# Eiropas Savienības C 15/2005

| | ISSN 1725-5201 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 15 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 48. sējums2005. gada 20. janvāris |

ISSN 1725-5201

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 15

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

48. sējums2005. gada 20. janvāris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | I   Informācija |
| | Revīzijas palāta |
| 2005/C 015/1 | Īpašais ziņojums Nr. 5/2004 par Phare atbalstu kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai ar Komisijas atbildēm | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

I   Informācija

Revīzijas palāta

2005/C 015/1

Īpašais ziņojums Nr. 5/2004 par Phare atbalstu kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai ar Komisijas atbildēm

Phare

1

| | Labojumi |
| --- | --- |
| 2005/C 015/2 | Labojums Īpašajā ziņojumā Nr. 3/2004 Saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku nepareizi veiktu maksājumu piedziņa, ar Komisijas atbildēm (OV C 269, 4.11.2004.) | 28 |

Labojumi

2005/C 015/2

Labojums Īpašajā ziņojumā Nr. 3/2004 Saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku nepareizi veiktu maksājumu piedziņa, ar Komisijas atbildēm (OV C 269, 4.11.2004.)

28

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

I Informācija

Revīzijas palāta

| 20.1.2005 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 15/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.1.2005

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 15/1

---

ĪPAŠAIS ZIŅOJUMS Nr. 5/2004

par Phare atbalstu kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai ar Komisijas atbildēm

(saskaņā ar EK līguma 248. panta 4. punkta otro daļu)

(2005/C 15/01)

SATURS

| I–VII | KOPSAVILKUMS |
| --- | --- |

I–VII

| 1.–14. | IEVADS |
| --- | --- |

1.–14.

| 1.–10. | Phare atbalsts kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai |
| --- | --- |

1.–10.

| 11.–14. | Palātas veiktā revīzija |
| --- | --- |

11.–14.

| 15.–28. | VISPĀRĒJĀ NOSTĀDNE PAR PHARE PROGRAMMAS IZMANTOŠANU KANDIDĀTVALSTU SAGATAVOŠANĀ STRUKTŪRFONDU PĀRVALDĪBAI |
| --- | --- |

15.–28.

| 15.–17. | Phare izvēle apgrūtināja kandidātvalstu sagatavošanu ERAF un ESF |
| --- | --- |

15.–17.

| 18.–26. | Phare ekonomiskās un sociālās kohēzijas programmu metodes nesaskanēja ar struktūrfondu 1. mērķa metodēm |
| --- | --- |

18.–26.

| 27.–28. | Stratēģijas ierobežojumi, izmantojot Phare programmu, lai sagatavotos ERAF un ESF |
| --- | --- |

27.–28.

| 29.–36. | PHARE PROCEDŪRAS |
| --- | --- |

29.–36.

| 30.–33. | Kavēšanās ar Paplašinātas decentralizētas īstenošanas sistēmas ieviešanu |
| --- | --- |

30.–33.

| 34.–36. | Daudzgadējas plānošanas trūkums |
| --- | --- |

34.–36.

| 37.–55. | PHARE PROGRAMMU FINANSĒJUMS UN ĪSTENOŠANAS PASĀKUMI KANDIDĀTVALSTU SAGATAVOŠANĀ STRUKTŪRFONDU PĀRVALDĪBAI |
| --- | --- |

37.–55.

| 37.–41. | Asignējumi vairumam valstu bija mazāki, nekā plānots |
| --- | --- |

37.–41.

| 42.–45. | Grūtības ar tādu programmu sagatavošanu, kas līdzinātos struktūrfondu 1. mērķa programmām |
| --- | --- |

42.–45.

| 46.–55. | Kavēšanās programmu īstenošanā |
| --- | --- |

46.–55.

| 56.–62. | TO AR IESTĀŽU DARBĪBAS UZLABOŠANU SAISTĪTO PROJEKTU REZULTĀTI, KURU MĒRĶIS IR SAGATAVOT KANDIDĀTVALSTIS STRUKTŪRFONDU PĀRVALDĪBAI |
| --- | --- |

56.–62.

| 63.–67. | SECINĀJUMI |
| --- | --- |

63.–67.

| 63. | Grūtības saistībā ar vispārējo nostādni par Phare programmas izmantošanu kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai |
| --- | --- |

63.

| 64. | Phare programmas tuvināšana struktūrfondiem nav bijusi pietiekama |
| --- | --- |

64.

| 65. | Dažāda apmēra asignējumi ekonomiskās un sociālās kohēzijas programmām un kavēšanās ar šo programmu īstenošanu |
| --- | --- |

65.

| 66. | Tikai daļēja rezultātu sasniegšana ar iestāžu darbības uzlabošanu saistītos projektos, kuru mērķis ir sagatavot kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai |
| --- | --- |

66.

| 67. | Vispārējs secinājums |
| --- | --- |

67.

| 68.–71. | IETEIKUMI |
| --- | --- |

68.–71.

