# Europeiska unionens C 67/2005

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 67 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 48 årgången18 mars 2005 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 67

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

48 årgången18 mars 2005

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Revisionsrätten |
| 2005/C 067/1 | Särskild rapport nr 9/2004 om skogsbruksåtgärder inom politiken för landsbygdens utveckling samt kommissionens svar | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Revisionsrätten

2005/C 067/1

Särskild rapport nr 9/2004 om skogsbruksåtgärder inom politiken för landsbygdens utveckling samt kommissionens svar

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Revisionsrätten

| 18.3.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 67/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.3.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 67/1

---

SÄRSKILD RAPPORT nr 9/2004

om skogsbruksåtgärder inom politiken för landsbygdens utveckling samt kommissionens svar

(i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget)

(2005/C 67/01)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

| I–XIII | SAMMANFATTNING |
| --- | --- |

I–XIII

| 1–13 | INLEDNING |
| --- | --- |

1–13

| 1–3 | Skogarna i EU – Nyckelfakta |
| --- | --- |

1–3

| 4–6 | EU:s skogsbruksstöd och skogsbruksstrategi |
| --- | --- |

4–6

| 7–10 | EU:s ekonomiska stöd till skogen |
| --- | --- |

7–10

| 11–13 | Revisionsrättens granskning |
| --- | --- |

11–13

| 14–22 | EU-STRATEGIN OCH DESS GENOMFÖRANDE |
| --- | --- |

14–22

| 14 | Rättsliga ramar |
| --- | --- |

14

| 15–16 | Hållbarhet och hur den skall uppnås |
| --- | --- |

15–16

| 17–18 | Medlemsstaternas varierande definition av ”skog” |
| --- | --- |

17–18

| 19–22 | Oklar ansvarsfördelning vid strategins genomförande |
| --- | --- |

19–22

| 23–36 | NATIONELLA SKOGSPROGRAM ELLER LIKVÄRDIGA INSTRUMENT |
| --- | --- |

23–36

| 34–36 | Kommissionens information om medlemsstaternas skogsbruksåtgärder är fortfarande ofullständig |
| --- | --- |

34–36

| 37–39 | FÖRRA PROGRAMPLANERINGSPERIODEN TAR EN STOR ANDEL AV MEDLEN I ANSPRÅK |
| --- | --- |

37–39

| 40–42 | ETT KOMPLICERAT SYSTEM |
| --- | --- |

40–42

| 40–42 | Svårigheter för ansvariga myndigheter och stödmottagare |
| --- | --- |

40–42

| 43–64 | SKOGSBRUKSÅTGÄRDERNAS GENOMFÖRANDE |
| --- | --- |

43–64

| 43–57 | Beskogning av jordbruksmark |
| --- | --- |

43–57

| 46 | Mer skogsmark som uppfyller miljökraven |
| --- | --- |

46

| 47 | Administrativt genomförande (oklara kriterier för projekturval) |
| --- | --- |

47

| 48–51 | Osäker kontroll av tidigare markanvändning |
| --- | --- |

48–51

| 52 | Beräkning av ersättning för inkomstbortfall |
| --- | --- |

52

| 53–56 | Icke verifierbara kriterier för klassificering som lantbrukare |
| --- | --- |

53–56

| 57 | Brister i de nationella myndigheternas kontroller på plats |
| --- | --- |

57

| 58–64 | Övriga skogsbruksåtgärder |
| --- | --- |

58–64

| 59–61 | Stödberättigad offentligägd mark |
| --- | --- |

59–61

| 62–63 | Stor medelsförbrukning för återställande efter naturkatastrofer |
| --- | --- |

62–63

| 64 | Överensstämmelse med anbudsförfaranden |
| --- | --- |

64

| 65–76 | BESKOGNING AV JORDBRUKSMARK – ÅTGÄRDENS INVERKAN |
| --- | --- |

65–76

| 65–69 | Beskogningen av jordbruksmark är mycket dyr, framför allt på grund av ersättningen för inkomstbortfall över en 20-årsperiod (ekonomi) |
| --- | --- |

65–69

| 70–74 | Graden av beskogning är inte särskilt betydande (ändamålsenlighet) |
| --- | --- |

70–74

| 75 | Resultaten skulle kunna nås på bättre sätt (effektivitet) |
| --- | --- |

75

| 76 | Mycket varierande inverkan |
| --- | --- |

76

| 77–78 | ÖVRIGA SKOGSBRUKSÅTGÄRDERS INVERKAN |
| --- | --- |

77–78

| 79–87 | SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER |
| --- | --- |

79–87

BILAGA I – Gemenskapens skogsbruksåtgärder 1964–1999

BILAGA 2 – Medlemsstaternas definition av skog

Kommissionens svar

ORDLISTA

Beskogning av jordbruksmark: omvandling av jordbruksmark till skog och skogsmark (dessa politiska åtgärder för beskogning togs för första gången upp i 1992 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) som en del i ett politiskt åtgärdspaket för att minska andelen odlad mark avsedd för livsmedelsproduktion).

EUGFJ: Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.

GJP: gemensamma jordbrukspolitiken.

Hållbart skogsbruk: en allmänt vedertagen definition är: ”Utveckling som kan tillgodose dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjlighet att tillgodose sina behov.” Hållbar skogsskötsel innebär sålunda att hitta rätt balans mellan ekonomiska, miljömässiga och sociala faktorer för samtida och framtida generationer.

Krontäckning: trädkronornas yttäckning rakt ovanifrån.

Skogsbruksplaner: program (eller likvärdiga instrument) på nationell eller lokal nivå som ligger till grund för EU:s skogsbruksstöd (1). Planerna anger ramarna för tillämpningen av den hållbara skogsskötseln. De är ett hjälpmedel vid planering, genomförande och kontroll av skogsbruk och verksamhet som rör skogen och utgör en plattform för alla berörda parters gemensamma och samordnade genomförande av program och verksamhet på grundval av ömsesidigt avtalade mål och strategier (2).

Skogsbruksåtgärder: åtgärder för att i) stärka skogens och skogsmarkens multifunktionella roll och skydda mot, eller bistå vid återställande efter, naturkatastrofer (skogsbränder, översvämningar, kraftiga vindar osv.), ii) upprätthålla och förbättra den ekologiska balansen i skogar som har en skyddande och ekologisk roll av allmänintresse, och iii) beskoga mark som inte används inom jordbruket.

Skogsinsatser: beskogning och andra skogsbruksåtgärder.

Skogsområde: enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations slutrapport om den globala skogsinventeringen (Global Forest Resources Assessment) från 1995 är definitionen ett område med 20 procents krontäckning för industriländerna och 10 procents krontäckning för utvecklingsländerna.

Strukturella skogsbruksåtgärder: åtgärder inriktade på utvecklingen av skog och skogsbruk, skydd av skog mot luftföroreningar och bränder samt forskning kring skogsbruk.

Trädbevuxen mark/skogsmark: enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations slutrapport om den globala skogsinventeringen (Global Forest Resources Assessment) från 1995 är definitionen för industriländer ett område som har vissa skogliknande kännetecken men som inte är en skog. Det inbegriper träd som är högre än 50 centimeter och lägre än 7 meter och som täcker mer än cirka 20 % av området.

SAMMANFATTNING

| I. | I Europeiska unionens femton medlemsstater finns 136 miljoner hektar skog och skogsmark (36 % av landytan). Skogsbruket och skogsindustrin sysselsätter 2,6 miljoner människor. Skog och skogsmark är till stor nytta för miljön, exempelvis när det gäller att bevara fauna och flora och skydda mot ökenspridning. |
| --- | --- |

I.

I Europeiska unionens femton medlemsstater finns 136 miljoner hektar skog och skogsmark (36 % av landytan). Skogsbruket och skogsindustrin sysselsätter 2,6 miljoner människor. Skog och skogsmark är till stor nytta för miljön, exempelvis när det gäller att bevara fauna och flora och skydda mot ökenspridning.

| II. | Även om fördragen inte nämner skogsbruk i någon större utsträckning har EU gett stöd till skogsbruket sedan 1964. År 1998 antog rådet en EU-strategi för skogsbruket (3) som bygger på två huvudprinciper, nämligen a) skogsskötseln måste vara hållbar (4) och b) skogen har många (ekologiska, ekonomiska och sociala) funktioner. |
| --- | --- |

II.

Även om fördragen inte nämner skogsbruk i någon större utsträckning har EU gett stöd till skogsbruket sedan 1964. År 1998 antog rådet en EU-strategi för skogsbruket (3) som bygger på två huvudprinciper, nämligen a) skogsskötseln måste vara hållbar (4) och b) skogen har många (ekologiska, ekonomiska och sociala) funktioner.

| III. | Skogsbruksåtgärderna är indelade i två kategorier – beskogning och övriga skogsbruksåtgärder – och har sedan 2000 finansierats med medel för landsbygdens utveckling. EU:s utgifter på skogsbruksområdet beräknas uppgå till 4,7 miljarder euro under åren 2000–2006, varav hälften går till beskogning av jordbruksmark och hälften till övriga skogsbruksåtgärder. |
| --- | --- |

III.

Skogsbruksåtgärderna är indelade i två kategorier – beskogning och övriga skogsbruksåtgärder – och har sedan 2000 finansierats med medel för landsbygdens utveckling. EU:s utgifter på skogsbruksområdet beräknas uppgå till 4,7 miljarder euro under åren 2000–2006, varav hälften går till beskogning av jordbruksmark och hälften till övriga skogsbruksåtgärder.

| IV. | I sin granskning fastställde revisionsrätten om skogsbruksåtgärderna utgick från skogsbruksplaner eller likvärdiga instrument, hur dessa åtgärder planlades och finansierades samt hur de genomfördes och vilken inverkan de fick. Granskningsbesök gjordes vid kommissionen och i de viktigaste stödmottagande medlemsstaterna (Spanien, Portugal, Italien, Irland och Frankrike). Ett urval projekt som valts ut på grund av sin ekonomiska betydelse och representativitet besöktes på plats. |
| --- | --- |

IV.

I sin granskning fastställde revisionsrätten om skogsbruksåtgärderna utgick från skogsbruksplaner eller likvärdiga instrument, hur dessa åtgärder planlades och finansierades samt hur de genomfördes och vilken inverkan de fick. Granskningsbesök gjordes vid kommissionen och i de viktigaste stödmottagande medlemsstaterna (Spanien, Portugal, Italien, Irland och Frankrike). Ett urval projekt som valts ut på grund av sin ekonomiska betydelse och representativitet besöktes på plats.

| V. | I EU:s skogsbruksstrategi förutsätts det att målen för skogsbrukspolitiken (framför allt på det ekonomiska, miljömässiga och sociala området) kompletterar varandra: i själva verket är de ofta motstridiga. Eftersom det saknas en allmänt vedertagen definition av ”skog”, är det svårt att kontrollera i vilken utsträckning målen uppfylls (se punkterna 15–18). |
| --- | --- |

V.

I EU:s skogsbruksstrategi förutsätts det att målen för skogsbrukspolitiken (framför allt på det ekonomiska, miljömässiga och sociala området) kompletterar varandra: i själva verket är de ofta motstridiga. Eftersom det saknas en allmänt vedertagen definition av ”skog”, är det svårt att kontrollera i vilken utsträckning målen uppfylls (se punkterna 15–18).

| VI. | Ansvaret för EU:s skogsbruksstrategi är fördelat mellan kommissionen och medlemsstaterna. Det finns ingen tydlig ansvarsfördelning när det gäller att bedöma i vilken utsträckning de finansierade projekten bidrar till att målen för EU-strategin uppnås (se punkterna 19–22). |
| --- | --- |

VI.

Ansvaret för EU:s skogsbruksstrategi är fördelat mellan kommissionen och medlemsstaterna. Det finns ingen tydlig ansvarsfördelning när det gäller att bedöma i vilken utsträckning de finansierade projekten bidrar till att målen för EU-strategin uppnås (se punkterna 19–22).

| VII. | Medlemsstaterna har sedan 2000 uppmanats att grunda sina skogsbruksåtgärder på nationella och subnationella skogsprogram. Sådana finns dock inte alltid, och om de finns är innehållet ofta mycket varierande. I de fall det saknades skogsprogram godkände kommissionen planer för landsbygdens utveckling och operativa program som likvärdiga med nationella program. Deras bedömning påverkades dock av kommissionens egen interna organisation och av tidspressen. Kommissionens information om medlemsstaternas skogsbruksåtgärder är fortfarande ofullständig (se punkterna 23–36). |
| --- | --- |

VII.

Medlemsstaterna har sedan 2000 uppmanats att grunda sina skogsbruksåtgärder på nationella och subnationella skogsprogram. Sådana finns dock inte alltid, och om de finns är innehållet ofta mycket varierande. I de fall det saknades skogsprogram godkände kommissionen planer för landsbygdens utveckling och operativa program som likvärdiga med nationella program. Deras bedömning påverkades dock av kommissionens egen interna organisation och av tidspressen. Kommissionens information om medlemsstaternas skogsbruksåtgärder är fortfarande ofullständig (se punkterna 23–36).

| VIII. | Skogsbruksstödet genomförs med hjälp av samma form av programplaneringsverktyg som används inom landsbygdens utveckling, men hämmas av den stora mängd medel som går till skogsbruksrelaterade kompletterande GJP-åtgärder som man ingått åtaganden om tidigare. Skogsbrukets långa kontraktstider ger föga manöverutrymme – en stor andel av de tillgängliga medlen har i praktiken redan anslagits till kompletterande åtgärder inom GJP (se punkterna 37–39). |
| --- | --- |

VIII.

Skogsbruksstödet genomförs med hjälp av samma form av programplaneringsverktyg som används inom landsbygdens utveckling, men hämmas av den stora mängd medel som går till skogsbruksrelaterade kompletterande GJP-åtgärder som man ingått åtaganden om tidigare. Skogsbrukets långa kontraktstider ger föga manöverutrymme – en stor andel av de tillgängliga medlen har i praktiken redan anslagits till kompletterande åtgärder inom GJP (se punkterna 37–39).

| IX. | Det system som finns för genomförandet av skogsbruksåtgärder är komplicerat. Detta leder till svårigheter för både ansvariga myndigheter och stödmottagare (se punkterna 40–42). |
| --- | --- |

IX.

Det system som finns för genomförandet av skogsbruksåtgärder är komplicerat. Detta leder till svårigheter för både ansvariga myndigheter och stödmottagare (se punkterna 40–42).

| X. | Vid granskningen upptäcktes ett antal brister i genomförandet av skogsbruksåtgärder (se punkterna 43–58 och 62–64), till exempel följande:






  — | Skiftande tolkningar konstaterades när det gäller hur man prioriterar den mark som skall beskogas. |
| --- | --- | --- |

X.

Vid granskningen upptäcktes ett antal brister i genomförandet av skogsbruksåtgärder (se punkterna 43–58 och 62–64), till exempel följande:

—

Skiftande tolkningar konstaterades när det gäller hur man prioriterar den mark som skall beskogas.

| — | Avsaknad av tydliga gemenskapsriktlinjer för hur miljövänlighet skall garanteras. |
| --- | --- |

—

Avsaknad av tydliga gemenskapsriktlinjer för hur miljövänlighet skall garanteras.

| — | Otydliga kriterier för val av projekt. |
| --- | --- |

—

Otydliga kriterier för val av projekt.

| — | Otillräckliga metoder för att fatta beslut om stödberättigande i fråga om markanvändning, inkomstbortfall och huruvida stödmottagarna är lantbrukare. |
| --- | --- |

—

Otillräckliga metoder för att fatta beslut om stödberättigande i fråga om markanvändning, inkomstbortfall och huruvida stödmottagarna är lantbrukare.

| — | Bristande kontroller på plats för att avgöra huruvida anspråk på stöd är korrekta. |
| --- | --- |

—

Bristande kontroller på plats för att avgöra huruvida anspråk på stöd är korrekta.

| — | Behovet av bättre kontroll vid offentlig upphandling. |
| --- | --- |

—

Behovet av bättre kontroll vid offentlig upphandling.

| XI. | Inget stöd beviljas till skötsel av plantor och nyplanteringar vid beskogning i kommunal regi. Eftersom en del av dessa lokala myndigheter hävdade att de kanske inte har tillräckliga ekonomiska resurser finns det en risk att projekt som fått avsevärt EU-stöd misslyckas under efterföljande år (se punkterna 59–61). |
| --- | --- |

XI.

Inget stöd beviljas till skötsel av plantor och nyplanteringar vid beskogning i kommunal regi. Eftersom en del av dessa lokala myndigheter hävdade att de kanske inte har tillräckliga ekonomiska resurser finns det en risk att projekt som fått avsevärt EU-stöd misslyckas under efterföljande år (se punkterna 59–61).

| XII. | Det är mycket kostsamt att öka skogsmarksarealen genom statsunderstödd beskogning av jordbruksmark, framför allt på grund av den ersättning för inkomstbortfall från jordbruket som betalas ut i 20 år. Resultaten har dessutom inte varit särskilt betydande och kunde ha uppnåtts billigare (se punkterna 65–78). |
| --- | --- |

XII.

Det är mycket kostsamt att öka skogsmarksarealen genom statsunderstödd beskogning av jordbruksmark, framför allt på grund av den ersättning för inkomstbortfall från jordbruket som betalas ut i 20 år. Resultaten har dessutom inte varit särskilt betydande och kunde ha uppnåtts billigare (se punkterna 65–78).

| XIII. | Olika aspekter av stödprogrammet bör ses över. Framför allt bör kommissionen undersöka hur åtgärderna för beskogning kan riktas bättre, till en lägre kostnad för EU-budgeten och med hänsyn till allmänhetens förändrade behov samt till att hållbara miljövinster numera betonas i gemenskapslagstiftningen (se punkterna 79–87). |
| --- | --- |

XIII.

Olika aspekter av stödprogrammet bör ses över. Framför allt bör kommissionen undersöka hur åtgärderna för beskogning kan riktas bättre, till en lägre kostnad för EU-budgeten och med hänsyn till allmänhetens förändrade behov samt till att hållbara miljövinster numera betonas i gemenskapslagstiftningen (se punkterna 79–87).

INLEDNING

Skogarna i EU: Nyckelfakta

| 1. | Skog och andra skogsområden utgör 136 miljoner hektar (5) av EU:s totala landyta, vilket motsvarar runt 36 %. Skog gynnar turismen och anses vara en viktig del av Europas natur eftersom en stor mängd olika däggdjur, fåglar och reptiler bor i den. Skogarna ger skydd mot ökenspridning, laviner och starka vindar. |
| --- | --- |

1.

Skog och andra skogsområden utgör 136 miljoner hektar (5) av EU:s totala landyta, vilket motsvarar runt 36 %. Skog gynnar turismen och anses vara en viktig del av Europas natur eftersom en stor mängd olika däggdjur, fåglar och reptiler bor i den. Skogarna ger skydd mot ökenspridning, laviner och starka vindar.

| 2. | Skogen har stor samhällsekonomisk betydelse. Omkring 65 % av skogen ägs privat av cirka 12 miljoner skogsägare inom EU. Ägarstrukturerna varierar emellertid kraftigt inom unionen. I Grekland och Irland äger staten omkring två tredjedelar av skogsmarken. I Belgien, Frankrike, Tyskland, Italien, Luxemburg och Spanien ägs skogen framför allt av kommunerna, och i de nordiska länderna dominerar det privata ägandet. I ekonomiskt hänseende är EU-15 världens näst största producent av papper och sågat virke och tredje största exportör av skogsprodukter. Skogsindustriproduktionens värde uppgår till närmare 300 miljarder euro, vilket motsvarar 10 % av det totala värdet av tillverkningen inom EU (5). |
| --- | --- |

2.

Skogen har stor samhällsekonomisk betydelse. Omkring 65 % av skogen ägs privat av cirka 12 miljoner skogsägare inom EU. Ägarstrukturerna varierar emellertid kraftigt inom unionen. I Grekland och Irland äger staten omkring två tredjedelar av skogsmarken. I Belgien, Frankrike, Tyskland, Italien, Luxemburg och Spanien ägs skogen framför allt av kommunerna, och i de nordiska länderna dominerar det privata ägandet. I ekonomiskt hänseende är EU-15 världens näst största producent av papper och sågat virke och tredje största exportör av skogsprodukter. Skogsindustriproduktionens värde uppgår till närmare 300 miljarder euro, vilket motsvarar 10 % av det totala värdet av tillverkningen inom EU (5).

| 3. | Skogsbrukssektorn är en viktig sysselsättningsfaktor inom EU, särskilt på landsbygden. Enligt kommissionen (6) arbetar uppskattningsvis 2,6 miljoner människor i branschen. |
| --- | --- |

3.

Skogsbrukssektorn är en viktig sysselsättningsfaktor inom EU, särskilt på landsbygden. Enligt kommissionen (6) arbetar uppskattningsvis 2,6 miljoner människor i branschen.

EU:s skogsbruksstöd och skogsbruksstrategi

| 4. | EU har gett stöd till skogsbruk sedan 1964. I över 30 år har stödet bestått i att förbättra skogsbrukets struktur och, från 1992, i att beskoga jordbruksmark. Nya impulser gavs den 15 december 1998 då rådet antog en resolution (7) där EU:s skogsbruksstrategi fastställs. |
| --- | --- |

4.

EU har gett stöd till skogsbruk sedan 1964. I över 30 år har stödet bestått i att förbättra skogsbrukets struktur och, från 1992, i att beskoga jordbruksmark. Nya impulser gavs den 15 december 1998 då rådet antog en resolution (7) där EU:s skogsbruksstrategi fastställs.

| 5. | I strategin anges ramarna för skogsbruksåtgärderna och förutsättningarna för att integrera skogsnäringen med övriga politikområden och stimulera ett synsätt med öppenhet och delaktighet för samtliga ”aktörer” (8). Strategin utgår från de internationella åtaganden som tidigare gjorts av gemenskapen och medlemsstaterna och skall tillämpas med hjälp av nationella eller regionala skogsbruksprogram. |
| --- | --- |

5.

I strategin anges ramarna för skogsbruksåtgärderna och förutsättningarna för att integrera skogsnäringen med övriga politikområden och stimulera ett synsätt med öppenhet och delaktighet för samtliga ”aktörer” (8). Strategin utgår från de internationella åtaganden som tidigare gjorts av gemenskapen och medlemsstaterna och skall tillämpas med hjälp av nationella eller regionala skogsbruksprogram.

| 6. | Strategin vilar på följande två grundprinciper:






  a) | Skogsbruket skall vara hållbart (9). |
| --- | --- | --- |

6.

Strategin vilar på följande två grundprinciper:

a)

Skogsbruket skall vara hållbart (9).

| b) | Skogen har många (ekologiska, ekonomiska och sociala) funktioner. |
| --- | --- |

b)

Skogen har många (ekologiska, ekonomiska och sociala) funktioner.

EU:s ekonomiska stöd till skogen

| 7. | Runt 1 500 miljoner euro användes under åren 1992–1999 till beskogning av jordbruksmark. Under perioden 2000–2006 skall EU enligt planerna lämna bidrag på 2 387 miljoner euro till beskogningsåtgärder och 2 420 miljoner euro till övriga skogsbruksåtgärder (10) (se tabell). |
| --- | --- |

7.

Runt 1 500 miljoner euro användes under åren 1992–1999 till beskogning av jordbruksmark. Under perioden 2000–2006 skall EU enligt planerna lämna bidrag på 2 387 miljoner euro till beskogningsåtgärder och 2 420 miljoner euro till övriga skogsbruksåtgärder (10) (se tabell).

Image

| 8. | Genom förordning (EG) nr 1257/1999 (11) fördes skogsbruksutgifterna in under stödet till landsbygdens utveckling, med början 2000. Detta stöd syftar särskilt till att främja ett eller flera av följande mål (artikel 29):






  — | Hållbar skogsskötsel och utveckling av skogsbruket. |
| --- | --- | --- |

8.

Genom förordning (EG) nr 1257/1999 (11) fördes skogsbruksutgifterna in under stödet till landsbygdens utveckling, med början 2000. Detta stöd syftar särskilt till att främja ett eller flera av följande mål (artikel 29):

—

Hållbar skogsskötsel och utveckling av skogsbruket.

| — | Bevarande och förbättring av skogsresurserna. |
| --- | --- |

—

Bevarande och förbättring av skogsresurserna.

| — | Utvidgning av skogsarealen. |
| --- | --- |

—

Utvidgning av skogsarealen.

Två tydliga åtgärdstyper fastställdes:

| a) | Beskogning (12) (artikel 31). |
| --- | --- |

a)

Beskogning (12) (artikel 31).

| b) | Övriga skogsbruksåtgärder (13) (artiklarna 30 och 32). |
| --- | --- |

b)

Övriga skogsbruksåtgärder (13) (artiklarna 30 och 32).

| 9. | Allt ekonomiskt stöd från EU till beskogning av jordbruksmark omfattas av EUGFJ-garanti. Beskogning av ”övrig” mark finansieras genom EUGFJ-utveckling om det rör sig om strukturfondernas mål 1-områden (14) och genom EUGFJ-garanti om det handlar om andra områden. |
| --- | --- |

9.

Allt ekonomiskt stöd från EU till beskogning av jordbruksmark omfattas av EUGFJ-garanti. Beskogning av ”övrig” mark finansieras genom EUGFJ-utveckling om det rör sig om strukturfondernas mål 1-områden (14) och genom EUGFJ-garanti om det handlar om andra områden.

| 10. | Siffrorna i tabellen visar medlemsstaternas skilda synsätt på strategin. EU-länderna i norr (Sverige och Finland) har redan avsevärda skogsarealer och saknar uttalad politik för beskogning; de väljer i stället att inrikta sig på andra prioriteringar inom landsbygdens utveckling. Utgifterna är högst i Spanien, Italien och Portugal som inte bara är utsatta för allvarliga risker när det gäller skador på skogen i form av bränder och torka utan också främjar beskogningsåtgärder av ekonomiska, sociala och miljömässiga skäl. |
| --- | --- |

10.

Siffrorna i tabellen visar medlemsstaternas skilda synsätt på strategin. EU-länderna i norr (Sverige och Finland) har redan avsevärda skogsarealer och saknar uttalad politik för beskogning; de väljer i stället att inrikta sig på andra prioriteringar inom landsbygdens utveckling. Utgifterna är högst i Spanien, Italien och Portugal som inte bara är utsatta för allvarliga risker när det gäller skador på skogen i form av bränder och torka utan också främjar beskogningsåtgärder av ekonomiska, sociala och miljömässiga skäl.

Revisionsrättens granskning

| 11. | I en tidigare granskning av beskogning av jordbruksmark (15) konstaterade revisionsrätten att konsekvenserna av den inte hade studerats tillräckligt noggrant och att det fanns brister i medlemsstaternas utvärdering och kontroll av genomförandet. |
| --- | --- |

11.

