livestock and, second, that there was good reason for granting the premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.

| 105. | The Commission holds that it has learned the financial lessons of each disease, first by establishing an increasingly precise framework for eligible expenditure and now by looking at ways to simplify the rules.
  Although the Council has decided that the Member States should benefit from Community financial support to eradicate the disease, this does not alter the fact that the specific financing decisions adopted by the Commission after receiving a request for reimbursement (the general framework is mentioned in Council Decision 90/424/EC) point out that this is contingent on the planned action being taken immediately, such as isolation of the holding from the time of suspicion and, following official confirmation of the disease:






  — | slaughter of animals of susceptible species, |
| --- | --- | --- |

105.

The Commission holds that it has learned the financial lessons of each disease, first by establishing an increasingly precise framework for eligible expenditure and now by looking at ways to simplify the rules.

Although the Council has decided that the Member States should benefit from Community financial support to eradicate the disease, this does not alter the fact that the specific financing decisions adopted by the Commission after receiving a request for reimbursement (the general framework is mentioned in Council Decision 90/424/EC) point out that this is contingent on the planned action being taken immediately, such as isolation of the holding from the time of suspicion and, following official confirmation of the disease:

—

slaughter of animals of susceptible species,

| — | their destruction, |
| --- | --- |

—

their destruction,

| — | destruction of contaminated feed or materials, |
| --- | --- |

—

destruction of contaminated feed or materials,

| — | cleaning, disinfestation and disinfection of the holding and equipment, |
| --- | --- |

—

cleaning, disinfestation and disinfection of the holding and equipment,

| — | setting up of protection zones. |
| --- | --- |

—

setting up of protection zones.

Moreover, on the strength of the experience gained in the classical swine fever epidemic in the Netherlands in 1997 (and, a posteriori, the positive judgment delivered by the Court of Justice at the end of 2003 in the case between the Commission and the Netherlands authorities on the financial corrections made to the request for reimbursement) and its desire to protect Community financial interests, the Commission deliberately laid down more stringent criteria for eligibility of expenditure in the financing decisions applicable to FMD.

These criteria were approved by the States concerned through the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health.

Nevertheless, the Commission also learned the lessons of monitoring expenditure on FMD.

As it is always at pains to protect the Community's financial interests and also to simplify monitoring for both the Commission and the Member States, the Commission will shortly present a draft regulation laying down the expenditure that is eligible for Community funding.

| 106. | (a) | As control strategies must be scrutinised on a regular basis, Article 72(10) of Council Directive 2003/85/EC contains specific provisions on contingency planning, real-time exercises and in particular reporting to the Commission about the main findings of these exercises and the necessary adjustments to the contingency plans.
  In addition, the Commission is following closely the FMD situation in the world and the development of the relevant chapter in the OIE Animal Health Code. Commission funding of major research projects on FMD has been agreed in recent months and this will contribute to the development of the legislation where necessary. |
| --- | --- | --- |

106.

(a)

As control strategies must be scrutinised on a regular basis, Article 72(10) of Council Directive 2003/85/EC contains specific provisions on contingency planning, real-time exercises and in particular reporting to the Commission about the main findings of these exercises and the necessary adjustments to the contingency plans.

In addition, the Commission is following closely the FMD situation in the world and the development of the relevant chapter in the OIE Animal Health Code. Commission funding of major research projects on FMD has been agreed in recent months and this will contribute to the development of the legislation where necessary.

| (b) | The Commission considers that the appropriate legal provisions guaranteeing fair and timely compensation are in place to encourage early notification of suspicions and that Member States are bound and economically motivated to enforce the restrictions necessary to contain and eradicate the disease. |
| --- | --- |

(b)

The Commission considers that the appropriate legal provisions guaranteeing fair and timely compensation are in place to encourage early notification of suspicions and that Member States are bound and economically motivated to enforce the restrictions necessary to contain and eradicate the disease.

| (c) | As indicated above, the Commission will shortly present a draft regulation laying down expenditure that is eligible for Community funding.
  The ban on export of live animals and their products was introduced on 21 February 2001.
  The United Kingdom had therefore some initial problems to provide all the information to recipient Member States for the exports of sheep before that date in relation to holdings of origin that were subsequently, given an incubation period of about a fortnight, identified as outbreaks.
  By adopting Decision 2001/190/EC on 8 March 2001, the Commission approved the measures already taken by the Member States, including the pre-emptive killing of all sheep imported from the United Kingdom between 1 and 21 February 2001. The problems relating to the tracing of these animals were thereby solved.
  The first outbreak was confirmed on 20 February 2001 at the abattoir in Essex. On 21 February 2001 the second outbreak was confirmed on the farm next to the abattoir and on 22 February another outbreak, both related to the movement of animals from the slaughterhouse to the farm and subsequent contacts. All these outbreaks have per se no epidemiological importance with regard to the 2001 FMD epidemic, as they were marginal and dead-end events. |
| --- | --- |

(c)

As indicated above, the Commission will shortly present a draft regulation laying down expenditure that is eligible for Community funding.