Komisijas atbildes

SAĪSINĀJUMI

| BC | Pārrobežu sadarbība |
| --- | --- |
| KAS | Kopienas atbalsta sistēma |
| ELVGF | Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds |
| PDIS | Paplašināta decentralizētā īstenošanas sistēma |
| ERAF | Eiropas Reģionālās attīstības fonds |
| ESK | Ekonomiskā un sociālā kohēzija |
| ESF | Eiropas Sociālais fonds |
| ISPA | Pirmsiestāšanās struktūrpolitikas instruments |
| NAP | Nacionālais attīstības plāns |
| Phare | Galvenais pirmsiestāšanās instruments |
| KNAP | Konceptuālais nacionālās attīstības plāns |
| PPF | Projektu sagatavošanas mehānisms |
| Sapard | Pirmsiestāšanās instruments pasākumiem lauksaimniecības un lauku attīstības jomā |
| VPD | Vienotais programmas dokuments |
| SPP | Speciālā sagatavošanas programma |

BC

Pārrobežu sadarbība

KAS

Kopienas atbalsta sistēma

ELVGF

Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds

PDIS

Paplašināta decentralizētā īstenošanas sistēma

ERAF

Eiropas Reģionālās attīstības fonds

ESK

Ekonomiskā un sociālā kohēzija

ESF

Eiropas Sociālais fonds

ISPA

Pirmsiestāšanās struktūrpolitikas instruments

NAP

Nacionālais attīstības plāns

Phare

Galvenais pirmsiestāšanās instruments

KNAP

Konceptuālais nacionālās attīstības plāns

PPF

Projektu sagatavošanas mehānisms

Sapard

Pirmsiestāšanās instruments pasākumiem lauksaimniecības un lauku attīstības jomā

VPD

Vienotais programmas dokuments

SPP

Speciālā sagatavošanas programma

KOPSAVILKUMS

| I. | Revīzijas gaitā tika pārbaudīts, cik efektīvi darbojās Phare programma, kas no trīs pirmspievienošanās instrumentiem bija pirmais Komisijas ieviestais instruments ar mērķi palīdzēt kandidātvalstīm sagatavoties, lai pārvaldītu divus galvenos struktūrfondus – Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF) un Eiropas Sociālo fondu (ESF). Revīzija tika veikta par laika posmu no 1998. gada, kad par Phare galveno mērķi tika noteikta pievienošanās, līdz 2002. gadam. Galvenā uzmanība tika pievērsta 1998. gada Īpašajai sagatavošanas programmai (ĪSP), kā arī ekonomiskās un sociālās kohēzijas (ESK) programmām, ko uzsāka 2000. gadā. Aplūkotajā laika posmā Komisija pievērsa aizvien lielāku uzmanību kandidātvalstu sagatavošanai struktūrfondu pārvaldībai, jo Komisija vēlējās nodrošināt to, lai attiecīgās valstis maksimāli izmantotu pēc pievienošanās pieejamos asignējumus. |
| --- | --- |

I.

Revīzijas gaitā tika pārbaudīts, cik efektīvi darbojās Phare programma, kas no trīs pirmspievienošanās instrumentiem bija pirmais Komisijas ieviestais instruments ar mērķi palīdzēt kandidātvalstīm sagatavoties, lai pārvaldītu divus galvenos struktūrfondus – Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF) un Eiropas Sociālo fondu (ESF). Revīzija tika veikta par laika posmu no 1998. gada, kad par Phare galveno mērķi tika noteikta pievienošanās, līdz 2002. gadam. Galvenā uzmanība tika pievērsta 1998. gada Īpašajai sagatavošanas programmai (ĪSP), kā arī ekonomiskās un sociālās kohēzijas (ESK) programmām, ko uzsāka 2000. gadā. Aplūkotajā laika posmā Komisija pievērsa aizvien lielāku uzmanību kandidātvalstu sagatavošanai struktūrfondu pārvaldībai, jo Komisija vēlējās nodrošināt to, lai attiecīgās valstis maksimāli izmantotu pēc pievienošanās pieejamos asignējumus.