I en tidigare granskning av beskogning av jordbruksmark (15) konstaterade revisionsrätten att konsekvenserna av den inte hade studerats tillräckligt noggrant och att det fanns brister i medlemsstaternas utvärdering och kontroll av genomförandet.

| 12. | Den aktuella granskningen berörde de skogsbruksåtgärder som nämns i förordningen om landsbygdens utveckling och som sammanfattas i punkt 8 ovan (16). Revisionsrättens granskning syftade i första hand till att avgöra






  — | huruvida skogsbruksåtgärderna bygger på skogsbruksprogram eller likvärdiga instrument, |
| --- | --- | --- |

12.

Den aktuella granskningen berörde de skogsbruksåtgärder som nämns i förordningen om landsbygdens utveckling och som sammanfattas i punkt 8 ovan (16). Revisionsrättens granskning syftade i första hand till att avgöra

—

huruvida skogsbruksåtgärderna bygger på skogsbruksprogram eller likvärdiga instrument,

| — | hur dessa åtgärder planlades och finansierades, |
| --- | --- |

—

hur dessa åtgärder planlades och finansierades,

| — | hur åtgärderna genomfördes, och |
| --- | --- |

—

hur åtgärderna genomfördes, och

| — | vilken inverkan åtgärderna fick i fråga om ekonomi, effektivitet och ändamålsenlighet. |
| --- | --- |

—

vilken inverkan åtgärderna fick i fråga om ekonomi, effektivitet och ändamålsenlighet.

| 13. | Granskningsbesök gjordes hos kommissionen (generaldirektoratet för jordbruk) där information om strategins genomförande undersöktes. Även nationella, regionala och lokala myndigheters handläggning av skogsbruksåtgärder och projekt i de medlemsstater som fått mest stöd (Spanien, Portugal, Italien, Irland och Frankrike) granskades. Totalt 34 projekt, valda med utgångspunkt från åtgärdernas ekonomiska betydelse och representativitet, studerades på plats. |
| --- | --- |

13.

Granskningsbesök gjordes hos kommissionen (generaldirektoratet för jordbruk) där information om strategins genomförande undersöktes. Även nationella, regionala och lokala myndigheters handläggning av skogsbruksåtgärder och projekt i de medlemsstater som fått mest stöd (Spanien, Portugal, Italien, Irland och Frankrike) granskades. Totalt 34 projekt, valda med utgångspunkt från åtgärdernas ekonomiska betydelse och representativitet, studerades på plats.

EU-STRATEGIN OCH DESS GENOMFÖRANDE

Rättsliga ramar

| 14. | I Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen finns inga bestämmelser om någon gemensam skogsbrukspolitik. Inte heller fastställs några marknadsbestämmelser för skogsbruksprodukter, till exempel virke, i EG-fördragets artiklar om den gemensamma jordbrukspolitiken. I stället har gemenskapens skogsbruksåtgärder vidtagits genom tillämpning av EG-fördragets bestämmelser för andra politikområden (17).
  I bilaga I sammanfattas de viktigaste skogsbruksåtgärder som vidtagits tidigare. |
| --- | --- |

14.

I Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen finns inga bestämmelser om någon gemensam skogsbrukspolitik. Inte heller fastställs några marknadsbestämmelser för skogsbruksprodukter, till exempel virke, i EG-fördragets artiklar om den gemensamma jordbrukspolitiken. I stället har gemenskapens skogsbruksåtgärder vidtagits genom tillämpning av EG-fördragets bestämmelser för andra politikområden (17).

I bilaga I sammanfattas de viktigaste skogsbruksåtgärder som vidtagits tidigare.

Hållbarhet och hur den skall uppnås

| 15. | Begreppet hållbarhet har utformats vid internationella konferenser och är framför allt knutet till politiska åtaganden. Vid konferenserna i Helsingfors och Lissabon, 1993 respektive 1998, utarbetades en tydligare definition av begreppet hållbar skogsskötsel genom att ett antal kontrollindikatorer togs fram. Begreppet är emellertid vagt, eftersom det bygger på en samordning av mål (huvudsakligen ekonomiska, miljömässiga och sociala mål) och avsikter (till exempel skyddet av den biologiska mångfalden och produktiviteten) som kan vara motstridiga. |
| --- | --- |

15.

Begreppet hållbarhet har utformats vid internationella konferenser och är framför allt knutet till politiska åtaganden. Vid konferenserna i Helsingfors och Lissabon, 1993 respektive 1998, utarbetades en tydligare definition av begreppet hållbar skogsskötsel genom att ett antal kontrollindikatorer togs fram. Begreppet är emellertid vagt, eftersom det bygger på en samordning av mål (huvudsakligen ekonomiska, miljömässiga och sociala mål) och avsikter (till exempel skyddet av den biologiska mångfalden och produktiviteten) som kan vara motstridiga.

| 16. | Det verkar ha varit särskilt svårt att åstadkomma en lämplig balans mellan de ekonomiska, miljömässiga och sociala målen. De berörda parterna gör olika avvägningar utifrån sina egna intressen och det finns motsättninger mellan dessa aktörer. I en av de medlemsstater som besöktes riktade icke-statliga organisationer på miljöområdet skarp kritik mot politiken som sades lägga alltför stor vikt vid de ekonomiska aspekterna utan vederbörlig hänsyn till behovet av att bevara den biologiska mångfalden. Andra medlemsstater tog begränsad hänsyn till skogens sociala perspektiv. I diagram visas de olika aspekterna av hållbarhet. |
| --- | --- |

16.

Det verkar ha varit särskilt svårt att åstadkomma en lämplig balans mellan de ekonomiska, miljömässiga och sociala målen. De berörda parterna gör olika avvägningar utifrån sina egna intressen och det finns motsättninger mellan dessa aktörer. I en av de medlemsstater som besöktes riktade icke-statliga organisationer på miljöområdet skarp kritik mot politiken som sades lägga alltför stor vikt vid de ekonomiska aspekterna utan vederbörlig hänsyn till behovet av att bevara den biologiska mångfalden. Andra medlemsstater tog begränsad hänsyn till skogens sociala perspektiv. I diagram visas de olika aspekterna av hållbarhet.

Image

Medlemsstaternas varierande definition av ”skog”

| 17. | Medlemsstaterna har inte någon fast definition av skogsmark. Det finns en internationellt utarbetad definition (av FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation, FAO (18)), men den tillämpas inte på samma sätt i alla medlemsstater, vilket framgår av en rapport av Europeiska kommissionen (19). |
| --- | --- |

17.

Medlemsstaterna har inte någon fast definition av skogsmark. Det finns en internationellt utarbetad definition (av FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation, FAO (18)), men den tillämpas inte på samma sätt i alla medlemsstater, vilket framgår av en rapport av Europeiska kommissionen (19).

| 18. | Medlemsstaternas olika definitioner av skogsbruk framgår av bilaga II. Om till exempel Irlands definition av skogsområden tillämpas blir den totala EU-arealen skog omkring 5 % mindre. Om däremot Luxemburgs definition tillämpas blir skogsarealen omkring 3 % större (20). Ett av målen för EU:s skogsstöd är en utvidgning av skogsarealen. Eftersom det saknas en allmänt vedertagen definition är det dock svårt att kontrollera i vilken omfattning målet uppnås. |
| --- | --- |

18.

Medlemsstaternas olika definitioner av skogsbruk framgår av bilaga II. Om till exempel Irlands definition av skogsområden tillämpas blir den totala EU-arealen skog omkring 5 % mindre. Om däremot Luxemburgs definition tillämpas blir skogsarealen omkring 3 % större (20). Ett av målen för EU:s skogsstöd är en utvidgning av skogsarealen. Eftersom det saknas en allmänt vedertagen definition är det dock svårt att kontrollera i vilken omfattning målet uppnås.

Oklar ansvarsfördelning vid strategins genomförande

| 19. | Ansvaret för EU:s skogsbruksstrategi är uppdelat mellan kommissionen och medlemsstaterna. De olika ansvarsområdena för strategins genomförande är enligt förordningen om landsbygdens utveckling följande:






  a) | Nivå 1: Kommissionen lade fram förslaget till strategi (21) (som därefter antogs av rådet); i förslaget beaktades internationella åtaganden och huvudbegreppen hållbarhet och mångfunktionalitet. |
| --- | --- | --- |

19.

Ansvaret för EU:s skogsbruksstrategi är uppdelat mellan kommissionen och medlemsstaterna. De olika ansvarsområdena för strategins genomförande är enligt förordningen om landsbygdens utveckling följande:

a)

Nivå 1: Kommissionen lade fram förslaget till strategi (21) (som därefter antogs av rådet); i förslaget beaktades internationella åtaganden och huvudbegreppen hållbarhet och mångfunktionalitet.

| b) | Nivå 2: Medlemsstaterna är enligt subsidiaritetsprincipen ansvariga för planering och genomförande av nationella skogsprogram eller likvärdiga instrument. |
| --- | --- |

b)

Nivå 2: Medlemsstaterna är enligt subsidiaritetsprincipen ansvariga för planering och genomförande av nationella skogsprogram eller likvärdiga instrument.

| c) | Nivå 3: Skogsbruksåtgärder medfinansieras av medlemsstaterna och gemenskapsbudgeten enligt villkoren i förordning (EG) nr 1257/1999 där skogsbruksåtgärdernas struktur och krav fastställs. |
| --- | --- |

c)

Nivå 3: Skogsbruksåtgärder medfinansieras av medlemsstaterna och gemenskapsbudgeten enligt villkoren i förordning (EG) nr 1257/1999 där skogsbruksåtgärdernas struktur och krav fastställs.

| d) | Nivå 4: Enskilda projekt godkänns och drivs av nationella, regionala eller lokala myndigheter i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

d)

Nivå 4: Enskilda projekt godkänns och drivs av nationella, regionala eller lokala myndigheter i medlemsstaterna.

| 20. | Medlemsstaternas skogsbruksåtgärder måste därmed uppfylla kraven i förordning (EG) nr 1257/1999; kommissionen är ekonomiskt ansvarig för åtgärderna (22), däribland bedömningen av om de är lämpliga (effektiva, ändamålsenliga, ekonomiska), medan medlemsstaterna ansvarar för utformningen och genomförandet av de nationella program inom vilka åtgärderna tillämpas (23). |
| --- | --- |

20.

Medlemsstaternas skogsbruksåtgärder måste därmed uppfylla kraven i förordning (EG) nr 1257/1999; kommissionen är ekonomiskt ansvarig för åtgärderna (22), däribland bedömningen av om de är lämpliga (effektiva, ändamålsenliga, ekonomiska), medan medlemsstaterna ansvarar för utformningen och genomförandet av de nationella program inom vilka åtgärderna tillämpas (23).

| 21. | Vid granskningen framkom det att varken kommissionen eller medlemsstaterna tog ansvar för att bedöma huruvida ett projekt bidrog till att uppfylla EU:s skogsbruksstrategi. Nationella myndigheter utvärderade inte heller regelbundet huruvida ett projekt som godkänts för medfinansiering av EU överensstämde med strategin och dess mål. |
| --- | --- |

21.

Vid granskningen framkom det att varken kommissionen eller medlemsstaterna tog ansvar för att bedöma huruvida ett projekt bidrog till att uppfylla EU:s skogsbruksstrategi. Nationella myndigheter utvärderade inte heller regelbundet huruvida ett projekt som godkänts för medfinansiering av EU överensstämde med strategin och dess mål.

| 22. | Kommissionens och medlemsstaternas ansvar och roller vid strategins genomförande måste klargöras, inte bara för att göra förvaltningen mer ändamålsenlig generellt sett, utan för att EU-stödet till skogsbruket skall få så stort genomslag som möjligt. Klargörandet skulle också bidra till att kommissionen fullt ut kan uppfylla de rättsliga kraven på ekonomisk ansvarsskyldighet för budgetens genomförande. |
| --- | --- |

22.

Kommissionens och medlemsstaternas ansvar och roller vid strategins genomförande måste klargöras, inte bara för att göra förvaltningen mer ändamålsenlig generellt sett, utan för att EU-stödet till skogsbruket skall få så stort genomslag som möjligt. Klargörandet skulle också bidra till att kommissionen fullt ut kan uppfylla de rättsliga kraven på ekonomisk ansvarsskyldighet för budgetens genomförande.

NATIONELLA SKOGSPROGRAM ELLER LIKVÄRDIGA INSTRUMENT

| 23. | Såsom anges i punkt 19 a ovan och i grundförordningen om stöd till landsbygdens utveckling (24) från 1999 är medlemsstaterna skyldiga att basera sina skogsbruksåtgärder för landsbygdsutveckling på nationella eller subnationella skogsprogram eller likvärdiga instrument. |
| --- | --- |

23.

Såsom anges i punkt 19 a ovan och i grundförordningen om stöd till landsbygdens utveckling (24) från 1999 är medlemsstaterna skyldiga att basera sina skogsbruksåtgärder för landsbygdsutveckling på nationella eller subnationella skogsprogram eller likvärdiga instrument.

| 24. | I en undersökning (25), som medfinansierades av kommissionen och som avsåg att ge beslutsfattare bättre möjligheter att utforma och genomföra nationella skogsprogram, undersöktes förekomsten av sådana program i medlemsstaterna. Det visade sig att tillgången på och innehållet i sådana program varierade betydligt. I undersökningen framgick det att så sent som 2001 hade vissa medlemsstater inte några sådana program alls, medan andra höll på att ta fram dem och enbart ett fåtal hade börjat genomföra dem. |
| --- | --- |

24.

I en undersökning (25), som medfinansierades av kommissionen och som avsåg att ge beslutsfattare bättre möjligheter att utforma och genomföra nationella skogsprogram, undersöktes förekomsten av sådana program i medlemsstaterna. Det visade sig att tillgången på och innehållet i sådana program varierade betydligt. I undersökningen framgick det att så sent som 2001 hade vissa medlemsstater inte några sådana program alls, medan andra höll på att ta fram dem och enbart ett fåtal hade börjat genomföra dem.

| 25. | Inte förrän i april 2003 antogs ett gemensamt synsätt på hur principerna för de nationella skogsprogrammen (26) skall fastställas. |
| --- | --- |

25.

Inte förrän i april 2003 antogs ett gemensamt synsätt på hur principerna för de nationella skogsprogrammen (26) skall fastställas.

| 26. | I undersökningen belystes framför allt följande problem: utvecklingen av skogsprogrammen går långsamt, de är vagt formulerade och bara delar av dem genomförs när de väl finns tillgängliga. I undersökningen fastställs det att dessa förhållanden bland annat orsakas av att det finns många aktörer och att begreppet hållbarhet är oklart. |
| --- | --- |

26.

I undersökningen belystes framför allt följande problem: utvecklingen av skogsprogrammen går långsamt, de är vagt formulerade och bara delar av dem genomförs när de väl finns tillgängliga. I undersökningen fastställs det att dessa förhållanden bland annat orsakas av att det finns många aktörer och att begreppet hållbarhet är oklart.

| 27. | Om det inte finns några skogsbruksprogram är det enligt förordningen tillåtet att basera skogsbruksstöden på likvärdiga instrument (27). I förordningen anges tydligt att instrumentet måste vara likvärdigt och på så sätt utgöra och motivera sambandet mellan EU:s skogsbruksstrategi och de nationella skogsbruksåtgärder som medfinansieras av EU. Kommissionen har godkänt planer för landsbygdens utveckling och operativa program som likvärdiga med skogsbruksprogrammen. |
| --- | --- |

27.

Om det inte finns några skogsbruksprogram är det enligt förordningen tillåtet att basera skogsbruksstöden på likvärdiga instrument (27). I förordningen anges tydligt att instrumentet måste vara likvärdigt och på så sätt utgöra och motivera sambandet mellan EU:s skogsbruksstrategi och de nationella skogsbruksåtgärder som medfinansieras av EU. Kommissionen har godkänt planer för landsbygdens utveckling och operativa program som likvärdiga med skogsbruksprogrammen.

| 28. | I planer för landsbygdens utveckling fastställs emellertid förhållandet mellan olika landsbygdsutvecklingsåtgärder så att politiken på området kan genomföras. De är i allmänhet inte inriktade på skogsbruk, utan på andra jordbruksprioriteringar som utan tvekan absorberar huvuddelen av de ekonomiska resurserna. I skogsbruksprogrammen prioriteras områden som främst rör skogen, däribland genomförandet av strategin, men i planerna för landsbygdens utveckling får skogsbruksåtgärderna en underordnad betydelse i förhållande till de mer jordbruksinriktade åtgärder som ingår i GJP:s andra pelare. |
| --- | --- |

28.

I planer för landsbygdens utveckling fastställs emellertid förhållandet mellan olika landsbygdsutvecklingsåtgärder så att politiken på området kan genomföras. De är i allmänhet inte inriktade på skogsbruk, utan på andra jordbruksprioriteringar som utan tvekan absorberar huvuddelen av de ekonomiska resurserna. I skogsbruksprogrammen prioriteras områden som främst rör skogen, däribland genomförandet av strategin, men i planerna för landsbygdens utveckling får skogsbruksåtgärderna en underordnad betydelse i förhållande till de mer jordbruksinriktade åtgärder som ingår i GJP:s andra pelare.

| 29. | Kommissionens bedömning av de likvärdiga instrumenten påverkades av såväl tidspress som av den interna organisationen, vilket förklaras nedan. |
| --- | --- |

29.

Kommissionens bedömning av de likvärdiga instrumenten påverkades av såväl tidspress som av den interna organisationen, vilket förklaras nedan.

| 30. | Enligt lagstiftningen (28) var de nationella myndigheterna ålagda att senast vid utgången av 1999 lämna in sina planer för landsbygdens utveckling och operativa program till kommissionen. Programplaneringsperioden inleddes den 1 januari 2000. I slutet av 1999 och början av 2000 var kommissionens arbetsbörda extremt stor, och kommissionens enheter tvingades under flera månader ta ställning till stora mängder dokument på mycket kort tid (29). |
| --- | --- |

30.

Enligt lagstiftningen (28) var de nationella myndigheterna ålagda att senast vid utgången av 1999 lämna in sina planer för landsbygdens utveckling och operativa program till kommissionen. Programplaneringsperioden inleddes den 1 januari 2000. I slutet av 1999 och början av 2000 var kommissionens arbetsbörda extremt stor, och kommissionens enheter tvingades under flera månader ta ställning till stora mängder dokument på mycket kort tid (29).

| 31. | Godkännandet av planerna föregicks ofta av omfattande diskussioner och förhandlingar mellan kommissionen och de nationella myndigheterna. Skogsbruksåtgärderna var bara ett av många ämnen som diskuterades och ett stort antal ändringar fick göras. Godkännandeprocessen tog över ett år för flertalet medlemsstater, och program och planer godkändes så sent som 2001. |
| --- | --- |

31.

Godkännandet av planerna föregicks ofta av omfattande diskussioner och förhandlingar mellan kommissionen och de nationella myndigheterna. Skogsbruksåtgärderna var bara ett av många ämnen som diskuterades och ett stort antal ändringar fick göras. Godkännandeprocessen tog över ett år för flertalet medlemsstater, och program och planer godkändes så sent som 2001.

| 32. | En anledning till detta är att många olika generaldirektorat och enheter är involverade i kommissionens process för godkännande av planer för landsbygdens utveckling och operativa program (30) och därmed i godkännandet av skogsbruksåtgärder. Generaldirektoratet för jordbruk ansvarade för genomgången av planerna för landsbygdens utveckling, medan generaldirektoratet för regionalpolitik hade det övergripande ansvaret för samordningen av de operativa programmen. Sammanlagt över åtta enheter inom generaldirektoratet för jordbruk och sju andra generaldirektorat (exempelvis miljö, energi och transport, hälsa och konsumentskydd) är involverade i skogsrelaterade frågor. Denna splittring av skogsrelaterade frågor på så många olika avdelningar inom kommissionen försvårar samstämdheten och beslutsfattandet. |
| --- | --- |

32.

En anledning till detta är att många olika generaldirektorat och enheter är involverade i kommissionens process för godkännande av planer för landsbygdens utveckling och operativa program (30) och därmed i godkännandet av skogsbruksåtgärder. Generaldirektoratet för jordbruk ansvarade för genomgången av planerna för landsbygdens utveckling, medan generaldirektoratet för regionalpolitik hade det övergripande ansvaret för samordningen av de operativa programmen. Sammanlagt över åtta enheter inom generaldirektoratet för jordbruk och sju andra generaldirektorat (exempelvis miljö, energi och transport, hälsa och konsumentskydd) är involverade i skogsrelaterade frågor. Denna splittring av skogsrelaterade frågor på så många olika avdelningar inom kommissionen försvårar samstämdheten och beslutsfattandet.

| 33. | Frågan togs upp redan 1997 av Ekonomiska och sociala kommittén (31), som konstaterade följande: ”Upprättandet och genomförandet av rättsliga föreskrifter för skogsbruket inom EU är uppdelat på olika generaldirektorat inom kommissionen, vilket medför att hänsynstagande till övergripande skogspolitiska målsättningar försvåras.” |
| --- | --- |

33.

Frågan togs upp redan 1997 av Ekonomiska och sociala kommittén (31), som konstaterade följande: ”Upprättandet och genomförandet av rättsliga föreskrifter för skogsbruket inom EU är uppdelat på olika generaldirektorat inom kommissionen, vilket medför att hänsynstagande till övergripande skogspolitiska målsättningar försvåras.”

Kommissionens information om medlemsstaternas skogsbruksåtgärder är fortfarande ofullständig

| 34. | För att kunna bedöma överensstämmelsen med de EU-finansierade skogsbruksåtgärderna behöver kommissionen information om de skogsbruksåtgärder i medlemsstaterna som inte finansieras via EU:s budget. Kommissionen hade emellertid inte tillgång till denna information när förordning (EG) nr 1257/1999 lades fram och antogs, och informationen saknas fortfarande. Enligt kommissionen inventerar inte heller medlemsstaterna själva de olika skogsbruksåtgärderna. |
| --- | --- |

34.

För att kunna bedöma överensstämmelsen med de EU-finansierade skogsbruksåtgärderna behöver kommissionen information om de skogsbruksåtgärder i medlemsstaterna som inte finansieras via EU:s budget. Kommissionen hade emellertid inte tillgång till denna information när förordning (EG) nr 1257/1999 lades fram och antogs, och informationen saknas fortfarande. Enligt kommissionen inventerar inte heller medlemsstaterna själva de olika skogsbruksåtgärderna.

| 35. | Kommissionen skall informeras om statligt stöd inom skogsbruket och övriga sektorer, och den enhet vid generaldirektoratet för jordbruk som ansvarar för skogsbruk får en kopia av den information som medlemsstaterna lämnat. Någon förteckning över stöden görs dock inte. |
| --- | --- |

35.

Kommissionen skall informeras om statligt stöd inom skogsbruket och övriga sektorer, och den enhet vid generaldirektoratet för jordbruk som ansvarar för skogsbruk får en kopia av den information som medlemsstaterna lämnat. Någon förteckning över stöden görs dock inte.

| 36. | Ett EU-finansierat forskningsprojekt (samordnat av European Forestry Institute) har inletts i syfte att få mer tillförlitlig kunskap om den offentliga finansieringen av skogssektorn, och de första resultaten bör vara tillgängliga under 2004. Sådan grundläggande information om befintliga finansiella instrument och deras inverkan borde vara en nödvändig förutsättning för att ytterligare EU-finansiering skall påbörjas. |
| --- | --- |

36.

Ett EU-finansierat forskningsprojekt (samordnat av European Forestry Institute) har inletts i syfte att få mer tillförlitlig kunskap om den offentliga finansieringen av skogssektorn, och de första resultaten bör vara tillgängliga under 2004. Sådan grundläggande information om befintliga finansiella instrument och deras inverkan borde vara en nödvändig förutsättning för att ytterligare EU-finansiering skall påbörjas.

FÖRRA PROGRAMPLANERINGSPERIODEN TAR EN STOR ANDEL AV MEDLEN I ANSPRÅK

| 37. | Möjligheterna att utnyttja programplanering för landsbygdens utveckling hämmas av att en stor andel av medlen utnyttjas till skogsbruksrelaterade kompletterande GJP-åtgärder som man ingått åtaganden om tidigare. På grund av den långa kontraktperioden för skogsbruket är manöverutrymmet litet – en stor del av de tillgängliga medlen har i praktiken redan anslagits i form av kompletterande GJP-åtgärder, vilket beskrivs mer ingående nedan. |
| --- | --- |

37.

Möjligheterna att utnyttja programplanering för landsbygdens utveckling hämmas av att en stor andel av medlen utnyttjas till skogsbruksrelaterade kompletterande GJP-åtgärder som man ingått åtaganden om tidigare. På grund av den långa kontraktperioden för skogsbruket är manöverutrymmet litet – en stor del av de tillgängliga medlen har i praktiken redan anslagits i form av kompletterande GJP-åtgärder, vilket beskrivs mer ingående nedan.

| 38. | Avsevärda anslag för beskogningsåtgärder inom landsbygdens utveckling har gått till beskogningskontrakt som ingicks före 2000 (då åtgärden finansierades som en kompletterande åtgärd inom GJP-reformen) och som har en löptid på högst 20 år. Under perioden 2000–2002 togs huvuddelen av de medel som anslagits till beskogning under programplaneringsperioden 2000–2006 i anspråk av gamla kontrakt som ingåtts inom ramen för kompletterande åtgärder. Trots att miljökraven har skärpts betydligt i den nya programplaneringsperioden kan därför inga ytterligare miljöfördelar ännu fastställas, eftersom huvuddelen av de medel som utnyttjas generellt sett omfattas av de mindre stränga krav som gällde före 2000. |
| --- | --- |

38.

Avsevärda anslag för beskogningsåtgärder inom landsbygdens utveckling har gått till beskogningskontrakt som ingicks före 2000 (då åtgärden finansierades som en kompletterande åtgärd inom GJP-reformen) och som har en löptid på högst 20 år. Under perioden 2000–2002 togs huvuddelen av de medel som anslagits till beskogning under programplaneringsperioden 2000–2006 i anspråk av gamla kontrakt som ingåtts inom ramen för kompletterande åtgärder. Trots att miljökraven har skärpts betydligt i den nya programplaneringsperioden kan därför inga ytterligare miljöfördelar ännu fastställas, eftersom huvuddelen av de medel som utnyttjas generellt sett omfattas av de mindre stränga krav som gällde före 2000.

| 39. | Programplaneringsperiodernas nuvarande löptid på sju år är dåligt anpassad till beskogningskontrakt som kan ha, och ofta har, en löptid på 20 år. Inte minst medför stödmottagarens rätt till ett särskilt årligt belopp per hektar för att under en period på upp till 20 år täcka ett förmodat inkomstbortfall att programmens finansieringsresurser kraftigt överskrids. |
| --- | --- |

39.