The ban on export of live animals and their products was introduced on 21 February 2001.

The United Kingdom had therefore some initial problems to provide all the information to recipient Member States for the exports of sheep before that date in relation to holdings of origin that were subsequently, given an incubation period of about a fortnight, identified as outbreaks.

By adopting Decision 2001/190/EC on 8 March 2001, the Commission approved the measures already taken by the Member States, including the pre-emptive killing of all sheep imported from the United Kingdom between 1 and 21 February 2001. The problems relating to the tracing of these animals were thereby solved.

The first outbreak was confirmed on 20 February 2001 at the abattoir in Essex. On 21 February 2001 the second outbreak was confirmed on the farm next to the abattoir and on 22 February another outbreak, both related to the movement of animals from the slaughterhouse to the farm and subsequent contacts. All these outbreaks have per se no epidemiological importance with regard to the 2001 FMD epidemic, as they were marginal and dead-end events.

---

(1)  Pasibaigus Teismo toliau nurodytam snukio ir nagų ligos protrūkiui Italijoje ir Graikijoje Komisija kartu su valstybėmis narėmis Veterinarijos nuolatiniame komitete išanalizavo epidemiologinę situaciją ir taikomų kontrolės priemonių poveikį; atsižvelgiant į darbo grupių, sudarytų iš visų valstybių narių atstovų, darbo rezultatus, 1998 m. buvo parengta ataskaita, kurioje išdėstyta tolesnė snukio ir nagų ligos kontrolės politika. Kiekvienais metais Komisija suderina valstybių narių nuomones TEB generalinėje sesijoje, įskaitant nuomones dėl Gyvūnų sveikatos kodekso snukio ir nagų ligos skyriaus. Valstybės narės kartu su Komisija, kuri veikia kaip stebėtoja, du kartus per metus Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijoje (FAO) aptaria snukio ir nagų ligos būklę pasaulyje ir Europoje, įgyvendinant Europos Komisijos snukio ir nagų ligos kontrolės sistemą. Atsižvelgiant į ankstesnių krizių metu įgytą patirtį, buvo priimta Tarybos direktyva 2001/89/EB, apibendrinanti naudingą patirtį, įgytą 1996–1997 m. kai kuriose EB dalyse kilus klasikinio kiaulių maro epidemijai, iš kurios reikėtų pasimokyti, ir nustatanti plačias galimybes aptarti svarbiausias pagrindinių infekcinių gyvulių ligų kontrolės strategijas. Pastaruoju metu ir atsižvelgiant į 2001 m. epidemijos protrūkį, 1990 m. Bendrijos parengtai strategijai buvo dar kartą pritarta 2001 m. gruodžio mėn. tarptautinėje konferencijoje, 2002 m. gruodžio mėn. Europos Parlamento priimta rezoliucija ir 2002 m. gruodžio mėn. Tarybai pateiktu Komisijos pasiūlymu dėl naujos direktyvos ir galiausiai Direktyva 2003/85/EB, kuria priėmė Taryba, atsižvelgdama į Europos Parlamento, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto ir Europos regionų komiteto nuomonę.

(2)  Pranešimas dėl kovos su snukio ir nagų liga Europos Sąjungoje 2001 metais ir priemonių, kurių reikia imtis, kad būtų išvengta gyvulių kritimo atvejų Europos Sąjungoje – Europos Parlamento pranešimas 2002 m. lapkričio 28 d. (GALUTINIS A5-045/2002).

(3)  For sheep and goats (Directive 91/68/EEC) and for other biungulates (Directive 92/65/EEC).

(4)  FMD 2001-Lessons to be Learned Inquiry Report (p. 34)

(5)  Document VI/5211/95 point 6.12.

(6)  The principle of transfer of the ‘Market guarantee’ to ‘Veterinary guarantee’ of the selective compulsory slaughtering programmes will take effect on 1 January 2005.

---