Programplaneringsperiodernas nuvarande löptid på sju år är dåligt anpassad till beskogningskontrakt som kan ha, och ofta har, en löptid på 20 år. Inte minst medför stödmottagarens rätt till ett särskilt årligt belopp per hektar för att under en period på upp till 20 år täcka ett förmodat inkomstbortfall att programmens finansieringsresurser kraftigt överskrids.

ETT KOMPLICERAT SYSTEM

Svårigheter för ansvariga myndigheter och stödmottagare

| 40. | Finansieringsstrukturen är komplicerad, vilket också nämnts i punkt 5. Att ansvariga myndigheter måste använda sig av två regeluppsättningar är en betydande och onödig komplikation. Medlemsstaternas kontroll av verksamheten varierar beroende på om verksamheten finansieras av EUGFJ-garanti eller EUGFJ-utveckling (32). Förekomsten av två system gör dem mindre tydliga och effektiva. Vid konferensen i Salzburg om landsbygdens utveckling kritiserade olika aktörer detta genomförandesystem (33). |
| --- | --- |

40.

Finansieringsstrukturen är komplicerad, vilket också nämnts i punkt 5. Att ansvariga myndigheter måste använda sig av två regeluppsättningar är en betydande och onödig komplikation. Medlemsstaternas kontroll av verksamheten varierar beroende på om verksamheten finansieras av EUGFJ-garanti eller EUGFJ-utveckling (32). Förekomsten av två system gör dem mindre tydliga och effektiva. Vid konferensen i Salzburg om landsbygdens utveckling kritiserade olika aktörer detta genomförandesystem (33).

| 41. | De rättsliga ramarna har ändrats vid olika tillfällen. Senast 2003 infördes olika ändringar, varav två är särskilt viktiga. Än en gång tilläts då användningen av tariffer för enhetspriser vid kostnadsberäkningen av vissa skogsbruksinvesteringar, medan det tidigare krävts fakturor eller motsvarande dokument för att styrka uppkomna kostnader. Dessutom anses inte längre det sanktionssystem som för arealstöd bygger på kraven i det integrerade systemet för administration och kontroll (IACS) (34) vara tillämpligt, med retroaktiv verkan från den 1 januari 2000. Till följd av detta är det oklart vilka sanktioner som skall tillämpas när angivna uppgifter om areal inte överensstämmer med de arealer som fastställts vid kontroll. |
| --- | --- |

41.

De rättsliga ramarna har ändrats vid olika tillfällen. Senast 2003 infördes olika ändringar, varav två är särskilt viktiga. Än en gång tilläts då användningen av tariffer för enhetspriser vid kostnadsberäkningen av vissa skogsbruksinvesteringar, medan det tidigare krävts fakturor eller motsvarande dokument för att styrka uppkomna kostnader. Dessutom anses inte längre det sanktionssystem som för arealstöd bygger på kraven i det integrerade systemet för administration och kontroll (IACS) (34) vara tillämpligt, med retroaktiv verkan från den 1 januari 2000. Till följd av detta är det oklart vilka sanktioner som skall tillämpas när angivna uppgifter om areal inte överensstämmer med de arealer som fastställts vid kontroll.

| 42. | Stödmottagarsystemet är lika komplicerat. För att kunna dra nytta av åtgärderna måste stödmottagarna lämna in upp till 22 olika dokument. Tidsfristen för att lämna in uppgifterna är kort och kompliceras ytterligare av att ansökningsperioderna inte alltid är kända i förväg. I samtliga medlemsstater som besöktes lämnas därför ansökningarna oftast in av specialiserade byråer och konsulter på stödmottagarnas vägnar, vilket ökar de administrativa bördorna (Italien, Irland, Spanien, Portugal och Frankrike). |
| --- | --- |

42.

Stödmottagarsystemet är lika komplicerat. För att kunna dra nytta av åtgärderna måste stödmottagarna lämna in upp till 22 olika dokument. Tidsfristen för att lämna in uppgifterna är kort och kompliceras ytterligare av att ansökningsperioderna inte alltid är kända i förväg. I samtliga medlemsstater som besöktes lämnas därför ansökningarna oftast in av specialiserade byråer och konsulter på stödmottagarnas vägnar, vilket ökar de administrativa bördorna (Italien, Irland, Spanien, Portugal och Frankrike).

SKOGSBRUKSÅTGÄRDERNAS GENOMFÖRANDE

Beskogning av jordbruksmark

| 43. | Förordning (EEG) nr 2080/92 reglerade beskogningen av jordbruksmark under perioden 1992–1999. Det var en för medlemsstaterna obligatorisk kompletterande GJP-åtgärd som syftade till att främja en alternativ användning av jordbruksmark och till utveckling av lantbrukens skogsbruksverksamhet. |
| --- | --- |

43.

Förordning (EEG) nr 2080/92 reglerade beskogningen av jordbruksmark under perioden 1992–1999. Det var en för medlemsstaterna obligatorisk kompletterande GJP-åtgärd som syftade till att främja en alternativ användning av jordbruksmark och till utveckling av lantbrukens skogsbruksverksamhet.

| 44. | Enligt artikel 31 i förordning (EG) nr 1257/1999 innebär beskogningen av jordbruksmark under perioden 2000–2006 att jordbruksmark omvandlas till skog eller skogsmark. Beskogningens syfte är att främja en ökning av skogsmarksarealen, under förutsättning att den är förenlig med förordning (EG) nr 1257/1999 (se punkt 8). Stöd beviljas om planteringen är anpassad till lokala förhållanden och uppfyller miljökraven. Medlemsstaterna skall avgöra vilken jordbruksmark som är stödberättigad och skall i synnerhet uppge åkermark, ängsmark, permanent betesmark och mark som används för fleråriga grödor om jordbruk bedrivs regelmässigt (artikel 26 i förordning (EG) nr 445/2002). |
| --- | --- |

44.

Enligt artikel 31 i förordning (EG) nr 1257/1999 innebär beskogningen av jordbruksmark under perioden 2000–2006 att jordbruksmark omvandlas till skog eller skogsmark. Beskogningens syfte är att främja en ökning av skogsmarksarealen, under förutsättning att den är förenlig med förordning (EG) nr 1257/1999 (se punkt 8). Stöd beviljas om planteringen är anpassad till lokala förhållanden och uppfyller miljökraven. Medlemsstaterna skall avgöra vilken jordbruksmark som är stödberättigad och skall i synnerhet uppge åkermark, ängsmark, permanent betesmark och mark som används för fleråriga grödor om jordbruk bedrivs regelmässigt (artikel 26 i förordning (EG) nr 445/2002).

| 45. | Till följd av detta ändrades inriktningen på beskogning av jordbruksmark från att främja ett alternativt nyttjande av jordbruksmark i enlighet med förordning (EEG) nr 2080/92 till att främja en ökning av skogsmarksarealen, förutsatt att förordning (EG) nr 1257/1999 efterlevs. Dessutom ingår beskogning numera i planerna för landsbygdens utveckling där medlemsstaterna fastställer egna kriterier för administration, genomförande och kontroll. Beskogningen är inte längre obligatorisk. |
| --- | --- |

45.

Till följd av detta ändrades inriktningen på beskogning av jordbruksmark från att främja ett alternativt nyttjande av jordbruksmark i enlighet med förordning (EEG) nr 2080/92 till att främja en ökning av skogsmarksarealen, förutsatt att förordning (EG) nr 1257/1999 efterlevs. Dessutom ingår beskogning numera i planerna för landsbygdens utveckling där medlemsstaterna fastställer egna kriterier för administration, genomförande och kontroll. Beskogningen är inte längre obligatorisk.

Mer skogsmark som uppfyller miljökraven

| 46. | Vid granskningen noterades en rad olika tolkningar av vilken beskogningsbar mark som skulle prioriteras med hänsyn till miljön. I vissa länder prioriterades mindre värdefull mark i utsatta sluttningslägen för att bekämpa erosion (Spanien). Därmed beaktades miljökraven, men inte alltid kravet på att marken skall vara jordbruksmark. I andra länder (Italien och Portugal) med likartade klimatförhållanden och miljöbehov noterades en omvandling av högkvalitativ och värdefull jordbruksmark till skog. Inga tydliga verksamhetsmål sattes upp och det utfärdades inga riktlinjer för vilka prioriteringar som bör göras för att uppfylla strategin, särskilt de delar av den som rör miljön. I tre av de fem medlemsstater som besöktes utfördes ingen systematisk kontroll före godkännandet av projekt för att bedöma om de uppfyllde miljökraven (Spanien, Portugal och Frankrike), och i en medlemsstat (Irland) kunde man konstatera att det saknades förhandsgodkännande för ett av de projekt som besöktes, trots att detta angavs i förfarandet. |
| --- | --- |

46.

Vid granskningen noterades en rad olika tolkningar av vilken beskogningsbar mark som skulle prioriteras med hänsyn till miljön. I vissa länder prioriterades mindre värdefull mark i utsatta sluttningslägen för att bekämpa erosion (Spanien). Därmed beaktades miljökraven, men inte alltid kravet på att marken skall vara jordbruksmark. I andra länder (Italien och Portugal) med likartade klimatförhållanden och miljöbehov noterades en omvandling av högkvalitativ och värdefull jordbruksmark till skog. Inga tydliga verksamhetsmål sattes upp och det utfärdades inga riktlinjer för vilka prioriteringar som bör göras för att uppfylla strategin, särskilt de delar av den som rör miljön. I tre av de fem medlemsstater som besöktes utfördes ingen systematisk kontroll före godkännandet av projekt för att bedöma om de uppfyllde miljökraven (Spanien, Portugal och Frankrike), och i en medlemsstat (Irland) kunde man konstatera att det saknades förhandsgodkännande för ett av de projekt som besöktes, trots att detta angavs i förfarandet.

Administrativt genomförande (oklara kriterier för projekturval)

| 47. | För flertalet åtgärder överskred antalet projektansökningar de tillgängliga medlen. Ett urval av vilka projekt som skulle finansieras måste därför göras bland de stödberättigade ansökningarna. Trots kommissionens dokument med riktlinjer (35) framkom det vid granskningen att det fanns ett antal brister i projekturvalsförfarandet: ofta saknades tydliga, öppna och objektiva kriterier för prioritering och urval av projektansökningar (Italien, Spanien, Portugal och Frankrike). Många gånger tillämpades principen ”först till kvarn får först mala” (36). I vissa fall var dokumentationen av urvalsförfarandena otillräcklig. Lämpliga informationssystem saknades för registrering av ansökningar som fått avslag eller gallrats ut (Italien och Portugal). |
| --- | --- |

47.

För flertalet åtgärder överskred antalet projektansökningar de tillgängliga medlen. Ett urval av vilka projekt som skulle finansieras måste därför göras bland de stödberättigade ansökningarna. Trots kommissionens dokument med riktlinjer (35) framkom det vid granskningen att det fanns ett antal brister i projekturvalsförfarandet: ofta saknades tydliga, öppna och objektiva kriterier för prioritering och urval av projektansökningar (Italien, Spanien, Portugal och Frankrike). Många gånger tillämpades principen ”först till kvarn får först mala” (36). I vissa fall var dokumentationen av urvalsförfarandena otillräcklig. Lämpliga informationssystem saknades för registrering av ansökningar som fått avslag eller gallrats ut (Italien och Portugal).

Osäker kontroll av tidigare markanvändning

| 48. | Ett viktigt inslag i beskogningsåtgärden är att marken tidigare skall ha använts för jordbruksändamål för att anslag skall kunna beviljas. Den tidigare markanvändningen avgör även ersättningen för inkomstbortfall: ju högre lönsamhet i ett tidigare skede, desto högre ersättning. Det är därför av yttersta vikt att det finns tillförlitliga system som gör att det går att kontrollera att den information som lämnats för att motivera en viss ersättningsnivå är korrekt (37). |
| --- | --- |

48.

Ett viktigt inslag i beskogningsåtgärden är att marken tidigare skall ha använts för jordbruksändamål för att anslag skall kunna beviljas. Den tidigare markanvändningen avgör även ersättningen för inkomstbortfall: ju högre lönsamhet i ett tidigare skede, desto högre ersättning. Det är därför av yttersta vikt att det finns tillförlitliga system som gör att det går att kontrollera att den information som lämnats för att motivera en viss ersättningsnivå är korrekt (37).

| 49. | Vid granskningen noterades att de uppgifter som lämnats i flertalet fall härrörde från sökandena själva. I de flesta fall uppgavs det att grödor som ger högst ersättning, till exempel vete, hade odlats tidigare. Administrationen använde sig emellertid inte av någon effektiv metod för att kontrollera sanningshalten i sådana påståenden. Framför allt fanns det ingen systematisk kontroll av vilken gröda som hade uppgetts till IACS-systemet (38) föregående år (Italien, Irland, Spanien och Portugal). Vissa förvaltningar accepterade att utdrag ur fastighetsregistret (delvis föråldrad information) användes för att styrka uppgifterna (Spanien och Irland). Andra undersökte de egenhändigt lämnade uppgifternas giltighet vid de besök på plats som ansvariga myndigheter gjorde innan investeringen godkändes (Italien och Irland). Även om dessa besök var nyttiga gick det emellertid inte alltid att avgöra exakt vilken gröda som tidigare hade odlats på marken. |
| --- | --- |

49.

Vid granskningen noterades att de uppgifter som lämnats i flertalet fall härrörde från sökandena själva. I de flesta fall uppgavs det att grödor som ger högst ersättning, till exempel vete, hade odlats tidigare. Administrationen använde sig emellertid inte av någon effektiv metod för att kontrollera sanningshalten i sådana påståenden. Framför allt fanns det ingen systematisk kontroll av vilken gröda som hade uppgetts till IACS-systemet (38) föregående år (Italien, Irland, Spanien och Portugal). Vissa förvaltningar accepterade att utdrag ur fastighetsregistret (delvis föråldrad information) användes för att styrka uppgifterna (Spanien och Irland). Andra undersökte de egenhändigt lämnade uppgifternas giltighet vid de besök på plats som ansvariga myndigheter gjorde innan investeringen godkändes (Italien och Irland). Även om dessa besök var nyttiga gick det emellertid inte alltid att avgöra exakt vilken gröda som tidigare hade odlats på marken.

| 50. | I vissa fall delades en hög inkomstersättning ut trots att omgivande markområden var av dålig kvalitet och vid besökstillfället användes som fårbete (Irland). I andra fall noterades att förutsättningarna för den tidigare markanvändning som uppgavs var tvivelaktiga (Spanien), eftersom marken inte hade brukats på många år. |
| --- | --- |

50.

I vissa fall delades en hög inkomstersättning ut trots att omgivande markområden var av dålig kvalitet och vid besökstillfället användes som fårbete (Irland). I andra fall noterades att förutsättningarna för den tidigare markanvändning som uppgavs var tvivelaktiga (Spanien), eftersom marken inte hade brukats på många år.

| 51. | Vid granskningen noterades att den referensperiod inom vilken klassificeringen av mark som jordbruksmark skall bestyrkas varierade kraftigt mellan medlemsstaterna. I en medlemsstat (Spanien) var denna period fem gånger så lång som i andra medlemsstater som besöktes (tio år, jämfört med två). Med så långa tidsperioder blir det svårare att kontrollera hur marken använts tidigare, och tvivel uppstår kring hur jordbruksmarken använts i realiteten. Vid granskningen upptäcktes tveksamma fall där mark hade godkänts som tidigare utnyttjad jordbruksmark. Det finns ett uttalat behov av en konsekvent hållning och kommissionen bör utfärda riktlinjer på området. |
| --- | --- |

51.

Vid granskningen noterades att den referensperiod inom vilken klassificeringen av mark som jordbruksmark skall bestyrkas varierade kraftigt mellan medlemsstaterna. I en medlemsstat (Spanien) var denna period fem gånger så lång som i andra medlemsstater som besöktes (tio år, jämfört med två). Med så långa tidsperioder blir det svårare att kontrollera hur marken använts tidigare, och tvivel uppstår kring hur jordbruksmarken använts i realiteten. Vid granskningen upptäcktes tveksamma fall där mark hade godkänts som tidigare utnyttjad jordbruksmark. Det finns ett uttalat behov av en konsekvent hållning och kommissionen bör utfärda riktlinjer på området.

Beräkning av ersättning för inkomstbortfall

| 52. | Det belopp per hektar som skall betalas ut som ersättning för inkomstbortfall i högst 20 år fastställs i planerna för landsbygdens utveckling. Enligt den rättsliga grunden (förordning (EG) nr 1257/1999) är medlemsstaterna inte skyldiga att i sin föreslagna plan motivera beräkningen av dessa belopp, medan detta är ett krav vid åtgärder på jordbruksmiljöområdet. Revisionsrätten har tagit upp denna fråga tidigare (39). Vid granskningen i medlemsstaterna konstaterades att de fastställda beloppen för ersättning av inkomstbortfall höll sig inom de gränser som anges i förordningen. I nästan samtliga medlemsstater som besöktes var emellertid dokumentationen bristfällig i fråga om motiveringen till det inkomstbortfall som angetts för att fastställa ersättningen enligt planerna för landsbygdens utveckling (Italien, Irland, Spanien och Portugal). Denna viktiga information måste tillhandahållas och granskas av kommissionen. |
| --- | --- |

52.

Det belopp per hektar som skall betalas ut som ersättning för inkomstbortfall i högst 20 år fastställs i planerna för landsbygdens utveckling. Enligt den rättsliga grunden (förordning (EG) nr 1257/1999) är medlemsstaterna inte skyldiga att i sin föreslagna plan motivera beräkningen av dessa belopp, medan detta är ett krav vid åtgärder på jordbruksmiljöområdet. Revisionsrätten har tagit upp denna fråga tidigare (39). Vid granskningen i medlemsstaterna konstaterades att de fastställda beloppen för ersättning av inkomstbortfall höll sig inom de gränser som anges i förordningen. I nästan samtliga medlemsstater som besöktes var emellertid dokumentationen bristfällig i fråga om motiveringen till det inkomstbortfall som angetts för att fastställa ersättningen enligt planerna för landsbygdens utveckling (Italien, Irland, Spanien och Portugal). Denna viktiga information måste tillhandahållas och granskas av kommissionen.

Icke verifierbara kriterier för klassificering som lantbrukare

| 53. | En annan aspekt av ersättningen för inkomstbortfall är att stödmottagaren får en högre ersättning om han eller hon är lantbrukare. Kriterierna för att klassificeras som lantbrukare varierar såväl mellan medlemsstaterna som mellan villkoren i förordningarna (EEG) nr 2080/92 och (EG) nr 1257/1999. De kriterier som används handlar vanligen om hur mycket arbetstid som ägnas åt jordbruk och om inkomsterna från verksamheten. |
| --- | --- |

53.

En annan aspekt av ersättningen för inkomstbortfall är att stödmottagaren får en högre ersättning om han eller hon är lantbrukare. Kriterierna för att klassificeras som lantbrukare varierar såväl mellan medlemsstaterna som mellan villkoren i förordningarna (EEG) nr 2080/92 och (EG) nr 1257/1999. De kriterier som används handlar vanligen om hur mycket arbetstid som ägnas åt jordbruk och om inkomsterna från verksamheten.

| 54. | Vid granskningen konstaterades att det var mycket svårt att kontrollera att stödmottagaren verkligen var lantbrukare. Det går framför allt vanligtvis inte att kontrollera hur mycket tid som i realiteten procentuellt ägnas åt lantbruksverksamhet. Sålunda är ställningen som lantbrukare åter beroende av stödmottagarens egna uppgifter om att kriterierna har uppfyllts (Italien, Irland och Portugal). |
| --- | --- |

54.

Vid granskningen konstaterades att det var mycket svårt att kontrollera att stödmottagaren verkligen var lantbrukare. Det går framför allt vanligtvis inte att kontrollera hur mycket tid som i realiteten procentuellt ägnas åt lantbruksverksamhet. Sålunda är ställningen som lantbrukare åter beroende av stödmottagarens egna uppgifter om att kriterierna har uppfyllts (Italien, Irland och Portugal).

| 55. | Vid granskningen upptäcktes en del tveksamma fall då stödmottagare fått betalt som lantbrukare. Fall som godkändes av den nationella myndigheten gällde mark som förvärvats av en person som själv odlade ett annat stycke mark. Mannen betraktades som lantbrukare på grund av sin verksamhet på annan mark och tilldelades ersättning för inkomstbortfall för den nyligen inköpta marken, trots att han själv aldrig odlat den (40). |
| --- | --- |

55.

Vid granskningen upptäcktes en del tveksamma fall då stödmottagare fått betalt som lantbrukare. Fall som godkändes av den nationella myndigheten gällde mark som förvärvats av en person som själv odlade ett annat stycke mark. Mannen betraktades som lantbrukare på grund av sin verksamhet på annan mark och tilldelades ersättning för inkomstbortfall för den nyligen inköpta marken, trots att han själv aldrig odlat den (40).

| 56. | Kommissionen var redan före antagandet av förordning (EG) nr 1257/1999 medveten om de svårigheter som distinktionen mellan lantbrukare och icke-lantbrukare skulle vålla vid det praktiska genomförandet av åtgärden. I rapporten från 1997 (41) till parlamentet och rådet med en utvärdering av tillämpningen av förordning (EEG) nr 2080/92 skrev kommissionen angående ersättningen för inkomstbortfall att skillnaderna i stödnivå beroende på huruvida mottagaren har lantbruk som huvudsyssla eller inte ger upphov till svåra frågeställningar för berörda myndigheter i medlemsstaterna. Kommissionen verkar emellertid inte ha följt upp detta genom att utfärda riktlinjer, inte heller vidtogs några korrigerande åtgärder. |
| --- | --- |

56.

Kommissionen var redan före antagandet av förordning (EG) nr 1257/1999 medveten om de svårigheter som distinktionen mellan lantbrukare och icke-lantbrukare skulle vålla vid det praktiska genomförandet av åtgärden. I rapporten från 1997 (41) till parlamentet och rådet med en utvärdering av tillämpningen av förordning (EEG) nr 2080/92 skrev kommissionen angående ersättningen för inkomstbortfall att skillnaderna i stödnivå beroende på huruvida mottagaren har lantbruk som huvudsyssla eller inte ger upphov till svåra frågeställningar för berörda myndigheter i medlemsstaterna. Kommissionen verkar emellertid inte ha följt upp detta genom att utfärda riktlinjer, inte heller vidtogs några korrigerande åtgärder.

Brister i de nationella myndigheternas kontroller på plats

| 57. | Medlemsstaterna skall göra besök på plats för att kontrollera att utbetalningarna är korrekta (42). Ett flertal brister noterades i detta avseende:






  — | Otillräcklig tillämpning av riskanalyser (Italien och Spanien) och avsaknad av uppdelning av arbetsuppgifter mellan förvaltare och tjänstemän med ansvar för kontroller på plats (Italien och Irland). |
| --- | --- | --- |

57.

Medlemsstaterna skall göra besök på plats för att kontrollera att utbetalningarna är korrekta (42). Ett flertal brister noterades i detta avseende:

—

Otillräcklig tillämpning av riskanalyser (Italien och Spanien) och avsaknad av uppdelning av arbetsuppgifter mellan förvaltare och tjänstemän med ansvar för kontroller på plats (Italien och Irland).

| — | Otillräcklig dokumentation av utförda kontroller (Italien, Irland och Frankrike). |
| --- | --- |

—

Otillräcklig dokumentation av utförda kontroller (Italien, Irland och Frankrike).

| — | Otillräckliga bevis för uppkomna kostnader (Irland, Spanien, Portugal och Frankrike). |
| --- | --- |

—

Otillräckliga bevis för uppkomna kostnader (Irland, Spanien, Portugal och Frankrike).

Övriga skogsbruksåtgärder

| 58. | Övriga skogsbruksåtgärder omfattar en rad åtgärder och insatser som fastställs i artiklarna 30 och 32 i förordning (EG) nr 1257/1999. Det rör sig framför allt om investeringar i skogsbruk, men även om beskogning av mark som inte är jordbruksmark. En del åtgärder syftar till att bevara och förbättra den ekologiska stabiliteten i skogar vars skyddande och ekologiska roll är av allmänt intresse. Andra syftar till att förebygga bränder och andra naturkatastrofer samt bekämpa erosion. |
| --- | --- |

58.

Övriga skogsbruksåtgärder omfattar en rad åtgärder och insatser som fastställs i artiklarna 30 och 32 i förordning (EG) nr 1257/1999. Det rör sig framför allt om investeringar i skogsbruk, men även om beskogning av mark som inte är jordbruksmark. En del åtgärder syftar till att bevara och förbättra den ekologiska stabiliteten i skogar vars skyddande och ekologiska roll är av allmänt intresse. Andra syftar till att förebygga bränder och andra naturkatastrofer samt bekämpa erosion.

Stödberättigad offentligägd mark

| 59. | I huvudförordningen anges att (43) skogsbruksstöd enbart kan beviljas till skog och områden som ägs privat eller av kommuner. Även sammanslutningar av dessa båda typer av ägare kan få stöd. |
| --- | --- |

59.

I huvudförordningen anges att (43) skogsbruksstöd enbart kan beviljas till skog och områden som ägs privat eller av kommuner. Även sammanslutningar av dessa båda typer av ägare kan få stöd.

| 60. | Mark och skog som ägs av andra offentliga myndigheter än kommuner (till exempel en stat eller region) är inte stödberättigade. Vid granskningen framfördes kritik mot detta från ett flertal ansvariga myndigheter som ansåg att åtgärder av stort ekologiskt värde inte uppmuntrades (Italien och Spanien). I en medlemsstat (Irland) fick ett halvstatligt organ som bevisligen inte var behörigt ta del av stöden. Efter en ändring av grundförordningen (44) tillåts nu investeringar i offentligägda skogar för att förbättra deras ekologiska och sociala värde (artikel 30.1 andra strecksatsen). Inga stöd beviljas dock till beskogning av offentligägd mark (med undantag för kommunägda skogar). |
| --- | --- |

60.

Mark och skog som ägs av andra offentliga myndigheter än kommuner (till exempel en stat eller region) är inte stödberättigade. Vid granskningen framfördes kritik mot detta från ett flertal ansvariga myndigheter som ansåg att åtgärder av stort ekologiskt värde inte uppmuntrades (Italien och Spanien). I en medlemsstat (Irland) fick ett halvstatligt organ som bevisligen inte var behörigt ta del av stöden. Efter en ändring av grundförordningen (44) tillåts nu investeringar i offentligägda skogar för att förbättra deras ekologiska och sociala värde (artikel 30.1 andra strecksatsen). Inga stöd beviljas dock till beskogning av offentligägd mark (med undantag för kommunägda skogar).

| 61. | Med dagens stödsystem beviljas inga bidrag till underhållskostnader vid beskogning i kommunal regi. Kommuner hävdade att de kanske inte har tillräckliga medel för att garantera att plantor och nyplanteringar får rätt skötsel och underhåll. Detta medför en stor risk för att projekt som fått betydande EU-stöd och nationella bidrag slår fel under efterföljande år. |
| --- | --- |

61.

Med dagens stödsystem beviljas inga bidrag till underhållskostnader vid beskogning i kommunal regi. Kommuner hävdade att de kanske inte har tillräckliga medel för att garantera att plantor och nyplanteringar får rätt skötsel och underhåll. Detta medför en stor risk för att projekt som fått betydande EU-stöd och nationella bidrag slår fel under efterföljande år.

Stor medelsförbrukning för återställande efter naturkatastrofer

| 62. | År 1999 drabbades många länder, däribland Frankrike, Tyskland, Österrike och Danmark, av stormar. Bara en medlemsstat (Frankrike) bestämde sig för att utnyttja de regionala utvecklingsfonderna för att medfinansiera återuppbyggnaden efter skadorna. Detta ledde emellertid till att två tredjedelar av de tillgängliga medlen användes till enbart denna åtgärd. I de andra medlemsstaterna frigjordes nya anslag, vilket inte fick någon inverkan på den planerade strategin eller programverksamheten. |
| --- | --- |

62.

År 1999 drabbades många länder, däribland Frankrike, Tyskland, Österrike och Danmark, av stormar. Bara en medlemsstat (Frankrike) bestämde sig för att utnyttja de regionala utvecklingsfonderna för att medfinansiera återuppbyggnaden efter skadorna. Detta ledde emellertid till att två tredjedelar av de tillgängliga medlen användes till enbart denna åtgärd. I de andra medlemsstaterna frigjordes nya anslag, vilket inte fick någon inverkan på den planerade strategin eller programverksamheten.

| 63. | Det finns alltså olika sätt att hantera samma problem. De olika synsätten på hur stormskador och strategins genomförande skall finansieras är visserligen lagenliga, men det är tveksamt om de är lika giltiga på lång sikt. Kommissionen måste utvärdera vilket synsätt som bäst motsvarar de framtida behoven för EU:s skogar. Efter stormskadorna 1999 infördes till exempel i Danmark ett system med en kombination av försäkringar mot framtida stormskador och statliga stöd för återställande av privat skog. |
| --- | --- |

63.

Det finns alltså olika sätt att hantera samma problem. De olika synsätten på hur stormskador och strategins genomförande skall finansieras är visserligen lagenliga, men det är tveksamt om de är lika giltiga på lång sikt. Kommissionen måste utvärdera vilket synsätt som bäst motsvarar de framtida behoven för EU:s skogar. Efter stormskadorna 1999 infördes till exempel i Danmark ett system med en kombination av försäkringar mot framtida stormskador och statliga stöd för återställande av privat skog.

Överensstämmelse med anbudsförfaranden

| 64. | Granskningen visade att kontrollrutinerna vid den offentliga upphandlingen av skogsbruksåtgärder måste förbättras, särskilt med tanke på att konkurrensen är liten på området. I två medlemsstater (Italien och Irland) upptäcktes fall av överträdelser av reglerna för offentlig upphandling. |
| --- | --- |

64.

Granskningen visade att kontrollrutinerna vid den offentliga upphandlingen av skogsbruksåtgärder måste förbättras, särskilt med tanke på att konkurrensen är liten på området. I två medlemsstater (Italien och Irland) upptäcktes fall av överträdelser av reglerna för offentlig upphandling.

BESKOGNING AV JORDBRUKSMARK – ÅTGÄRDENS INVERKAN

Beskogningen av jordbruksmark är mycket dyr, framför allt på grund av ersättningen för inkomstbortfall över en 20-årsperiod (ekonomi)

| 65. | Mellan 1992 och 1999 gick 1 519 miljoner euro av EU:s budget till kostnaderna för beskogning av jordbruksmark i enlighet med förordning (EEG) nr 2080/92. Under perioden 2000–2006 anslogs ytterligare 2 380 miljoner euro från EU-budgeten till beskogning av jordbruksmark enligt förordning (EG) nr 1257/1999. |
| --- | --- |

65.

Mellan 1992 och 1999 gick 1 519 miljoner euro av EU:s budget till kostnaderna för beskogning av jordbruksmark i enlighet med förordning (EEG) nr 2080/92. Under perioden 2000–2006 anslogs ytterligare 2 380 miljoner euro från EU-budgeten till beskogning av jordbruksmark enligt förordning (EG) nr 1257/1999.

| 66. | När det gäller privatägd jordbruksmark (den vanligaste ägarformen) består finansieringen av tre delar:






  a) | Etableringskostnader (förberedelser och plantering). |
| --- | --- | --- |

66.

När det gäller privatägd jordbruksmark (den vanligaste ägarformen) består finansieringen av tre delar:

a)

Etableringskostnader (förberedelser och plantering).

| b) | Ett årligt bidrag per hektar för att täcka underhållskostnader under en femårsperiod. |
| --- | --- |

b)

Ett årligt bidrag per hektar för att täcka underhållskostnader under en femårsperiod.

| c) | Ett årligt bidrag per hektar under en 20-årsperiod för att täcka inkomstbortfall till följd av beskogning (45). |
| --- | --- |

c)

Ett årligt bidrag per hektar under en 20-årsperiod för att täcka inkomstbortfall till följd av beskogning (45).

| 67. | Huvuddelen av kostnaderna utgörs av ersättningar för inkomstbortfall. EU-stödet till ett av de granskade beskogningsprojekten uppgick exempelvis till sammanlagt 847 487 euro (75 % av totalkostnaden), fördelat enligt följande: 137 940 euro (16 %) till kostnader vid etablering, 101 748 euro (12 %) till underhåll i fem år och 607 799 euro (72 %) till ersättningar för inkomstbortfall i 20 år. |
| --- | --- |

67.

Huvuddelen av kostnaderna utgörs av ersättningar för inkomstbortfall. EU-stödet till ett av de granskade beskogningsprojekten uppgick exempelvis till sammanlagt 847 487 euro (75 % av totalkostnaden), fördelat enligt följande: 137 940 euro (16 %) till kostnader vid etablering, 101 748 euro (12 %) till underhåll i fem år och 607 799 euro (72 %) till ersättningar för inkomstbortfall i 20 år.

| 68. | I samtliga granskade projekt utgjorde ersättningen för inkomstbortfall mer än hälften av de totala kostnaderna. Stödmottagarna uppfattar denna ersättning som en garanterad inkomst, och det är framför allt denna ersättning som lockar flest ansökningar till åtgärden. |
| --- | --- |

68.

I samtliga granskade projekt utgjorde ersättningen för inkomstbortfall mer än hälften av de totala kostnaderna. Stödmottagarna uppfattar denna ersättning som en garanterad inkomst, och det är framför allt denna ersättning som lockar flest ansökningar till åtgärden.

| 69. | I enlighet med förordning (EEG) nr 2080/92 var beskogningen av jordbruksmark under perioden 1992–1999 en kompletterande GJP-åtgärd som syftade till att främja en alternativ användning av jordbruksmark. Efter 2000 har åtgärden blivit en del av förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd till utveckling av landsbygden i syfte att öka skogsarealen med vederbörlig hänsyn till miljökonsekvenserna. Med tanke på denna ändrade inriktning verkar inte detta alternativ – att utnyttja merparten av medlen till ersättning av inkomstbortfall i 20 år i fråga om privatägd jordbruksmark – vara det mest ekonomiska tillvägagångssättet för att uppnå det angivna målet och bör därför omprövas (se även följande punkter). |
| --- | --- |

69.

I enlighet med förordning (EEG) nr 2080/92 var beskogningen av jordbruksmark under perioden 1992–1999 en kompletterande GJP-åtgärd som syftade till att främja en alternativ användning av jordbruksmark. Efter 2000 har åtgärden blivit en del av förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd till utveckling av landsbygden i syfte att öka skogsarealen med vederbörlig hänsyn till miljökonsekvenserna. Med tanke på denna ändrade inriktning verkar inte detta alternativ – att utnyttja merparten av medlen till ersättning av inkomstbortfall i 20 år i fråga om privatägd jordbruksmark – vara det mest ekonomiska tillvägagångssättet för att uppnå det angivna målet och bör därför omprövas (se även följande punkter).

Graden av beskogning är inte särskilt betydande (ändamålsenlighet)

| 70. | Enligt den officiella slutliga utvärderingen av förordning (EEG) nr 2080/92 uppgick kostnaderna för beskogning till 1 519 miljoner euro. I utvärderingen anges att de nyplanteringar som gjordes motsvarade 0,92 % (1 041 589 hektar) av Europas skogsmark 1998. Utvärderaren kom fram till att detta bidrag som helhet inte verkar vara särskilt betydande. Effekten i form av minskad jordbruksproduktion, som var målsättningen med förordningen, ansågs vara tämligen begränsad. |
| --- | --- |

70.

Enligt den officiella slutliga utvärderingen av förordning (EEG) nr 2080/92 uppgick kostnaderna för beskogning till 1 519 miljoner euro. I utvärderingen anges att de nyplanteringar som gjordes motsvarade 0,92 % (1 041 589 hektar) av Europas skogsmark 1998. Utvärderaren kom fram till att detta bidrag som helhet inte verkar vara särskilt betydande. Effekten i form av minskad jordbruksproduktion, som var målsättningen med förordningen, ansågs vara tämligen begränsad.

| 71. | Genom förordning (EG) nr 1257/1999 anslogs ytterligare 2 380 miljoner till beskogning av jordbruksmark för perioden 2000–2006. Målet var att utöka skogsarealen. Mekanismen förblev dock i stort sett oförändrad. Det är därför inte troligt att förordning (EG) nr 1257/1999 ger mer betydande bidrag till ökade skogsbruksresurser än vad som uppnåddes med förordning (EEG) nr 2080/92. |
| --- | --- |

71.

Genom förordning (EG) nr 1257/1999 anslogs ytterligare 2 380 miljoner till beskogning av jordbruksmark för perioden 2000–2006. Målet var att utöka skogsarealen. Mekanismen förblev dock i stort sett oförändrad. Det är därför inte troligt att förordning (EG) nr 1257/1999 ger mer betydande bidrag till ökade skogsbruksresurser än vad som uppnåddes med förordning (EEG) nr 2080/92.

| 72. | Med anslutningen av Finland, Sverige och Österrike 1995 ökade EU:s skogsareal med runt 57 miljoner hektar, från 79 till 136 miljoner hektar (+72 %). Utvidgningen 2004 leder till en ny ökning av EU:s skogsområden på runt 24 miljoner hektar, från 136 miljoner till 160 miljoner hektar. |
| --- | --- |

72.

Med anslutningen av Finland, Sverige och Österrike 1995 ökade EU:s skogsareal med runt 57 miljoner hektar, från 79 till 136 miljoner hektar (+72 %). Utvidgningen 2004 leder till en ny ökning av EU:s skogsområden på runt 24 miljoner hektar, från 136 miljoner till 160 miljoner hektar.

| 73. | Beskogning av jordbruksmark diskuterades i november 2003 vid en konferens om den framtida landbygdsutvecklingen (46). De ändrade förutsättningarna och den gradvisa utvidgningen har dock påverkat prioriteringarna, vilket hittills inte har beaktats i tillräckligt hög grad. |
| --- | --- |

73.

Beskogning av jordbruksmark diskuterades i november 2003 vid en konferens om den framtida landbygdsutvecklingen (46). De ändrade förutsättningarna och den gradvisa utvidgningen har dock påverkat prioriteringarna, vilket hittills inte har beaktats i tillräckligt hög grad.

| 74. | Ekonomiska och sociala kommittén (47) var redan 1997 skeptisk till hur effektiv beskogningen var och konstaterade följande: ”Likaså bör det klarläggas om det på lång sikt är mer meningsfullt med en riktad insats av EU:s resurser för att öka avsättningen för träprodukter, inklusive trä för energiproduktion, än med direkt bistånd till beskogning. I synnerhet bör EU-medel avsättas till forskning och utbildning, information och rådgivning samt till åtgärder som främjar landsbygden och på lång sikt kan förbättra ramvillkoren för skogssektorn. EU:s bistånd till beskogning bör framför allt ges till förbättringar av skogarnas kvalitet, till erosionsskydd, till grundvatten- och stormskadeskydd och till uppodling av skogsområden efter skogsbränder. EU:s medel till struktur- och regionalpolitiska åtgärder bör i högre grad användas på ett sätt som främjar ekonomiska och miljövänliga skogsbruk och skogsindustrier.” Många av dessa rekommendationer beaktades i förordning (EG) nr 1257/1999, men huvuddelen av utgifterna gäller fortfarande beskogning. |
| --- | --- |

74.

Ekonomiska och sociala kommittén (47) var redan 1997 skeptisk till hur effektiv beskogningen var och konstaterade följande: ”Likaså bör det klarläggas om det på lång sikt är mer meningsfullt med en riktad insats av EU:s resurser för att öka avsättningen för träprodukter, inklusive trä för energiproduktion, än med direkt bistånd till beskogning. I synnerhet bör EU-medel avsättas till forskning och utbildning, information och rådgivning samt till åtgärder som främjar landsbygden och på lång sikt kan förbättra ramvillkoren för skogssektorn. EU:s bistånd till beskogning bör framför allt ges till förbättringar av skogarnas kvalitet, till erosionsskydd, till grundvatten- och stormskadeskydd och till uppodling av skogsområden efter skogsbränder. EU:s medel till struktur- och regionalpolitiska åtgärder bör i högre grad användas på ett sätt som främjar ekonomiska och miljövänliga skogsbruk och skogsindustrier.” Många av dessa rekommendationer beaktades i förordning (EG) nr 1257/1999, men huvuddelen av utgifterna gäller fortfarande beskogning.

Resultaten skulle kunna nås på bättre sätt (effektivitet)

| 75. | När det gäller målet att öka skogsarealerna (se punkt 8) finns det olika sorters mark som kan omvandlas till skog. Enligt förordningen skall stöd till beskogning av jordbruksmark som företas av offentliga myndigheter endast täcka etableringskostnaderna (48), det vill säga inga bidrag skall betalas för ersättning för inkomstbortfall eller till underhåll, vilket däremot görs när det gäller beskogning av privatägd mark. Därför kan det hävdas att det i teorin vore effektivare att rikta åtgärderna mot offentligägd mark om målet är att öka skogsarealerna. Detta skulle innebära en betydande besparing (ingen utbetalning av ersättningar för inkomstbortfall) och följaktligen möjliggöra beskogning av ett betydligt större område med samma medel. |
| --- | --- |

75.

När det gäller målet att öka skogsarealerna (se punkt 8) finns det olika sorters mark som kan omvandlas till skog. Enligt förordningen skall stöd till beskogning av jordbruksmark som företas av offentliga myndigheter endast täcka etableringskostnaderna (48), det vill säga inga bidrag skall betalas för ersättning för inkomstbortfall eller till underhåll, vilket däremot görs när det gäller beskogning av privatägd mark. Därför kan det hävdas att det i teorin vore effektivare att rikta åtgärderna mot offentligägd mark om målet är att öka skogsarealerna. Detta skulle innebära en betydande besparing (ingen utbetalning av ersättningar för inkomstbortfall) och följaktligen möjliggöra beskogning av ett betydligt större område med samma medel.

Mycket varierande inverkan

| 76. | Beskogningens inverkan varierar dessutom kraftigt, delvis på grund av att den är frivillig. En del lantbrukare tillämpar åtgärderna, andra inte. Någon samordnad strategi finns därför inte och beskogningsprojekt godkänns styckevis, vilket medför att de sällan får något märkbart genomslag i en viss region eller trakt. |
| --- | --- |

76.

Beskogningens inverkan varierar dessutom kraftigt, delvis på grund av att den är frivillig. En del lantbrukare tillämpar åtgärderna, andra inte. Någon samordnad strategi finns därför inte och beskogningsprojekt godkänns styckevis, vilket medför att de sällan får något märkbart genomslag i en viss region eller trakt.

ÖVRIGA SKOGSBRUKSÅTGÄRDERS INVERKAN

| 77. | Flera olika medlemsstater (Danmark, Italien, Portugal och Grekland) angav att ett effektivt genomförande av EU-politiken på skogsbruksområdet påverkades av åtgärdslistan i artiklarna 30 och 32, som de hävdar mer liknar en ram än riktade åtgärder. |
| --- | --- |

77.

Flera olika medlemsstater (Danmark, Italien, Portugal och Grekland) angav att ett effektivt genomförande av EU-politiken på skogsbruksområdet påverkades av åtgärdslistan i artiklarna 30 och 32, som de hävdar mer liknar en ram än riktade åtgärder.

| 78. | De åtgärder som nämns i artikel 32 är mer inriktade på miljövård. Utnyttjandet har emellertid varit synnerligen lågt, till synes på grund av att de potentiella stödmottagarna (dvs. samtliga medlemsstater) inte anser att de maximala bidragsbeloppen är tillräckligt lockande. Kommissionen bör undersöka denna företeelse för att se till att detta inslag i strategin fungerar som tänkt. |
| --- | --- |

78.

De åtgärder som nämns i artikel 32 är mer inriktade på miljövård. Utnyttjandet har emellertid varit synnerligen lågt, till synes på grund av att de potentiella stödmottagarna (dvs. samtliga medlemsstater) inte anser att de maximala bidragsbeloppen är tillräckligt lockande. Kommissionen bör undersöka denna företeelse för att se till att detta inslag i strategin fungerar som tänkt.

SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER

| 79. | EU har gett stöd till skogsbruksverksamhet sedan 1964, även om det inte finnas några bestämmelser om en gemensam skogsbrukspolitik. Sedan 2000 beviljas ekonomiskt stöd som en del av förordningen om landsbygdens utveckling, men det bygger på internationella politiska åtaganden. Eftersom principerna (hållbarhet och mångfunktionalitet) bakom dessa åtaganden är vaga är det svårt att bedöma mervärdet i EU-stödet. Det underlättas inte heller av det faktum att medlemsstaterna definierar ”skog” på olika sätt (se punkterna 14–18).






  — | Kommissionen bör förenkla den rättsliga grunden för EU:s skogsbruksverksamhet och göra den mer konsekvent samt arbeta för en gemensam förståelse och tolkning av begreppet ”skog”. |
| --- | --- | --- |

79.

EU har gett stöd till skogsbruksverksamhet sedan 1964, även om det inte finnas några bestämmelser om en gemensam skogsbrukspolitik. Sedan 2000 beviljas ekonomiskt stöd som en del av förordningen om landsbygdens utveckling, men det bygger på internationella politiska åtaganden. Eftersom principerna (hållbarhet och mångfunktionalitet) bakom dessa åtaganden är vaga är det svårt att bedöma mervärdet i EU-stödet. Det underlättas inte heller av det faktum att medlemsstaterna definierar ”skog” på olika sätt (se punkterna 14–18).

—

Kommissionen bör förenkla den rättsliga grunden för EU:s skogsbruksverksamhet och göra den mer konsekvent samt arbeta för en gemensam förståelse och tolkning av begreppet ”skog”.

| 80. | Ansvarsfördelningen vid genomförandet av skogsstrategin är otydlig. På grund av denna otydlighet känner sig varken medlemsstaterna eller kommissionen ansvariga för att bedöma huruvida ett skogsbruksprojekt har bidragit till att EU:s skogsbruksstrategi uppnås (se punkterna 19–22).






  — | Tydlighet bör eftersträvas när medlemsstaterna och kommissionen tilldelas ansvaret för att genomföra EU:s skogsbruksstrategi med hjälp av EU-finansierade skogsbruksåtgärder. |
| --- | --- | --- |

80.

Ansvarsfördelningen vid genomförandet av skogsstrategin är otydlig. På grund av denna otydlighet känner sig varken medlemsstaterna eller kommissionen ansvariga för att bedöma huruvida ett skogsbruksprojekt har bidragit till att EU:s skogsbruksstrategi uppnås (se punkterna 19–22).

—

Tydlighet bör eftersträvas när medlemsstaterna och kommissionen tilldelas ansvaret för att genomföra EU:s skogsbruksstrategi med hjälp av EU-finansierade skogsbruksåtgärder.

| 81. | Kommissionen baserar skogsbruksstödet på att det finns nationella eller subnationella skogsprogram eller likvärdiga instrument, men dessa program är sällan tillgängliga och är, när de finns, av högst skiftande kvalitet (se punkterna 23–26). |
| --- | --- |

81.

Kommissionen baserar skogsbruksstödet på att det finns nationella eller subnationella skogsprogram eller likvärdiga instrument, men dessa program är sällan tillgängliga och är, när de finns, av högst skiftande kvalitet (se punkterna 23–26).

| 82. | När likvärdiga instrument används, vanligtvis planer för landsbygdens utveckling, försvåras bedömningen av skogsbruksåtgärdernas kvalitet av tidspress och personalbrist. Kvalitetsbedömningen försvåras även av att kommissionen saknar information om medlemsstaternas åtgärder på skogsbruksområdet (se punkterna 27–36).






  — | Kommissionen och medlemsstaterna bör i partnerskap se till att strategiska programplaneringsdokument tas fram och kan användas som ett effektivt verktyg vid planering av skogsbruksåtgärder och skogsbruksstöd. |
| --- | --- | --- |

82.

När likvärdiga instrument används, vanligtvis planer för landsbygdens utveckling, försvåras bedömningen av skogsbruksåtgärdernas kvalitet av tidspress och personalbrist. Kvalitetsbedömningen försvåras även av att kommissionen saknar information om medlemsstaternas åtgärder på skogsbruksområdet (se punkterna 27–36).

—

Kommissionen och medlemsstaterna bör i partnerskap se till att strategiska programplaneringsdokument tas fram och kan användas som ett effektivt verktyg vid planering av skogsbruksåtgärder och skogsbruksstöd.

| — | Kommissionen bör se till att det görs en lämplig kvalitativ bedömning av skogsbruksavsnittet i samtliga planer för landsbygdens utveckling. |
| --- | --- |

—

Kommissionen bör se till att det görs en lämplig kvalitativ bedömning av skogsbruksavsnittet i samtliga planer för landsbygdens utveckling.

| 83. | Beskogningsavtal som upprättats före 2000 och som sträcker sig upp till 20 år har tilldelats avsevärda medel som var avsedda att användas till genomförandet av beskogningsåtgärder som en del av landsbygdens utveckling. En sjuårig programplaneringsperiod är dessutom inte lämplig vid den långtidsplanering på upp till 20 år som krävs för skogsåtgärder (se punkterna 37–39). |
| --- | --- |

83.

Beskogningsavtal som upprättats före 2000 och som sträcker sig upp till 20 år har tilldelats avsevärda medel som var avsedda att användas till genomförandet av beskogningsåtgärder som en del av landsbygdens utveckling. En sjuårig programplaneringsperiod är dessutom inte lämplig vid den långtidsplanering på upp till 20 år som krävs för skogsåtgärder (se punkterna 37–39).

| 84. | Utnyttjandet av olika finansieringssätt (en blandning av medel från EUGFJ-garanti respektive EUGFJ-utveckling) har gett upphov till ett komplicerat system för genomförandet av politiken för landsbygdens utveckling (se punkterna 40–42).






  — | Kommissionen bör undersöka och förenkla finansieringsmetoderna. |
| --- | --- | --- |

84.

Utnyttjandet av olika finansieringssätt (en blandning av medel från EUGFJ-garanti respektive EUGFJ-utveckling) har gett upphov till ett komplicerat system för genomförandet av politiken för landsbygdens utveckling (se punkterna 40–42).

—

Kommissionen bör undersöka och förenkla finansieringsmetoderna.

| 85. | Vid granskningen av ett urval projekt upptäcktes en rad brister. Det förekom olika tolkningar av vilken mark som skulle prioriteras för beskogning. När antalet projektansökningar överskred de tillgängliga medlen fanns inga tydliga kriterier för projekturval (rangordning). Därtill förekom det oklarheter kring markens tidigare användning och kring huruvida stödmottagaren var lantbrukare. Det förekom också fall där medlemsstaternas kontrollsystem var bristfälliga och otillräckliga (se punkterna 43–58 och 62–64).






  — | Kommissionen bör tillsammans med medlemsstaterna granska systemet för ansökningar och projektgodkännande för att kunna garantera att de förslag som är mest bärkraftiga och mest lämpliga för stöd också får det genom EU:s strategier och nationella strategier. |
| --- | --- | --- |

85.

Vid granskningen av ett urval projekt upptäcktes en rad brister. Det förekom olika tolkningar av vilken mark som skulle prioriteras för beskogning. När antalet projektansökningar överskred de tillgängliga medlen fanns inga tydliga kriterier för projekturval (rangordning). Därtill förekom det oklarheter kring markens tidigare användning och kring huruvida stödmottagaren var lantbrukare. Det förekom också fall där medlemsstaternas kontrollsystem var bristfälliga och otillräckliga (se punkterna 43–58 och 62–64).

—

Kommissionen bör tillsammans med medlemsstaterna granska systemet för ansökningar och projektgodkännande för att kunna garantera att de förslag som är mest bärkraftiga och mest lämpliga för stöd också får det genom EU:s strategier och nationella strategier.

| — | Kommissionen bör se över medlemsstaternas nuvarande kontroller i syfte att förstärka de administrativa systemen och kontrollsystemen och vidta lämpliga åtgärder när bestämmelserna inte följs. |
| --- | --- |

—

Kommissionen bör se över medlemsstaternas nuvarande kontroller i syfte att förstärka de administrativa systemen och kontrollsystemen och vidta lämpliga åtgärder när bestämmelserna inte följs.

| 86. | Till den beskogning som utförs av kommuner (lokala myndigheter) ges inte något stöd för underhåll med dagens stödsystem. Det är inte säkert att de har tillräckliga medel för att garantera att plantor och nyplanteringar sköts på rätt sätt (underhåll). Detta innebär en kraftigt ökad risk för att projekt som fått betydande stöd från EU och nationellt stöd slår fel under efterföljande år (se punkterna 59–61).






  — | Kommissionen bör undersöka förhållandena kring beviljandet av beskogningsstöd för att undvika att stöd betalas ut under förhållanden som gör att projekten inte kan drivas vidare. Kommissionen bör vid behov föreslå ändringar av den nuvarande grunden för beviljandet av stöd. |
| --- | --- | --- |

86.

Till den beskogning som utförs av kommuner (lokala myndigheter) ges inte något stöd för underhåll med dagens stödsystem. Det är inte säkert att de har tillräckliga medel för att garantera att plantor och nyplanteringar sköts på rätt sätt (underhåll). Detta innebär en kraftigt ökad risk för att projekt som fått betydande stöd från EU och nationellt stöd slår fel under efterföljande år (se punkterna 59–61).

—

Kommissionen bör undersöka förhållandena kring beviljandet av beskogningsstöd för att undvika att stöd betalas ut under förhållanden som gör att projekten inte kan drivas vidare. Kommissionen bör vid behov föreslå ändringar av den nuvarande grunden för beviljandet av stöd.

| 87. | Åtgärden för beskogning av jordbruksmark har haft liten inverkan. Graden av beskogning är inte betydande och resultatet skulle kunna uppnås billigare. De finansierade projekten har lett till splittrade genomföranden utan samordning på landsbygden. Generellt sett är skogsbruksåtgärderna inte tillräckligt riktade (se punkterna 65–78).






  — | Kommissionen bör på nytt överväga hur beskogningsåtgärden kan riktas bättre till en lägre budgetkostnad och med hänsyn till att allmänhetens behov har förändrats och till att tyngdpunkten i gemenskapslagstiftningen numera ligger på miljövinster. |
| --- | --- | --- |

87.

Åtgärden för beskogning av jordbruksmark har haft liten inverkan. Graden av beskogning är inte betydande och resultatet skulle kunna uppnås billigare. De finansierade projekten har lett till splittrade genomföranden utan samordning på landsbygden. Generellt sett är skogsbruksåtgärderna inte tillräckligt riktade (se punkterna 65–78).

—

Kommissionen bör på nytt överväga hur beskogningsåtgärden kan riktas bättre till en lägre budgetkostnad och med hänsyn till att allmänhetens behov har förändrats och till att tyngdpunkten i gemenskapslagstiftningen numera ligger på miljövinster.

Denna rapport har antagits av revisionsrätten vid dess sammanträde i Luxemburg den 14 oktober 2004.

För revisionsrätten

Juan Manuel FABRA VALLÉS

Ordförande

---

(1)  Artikel 29 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 80).

1

(2)  KOM(1998) 649, 3.11.1998.

2

(3)  Rådets resolution av den 15 december 1998 (EGT C 56, 26.2.1999, s. 1). I resolutionen anges att ansvaret för skogsbrukspolitiken vilar på medlemsstaterna och att gemenskapsåtgärder baseras på subsidiaritetsprincipen: rådet betonar ”subsidiaritetsprincipen, med tanke på att Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inte föreskriver en särskild gemensam skogsbrukspolitik och att ansvaret för skogsbrukspolitiken vilar på medlemsstaterna, likväl med beaktande av att gemenskapen i enlighet med subsidiaritetsprincipen och begreppet delat ansvar kan bidra positivt till genomförandet av ett hållbart skogsbruk och skogens mångsidiga roll”.

3

(4)  1993 års alleuropeiska ministerkonferens i Helsingfors.

4

(5)  Källa: Kommissionen.

5

Källa

(6)  KOM(1998) 649.

6

(7)  Rådets resolution av den 15 december 1998.

7

(8)  Rådets resolution av den 15 december 1998. I resolutionen anges att ansvaret för skogsbrukspolitiken vilar på medlemsstaterna och att gemenskapsåtgärder baseras på subsidiaritetsprincipen: rådet betonar ”subsidiaritetsprincipen, med tanke på att Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inte föreskriver en särskild gemensam skogsbrukspolitik och att ansvaret för skogsbrukspolitiken vilar på medlemsstaterna, likväl med beaktande av att gemenskapen i enlighet med subsidiaritetsprincipen och begreppet delat ansvar kan bidra positivt till genomförandet av ett hållbart skogsbruk och skogens mångsidiga roll”.

8

(9)  1993 års alleuropeiska ministerkonferens i Helsingfors.

9

(10)  Källa:Kommissionen.

10

Källa:

(11)  Förordning (EG) nr 1257/1999, i vilken ramarna för stöd till landsbygdens utveckling fastställs.

11

(12)  Se ordlistan.

12

(13)  Se ordlistan.

13

(14)  Strukturfondernas mål 1 syftar till att främja utvecklingen och strukturanpassningen i områden som släpar efter i utvecklingen.

14

(15)  Särskild rapport nr 14/2000 (EGT C 353, 8.12.2000, s. 1).

15

(16)  Granskningen omfattade inte övrig finansiering i EU-budgeten av skogsbruket, som Forestry Research, Forest Natura 2000 och Forest Focus.

16

(17)  Kommissionen beskriver skogsbrukets betydelse enligt följande (KOM(1998) 649):

17

| — | Med sina många funktioner utgör skogarna en väsentlig del av landsbygdsområdena och en hörnsten i den integrerade politiken för landsbygdens utveckling, särskilt på grund av den roll de spelar för inkomst och sysselsättning samt deras ekologiska och sociala betydelse. |
| --- | --- |

—

Med sina många funktioner utgör skogarna en väsentlig del av landsbygdsområdena och en hörnsten i den integrerade politiken för landsbygdens utveckling, särskilt på grund av den roll de spelar för inkomst och sysselsättning samt deras ekologiska och sociala betydelse.

politiken för landsbygdens utveckling

| — | Skogarna och deras mångfald är en viktig del av Europas natur – och att skydda och bevara dem ingår i ett antal av gemenskapens politikområden, i synnerhet i den gemenskapspolitik som rör särskilda miljöfrågor som EU:s strategi för biologisk mångfald, Natura 2000 och genomförande av konventionen om klimatförändringar. |
| --- | --- |

—

Skogarna och deras mångfald är en viktig del av Europas natur – och att skydda och bevara dem ingår i ett antal av gemenskapens politikområden, i synnerhet i den gemenskapspolitik som rör särskilda miljöfrågor som EU:s strategi för biologisk mångfald, Natura 2000 och genomförande av konventionen om klimatförändringar.

natur

| — | För skogsprodukter, i synnerhet trä (samt kork och kåda), gäller den inre marknadens regler, bland annat EU:s vanliga regler om statligt stöd, samgåenden och karteller. |
| --- | --- |

—

För skogsprodukter, i synnerhet trä (samt kork och kåda), gäller den inre marknadens regler, bland annat EU:s vanliga regler om statligt stöd, samgåenden och karteller.

inre marknadens

(18)  I FAO:s slutrapport om den globala skogsinventeringen (Global Forest Resources Assessment (FRA) från 1995 definieras skogsareal som ett område med 20 procents krontäckning för industriländerna och som ett område med 10 procents krontäckning för utvecklingsländerna.

18

(19)  Undersökning av det europeiska informations- och kommunikationssystemet för skogsbruk (EFICS) 1997.

19

(20)  Se FN/FAO-rapporten ”Forest Resources”, 2000, s. 34.

20

(21)  Kommissionens meddelande utarbetades på särskild begäran av Europaparlamentet (A4-0414/96, EGT C 55, 24.2.1997, s. 22).

21

(22)  Artikel 274 i EG-fördraget: ”I överensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning skall kommissionen genomföra budgeten under eget ansvar och inom ramen för de beviljade anslagen enligt bestämmelserna i den budgetförordning som utfärdats enligt artikel 279. Medlemsstaterna skall samarbeta med kommissionen för att säkerställa att anslagen används i överensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning.”

22

(23)  Enligt artikel 29 i förordning (EG) nr 1257/1999 skall stödet baseras på ”nationella och subnationella skogsprogram eller likvärdiga instrument i vilka de åtaganden som har gjorts vid ministerkonferenserna om det europeiska skogsskyddet bör beaktas”.

23

(24)  Artikel 29 i förordning (EG) nr 1257/1999.

24

(25)  Källa: ”National forest programmes in European countries: an initial overview based on a quick survey in countries participating in the COST E-19 Action”, s. 11.

25

Källa

(26)  Fjärde ministerkonferensen om skydd av Europas skogar (Wien, april 2003).

26

(27)  Artikel 29.4 i förordning (EG) nr 1257/1999.

27

(28)  Förordning (EG) nr 1257/1999 och rådets förordning (EG) nr 1260/1999 (EGT L 161, 26.6.1999, s. 1).

28

(29)  69 operativa program för mål 1-områden plus programkomplement, 20 samlade programplaneringsdokument för mål 2, inklusive åtgärder inom EUGFJ-garanti, 68 planer för landsbygdens utveckling inom EUGFJ-garanti och 73 Leader+-program.

29

(30)  Framför allt generaldirektoraten för jordbruk, regionalpolitik och miljö.

30

(31)  Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ”Skogsbrukets situation och problem i Europeiska unionen och möjligheter att utveckla skogspolitiken” (EGT C 206, 7.7.1997, s. 128).

31

(32)  EUGFJ-garanti: I artikel 69 i kommissionens förordning (EG) nr 817/2004 (EUT L 153, 30.4.2004, s. 30) om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden anges att kontroller på plats skall omfatta minst 5 % av stödmottagarna varje år och avse samtliga typer av åtgärder för utveckling av landsbygden som anges i programdokumenten. Kontrollerna på plats skall spridas över året i enlighet med en riskanalys för varje åtgärd för utveckling av landsbygden. Kontrollerna skall avse en stödmottagares alla åtaganden och skyldigheter som kan kontrolleras vid besöket. De skall utföras i enlighet med avdelning III i förordning (EG) nr 2419/2001.

32

EUGFJ-utveckling: I kommissionens förordning (EG) nr 438/2001 (EGT L 63, 3.3.2001, s. 21) (om förvaltning av strukturfonderna) anges (i artikel 10) följande: ”Medlemsstaterna skall genomföra kontroller på ett lämpligt urval av insatser särskilt för att a) kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen är effektiva, b) selektivt, på grundval av en riskanalys, kontrollera de utgiftsdeklarationer som upprättats på olika berörda nivåer. De kontroller som genomförs innan en stödform avslutas skall omfatta åtminstone 5 % av de totala stödberättigande utgifterna och grundas på ett representativt urval av godkända insatser, med beaktande av kraven i punkt 3. Medlemsstaterna skall bemöda sig om att sprida kontrollerna jämnt över den berörda perioden. De skall se till att sådana kontroller på lämpligt sätt skiljs från förfaranden för genomförande av insatser och därmed sammanhängande utbetalningar.”

(33)  I slutsatserna från den europeiska konferensen om landsbygdens utveckling, som hölls i Salzburg i november 2003, uttrycktes farhågor om graden av komplexitet i det nuvarande systemet för genomförande av EU:s politik för landsbygdens utveckling med olika finansieringskällor och förfaranden beroende på huruvida en åtgärd genomförs inom eller utanför mål 1-områden.

33

(34)  Rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27 november 1992 om ett integrerat system för administration och kontroll av vissa stödsystem inom gemenskapen (EGT L 355, 5.12.1992, s. 1).

34

(35)  Punkt 3.5 i ”Guideline document VI/10535/99 rev. 7”, utgivet av kommissionens enheter för genomförandet av styrning, kontroll och sanktioner vid åtgärder för utveckling av landsbygden i enlighet med förordning (EG) nr 1257/1999.

35

(36)  Särskilt förhållandet att det endast förekommer en och inte flera återkommande anbudsinfordringar uppmuntrar val av första bästa projekt vid projektgodkännandet.

36

(37)  Se även punkt 3.7 i ”Guideline document VI/10535/99 rev.7”.

37

(38)  Förordning (EEG) nr 3508/92.

38

(39)  Punkt 47 i särskild rapport nr 14/2000 om en grönare gemensam jordbrukspolitik: ”När det gäller miljöprogrammen för jordbruket måste medlemsstaterna exempelvis lägga fram detaljerade underlag till stöd för de föreslagna stödsatserna; de specifika stödsatserna godkänns sedan av kommissionen. När det gäller beskogningsprogrammen däremot begär man ingen sådan information från de nationella myndigheterna; kommissionen godkänner maximinivåer för stödsatserna, inom vilka medlemsstaterna själva får fastställa stödsatserna utan godkännande från kommissionen.”

39

(40)  I artikel 31 i förordning (EG) nr 1257/1999 anges att ett årligt bidrag per hektar kan betalas ut för att ”under en period på högst 20 år täcka inkomstbortfall på grund av beskogning för jordbrukare, eller sammanslutningar av dessa, vilka brukade marken innan den beskogades, eller för andra privaträttsliga subjekt”.

40

(41)  Rapport till parlamentet och rådet om tillämpningen av förordning (EEG) nr 2080/92 (KOM(1997) 630, 28.11.1997).

41

(42)  Artikel 61 i kommissionens förordning (EG) nr 445/2002, (EGT L 74, 15.3.2002, s. 1).

42

(43)  Artikel 29 i förordning (EG) nr 1257/1999, ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1783/2003 (EUT L 270, 21.10.2003, s. 70).

43

(44)  Förordning (EG) nr 1783/2003.

44

(45)  Det belopp per hektar som betalas för inkomstbortfallet i 20 år anges i planerna för landsbygdens utveckling. Inkomstersättningen varierar beroende på den beskogade markens tidigare användning. Nivån ökar om den tidigare användningen har varit mer lönsam och om stödmottagaren kan klassificeras som lantbrukare.

45

(46)  Vid konferensen konstaterades att det går att ändra inriktning på beskogningsåtgärderna för att stärka skogens många olika funktioner och öka hållbarheten (till exempel riskhantering, ökade miljövinster och minskad brandrisk).

46

(47)  Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ”Skogsbrukets situation och problem i Europeiska unionen och möjligheter att utveckla skogspolitiken”.

47

(48)  Artikel 31 i förordning (EG) nr 1257/1999.

48

---

BILAGA I

GEMENSKAPENS SKOGSBRUKSÅTGÄRDER 1964–1999

1964–1988:

Fram till 1988 vidtog Europeiska gemenskapen ett antal åtgärder för att utveckla skogsbruket. Dessa var alltid direkt kopplade till den gemensamma jordbrukspolitiken, i synnerhet åtgärder för att förbättra jordbruksstrukturerna. Åtgärderna gällde harmonisering av lagstiftningen, skogsutveckling och exploatering av skogsbruk, skydd för skog mot luftföroreningar och skogsbränder samt forskning inom skogsbruksområdet.

1988–1992:

Gemenskapen drev en mer sammanhållen linje i sina skogsbruksprojekt. Kommissionen lade i september 1988 fram ett handlingsprogram på gemenskapsnivå för skogsbruket för rådet. Det antogs av rådet 1989 och var koncentrerat kring fem huvudområden:

| — | Beskogning av jordbruksmark. |
| --- | --- |

—

Beskogning av jordbruksmark.

| — | Utveckling och optimal användning av skog på landsbygden. |
| --- | --- |

—

Utveckling och optimal användning av skog på landsbygden.

| — | Kork. |
| --- | --- |

—

Kork.

| — | Skogsskydd. |
| --- | --- |

—

Skogsskydd.

| — | Kompletterande åtgärder. |
| --- | --- |

—

Kompletterande åtgärder.

1992–1999:

Gemenskapens åtgärder på skogsbruksområdet blev mer ambitiösa 1992. Genom beslut på två huvudområden ändrades 1988 års handlingsprogram radikalt:

| — | Skydd av skogar mot luftföroreningar och bränder (1). |
| --- | --- |

—

Skydd av skogar mot luftföroreningar och bränder (1).

| — | Skogsbruksåtgärder inom jordbruket antogs (2) som en del av de åtgärder som åtföljde jordbruksreformen för att ge stöd till beskogning av landsbygden. |
| --- | --- |

—

Skogsbruksåtgärder inom jordbruket antogs (2) som en del av de åtgärder som åtföljde jordbruksreformen för att ge stöd till beskogning av landsbygden.

Bland de övriga åtgärder som gemenskapen vidtagit i skogsbrukssektorn sedan 1992 ingår det europeiska informations- och kommunikationssystemet för skogsbruk (EFICS) (3) och forskning på skogsbruksområdet som medfinansierats av EU:s forsknings- och utvecklingsprogram på jordbruks- och miljöforskningsområdena.

Den europeiska skogsbruksdebatten har under 1990-talet främst handlat om att definiera och genomföra principerna för ett hållbart skogsbruk. Begreppet hållbar skogsskötsel fastställdes vid den alleuropeiska ministerkonferensen om skogsskydd i Helsingfors 1993. Hållbar skogsskötsel är en välavvägd kombination av ekologisk, ekonomisk, social och kulturell verksamhet. Debatten om EU:s skogsbruksstrategi initierades bland annat genom ett betänkande från Europaparlamentet (4), kommissionens meddelande om en skogsbruksstrategi för Europeiska unionen (5) och rådets resolution om en skogsbruksstrategi för Europeiska unionen (6). Debatten bekräftade framför allt än en gång principerna att skogen är mångfunktionell, att marknadsekonomins lagar bör gälla för skog och att strategin i linje med subsidiariteten bör genomföras på lägsta möjliga nivå. Trots att subsidiaritetsprincipen skall gälla och strategin för skogsbruket innebär en strävan mot ökad samordning inom gemenskapen saknas konkreta förslag till hur samarbetet konkret kan förbättras.

---

(1)  Förordning (EEG) nr 2157/92 och förordning (EEG) nr 2158/92 av den 23 juli 1992.

(2)  Förordning (EEG) nr 2080/92 av den 30 juli 1992.

(3)  Förordning (EG) nr 400/94.

(4)  A4-0414/96; PE 213.578/def (föredragande: David E. Thomas).

(5)  KOM(1998) 649 slutlig.

(6)  Rådets resolution av den 15 december 1998.

---

BILAGA II

MEDLEMSSTATERNAS DEFINITION AV SKOG

Definition av skog: Ländernas huvudkriterier och minimivärden i enlighet med det europeiska informations- och kommunikationssystemet för skogsbruk (EFICS)

| Land | Minimivärden | Höjd på färdigväxt träd |
| --- | --- | --- |
| Bredd | Krontäckning | Yta | Produktionsförmåga |
| Österrike | 10 m | 30 % | 0,05 ha | | |
| Belgien (Vallonien) | 9 m | | 0,1 ha | | |
| Belgien (Flandern) | 25 m | 20 % | 0,5 ha | | |
| Danmark | 20 m | | 0,5 ha | | 6 m |
| Finland | | | 0,25 ha | 1 m3/ha/år | |
| Frankrike | 15 m | 10 % eller 500 stammar/ha med en omkrets i brösthöjd under 24,5 cm | 0,05 ha | | |
| Tyskland | 10 m | | 0,1 ha | | |
| Grekland | 30 m | 10 % | 0,5 ha | | |
| Irland | 40 m | 20 % | 0,5 ha | 4 m3/ha/år (barrträd)
  2 m3/ha/år (lövträd) | |
| Italien | 20 m | 20 % | 0,2 ha | | |
| Luxemburg | inget | Inget | inget | | |
| Portugal | 15 m | 10 % | 0,2 ha | | |
| Spanien | 20 m | 5 % | 0,25 ha | | |
| Sverige | | | 0,25 ha | 1 m3/ha/år | |
| Nederländerna | 30 m | 20 % | 0,5 ha | | |
| Storbritannien | 50 m | 20 % | 2 ha | | |
| Källor: EG 1997. ”Study on European Forestry Information and Communication System” (EFICS).
  Rapporter om skogsinventering och övervakningssystem. Europeiska kommissionen. Luxemburg. |

Land

Minimivärden

Höjd på färdigväxt träd

Bredd

Krontäckning

Yta

Produktionsförmåga

Österrike

10 m

30 %

0,05 ha

Belgien (Vallonien)

9 m

0,1 ha

Belgien (Flandern)

25 m

20 %

0,5 ha

Danmark

20 m

0,5 ha

6 m

Finland

0,25 ha

1 m3/ha/år

Frankrike

15 m

10 % eller 500 stammar/ha med en omkrets i brösthöjd under 24,5 cm

0,05 ha

Tyskland

10 m

0,1 ha

Grekland

30 m

10 %

0,5 ha

Irland

40 m

20 %

0,5 ha

4 m3/ha/år (barrträd)

2 m3/ha/år (lövträd)

Italien

20 m

20 %

0,2 ha

Luxemburg

inget

Inget

inget

Portugal

15 m

10 %

0,2 ha

Spanien

20 m

5 %

0,25 ha

Sverige

0,25 ha

1 m3/ha/år

Nederländerna

30 m

20 %

0,5 ha

Storbritannien

50 m

20 %

2 ha

Källor: EG 1997. ”Study on European Forestry Information and Communication System” (EFICS).

Rapporter om skogsinventering och övervakningssystem. Europeiska kommissionen. Luxemburg.

---

KOMMISSIONENS SVAR

SAMMANFATTNING

| II. | Kommissionen välkomnar denna rapport som lagts fram vid en lämplig tidpunkt så att den kan beaktas i samband med både den kommande översynen av EU:s skogsbruksstrategi och den framtida politiken för landsbygdsutveckling (KOM(2004) 490 slutlig).
  Mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen anser kommissionen att medlemsstaterna fortfarande har behörighet att fatta ett antal genomförandebeslut, såsom det konstateras på flera ställen i kommissionens svar på denna rapport. |
| --- | --- |

II.

Kommissionen välkomnar denna rapport som lagts fram vid en lämplig tidpunkt så att den kan beaktas i samband med både den kommande översynen av EU:s skogsbruksstrategi och den framtida politiken för landsbygdsutveckling (KOM(2004) 490 slutlig).

Mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen anser kommissionen att medlemsstaterna fortfarande har behörighet att fatta ett antal genomförandebeslut, såsom det konstateras på flera ställen i kommissionens svar på denna rapport.

| V. | Ett hållbart skogsbruk bygger på en balanserad integrering av ekonomiska, sociala och miljömässiga mål och en avvägning mellan olika intressen.
  Kommissionen anser att övervakningens kvalitet kan säkras utan en gemensam definition av begreppet ”skog”. Politikens resultat kan övervakas på medlemsstatsnivå och sedan på EU-nivå. |
| --- | --- |

V.

Ett hållbart skogsbruk bygger på en balanserad integrering av ekonomiska, sociala och miljömässiga mål och en avvägning mellan olika intressen.

Kommissionen anser att övervakningens kvalitet kan säkras utan en gemensam definition av begreppet ”skog”. Politikens resultat kan övervakas på medlemsstatsnivå och sedan på EU-nivå.

| VI. | Kopplingen mellan skogsbruksstrategin och enskilda projekt som samfinansieras av EUGFJ säkras genom programmen för landsbygdsutveckling. Kommissionen kontrollerar att programmen är i överensstämmelse med skogsbruksstrategin. De nationella eller regionala myndigheterna godkänner enskilda projekt på grundval av dessa program.
  Enligt kommissionens förslag om en framtida politik för landsbygdsutveckling skall det göras en tydligare avgränsning mellan kommissionens ansvar och medlemsstaternas ansvar.
  Alla program för landbygdsutveckling bedöms, med avseende på hur de bidrar till att målen för EU:s skogsbruksstrategi uppnås, i de utvärderingsrapporter som medlemsstaterna utarbetar och som kommissionen sammanfattar. I juli 2004 föreslog kommissionen (KOM(2004) 490 slutlig) skärpta utvärderingskrav för den framtida politiken för landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

VI.

Kopplingen mellan skogsbruksstrategin och enskilda projekt som samfinansieras av EUGFJ säkras genom programmen för landsbygdsutveckling. Kommissionen kontrollerar att programmen är i överensstämmelse med skogsbruksstrategin. De nationella eller regionala myndigheterna godkänner enskilda projekt på grundval av dessa program.

Enligt kommissionens förslag om en framtida politik för landsbygdsutveckling skall det göras en tydligare avgränsning mellan kommissionens ansvar och medlemsstaternas ansvar.

Alla program för landbygdsutveckling bedöms, med avseende på hur de bidrar till att målen för EU:s skogsbruksstrategi uppnås, i de utvärderingsrapporter som medlemsstaterna utarbetar och som kommissionen sammanfattar. I juli 2004 föreslog kommissionen (KOM(2004) 490 slutlig) skärpta utvärderingskrav för den framtida politiken för landsbygdsutveckling.

| VII. | Länderna i Europa har utarbetat en gemensam strategi för nationella skogsprogram inom ramen för ministerkonferenserna om skydd för Europas skogar och det har gjorts stora framsteg när det gäller att utforma program. När det saknas sådana program verkar det dock vara motiverat att godta program för landsbygdsutveckling och operativa program som likvärdiga, för att inte hindra genomförandet av skogsbruksåtgärder inom programmen.
  För att garantera de godkända programmens kvalitet gjordes en grundlig analys i samarbete med alla berörda kommissionstjänster. Denna process inbegrep täta kontakter med medlemsstaterna, och tog tid. |
| --- | --- |

VII.

Länderna i Europa har utarbetat en gemensam strategi för nationella skogsprogram inom ramen för ministerkonferenserna om skydd för Europas skogar och det har gjorts stora framsteg när det gäller att utforma program. När det saknas sådana program verkar det dock vara motiverat att godta program för landsbygdsutveckling och operativa program som likvärdiga, för att inte hindra genomförandet av skogsbruksåtgärder inom programmen.

För att garantera de godkända programmens kvalitet gjordes en grundlig analys i samarbete med alla berörda kommissionstjänster. Denna process inbegrep täta kontakter med medlemsstaterna, och tog tid.

| VIII. | Långtidskontrakt behövs för att garantera att åtgärder för t.ex. beskogning av jordbruksmark utnyttjas i tillräcklig utsträckning. Kontrakten omfattar naturligtvis flera programperioder.
  När det gäller kontraktens löptid och stödbelopp innehåller förslagen till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 ett antal ändringar för att minska dessa problem. Förslagen innebär framför allt kortare stödperioder och sänkta tak för ersättning för inkomstförluster. |
| --- | --- |

VIII.

Långtidskontrakt behövs för att garantera att åtgärder för t.ex. beskogning av jordbruksmark utnyttjas i tillräcklig utsträckning. Kontrakten omfattar naturligtvis flera programperioder.

När det gäller kontraktens löptid och stödbelopp innehåller förslagen till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 ett antal ändringar för att minska dessa problem. Förslagen innebär framför allt kortare stödperioder och sänkta tak för ersättning för inkomstförluster.

| IX. | Kommissionen är medveten om att systemet är komplicerat och har därför redan gjort förenklingar och föreslagit ytterligare omfattande åtgärder för landsbygdsutvecklingspolitiken efter 2006. En av förenklingarna är att det kommer att införas en enda fond för landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

IX.

Kommissionen är medveten om att systemet är komplicerat och har därför redan gjort förenklingar och föreslagit ytterligare omfattande åtgärder för landsbygdsutvecklingspolitiken efter 2006. En av förenklingarna är att det kommer att införas en enda fond för landsbygdsutveckling.

| X. | — | Subsidiaritetsprincipen gäller för skogsbruksåtgärdernas genomförande. Vilken typ av mark som skall beskogas avgörs i stor utsträckning av medlemsstaterna på grundval av den nationella och regionala situationen och de aktuella behoven. Förslaget till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 innehåller flera åtgärder för att större hänsyn skall tas till miljömålen vid valet av mark för beskogning. |
| --- | --- | --- |

X.

—

Subsidiaritetsprincipen gäller för skogsbruksåtgärdernas genomförande. Vilken typ av mark som skall beskogas avgörs i stor utsträckning av medlemsstaterna på grundval av den nationella och regionala situationen och de aktuella behoven. Förslaget till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 innehåller flera åtgärder för att större hänsyn skall tas till miljömålen vid valet av mark för beskogning.

| — | Miljöhänsyn är ett rättsligt krav. Medlemsstaterna fullgör denna skyldighet med hänsyn till regionala villkor. |
| --- | --- |

—

Miljöhänsyn är ett rättsligt krav. Medlemsstaterna fullgör denna skyldighet med hänsyn till regionala villkor.

| — | De flesta programmen omfattar urvalskriterier, men i vissa fall kan det vara nödvändigt att förbättra definitionen av dessa.
  Kommissionens revisionstjänster kontrollerar urvalssystemen på grundval av sina egna riktlinjer. Om kraven på insyn och objektivitet inte uppfylls vid projekturvalet utfärdas rekommendationer till medlemsstaterna, och det kan också göras ekonomiska korrigeringar i samband med besluten om avslutande av räkenskaper. |
| --- | --- |

—

De flesta programmen omfattar urvalskriterier, men i vissa fall kan det vara nödvändigt att förbättra definitionen av dessa.

Kommissionens revisionstjänster kontrollerar urvalssystemen på grundval av sina egna riktlinjer. Om kraven på insyn och objektivitet inte uppfylls vid projekturvalet utfärdas rekommendationer till medlemsstaterna, och det kan också göras ekonomiska korrigeringar i samband med besluten om avslutande av räkenskaper.

| — | Medlemsstaterna är behöriga att definiera ”jordbruksmark” och ”jordbrukare”, och dessa definitioner måste finnas med i de nationella eller regionala programmen. Medlemsstaterna måste se till att kontroller görs i enlighet med de riktlinjer som kommissionen utfärdat.
  Kommissionen är medveten om att det behövs förbättringar och kommer under nästa programperiod att se över kraven och utfärda riktlinjer för medlemsstaterna i de frågor som revisionsrätten tar upp. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterna är behöriga att definiera ”jordbruksmark” och ”jordbrukare”, och dessa definitioner måste finnas med i de nationella eller regionala programmen. Medlemsstaterna måste se till att kontroller görs i enlighet med de riktlinjer som kommissionen utfärdat.

Kommissionen är medveten om att det behövs förbättringar och kommer under nästa programperiod att se över kraven och utfärda riktlinjer för medlemsstaterna i de frågor som revisionsrätten tar upp.

| — | Kommissionen har också konstaterat brister liknande dem som revisionsrätten tar upp i rapporten och har krävt ekonomiska korrigeringar. Det har vidtagits åtgärder för att förbättra kontrollen av ansökningar. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har också konstaterat brister liknande dem som revisionsrätten tar upp i rapporten och har krävt ekonomiska korrigeringar. Det har vidtagits åtgärder för att förbättra kontrollen av ansökningar.

| — | I sitt arbete uppmärksammar kommissionens revisionstjänster särskilt att lämpliga kontrollförfaranden tillämpas för offentlig upphandling av alla åtgärder som gör det möjligt att bevilja stöd för landsbygdsutveckling till offentliga organ. |
| --- | --- |

—

I sitt arbete uppmärksammar kommissionens revisionstjänster särskilt att lämpliga kontrollförfaranden tillämpas för offentlig upphandling av alla åtgärder som gör det möjligt att bevilja stöd för landsbygdsutveckling till offentliga organ.

| XI. | Kommuner har ett visst ansvar för att bevara sina skogar. De myndigheter som godkänner projekt bör kräva tillräckliga bevis från kommunerna på att skötseln för att bevara skogarna garanteras. |
| --- | --- |

XI.

Kommuner har ett visst ansvar för att bevara sina skogar. De myndigheter som godkänner projekt bör kräva tillräckliga bevis från kommunerna på att skötseln för att bevara skogarna garanteras.

| XII. | Det krävs ersättning under lång tid för att det skall vara intressant för jordbrukare att plantera skog på jordbruksmark. Enligt förslagen till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 skall dock ersättning för inkomstförluster beviljas under högst tio år. Förutom de övergripande effekterna bör hänsyn tas till de betydande effekterna i vissa regioner. |
| --- | --- |

XII.

Det krävs ersättning under lång tid för att det skall vara intressant för jordbrukare att plantera skog på jordbruksmark. Enligt förslagen till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 skall dock ersättning för inkomstförluster beviljas under högst tio år. Förutom de övergripande effekterna bör hänsyn tas till de betydande effekterna i vissa regioner.

| XIII. | Hållbarhet är redan en övergripande princip i rådets förordning (EG) nr 1257/1999. Förslagen till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 är i överensstämmelse med denna rekommendation, eftersom det fastställs tydligare miljömål för beskogningsåtgärder och det krävs att det utses områden som av miljöskäl är lämpliga för (och således endast avsedda för) beskogning. |
| --- | --- |

XIII.

Hållbarhet är redan en övergripande princip i rådets förordning (EG) nr 1257/1999. Förslagen till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 är i överensstämmelse med denna rekommendation, eftersom det fastställs tydligare miljömål för beskogningsåtgärder och det krävs att det utses områden som av miljöskäl är lämpliga för (och således endast avsedda för) beskogning.

INLEDNING

| 4. | Rådets resolution om en skogsbruksstrategi för Europeiska unionen utgör referensramen för skogsbruksrelaterad verksamhet i EU. Det är viktigt att notera att strategin bekräftar att subsidiaritetsprincipen skall tillämpas på skogsbruksområdet. |
| --- | --- |

4.

Rådets resolution om en skogsbruksstrategi för Europeiska unionen utgör referensramen för skogsbruksrelaterad verksamhet i EU. Det är viktigt att notera att strategin bekräftar att subsidiaritetsprincipen skall tillämpas på skogsbruksområdet.

| 5. | Mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen anser kommissionen att medlemsstaterna fortfarande har behörighet att fatta ett antal genomförandebeslut, såsom det konstateras på flera ställen i kommissionens svar på denna rapport. |
| --- | --- |

5.

Mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen anser kommissionen att medlemsstaterna fortfarande har behörighet att fatta ett antal genomförandebeslut, såsom det konstateras på flera ställen i kommissionens svar på denna rapport.

| 10. | Förordningen om landsbygdsutveckling bygger på subsidiaritetsprincipen och det är medlemsstaterna som ansvarar för utarbetandet av program för landsbygdsutveckling med beaktande av nationella och regionala prioriteringar. |
| --- | --- |

10.

Förordningen om landsbygdsutveckling bygger på subsidiaritetsprincipen och det är medlemsstaterna som ansvarar för utarbetandet av program för landsbygdsutveckling med beaktande av nationella och regionala prioriteringar.

| 11. | Under 2001 utvärderade kommissionen rådets förordning (EEG) nr 2080/92, och genom förordning (EG) nr 1257/1999 infördes tydligare riktlinjer för övervakningsåtgärder. Genom den förordningen infördes kravet på förhandsbedömning av program för landsbygdsutveckling. Dessutom infördes krav på en grundlig halvtidsutvärdering av dessa, som om nödvändigt kommer att leda till att de berörda programmen anpassas. |
| --- | --- |

11.

Under 2001 utvärderade kommissionen rådets förordning (EEG) nr 2080/92, och genom förordning (EG) nr 1257/1999 infördes tydligare riktlinjer för övervakningsåtgärder. Genom den förordningen infördes kravet på förhandsbedömning av program för landsbygdsutveckling. Dessutom infördes krav på en grundlig halvtidsutvärdering av dessa, som om nödvändigt kommer att leda till att de berörda programmen anpassas.

EU-STRATEGIN OCH DESS GENOMFÖRANDE

| 15. | Begreppet hållbarhet motsvarar det begrepp som presenteras och definieras i Brundtland-rapporten, som lades fram för Världskommissionen för miljö och utveckling 1987. Detta begrepp tillämpas nu inom alla ekonomiska sektorer och strategier för hållbar utveckling som utvecklats världen över.
  Hållbart skogsbruk bygger på en balanserad integrering av ekonomiska, sociala och miljömässiga mål. Det kan råda konflikter mellan de tre typerna av mål, men dessa konflikter bör inte ses som något negativt, utan bör ge upphov till samarbete mellan olika intressegrupper och ett konstruktivt arbete för att hitta den bästa lösningen. Den utveckling som skett när det gäller att upprätta kriterier och indikatorer för ett hållbart skogsbruk, liksom när det gäller frivilliga åtgärder för att certifiera hållbart skogsbruk i EU, är exempel på de senaste årens framsteg för att åstadkomma ett hållbart skogsbruk. |
| --- | --- |

15.

Begreppet hållbarhet motsvarar det begrepp som presenteras och definieras i Brundtland-rapporten, som lades fram för Världskommissionen för miljö och utveckling 1987. Detta begrepp tillämpas nu inom alla ekonomiska sektorer och strategier för hållbar utveckling som utvecklats världen över.

Hållbart skogsbruk bygger på en balanserad integrering av ekonomiska, sociala och miljömässiga mål. Det kan råda konflikter mellan de tre typerna av mål, men dessa konflikter bör inte ses som något negativt, utan bör ge upphov till samarbete mellan olika intressegrupper och ett konstruktivt arbete för att hitta den bästa lösningen. Den utveckling som skett när det gäller att upprätta kriterier och indikatorer för ett hållbart skogsbruk, liksom när det gäller frivilliga åtgärder för att certifiera hållbart skogsbruk i EU, är exempel på de senaste årens framsteg för att åstadkomma ett hållbart skogsbruk.

| 16. | Hållbart skogsbruk kräver att alla berörda parter deltar för att skapa samförstånd och finna tillfredsställande strategier. Deltagande länder håller på att utveckla lämpliga mekanismer och strukturer för intressenters deltagande när det gäller att utarbeta skogsbruksstrategier och genomförandeprocesser, framför allt i samband med nationella skogsprogram.
  I medlemsstater som av socioekonomiska skäl tidigare mest framhållit sektorns ekonomiska utveckling, överväger och utvecklar man successivt strategier för diversifiering och integrering av miljömål och sociala mål. Hållbarhet och hållbar utveckling avser inte ett statiskt tillstånd av stabilitet, utan snarare en dynamisk förändringsprocess som syftar till kontinuerliga förbättringar. |
| --- | --- |

16.

Hållbart skogsbruk kräver att alla berörda parter deltar för att skapa samförstånd och finna tillfredsställande strategier. Deltagande länder håller på att utveckla lämpliga mekanismer och strukturer för intressenters deltagande när det gäller att utarbeta skogsbruksstrategier och genomförandeprocesser, framför allt i samband med nationella skogsprogram.

I medlemsstater som av socioekonomiska skäl tidigare mest framhållit sektorns ekonomiska utveckling, överväger och utvecklar man successivt strategier för diversifiering och integrering av miljömål och sociala mål. Hållbarhet och hållbar utveckling avser inte ett statiskt tillstånd av stabilitet, utan snarare en dynamisk förändringsprocess som syftar till kontinuerliga förbättringar.

| 17. | Medlemsstaterna ansvarar för definitionen av ”skog”. Skillnaderna beror på historiska, sociala, rättsliga och ekologiska villkor i länderna. För statistiska ändamål anpassar medlemsstaterna uppgifterna genom en gemensam metod som utvecklats inom ramen för det gemensamma frågeformuläret från FAO/FN-ECE/EUROSTAT/ITTO (Internationella organisationen för tropiskt trä) för insamling av statistik på skogsområdet. På så vis blir skogsuppgifterna jämförbara i fråga om skogsareal och bestånd. |
| --- | --- |

17.

Medlemsstaterna ansvarar för definitionen av ”skog”. Skillnaderna beror på historiska, sociala, rättsliga och ekologiska villkor i länderna. För statistiska ändamål anpassar medlemsstaterna uppgifterna genom en gemensam metod som utvecklats inom ramen för det gemensamma frågeformuläret från FAO/FN-ECE/EUROSTAT/ITTO (Internationella organisationen för tropiskt trä) för insamling av statistik på skogsområdet. På så vis blir skogsuppgifterna jämförbara i fråga om skogsareal och bestånd.

| 18. | Kommissionen anser att övervakningens kvalitet kan garanteras utan en gemensam skogsdefinition. Resultaten av strategierna kan övervakas på medlemsstatsnivå mot bakgrund av de mål som fastställs i programmen för landsbygdsutveckling, vilket också möjliggör en bedömning på EU-nivå (t.ex. utvärderingar i efterhand). Såsom anges i punkt 17 justeras de skogsrelaterade uppgifterna så att de blir jämförbara mellan länder.
  Regelbunden rapportering från medlemsstaternas sida som bygger på avtalade övervakningsindikatorer gör det möjligt att mäta hur väl man lyckats genomföra programmen för landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

18.

Kommissionen anser att övervakningens kvalitet kan garanteras utan en gemensam skogsdefinition. Resultaten av strategierna kan övervakas på medlemsstatsnivå mot bakgrund av de mål som fastställs i programmen för landsbygdsutveckling, vilket också möjliggör en bedömning på EU-nivå (t.ex. utvärderingar i efterhand). Såsom anges i punkt 17 justeras de skogsrelaterade uppgifterna så att de blir jämförbara mellan länder.

Regelbunden rapportering från medlemsstaternas sida som bygger på avtalade övervakningsindikatorer gör det möjligt att mäta hur väl man lyckats genomföra programmen för landsbygdsutveckling.

| 19. | I rådets resolution av den 15 december 1998 om en skogsbruksstrategi för Europeiska unionen fastställs principen om gemensam förvaltning och kommissionens ansvar för genomförandet av EU:s skogsbruksstrategi. Det bör noteras att utvärderingen ingår i programförvaltningen och inbegriper en bedömning av i vilken utsträckning programmålen uppnåtts. |
| --- | --- |

19.

I rådets resolution av den 15 december 1998 om en skogsbruksstrategi för Europeiska unionen fastställs principen om gemensam förvaltning och kommissionens ansvar för genomförandet av EU:s skogsbruksstrategi. Det bör noteras att utvärderingen ingår i programförvaltningen och inbegriper en bedömning av i vilken utsträckning programmålen uppnåtts.

| 20. | Skogsbruksåtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken omfattas av principen om gemensam förvaltning, och kommissionen anser således att medlemsstaterna fortfarande har behörighet att fatta beslut om flera genomförandeåtgärder. Kommissionen måste bedöma om programmen är förenliga med gemenskapens mål och lagstiftning. Medlemsstaterna har fått i uppdrag att genomföra de godkända programmen. Genomförandet omfattar alla kontakter med stödmottagaren – från bedömningen av projektet till den slutliga utbetalningen. Kommissionen övervakar programmens genomförande genom kontroller och utvärderingar. Den kontrollerar att genomförandet överensstämmer med de godkända programmen och tillämpliga gemenskapsbestämmelser för att bedöma eventuella risker för fonderna och kunna ta det slutliga ansvaret för gemenskapsbudgetens genomförande.
  Om kommissionens kontroller avslöjar brister i medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem och/eller överträdelser av gemenskapens bestämmelser vid projektgenomförande, kan ekonomiska korrigeringar föreslås då kommissionen avslutar räkenskaperna. |
| --- | --- |

20.

Skogsbruksåtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken omfattas av principen om gemensam förvaltning, och kommissionen anser således att medlemsstaterna fortfarande har behörighet att fatta beslut om flera genomförandeåtgärder. Kommissionen måste bedöma om programmen är förenliga med gemenskapens mål och lagstiftning. Medlemsstaterna har fått i uppdrag att genomföra de godkända programmen. Genomförandet omfattar alla kontakter med stödmottagaren – från bedömningen av projektet till den slutliga utbetalningen. Kommissionen övervakar programmens genomförande genom kontroller och utvärderingar. Den kontrollerar att genomförandet överensstämmer med de godkända programmen och tillämpliga gemenskapsbestämmelser för att bedöma eventuella risker för fonderna och kunna ta det slutliga ansvaret för gemenskapsbudgetens genomförande.

Om kommissionens kontroller avslöjar brister i medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem och/eller överträdelser av gemenskapens bestämmelser vid projektgenomförande, kan ekonomiska korrigeringar föreslås då kommissionen avslutar räkenskaperna.

| 21–22. | Skogsbruksstrategin utgör en referensram för skogsbruksrelaterade åtgärder i EU. De åtgärder som ingår i programmet skall vara i överensstämmelse med EU:s mål, bland annat skogsbruksstrategin. Inom ramen för godkännandet av programmen för landsbygdsutveckling skall detta bekräftas. När enskilda projekt väljs ut skall de behöriga nationella eller regionala myndigheterna se till att de utvalda projekten är i överensstämmelse med programmet. Se även svaret i punkt 20.
  Förslaget till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 medför en tydligare avgränsning mellan kommissionens ansvar och medlemsstaternas ansvar. När det gäller genomförandet av EU-strategier (bland annat skogsbruksstrategin), skall det enligt förslaget utarbetas en strategiplan för landsbygdsutveckling i EU som skall antas av rådet och Europaparlamentet.
  Alla program för landbygdsutveckling bedöms, med avseende på hur de bidrar till att målen för EU:s skogsbruksstrategi uppnås, i de utvärderingsrapporter som medlemsstaterna utarbetar och som kommissionen sammanfattar. I juli 2004 föreslog kommissionen (KOM(2004) 490 slutlig) skärpta utvärderingskrav för den framtida politiken för landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

21–22.

Skogsbruksstrategin utgör en referensram för skogsbruksrelaterade åtgärder i EU. De åtgärder som ingår i programmet skall vara i överensstämmelse med EU:s mål, bland annat skogsbruksstrategin. Inom ramen för godkännandet av programmen för landsbygdsutveckling skall detta bekräftas. När enskilda projekt väljs ut skall de behöriga nationella eller regionala myndigheterna se till att de utvalda projekten är i överensstämmelse med programmet. Se även svaret i punkt 20.

Förslaget till politik för landsbygdsutveckling efter 2006 medför en tydligare avgränsning mellan kommissionens ansvar och medlemsstaternas ansvar. När det gäller genomförandet av EU-strategier (bland annat skogsbruksstrategin), skall det enligt förslaget utarbetas en strategiplan för landsbygdsutveckling i EU som skall antas av rådet och Europaparlamentet.

Alla program för landbygdsutveckling bedöms, med avseende på hur de bidrar till att målen för EU:s skogsbruksstrategi uppnås, i de utvärderingsrapporter som medlemsstaterna utarbetar och som kommissionen sammanfattar. I juli 2004 föreslog kommissionen (KOM(2004) 490 slutlig) skärpta utvärderingskrav för den framtida politiken för landsbygdsutveckling.

NATIONELLA SKOGSPROGRAM ELLER LIKVÄRDIGA INSTRUMENT

| 24. | Genom undersökningen COST (vetenskapligt och tekniskt samarbete) som revisionsrätten tar upp gjordes en preliminär bedömning av situationen i de länder som deltog i COST. Avsikten var att starta en diskussion.
  I början av programperioden hade endast ett fåtal medlemsstater utarbetat nationella skogsbruksprogram, men det har gjorts framsteg under de senaste åren. Medlemsstaterna håller i olika utsträckning på att utarbeta mekanismer och strategier för beslutsfattande inom skogsbruksområdet som stämmer överens med de nationella skogsprogrammens principer. |
| --- | --- |

24.

Genom undersökningen COST (vetenskapligt och tekniskt samarbete) som revisionsrätten tar upp gjordes en preliminär bedömning av situationen i de länder som deltog i COST. Avsikten var att starta en diskussion.

I början av programperioden hade endast ett fåtal medlemsstater utarbetat nationella skogsbruksprogram, men det har gjorts framsteg under de senaste åren. Medlemsstaterna håller i olika utsträckning på att utarbeta mekanismer och strategier för beslutsfattande inom skogsbruksområdet som stämmer överens med de nationella skogsprogrammens principer.

| 25–26. | Begreppet ”nationella skogsprogram” har utvecklats inom ramen för flera mellanstatliga processer under de senaste 20 åren. Dessa program har blivit viktiga när det gäller att åstadkomma ett hållbart skogsbruk. På internationell nivå har man kommit överens om de nationella skogsprogrammens allmänna principer och omfattning. Det finns dock inte någon gemensam definition. Därför har de europeiska länderna utvecklat en gemensam strategi för nationella skogsprogram inom ramen för ministerkonferenserna om skydd för Europas skogar. |
| --- | --- |

25–26.

Begreppet ”nationella skogsprogram” har utvecklats inom ramen för flera mellanstatliga processer under de senaste 20 åren. Dessa program har blivit viktiga när det gäller att åstadkomma ett hållbart skogsbruk. På internationell nivå har man kommit överens om de nationella skogsprogrammens allmänna principer och omfattning. Det finns dock inte någon gemensam definition. Därför har de europeiska länderna utvecklat en gemensam strategi för nationella skogsprogram inom ramen för ministerkonferenserna om skydd för Europas skogar.

| 27. | Då det år 2000 i vissa medlemsstater inte fanns nationella skogsprogram verkade det rimligt att godta program för landsbygdsutveckling eller operativa program, vilket är en möjlighet som fastställs i förordning (EG) nr 1257/1999 (artikel 29). Under förhandsutvärderingen av programmen begärde kommissionen, när så var nödvändigt, ytterligare information om förhållandet mellan de föreslagna skogsbruksåtgärderna och fullgörandet av gemenskapens och medlemsstaternas åtaganden på internationell nivå. |
| --- | --- |

27.

Då det år 2000 i vissa medlemsstater inte fanns nationella skogsprogram verkade det rimligt att godta program för landsbygdsutveckling eller operativa program, vilket är en möjlighet som fastställs i förordning (EG) nr 1257/1999 (artikel 29). Under förhandsutvärderingen av programmen begärde kommissionen, när så var nödvändigt, ytterligare information om förhållandet mellan de föreslagna skogsbruksåtgärderna och fullgörandet av gemenskapens och medlemsstaternas åtaganden på internationell nivå.

| 28. | Landsbygdsutvecklingen inom den gemensamma jordbrukspolitiken är, liksom dess rättsliga grund i fördraget, naturligtvis inriktad på jordbruket. Skogsbruket anses dock vara viktigt för landbygdsekonomin och landsbygdsutvecklingen, vilket återspeglas i skogsbrukskapitlet i förordning (EG) nr 1257/1999. Medlemsstaterna kan fastställa sina skogsbruksrelaterade mål i program för landsbygdsutveckling.
  Skogsbrukets viktiga bidrag till landsbygdsutvecklingen skall stärkas enligt förslagen till politik för landsbygdsutveckling efter 2006. Skogsbruket behandlas främst inom ramen för prioriteringarna I och II. Flera skogsbruksåtgärder måste bli tydligare och riktas bättre, och t.ex. koncentreras på skogarnas betydelse för genomförandet av Natura 2000. |
| --- | --- |

28.

Landsbygdsutvecklingen inom den gemensamma jordbrukspolitiken är, liksom dess rättsliga grund i fördraget, naturligtvis inriktad på jordbruket. Skogsbruket anses dock vara viktigt för landbygdsekonomin och landsbygdsutvecklingen, vilket återspeglas i skogsbrukskapitlet i förordning (EG) nr 1257/1999. Medlemsstaterna kan fastställa sina skogsbruksrelaterade mål i program för landsbygdsutveckling.

Skogsbrukets viktiga bidrag till landsbygdsutvecklingen skall stärkas enligt förslagen till politik för landsbygdsutveckling efter 2006. Skogsbruket behandlas främst inom ramen för prioriteringarna I och II. Flera skogsbruksåtgärder måste bli tydligare och riktas bättre, och t.ex. koncentreras på skogarnas betydelse för genomförandet av Natura 2000.

| 29–30. | Kommissionen är medveten om att övergången mellan de två programperioderna skapar en stor arbetsbelastning för dess avdelningar. Detta beror på att kommissionen undersöker alla program som medlemsstaterna lämnar in innan den godkänner programmen. |
| --- | --- |

29–30.

Kommissionen är medveten om att övergången mellan de två programperioderna skapar en stor arbetsbelastning för dess avdelningar. Detta beror på att kommissionen undersöker alla program som medlemsstaterna lämnar in innan den godkänner programmen.

| 31. | Skogsbruksåtgärder ingår i programmen för landsbygdsutveckling (se även svaret i punkt 28). Det faktum att godkännandeprocessen tar lång tid visar att kommissionen satsar tid och anstränger sig för att programmen skall bli korrekta. Detta arbete medför omfattande kontakter med medlemsstaterna. |
| --- | --- |

31.

Skogsbruksåtgärder ingår i programmen för landsbygdsutveckling (se även svaret i punkt 28). Det faktum att godkännandeprocessen tar lång tid visar att kommissionen satsar tid och anstränger sig för att programmen skall bli korrekta. Detta arbete medför omfattande kontakter med medlemsstaterna.

| 32. | Många andra enheter/generaldirektorat är engagerade eftersom åtgärderna för landsbygdsutveckling (bland annat skogsbruksåtgärder) inte bara rör jordbruksfrågor utan vidtas i ett större sammanhang och kan ha ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser. Därför bör godkännandet av dessa åtgärder grundas på ett så omfattande avtal som möjligt inom kommissionens tjänster, samtidigt som GD Jordbruk har det övergripande ansvaret när det gäller beskogning av jordbruksmark. |
| --- | --- |

32.

Många andra enheter/generaldirektorat är engagerade eftersom åtgärderna för landsbygdsutveckling (bland annat skogsbruksåtgärder) inte bara rör jordbruksfrågor utan vidtas i ett större sammanhang och kan ha ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser. Därför bör godkännandet av dessa åtgärder grundas på ett så omfattande avtal som möjligt inom kommissionens tjänster, samtidigt som GD Jordbruk har det övergripande ansvaret när det gäller beskogning av jordbruksmark.

| 33. | I mars 2002 upprättade kommissionen en avdelningsövergripande grupp för skogsbruk som skall förbättra samordningen av skogsbruksfrågor inom de tjänster som ansvarar för gemenskapspolitiken på olika områden. I denna grupp, som leds av GD Jordbruk, ingår handläggare och chefer från tio olika generaldirektorat. |
| --- | --- |

33.

I mars 2002 upprättade kommissionen en avdelningsövergripande grupp för skogsbruk som skall förbättra samordningen av skogsbruksfrågor inom de tjänster som ansvarar för gemenskapspolitiken på olika områden. I denna grupp, som leds av GD Jordbruk, ingår handläggare och chefer från tio olika generaldirektorat.

| 34. | Programmen för landsbygdsutveckling ger information om kopplingen mellan föreslagna åtgärder och nationella/regionala/lokala skogsprogram eller likvärdiga instrument (förordning (EG) nr 817/2004, bilaga II, punkt 9.3.X) för att kommissionen skall kunna kontrollera överensstämmelsen. Enligt förordning (EG) nr 1257/1999 skall medlemsstaterna också inom ramen för sina program för landsbygdsutveckling överlämna den information som krävs för att man skall kunna kontrollera om konkurrensbestämmelserna följs. |
| --- | --- |

34.

Programmen för landsbygdsutveckling ger information om kopplingen mellan föreslagna åtgärder och nationella/regionala/lokala skogsprogram eller likvärdiga instrument (förordning (EG) nr 817/2004, bilaga II, punkt 9.3.X) för att kommissionen skall kunna kontrollera överensstämmelsen. Enligt förordning (EG) nr 1257/1999 skall medlemsstaterna också inom ramen för sina program för landsbygdsutveckling överlämna den information som krävs för att man skall kunna kontrollera om konkurrensbestämmelserna följs.

| 35. | Det stämmer att det inte upprättats någon särskild förteckning över beslut om statligt stöd till skogsbruk. På webbplatsen för kommissionens generalsekretariat offentliggörs hela texten till alla beslut som kommissionen fattar om statligt stöd, och således även beslut om statligt stöd inom skogsbrukssektorn. I EUT:s C-serie offentliggörs dessutom en kort sammanfattning av alla statliga stöd inom skogsbrukssektorn. |
| --- | --- |

35.

Det stämmer att det inte upprättats någon särskild förteckning över beslut om statligt stöd till skogsbruk. På webbplatsen för kommissionens generalsekretariat offentliggörs hela texten till alla beslut som kommissionen fattar om statligt stöd, och således även beslut om statligt stöd inom skogsbrukssektorn. I EUT:s C-serie offentliggörs dessutom en kort sammanfattning av alla statliga stöd inom skogsbrukssektorn.

| 36. | Kommissionen föreslog att medel skulle beviljas projektet inom det särskilda programmet ”Livskvalitet” inom femte ramprogrammet för forskning (1998–2002). Syftet med projektet är att utvärdera effekterna av olika finansiella instrument inom skogsbrukssektorn. Kommissionen fäster stor vikt vid projektresultat för att kunna lära av bästa praxis och dra slutsatser. Projektet kommer dock inte att ge en heltäckande översikt över finansiella instrument, eftersom det är begränsat till vissa länder.
  Kommissionen håller också på att analysera halvtidsutvärderingarna av programmen för landsbygdsutveckling inom ramen för förordning (EG) nr 1257/1999. Detta kommer att inbegripa en utvärdering av skogsbruksåtgärder i flera medlemsstater. |
| --- | --- |

36.

Kommissionen föreslog att medel skulle beviljas projektet inom det särskilda programmet ”Livskvalitet” inom femte ramprogrammet för forskning (1998–2002). Syftet med projektet är att utvärdera effekterna av olika finansiella instrument inom skogsbrukssektorn. Kommissionen fäster stor vikt vid projektresultat för att kunna lära av bästa praxis och dra slutsatser. Projektet kommer dock inte att ge en heltäckande översikt över finansiella instrument, eftersom det är begränsat till vissa länder.

Kommissionen håller också på att analysera halvtidsutvärderingarna av programmen för landsbygdsutveckling inom ramen för förordning (EG) nr 1257/1999. Detta kommer att inbegripa en utvärdering av skogsbruksåtgärder i flera medlemsstater.

FÖRRA PROGRAMPLANERINGSPERIODEN TAR EN STOR ANDEL AV MEDLEN I ANSPRÅK

| 37–39. | Det är viktigt att säkra kontinuiteten när det gäller landsbygdsutveckling. Då det i förordningarna (EEG) nr 2080/92 och (EG) nr 1257/1999 fastställs att ersättning för inkomstförluster skall ges under en lång period (upp till 20 år) påverkar detta naturligtvis flera programperioder.
  Det är viktigt att det beviljas ersättning för förlorad inkomst under lång tid för att det skall bli intressant för jordbrukare att beskoga (mer eller mindre) produktiv jordbruksmark. De enda alternativen skulle vara ett engångsstöd eller ett (större) stöd under en kortare period; det är dock svårt att kontrollera åtagandet under en längre period.
  Genom sina förslag till landsbygdsutveckling efter 2006 (KOM(2004) 490 slutlig) vill kommissionen minska problemet genom att bevilja ersättning för inkomstförluster under maximalt tio år och genom att sänka taket för ersättning för inkomstförluster.
  Beskogningsåtgärdernas miljömål kommer att stärkas genom förslagen till landsbygdsutveckling efter 2006. I skäl 37 i förslaget nämns först miljöskydd av målen med att plantera skog. Det fastställs också följande: ”En första plantering av skog måste vara anpassad till de lokala förhållandena, men den måste också vara miljövänlig och öka den biologiska mångfalden.” Medlemsstaterna måste dessutom peka ut områden som av miljöskäl är lämpliga att beskogas (artikel 47.5). |
| --- | --- |

37–39.

Det är viktigt att säkra kontinuiteten när det gäller landsbygdsutveckling. Då det i förordningarna (EEG) nr 2080/92 och (EG) nr 1257/1999 fastställs att ersättning för inkomstförluster skall ges under en lång period (upp till 20 år) påverkar detta naturligtvis flera programperioder.

Det är viktigt att det beviljas ersättning för förlorad inkomst under lång tid för att det skall bli intressant för jordbrukare att beskoga (mer eller mindre) produktiv jordbruksmark. De enda alternativen skulle vara ett engångsstöd eller ett (större) stöd under en kortare period; det är dock svårt att kontrollera åtagandet under en längre period.

Genom sina förslag till landsbygdsutveckling efter 2006 (KOM(2004) 490 slutlig) vill kommissionen minska problemet genom att bevilja ersättning för inkomstförluster under maximalt tio år och genom att sänka taket för ersättning för inkomstförluster.

Beskogningsåtgärdernas miljömål kommer att stärkas genom förslagen till landsbygdsutveckling efter 2006. I skäl 37 i förslaget nämns först miljöskydd av målen med att plantera skog. Det fastställs också följande: ”En första plantering av skog måste vara anpassad till de lokala förhållandena, men den måste också vara miljövänlig och öka den biologiska mångfalden.” Medlemsstaterna måste dessutom peka ut områden som av miljöskäl är lämpliga att beskogas (artikel 47.5).

ETT KOMPLICERAT SYSTEM

| 40. | Kommissionen anser också att det nuvarande finansieringssättet är komplicerat och att det bör förenklas. I de dokument som kommissionen presenterade vid Salzburgkonferensen behandlades denna fråga. Den följdes upp i kommissionens förslag till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006, enligt vilket det skall inrättas ett enda avsevärt förenklat stödsystem. |
| --- | --- |

40.

Kommissionen anser också att det nuvarande finansieringssättet är komplicerat och att det bör förenklas. I de dokument som kommissionen presenterade vid Salzburgkonferensen behandlades denna fråga. Den följdes upp i kommissionens förslag till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006, enligt vilket det skall inrättas ett enda avsevärt förenklat stödsystem.

| 41. | Regelverket ändrades i förenklingssyfte och för att anpassa det till de faktiska förhållandena och till bästa praxis. Tillämpningen av tariffer för enhetspriser inom skogsbruket motiveras av den specifika typ av projekt som får stöd. Det är också en mätbar metod (de nationella myndigheterna måste upprätta ett prissättningssystem som bygger på objektiva kriterier) som innebär att de administrativa förfarandena kan förenklas. När det gäller påföljdssystemet för andra skogsbruksåtgärder än beskogning av jordbruksmark (som i allmänhet inte är knutna till arealmätningar), är det inte lämpligt med påföljder som bygger på IAKS-bestämmelser. Därför skall man tillämpa de påföljder som fastställs i artikel 64 i förordning (EG) nr 445/2002, som ersatts av artikel 73 i förordning (EG) nr 817/2004. Där fastställs följande: ”Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om påföljder som skall gälla vid överträdelser av bestämmelserna i den här förordningen, och de skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att dessa bestämmelser tillämpas. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.” Detta beaktas i samband med kommissionens revisioner. |
| --- | --- |

41.

Regelverket ändrades i förenklingssyfte och för att anpassa det till de faktiska förhållandena och till bästa praxis. Tillämpningen av tariffer för enhetspriser inom skogsbruket motiveras av den specifika typ av projekt som får stöd. Det är också en mätbar metod (de nationella myndigheterna måste upprätta ett prissättningssystem som bygger på objektiva kriterier) som innebär att de administrativa förfarandena kan förenklas. När det gäller påföljdssystemet för andra skogsbruksåtgärder än beskogning av jordbruksmark (som i allmänhet inte är knutna till arealmätningar), är det inte lämpligt med påföljder som bygger på IAKS-bestämmelser. Därför skall man tillämpa de påföljder som fastställs i artikel 64 i förordning (EG) nr 445/2002, som ersatts av artikel 73 i förordning (EG) nr 817/2004. Där fastställs följande: ”Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om påföljder som skall gälla vid överträdelser av bestämmelserna i den här förordningen, och de skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att dessa bestämmelser tillämpas. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.” Detta beaktas i samband med kommissionens revisioner.

| 42. | Ansökningsförfarandena fastställs främst av medlemsstaterna med hänsyn till deras administrativa organisation. Hur många dokument som en stödansökan inom ramen för en viss åtgärd måste innehålla, beror i stor utsträckning på de kriterier för stödberättigande som fastställs i programdokumentet och på de nationella kraven när det gäller underlag. Externa konsulters hjälp kan förbättra projektens kvalitet. |
| --- | --- |

42.

Ansökningsförfarandena fastställs främst av medlemsstaterna med hänsyn till deras administrativa organisation. Hur många dokument som en stödansökan inom ramen för en viss åtgärd måste innehålla, beror i stor utsträckning på de kriterier för stödberättigande som fastställs i programdokumentet och på de nationella kraven när det gäller underlag. Externa konsulters hjälp kan förbättra projektens kvalitet.

SKOGSBRUKSÅTGÄRDERNAS GENOMFÖRANDE

| 46. | Medlemsstaterna fastställer beskogningsstrategier på nationell eller regional nivå. Medlemsstaterna anger i sina program för landsbygdsutveckling vilken typ av mark som skall beskogas, prioriteringar och de föreslagna åtgärdernas förenlighet med miljökrav. Kommissionens tjänster undersöker detta under förfarandena för godkännande av program för landsbygdsutveckling.
  I de fall systematiska kontroller av förenligheten med miljökrav inte gjorts, har kommissionen redan vidtagit rättsliga åtgärder mot medlemsstaterna och den kommer inte att tveka att fortsätta med detta om så behövs.
  Det väntas att förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 kommer att medföra stora förbättringar när det gäller miljömål och förenlighet med miljökrav. Båda delar stärks kraftigt så att medlemsstaterna måste ta hänsyn till miljöaspekter i samband med






  a) | åtgärdens utformning och |
| --- | --- | --- |

46.

Medlemsstaterna fastställer beskogningsstrategier på nationell eller regional nivå. Medlemsstaterna anger i sina program för landsbygdsutveckling vilken typ av mark som skall beskogas, prioriteringar och de föreslagna åtgärdernas förenlighet med miljökrav. Kommissionens tjänster undersöker detta under förfarandena för godkännande av program för landsbygdsutveckling.

I de fall systematiska kontroller av förenligheten med miljökrav inte gjorts, har kommissionen redan vidtagit rättsliga åtgärder mot medlemsstaterna och den kommer inte att tveka att fortsätta med detta om så behövs.

Det väntas att förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 kommer att medföra stora förbättringar när det gäller miljömål och förenlighet med miljökrav. Båda delar stärks kraftigt så att medlemsstaterna måste ta hänsyn till miljöaspekter i samband med

a)

åtgärdens utformning och

| b) | åtgärdens genomförande. |
| --- | --- |

b)

åtgärdens genomförande.

Det viktigaste verktyget för att kontrollera detta i efterhand är den stärkta övervakningen och bedömningen av de resultat som åstadkommits även på miljöområdet.

| 47. | GD Jordbruks revisionstjänster tillämpar konsekvent den strategi som anges i de riktlinjer för alla åtgärder för landsbygdsutveckling som lämnats till medlemsstaterna. Enligt riktlinjerna skall ett urval göras bland de ansökningar som berättigar till finansiering eftersom medlen är begränsade. När man vid revisionerna finner att kraven på objektivitet eller insyn inte uppfyllts i urvalssystemen utfärdas rekommendationer. Det kan också krävas att ekonomiska korrigeringar görs.
  I allmänhet omfattar inte programmen för landsbygdsutveckling urvalskriterier, men kommissionen håller med om att det i vissa fall kan göras förbättringar på detta område. Frågan om brist på registrering av projekt som fått avslag gäller främst förordning (EEG) nr 2080/92. Detta har dock förbättrats när det gäller den nuvarande programperioden. |
| --- | --- |

47.

GD Jordbruks revisionstjänster tillämpar konsekvent den strategi som anges i de riktlinjer för alla åtgärder för landsbygdsutveckling som lämnats till medlemsstaterna. Enligt riktlinjerna skall ett urval göras bland de ansökningar som berättigar till finansiering eftersom medlen är begränsade. När man vid revisionerna finner att kraven på objektivitet eller insyn inte uppfyllts i urvalssystemen utfärdas rekommendationer. Det kan också krävas att ekonomiska korrigeringar görs.

I allmänhet omfattar inte programmen för landsbygdsutveckling urvalskriterier, men kommissionen håller med om att det i vissa fall kan göras förbättringar på detta område. Frågan om brist på registrering av projekt som fått avslag gäller främst förordning (EEG) nr 2080/92. Detta har dock förbättrats när det gäller den nuvarande programperioden.

| 48. | Den nationella/regionala definitionen av ”jordbruksmark” måste ingå i programmet för landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

48.

Den nationella/regionala definitionen av ”jordbruksmark” måste ingå i programmet för landsbygdsutveckling.

| 49. | GD Jordbruk har rekommenderat att det görs tvärkontroller med IAKS-systemet eller, i lämpliga fall, med andra tillförlitliga databaser, och har försökt se till att denna rekommendation följs. |
| --- | --- |

49.

GD Jordbruk har rekommenderat att det görs tvärkontroller med IAKS-systemet eller, i lämpliga fall, med andra tillförlitliga databaser, och har försökt se till att denna rekommendation följs.

| 50–51. | Det är medlemsstaterna som svarar för kontrollen av den tidigare jordbruksanvändningen och -intensiteten. De enda gemenskapsbestämmelsen är artikel 32 i förordning (EG) nr 817/2004 (”Medlemsstaterna skall avgöra ... om jordbruk bedrivs regelmässigt”). Inför nästa programperiod har kommissionen för avsikt att fastställa villkoren i genomförandebestämmelserna. Dessutom skall det inledas ett forskningsprojekt om harmoniserade och lämpliga metoder för beräkning av arealrelaterade bidrag, bland annat ersättning för inkomstförluster (nivåerna måste avgöras av tidigare faktisk användning) och underhållskostnader. Dessutom kommer utpekandet av områden som är lämpliga för beskogning (landsbygdsutvecklingsförslag efter 2006 – se punkt 38) också att bidra till att möjligheterna till missbruk minskar. |
| --- | --- |

50–51.

Det är medlemsstaterna som svarar för kontrollen av den tidigare jordbruksanvändningen och -intensiteten. De enda gemenskapsbestämmelsen är artikel 32 i förordning (EG) nr 817/2004 (”Medlemsstaterna skall avgöra ... om jordbruk bedrivs regelmässigt”). Inför nästa programperiod har kommissionen för avsikt att fastställa villkoren i genomförandebestämmelserna. Dessutom skall det inledas ett forskningsprojekt om harmoniserade och lämpliga metoder för beräkning av arealrelaterade bidrag, bland annat ersättning för inkomstförluster (nivåerna måste avgöras av tidigare faktisk användning) och underhållskostnader. Dessutom kommer utpekandet av områden som är lämpliga för beskogning (landsbygdsutvecklingsförslag efter 2006 – se punkt 38) också att bidra till att möjligheterna till missbruk minskar.

| 52. | Kommissionen har för avsikt att ompröva beräkningen av betalningsnivåer (se även punkterna 50 och 51). |
| --- | --- |

52.

Kommissionen har för avsikt att ompröva beräkningen av betalningsnivåer (se även punkterna 50 och 51).

| 53. | Med tanke på dessa stora variationer när det gäller skattesystem, äganderätt etc. bland medlemsstaterna är det svårt att på gemenskapsnivå definiera begreppet ”jordbrukare”. Då det inte finns någon gemenskapsdefinition godtar kommissionen de nationella definitionerna av ”jordbrukare”. Den nationella/regionala definitionen måste ingå i programmet för landsbygdsutveckling. Det är dock medlemsstaterna som ansvarar för kontrollen av vem som är jordbrukare, och det är svårt att göra objektiva kontroller. Inför nästa programperiod planeras ytterligare gemenskapsriktlinjer (såsom krav på bevis i form av officiella dokument, t.ex. registrering, inkomstdeklaration och ansökningar om direktstöd). |
| --- | --- |

53.

Med tanke på dessa stora variationer när det gäller skattesystem, äganderätt etc. bland medlemsstaterna är det svårt att på gemenskapsnivå definiera begreppet ”jordbrukare”. Då det inte finns någon gemenskapsdefinition godtar kommissionen de nationella definitionerna av ”jordbrukare”. Den nationella/regionala definitionen måste ingå i programmet för landsbygdsutveckling. Det är dock medlemsstaterna som ansvarar för kontrollen av vem som är jordbrukare, och det är svårt att göra objektiva kontroller. Inför nästa programperiod planeras ytterligare gemenskapsriktlinjer (såsom krav på bevis i form av officiella dokument, t.ex. registrering, inkomstdeklaration och ansökningar om direktstöd).

| 54. | Definitionen av vem som är jordbrukare när det gäller beskogningsåtgärder skall fastställas av medlemsstaterna med detaljerade kriterier (artikel 33 i förordning (EG) nr 817/2004) som underlag. Medlemsstaten skall fastställa lämpliga kriterier för att kontrollera att definitionen uppfylls. I de flesta fall kontrolleras detta på grundval av officiella dokument (t.ex. inkomstdeklarationer, inbetalningar till försäkringssystem för jordbrukare och registrering i jordbrukarregister). Se även svaret i punkt 53. |
| --- | --- |

54.

Definitionen av vem som är jordbrukare när det gäller beskogningsåtgärder skall fastställas av medlemsstaterna med detaljerade kriterier (artikel 33 i förordning (EG) nr 817/2004) som underlag. Medlemsstaten skall fastställa lämpliga kriterier för att kontrollera att definitionen uppfylls. I de flesta fall kontrolleras detta på grundval av officiella dokument (t.ex. inkomstdeklarationer, inbetalningar till försäkringssystem för jordbrukare och registrering i jordbrukarregister). Se även svaret i punkt 53.

| 55. | Utgångspunkten för kommissionen är att de kriterier för stödberättigande som fastställs i medlemsstaternas program är i överensstämmelse med förordningens mål. Man kan inte helt undvika att personer försöker kringgå bestämmelserna. Medlemsstaterna skall kontrollera tillämpningen med beaktande av denna möjlighet och vidta lämpliga åtgärder när det råder osäkerhet. När kommissionen vid revisioner i medlemsstaterna finner svagheter i kontrollsystemen utfärdas rekommendationer. Det kan också krävas att ekonomiska korrigeringar görs. |
| --- | --- |

55.

Utgångspunkten för kommissionen är att de kriterier för stödberättigande som fastställs i medlemsstaternas program är i överensstämmelse med förordningens mål. Man kan inte helt undvika att personer försöker kringgå bestämmelserna. Medlemsstaterna skall kontrollera tillämpningen med beaktande av denna möjlighet och vidta lämpliga åtgärder när det råder osäkerhet. När kommissionen vid revisioner i medlemsstaterna finner svagheter i kontrollsystemen utfärdas rekommendationer. Det kan också krävas att ekonomiska korrigeringar görs.

| 57. | Kommissionen har gjort ekonomiska korrigeringar på grundval av dessa och andra resultat, och har utfärdat rekommendationer till de medlemsstater där revisioner gjorts och där brister konstaterats.
  Problemet med ”otillräckliga bevis för uppkomna kostnader” behandlades genom införandet av undantag för tariffer för enhetspriser i skogsbruket i förordning (EG) nr 963/2003 när lämpliga tariffsystem införts. |
| --- | --- |

57.

Kommissionen har gjort ekonomiska korrigeringar på grundval av dessa och andra resultat, och har utfärdat rekommendationer till de medlemsstater där revisioner gjorts och där brister konstaterats.

Problemet med ”otillräckliga bevis för uppkomna kostnader” behandlades genom införandet av undantag för tariffer för enhetspriser i skogsbruket i förordning (EG) nr 963/2003 när lämpliga tariffsystem införts.

| 60. | Syftet med beskogning av jordbruksmark enligt förordning (EEG) nr 2080/92 var både att minska potentialen för jordbruksproduktion och att öka skogsproduktionen. För att uppnå båda målen inom ramen för en begränsad total budget för landsbygdsutveckling verkade det vara lämpligt att koncentrera stödet till privata ägare och kommuner. Det bör noteras att det genom förordning (EG) nr 1783/2003 infördes en åtgärd för att förbättra det ekologiska och sociala värdet av skogar som ägs av offentliga myndigheter. Beskogning av jordbruksmark som ägs av offentliga myndigheter kan berättiga till stöd enligt förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006.
  I fallet Irland ansåg kommissionen att de belopp som betalats till den berörda organisationen inte borde ha betalats ut, och krävde därför tillbaka allt stöd under avslutandet av räkenskaperna. Efter det att kommissionen vidtog denna åtgärd (som nyligen bekräftats av EG-domstolen) har de irländska myndigheterna inte betalat ut något ytterligare EU-stöd till organisationen. |
| --- | --- |

60.

Syftet med beskogning av jordbruksmark enligt förordning (EEG) nr 2080/92 var både att minska potentialen för jordbruksproduktion och att öka skogsproduktionen. För att uppnå båda målen inom ramen för en begränsad total budget för landsbygdsutveckling verkade det vara lämpligt att koncentrera stödet till privata ägare och kommuner. Det bör noteras att det genom förordning (EG) nr 1783/2003 infördes en åtgärd för att förbättra det ekologiska och sociala värdet av skogar som ägs av offentliga myndigheter. Beskogning av jordbruksmark som ägs av offentliga myndigheter kan berättiga till stöd enligt förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006.

I fallet Irland ansåg kommissionen att de belopp som betalats till den berörda organisationen inte borde ha betalats ut, och krävde därför tillbaka allt stöd under avslutandet av räkenskaperna. Efter det att kommissionen vidtog denna åtgärd (som nyligen bekräftats av EG-domstolen) har de irländska myndigheterna inte betalat ut något ytterligare EU-stöd till organisationen.

| 61. | När det gäller stödmottagare, se svaret i punkt 60. Kommuner har ett visst ansvar för att bevara sina skogar. De myndigheter som godkänner projekt bör kräva tillräckliga bevis från kommunerna för att skötseln för att bevara skogen säkras. |
| --- | --- |

61.

När det gäller stödmottagare, se svaret i punkt 60. Kommuner har ett visst ansvar för att bevara sina skogar. De myndigheter som godkänner projekt bör kräva tillräckliga bevis från kommunerna för att skötseln för att bevara skogen säkras.

| 62. | Sådana stora oförutsedda händelser får enorma konsekvenser för skogsresurserna och måste innebära att det görs en omprövning och att strategin om nödvändigt anpassas. Medlemsstaterna kan välja olika strategier för att ta itu med problem som uppstår plötsligt.
  Med tanke på hur allvarliga skadorna blev i Frankrike verkar de nationella myndigheternas beslut att omfördela medel till återställande/förebyggande vara berättigat. Detta kan helt stödjas från miljösynpunkt, eftersom återställandet i många fall blev ett tillfälle att ställa om till ett mer ekologiskt skogsbruk, vilket stämmer överens med skogsbruksstrategins mål om biologisk mångfald. |
| --- | --- |

62.

Sådana stora oförutsedda händelser får enorma konsekvenser för skogsresurserna och måste innebära att det görs en omprövning och att strategin om nödvändigt anpassas. Medlemsstaterna kan välja olika strategier för att ta itu med problem som uppstår plötsligt.

Med tanke på hur allvarliga skadorna blev i Frankrike verkar de nationella myndigheternas beslut att omfördela medel till återställande/förebyggande vara berättigat. Detta kan helt stödjas från miljösynpunkt, eftersom återställandet i många fall blev ett tillfälle att ställa om till ett mer ekologiskt skogsbruk, vilket stämmer överens med skogsbruksstrategins mål om biologisk mångfald.

| 63. | Det finns flera metoder för att upprätta och förvalta skog som i begränsad utsträckning kan minska antalet stormskador genom att öka skogarnas stabilitet (t.ex. genom att plantera träd i marginalområden eller blanda arter och träd av olika åldrar). Sådana investeringar berättigar till stöd inom ramen för landsbygdsutvecklingsåtgärder. Åtgärder av denna typ får dock endast begränsade effekter.
  Stormar och deras destruktiva krafter kan inte påverkas av vilken teknik som används. När det gäller andra typer av naturkatastrofer (översvämningar) och skogsbränder, har kommissionen tagit ett antal initiativ för att minska riskerna och för att mildra deras effekter.
  Som ett led i ordförandeskapets Luxemburgkompromiss i juni 2003 om GJP-reformen, åtog sig kommissionen att analysera åtgärder rörande kris- och riskhantering inom jordbruket. Inom ramen för detta arbete kommer hänsyn att tas till riskhantering i samband med naturkatastrofer inom skogsbruket. |
| --- | --- |

63.

Det finns flera metoder för att upprätta och förvalta skog som i begränsad utsträckning kan minska antalet stormskador genom att öka skogarnas stabilitet (t.ex. genom att plantera träd i marginalområden eller blanda arter och träd av olika åldrar). Sådana investeringar berättigar till stöd inom ramen för landsbygdsutvecklingsåtgärder. Åtgärder av denna typ får dock endast begränsade effekter.

Stormar och deras destruktiva krafter kan inte påverkas av vilken teknik som används. När det gäller andra typer av naturkatastrofer (översvämningar) och skogsbränder, har kommissionen tagit ett antal initiativ för att minska riskerna och för att mildra deras effekter.

Som ett led i ordförandeskapets Luxemburgkompromiss i juni 2003 om GJP-reformen, åtog sig kommissionen att analysera åtgärder rörande kris- och riskhantering inom jordbruket. Inom ramen för detta arbete kommer hänsyn att tas till riskhantering i samband med naturkatastrofer inom skogsbruket.

| 64. | I sitt arbete uppmärksammar kommissionens revisionstjänster särskilt att lämpliga kontrollförfaranden följs när det gäller offentlig upphandling av alla åtgärder som innebär att landbygdsutvecklingsstöd kan ges till offentliga organ. |
| --- | --- |

64.

I sitt arbete uppmärksammar kommissionens revisionstjänster särskilt att lämpliga kontrollförfaranden följs när det gäller offentlig upphandling av alla åtgärder som innebär att landbygdsutvecklingsstöd kan ges till offentliga organ.

BESKOGNING AV JORDBRUKSMARK – ÅTGÄRDENS INVERKAN

| 67. | Det exempel som revisionsrätten nämner belyser vikten av ersättning för inkomstförluster inom ramen för beskogning av jordbruksmark. Ersättning måste ges under en längre period för att åtgärden skall vara intressant. |
| --- | --- |

67.

Det exempel som revisionsrätten nämner belyser vikten av ersättning för inkomstförluster inom ramen för beskogning av jordbruksmark. Ersättning måste ges under en längre period för att åtgärden skall vara intressant.

| 68. | Inkomstförlusterna under ett stort antal år till följd av att mark beskogats utgör de största kostnaderna för jordbrukare som omfattas av stödordningen. |
| --- | --- |

68.

Inkomstförlusterna under ett stort antal år till följd av att mark beskogats utgör de största kostnaderna för jordbrukare som omfattas av stödordningen.

| 69. | Det stämmer att beskogning förefaller vara kostsamt, men åtgärderna kan motiveras som en långsiktig investering i ekologisk stabilitet och förnybara naturresurser.
  Se svaret i punkt 70. |
| --- | --- |

69.

Det stämmer att beskogning förefaller vara kostsamt, men åtgärderna kan motiveras som en långsiktig investering i ekologisk stabilitet och förnybara naturresurser.

Se svaret i punkt 70.

| 70. | Det bör noteras att det i utvärderingsrapporten för förordning (EG) nr 2080/92 också konstateras att förordningens bidrag till landsbygdsutvecklingen verkar vara både betydande och positivt och att förordningen fullt ut har kompletterat reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Vid sidan av de mer allmänna konsekvenserna bör hänsyn tas till de betydande konsekvenserna i vissa regioner (t.ex. planteringen av 100 000 hektar korkek i Spanien och Portugal). |
| --- | --- |

70.

Det bör noteras att det i utvärderingsrapporten för förordning (EG) nr 2080/92 också konstateras att förordningens bidrag till landsbygdsutvecklingen verkar vara både betydande och positivt och att förordningen fullt ut har kompletterat reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Vid sidan av de mer allmänna konsekvenserna bör hänsyn tas till de betydande konsekvenserna i vissa regioner (t.ex. planteringen av 100 000 hektar korkek i Spanien och Portugal).

| 71. | En undersökning som nyligen gjorts av kommissionen i samband med utarbetandet av genomföranderapporten för EU:s skogsbruksstrategi visar att de skogsbruksåtgärder som samfinansierats inom ramen för förordning (EG) nr 1257/1999 har gett positiva resultat i form av bättre skogsbrukresurser.
  Fördelarna med att utvidga skogsområden utgörs inte bara av att skogsresurserna ökar. Utvidgningen av skogsområden främjar en diversifiering av verksamheten i landsbygdsområden liksom miljöskydd. Denna åtgärd kan mycket väl få mycket positiva effekter i vissa regioner eller områden. |
| --- | --- |

71.

En undersökning som nyligen gjorts av kommissionen i samband med utarbetandet av genomföranderapporten för EU:s skogsbruksstrategi visar att de skogsbruksåtgärder som samfinansierats inom ramen för förordning (EG) nr 1257/1999 har gett positiva resultat i form av bättre skogsbrukresurser.

Fördelarna med att utvidga skogsområden utgörs inte bara av att skogsresurserna ökar. Utvidgningen av skogsområden främjar en diversifiering av verksamheten i landsbygdsområden liksom miljöskydd. Denna åtgärd kan mycket väl få mycket positiva effekter i vissa regioner eller områden.

| 73. | I de arbetsdokument som delades ut vid Salzburgkonferensen, tog kommissionen upp frågan om huruvida beskogningsstrategierna i större utsträckning skulle inriktas på miljömål.
  Slutsatserna från Salzburgkonferensen har bidragit till den utvidgade konsekvensanalys av landsbygdsutvecklingspolitiken som åtföljde kommissionens förslag till ny förordning för nästa programperiod. Lagstiftningsförslagen återspeglar denna omorientering (skäl 37, artikel 47.5 med kravet att utse områden som är lämpliga för beskogning av miljöskäl). |
| --- | --- |

73.

I de arbetsdokument som delades ut vid Salzburgkonferensen, tog kommissionen upp frågan om huruvida beskogningsstrategierna i större utsträckning skulle inriktas på miljömål.

Slutsatserna från Salzburgkonferensen har bidragit till den utvidgade konsekvensanalys av landsbygdsutvecklingspolitiken som åtföljde kommissionens förslag till ny förordning för nästa programperiod. Lagstiftningsförslagen återspeglar denna omorientering (skäl 37, artikel 47.5 med kravet att utse områden som är lämpliga för beskogning av miljöskäl).

| 74. | Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 innebär att alla skogsbruksåtgärder skall riktas och utformas på ett bättre sätt. Nuvarande artikel 32 i förordning (EG) nr 1257/1999 kommer att delas upp. Investeringsstödet skall specificeras bättre.
  Dessutom skall samfinansieringsnivåerna sänkas för beskogning (inkomstförluster). Nivåerna på stöd enligt de bestämmelser som ersätter artikel 32 skall höjas.
  Dessutom kommer alla mål för skogsbruket att anges i de planerade riktlinjerna för EU-strategin. |
| --- | --- |

74.

Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 innebär att alla skogsbruksåtgärder skall riktas och utformas på ett bättre sätt. Nuvarande artikel 32 i förordning (EG) nr 1257/1999 kommer att delas upp. Investeringsstödet skall specificeras bättre.

Dessutom skall samfinansieringsnivåerna sänkas för beskogning (inkomstförluster). Nivåerna på stöd enligt de bestämmelser som ersätter artikel 32 skall höjas.

Dessutom kommer alla mål för skogsbruket att anges i de planerade riktlinjerna för EU-strategin.

| 75. | Målet att förbättra skogsresurserna, även med en tydligare inriktning på miljöfrågor, vilket föreslagits för perioden efter 2006, kan inte helt skiljas från det allmänna målet för landsbygdsutvecklingspolitiken att komplettera den gemensamma jordbrukspolitiken. Denna strategi kommer fortfarande främst att riktas mot jordbrukssamhällena. Betydelsen av beskogning av jordbruksmark återspeglar detta.
  Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 utesluter inte möjligheten för medlemsstaterna att koncentrera beskogningen på jordbruksmark som ägs av offentliga myndigheter. Dessutom kommer beskogning av annan mark än jordbruksmark även i fortsättningen av berättiga till stöd (privata ägare, kommuner och deras sammanslutningar).
  Enligt förslaget skall det dessutom utses områden som är lämpliga för beskogning av miljöskäl. Detta kommer inte vara beroende av vem som äger marken. |
| --- | --- |

75.

Målet att förbättra skogsresurserna, även med en tydligare inriktning på miljöfrågor, vilket föreslagits för perioden efter 2006, kan inte helt skiljas från det allmänna målet för landsbygdsutvecklingspolitiken att komplettera den gemensamma jordbrukspolitiken. Denna strategi kommer fortfarande främst att riktas mot jordbrukssamhällena. Betydelsen av beskogning av jordbruksmark återspeglar detta.

Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 utesluter inte möjligheten för medlemsstaterna att koncentrera beskogningen på jordbruksmark som ägs av offentliga myndigheter. Dessutom kommer beskogning av annan mark än jordbruksmark även i fortsättningen av berättiga till stöd (privata ägare, kommuner och deras sammanslutningar).

Enligt förslaget skall det dessutom utses områden som är lämpliga för beskogning av miljöskäl. Detta kommer inte vara beroende av vem som äger marken.

| 76. | Det finns flera faktorer som förklarar det varierande utnyttjandet, som också hänger samman med att genomförandebesluten i stor utsträckning fattas av medlemsstaterna med hänsyn till subsidiaritetsprincipen. För det första förklaras det i stor utsträckning av den enskilda situationen (företagets struktur, jordbrukarens ålder, personliga preferenser etc.). Det är normalt sett svårt att beskoga arrenderad mark. I flera regioner är det en förhållandevis stor andel av företagens utnyttjade jordbruksareal som arrenderas.
  För det andra bör det i detta sammanhang tas hänsyn till att det rör sig om en långsiktig åtgärd. Jordbruksmark som beskogas kan inte användas för jordbruksändamål på decennier. Jordbrukaren fattar därför sådana beslut efter noggrant övervägande, eller t.o.m. motvilligt.
  I vissa regioner och länder förklaras åtgärdens resultat också av att jordbruken i allmänhet är mycket små och av att små jordbruk inte får diskrimineras.
  När det gäller åtgärdens inverkan bör det noteras att det är svårt att i detta läge dra några slutsatser, eftersom programmen endast genomförts till hälften. De senaste rapporter som medlemsstaterna lämnat visar att åtgärden i större utsträckning börjat genomföras i vissa länder under de senaste åren, t.ex. i Spanien. |
| --- | --- |

76.

Det finns flera faktorer som förklarar det varierande utnyttjandet, som också hänger samman med att genomförandebesluten i stor utsträckning fattas av medlemsstaterna med hänsyn till subsidiaritetsprincipen. För det första förklaras det i stor utsträckning av den enskilda situationen (företagets struktur, jordbrukarens ålder, personliga preferenser etc.). Det är normalt sett svårt att beskoga arrenderad mark. I flera regioner är det en förhållandevis stor andel av företagens utnyttjade jordbruksareal som arrenderas.

För det andra bör det i detta sammanhang tas hänsyn till att det rör sig om en långsiktig åtgärd. Jordbruksmark som beskogas kan inte användas för jordbruksändamål på decennier. Jordbrukaren fattar därför sådana beslut efter noggrant övervägande, eller t.o.m. motvilligt.

I vissa regioner och länder förklaras åtgärdens resultat också av att jordbruken i allmänhet är mycket små och av att små jordbruk inte får diskrimineras.

När det gäller åtgärdens inverkan bör det noteras att det är svårt att i detta läge dra några slutsatser, eftersom programmen endast genomförts till hälften. De senaste rapporter som medlemsstaterna lämnat visar att åtgärden i större utsträckning börjat genomföras i vissa länder under de senaste åren, t.ex. i Spanien.

ÖVRIGA SKOGSBRUKSÅTGÄRDERS INVERKAN

| 77. | Vissa länder ansåg dock att de stödberättigande åtgärdernas omfattning var tillräcklig med hänsyn till mervärdet av dem (AT, IR, ES, UK). Andra länder föredrar att åtgärdernas omfattning eller typ utvidgas (BE, FR, DE). |
| --- | --- |

77.

Vissa länder ansåg dock att de stödberättigande åtgärdernas omfattning var tillräcklig med hänsyn till mervärdet av dem (AT, IR, ES, UK). Andra länder föredrar att åtgärdernas omfattning eller typ utvidgas (BE, FR, DE).

| 78. | Det har visat sig svårt att genomföra artikel 32 i förordning (EG) nr 1257/1999. Stödet för bevarande av skogarnas ekologiska betydelse är fortfarande motiverat med tanke på allmänhetens intresse. Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 omfattar en revision av och en mer riktad strategi när det gäller åtgärder enligt nuvarande artikel 32. Det kommer att göras en tydlig åtskillnad mellan skyldigheter för vilka ersättning kommer att utgå (Natura 2000-stöd) och frivilliga åtaganden (i överensstämmelse med miljöåtgärder för jordbruket). Samfinansieringstaken kommer att höjas för att främja ett ökat utnyttjande. |
| --- | --- |

78.

Det har visat sig svårt att genomföra artikel 32 i förordning (EG) nr 1257/1999. Stödet för bevarande av skogarnas ekologiska betydelse är fortfarande motiverat med tanke på allmänhetens intresse. Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 omfattar en revision av och en mer riktad strategi när det gäller åtgärder enligt nuvarande artikel 32. Det kommer att göras en tydlig åtskillnad mellan skyldigheter för vilka ersättning kommer att utgå (Natura 2000-stöd) och frivilliga åtaganden (i överensstämmelse med miljöåtgärder för jordbruket). Samfinansieringstaken kommer att höjas för att främja ett ökat utnyttjande.

SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER

| 79. | Den strategi som antogs år 2000 efter förordningen om landsbygdsutveckling ((EG) nr 1257/1999) överensstämmer med EU:s skogsbruksstrategi, som utgör den övergripande referensramen för skogsbruksåtgärder inom EU. De övergripande principerna i EU:s skogsbruksstrategi (hållbarhet och mångfunktionalitet) återspeglas i landsbygdsutvecklingspolitiken som syftar till att hållbarhetens tre dimensioner (ekonomisk, social och miljömässig) skall utmynna i ett samstämmigt åtgärdspaket. Dessa åtgärder underlättar och stöder genomförandet av nationella skogsprogram eller likvärdiga instrument på områden där det råder synergi med landsbygdsutvecklingens mål.






  — | Den rättsliga grunden för EU:s skogsbruksåtgärder härrör från fördraget. EU:s skogsbruksstrategi utgör referensramen för skogsbruksåtgärder på EU-nivå, som bland annat omfattar landsbygdsutveckling. Det är medlemsstaterna som svarar för definitionen av begreppet ”skog”. På EU-nivå görs skogsuppgifterna jämförbara när det gäller skogsareal och bestånd. |
| --- | --- | --- |

79.

Den strategi som antogs år 2000 efter förordningen om landsbygdsutveckling ((EG) nr 1257/1999) överensstämmer med EU:s skogsbruksstrategi, som utgör den övergripande referensramen för skogsbruksåtgärder inom EU. De övergripande principerna i EU:s skogsbruksstrategi (hållbarhet och mångfunktionalitet) återspeglas i landsbygdsutvecklingspolitiken som syftar till att hållbarhetens tre dimensioner (ekonomisk, social och miljömässig) skall utmynna i ett samstämmigt åtgärdspaket. Dessa åtgärder underlättar och stöder genomförandet av nationella skogsprogram eller likvärdiga instrument på områden där det råder synergi med landsbygdsutvecklingens mål.

—

Den rättsliga grunden för EU:s skogsbruksåtgärder härrör från fördraget. EU:s skogsbruksstrategi utgör referensramen för skogsbruksåtgärder på EU-nivå, som bland annat omfattar landsbygdsutveckling. Det är medlemsstaterna som svarar för definitionen av begreppet ”skog”. På EU-nivå görs skogsuppgifterna jämförbara när det gäller skogsareal och bestånd.

| 80. | Kopplingen mellan skogsbruksstrategin och enskilda projekt som samfinansieras av EUGFJ säkras via programmen för landsbygdsutveckling. Kommissionen kontrollerar att programmen överensstämmer med skogsbruksstrategin. De nationella eller regionala myndigheterna godkänner enskilda projekt på grundval av programmet.






  — | Enligt kommissionens förslag till framtida landsbygdsutvecklingspolitik skall det göras en tydligare avgränsning mellan kommissionens ansvar och medlemsstaternas ansvar. |
| --- | --- | --- |

80.

Kopplingen mellan skogsbruksstrategin och enskilda projekt som samfinansieras av EUGFJ säkras via programmen för landsbygdsutveckling. Kommissionen kontrollerar att programmen överensstämmer med skogsbruksstrategin. De nationella eller regionala myndigheterna godkänner enskilda projekt på grundval av programmet.

—

Enligt kommissionens förslag till framtida landsbygdsutvecklingspolitik skall det göras en tydligare avgränsning mellan kommissionens ansvar och medlemsstaternas ansvar.

| 81. | I början av den nuvarande programperioden hade endast ett fåtal medlemsstater utarbetat nationella skogsbruksprogram. I de fall det inte fanns några sådana program verkade det vara berättigat att godta programmen för landsbygdsutveckling eller operativa program som likvärdiga instrument, vilket är en möjlighet som fastställs i förordning (EG) nr 1257/1999. Medlemsstaterna har dock gjort framsteg under de senaste åren när det gäller utarbetandet och genomförandet av de nationella skogsprogrammen. |
| --- | --- |

81.

I början av den nuvarande programperioden hade endast ett fåtal medlemsstater utarbetat nationella skogsbruksprogram. I de fall det inte fanns några sådana program verkade det vara berättigat att godta programmen för landsbygdsutveckling eller operativa program som likvärdiga instrument, vilket är en möjlighet som fastställs i förordning (EG) nr 1257/1999. Medlemsstaterna har dock gjort framsteg under de senaste åren när det gäller utarbetandet och genomförandet av de nationella skogsprogrammen.

| 82. | Inom en kort tidsperiod i början av programperioden inlämnades alla programförslag till kommissionen. Medlemsstaterna har ett intresse av att kommissionen snabbt godkänner dem så att programmen kan börja genomföras. Kommissionen undersökte noggrant alla förslag så snart som möjligt. Analysen skulle dock omfatta all information som finns tillgänglig om skogsbruksåtgärder och en förhandsutvärdering. Dessutom deltog ett antal kommissionstjänster även om GD Jordbruk ledde arbetet.






  — | Ett viktigt inslag i förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 är kravet på strategisk planering och övervakning. EU:s strategiska riktlinjer kommer att föreslås av kommissionen för att antas av rådet. Nationella strategiplaner kommer att utarbetas på grundval av detta. Genom planerna för landsbygdsutveckling kommer åtgärderna för att uppnå strategiernas mål att genomföras.
  EU:s skogsbruksstrategi kommer att utgöra en del av dessa strategier.
  Tydligare målsättningar och väldefinierade strategier för mål och medel kommer att göra det möjligt att bättre bedöma politikens resultat och hur effektivt EU-medlen använts. |
| --- | --- | --- |

82.

Inom en kort tidsperiod i början av programperioden inlämnades alla programförslag till kommissionen. Medlemsstaterna har ett intresse av att kommissionen snabbt godkänner dem så att programmen kan börja genomföras. Kommissionen undersökte noggrant alla förslag så snart som möjligt. Analysen skulle dock omfatta all information som finns tillgänglig om skogsbruksåtgärder och en förhandsutvärdering. Dessutom deltog ett antal kommissionstjänster även om GD Jordbruk ledde arbetet.

—

Ett viktigt inslag i förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 är kravet på strategisk planering och övervakning. EU:s strategiska riktlinjer kommer att föreslås av kommissionen för att antas av rådet. Nationella strategiplaner kommer att utarbetas på grundval av detta. Genom planerna för landsbygdsutveckling kommer åtgärderna för att uppnå strategiernas mål att genomföras.

EU:s skogsbruksstrategi kommer att utgöra en del av dessa strategier.

Tydligare målsättningar och väldefinierade strategier för mål och medel kommer att göra det möjligt att bättre bedöma politikens resultat och hur effektivt EU-medlen använts.

| — | Den kvalitativa bedömningen baseras för närvarande på olika utvärderingar (bland annat förhandsutvärderingar) och information från medlemsstaterna.
  Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 kommer att förbättra de strategiska aspekterna av denna bedömning (bland annat när det gäller skogsbruk), stärka utvärderingen och koncentreras på de resultat som uppnås i förhållande till de strategiska målen. |
| --- | --- |

—

Den kvalitativa bedömningen baseras för närvarande på olika utvärderingar (bland annat förhandsutvärderingar) och information från medlemsstaterna.

Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 kommer att förbättra de strategiska aspekterna av denna bedömning (bland annat när det gäller skogsbruk), stärka utvärderingen och koncentreras på de resultat som uppnås i förhållande till de strategiska målen.

| 83. | Det krävs ersättning under lång tid för att det skall vara intressant för jordbrukare att beskoga jordbruksmark och ersättningen måste ges under flera programperioder. Enligt förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 skall dock ersättningen för inkomstförluster utgå under högst tio år och stödtaket sänkas. |
| --- | --- |

83.

Det krävs ersättning under lång tid för att det skall vara intressant för jordbrukare att beskoga jordbruksmark och ersättningen måste ges under flera programperioder. Enligt förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 skall dock ersättningen för inkomstförluster utgå under högst tio år och stödtaket sänkas.

| 84. | Kommissionen delar uppfattningen att det nuvarande finansieringssättet är komplicerat.






  — | Det föreslås betydande förändringar för perioden efter 2006. Ett enda system för finansiering och programplanering innebär att det inte längre kommer att behövas olika regler för olika fonder. Medlemsstaternas ansvar och kommissionens ansvar kommer att fastställas tydligare. |
| --- | --- | --- |

84.

Kommissionen delar uppfattningen att det nuvarande finansieringssättet är komplicerat.

—

Det föreslås betydande förändringar för perioden efter 2006. Ett enda system för finansiering och programplanering innebär att det inte längre kommer att behövas olika regler för olika fonder. Medlemsstaternas ansvar och kommissionens ansvar kommer att fastställas tydligare.

| 85. | Medlemsstaterna anger i sina program vilken mark som skall beskogas och vad som kommer att prioriteras. Detta granskas av kommissionens tjänster.
  När kraven på insyn och objektivitet i urvalssystemen inte uppfyllts utfärdas rekommendationer och detta kan beaktas i förslagen till ekonomiska korrigeringar.
  Enligt den gällande lagstiftningen skall medlemsstaterna definiera ”stödberättigande mark” och ”jordbrukare”.
  Inför nästa programperiod har kommissionen för avsikt att fastställa mer specifika genomföranderegler och/eller riktlinjer.
  När kommissionen vid sina revisioner upptäcker brister i eller otillräckliga kontrollsystem görs ekonomiska korrigeringar.






  — | Genomförandet av den resultatorienterade strategin för perioden efter 2006 kommer att bidra till att det görs ett noggrant urval av enskilda projekt beroende på hur effektiva de är. |
| --- | --- | --- |

85.

Medlemsstaterna anger i sina program vilken mark som skall beskogas och vad som kommer att prioriteras. Detta granskas av kommissionens tjänster.

När kraven på insyn och objektivitet i urvalssystemen inte uppfyllts utfärdas rekommendationer och detta kan beaktas i förslagen till ekonomiska korrigeringar.

Enligt den gällande lagstiftningen skall medlemsstaterna definiera ”stödberättigande mark” och ”jordbrukare”.

Inför nästa programperiod har kommissionen för avsikt att fastställa mer specifika genomföranderegler och/eller riktlinjer.

När kommissionen vid sina revisioner upptäcker brister i eller otillräckliga kontrollsystem görs ekonomiska korrigeringar.

—

Genomförandet av den resultatorienterade strategin för perioden efter 2006 kommer att bidra till att det görs ett noggrant urval av enskilda projekt beroende på hur effektiva de är.

| — | Kommissionen kommer att ta hänsyn till revisionsrättens iakttagelser vid riskanalyser som omfattar alla stödordningar inom den gemensamma jordbrukspolitiken och som utgör grunden för dess program för revisionsarbete. När gemenskapsbestämmelserna inte följts kommer man att kräva att ekonomiska korrigeringar görs. |
| --- | --- |

—

Kommissionen kommer att ta hänsyn till revisionsrättens iakttagelser vid riskanalyser som omfattar alla stödordningar inom den gemensamma jordbrukspolitiken och som utgör grunden för dess program för revisionsarbete. När gemenskapsbestämmelserna inte följts kommer man att kräva att ekonomiska korrigeringar görs.

| 86. | Kommuner har ett visst ansvar för att bevara sina egna skogar. De myndigheter som godkänner projekt bör kräva tillräckliga bevis från kommunerna för att skötseln för att bevara skogar säkras.






  — | På grundval av framför allt utvärderingarna av landsbygdsutvecklingsprogrammen efter halva tiden kommer kommissionen att undersöka hur många projekt som avbrutits samt skälen till detta och när så är nödvändigt föreslå lämpliga åtgärder. |
| --- | --- | --- |

86.

Kommuner har ett visst ansvar för att bevara sina egna skogar. De myndigheter som godkänner projekt bör kräva tillräckliga bevis från kommunerna för att skötseln för att bevara skogar säkras.

—

På grundval av framför allt utvärderingarna av landsbygdsutvecklingsprogrammen efter halva tiden kommer kommissionen att undersöka hur många projekt som avbrutits samt skälen till detta och när så är nödvändigt föreslå lämpliga åtgärder.

| 87. | Det är värt att notera att det i utvärderingsrapporten för rådets förordning (EEG) nr 2080/92 också konstateras att förordningens bidrag till landsbygdsutvecklingen verkar vara både betydande och positivt.
  Landsbygdsutvecklingsåtgärderna riktar sig främst till jordbrukarsamhällen. Genomförandet av frivilliga åtgärder avgörs också av den enskilda jordbrukarens situation. Mot denna bakgrund bör det resultat som uppnåtts anses vara rimligt. Det finns dock flera aspekter av de nuvarande målen och åtgärdernas utformning som behöver förbättras.






  — | Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 omfattar flera bestämmelser för att se till att åtgärderna riktas på ett bättre sätt (t.ex. strategier och utpekande av områden) och kostnadseffektivitet (t.ex. sänkta stödtak och kortare varaktighet). |
| --- | --- | --- |

87.

Det är värt att notera att det i utvärderingsrapporten för rådets förordning (EEG) nr 2080/92 också konstateras att förordningens bidrag till landsbygdsutvecklingen verkar vara både betydande och positivt.

Landsbygdsutvecklingsåtgärderna riktar sig främst till jordbrukarsamhällen. Genomförandet av frivilliga åtgärder avgörs också av den enskilda jordbrukarens situation. Mot denna bakgrund bör det resultat som uppnåtts anses vara rimligt. Det finns dock flera aspekter av de nuvarande målen och åtgärdernas utformning som behöver förbättras.

—

Förslagen till landsbygdsutvecklingspolitik efter 2006 omfattar flera bestämmelser för att se till att åtgärderna riktas på ett bättre sätt (t.ex. strategier och utpekande av områden) och kostnadseffektivitet (t.ex. sänkta stödtak och kortare varaktighet).

---