Vispārējā nostādne par Phare programmas izmantošanu kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai

| II. | Netika izstrādāts atsevišķs instruments ar mērķi sagatavot kandidātvalstis ERAF un ESF, kas apgrūtināja struktūrfondu procedūru apgūšanu kandidātvalstīs (sk. 16.–17. punktu). Turklāt sākotnējā metode, ko Komisija prasīja kandidātvalstīm piemērot ESK programmu izstrādei, atšķīrās no struktūrfondu metodes (sk. 18.–24. punktu). Ne visi reģioni, kuriem bija tiesības pretendēt uz struktūrfondiem, pirms pievienošanās guva vajadzīgo pieredzi ESK programmu pārvaldīšanai, jo Phare īstenošanas shēmas nelīdzinājās struktūrfondu īstenošanas shēmām. Tāpat ESK programmu efektivitāti mazināja tas fakts, ka šo programmu gaitā izpaudās centieni sasniegt arī kohēzijas mērķus, bet tas ne vienmēr atbilda mērķim sagatavoties struktūrfondiem (sk. 27. punktu). |
| --- | --- |

II.

Netika izstrādāts atsevišķs instruments ar mērķi sagatavot kandidātvalstis ERAF un ESF, kas apgrūtināja struktūrfondu procedūru apgūšanu kandidātvalstīs (sk. 16.–17. punktu). Turklāt sākotnējā metode, ko Komisija prasīja kandidātvalstīm piemērot ESK programmu izstrādei, atšķīrās no struktūrfondu metodes (sk. 18.–24. punktu). Ne visi reģioni, kuriem bija tiesības pretendēt uz struktūrfondiem, pirms pievienošanās guva vajadzīgo pieredzi ESK programmu pārvaldīšanai, jo Phare īstenošanas shēmas nelīdzinājās struktūrfondu īstenošanas shēmām. Tāpat ESK programmu efektivitāti mazināja tas fakts, ka šo programmu gaitā izpaudās centieni sasniegt arī kohēzijas mērķus, bet tas ne vienmēr atbilda mērķim sagatavoties struktūrfondiem (sk. 27. punktu).

Phare procedūras

| III. | Sākotnēji Komisija bija paredzējusi, ka kandidātvalstis apgūs šo programmu pārvaldību arī tad, ja Komisija veiks vien pēckontroles, kā tas ir saskaņā ar struktūrfondu pārvaldības procedūrām, tomēr galu galā Paplašināta decentralizēta īstenošanas sistēma (PDIS), kas to būtu nodrošinājusi, pirms pievienošanās netika ieviesta (sk. 30.–32. punktu). Kavēšanās ar pēckontroles sistēmas ieviešanu radīja grūtības īstenot dotāciju plānus, kas ir struktūrfondu izmantošanas galvenais mehānisms (sk. 33. punktu). Netika darīts pietiekoši, lai ieviestu vēl vienu nozīmīgu struktūrfondu procedūru – daudzgadēju plānošanu (sk. 34.–35. punktu). |
| --- | --- |

III.

Sākotnēji Komisija bija paredzējusi, ka kandidātvalstis apgūs šo programmu pārvaldību arī tad, ja Komisija veiks vien pēckontroles, kā tas ir saskaņā ar struktūrfondu pārvaldības procedūrām, tomēr galu galā Paplašināta decentralizēta īstenošanas sistēma (PDIS), kas to būtu nodrošinājusi, pirms pievienošanās netika ieviesta (sk. 30.–32. punktu). Kavēšanās ar pēckontroles sistēmas ieviešanu radīja grūtības īstenot dotāciju plānus, kas ir struktūrfondu izmantošanas galvenais mehānisms (sk. 33. punktu). Netika darīts pietiekoši, lai ieviestu vēl vienu nozīmīgu struktūrfondu procedūru – daudzgadēju plānošanu (sk. 34.–35. punktu).

Asignējumi un īstenošanas pasākumi programmām ar mērķi sagatavoties struktūrfondiem

| IV. | Lai gan aptuveni 35 % no Phare programmas bija paredzēts asignēt ESK programmām, vairums valstu asignēja mazāk par šo mērķa summu, un tā galvenie iemesli bija vāja absorbcijas spēja un konkurējošas prioritātes (sk. 39.–41. punktu). Valstis visus spēkus veltīja programmu izstrādei tā vietā, lai pieejamās finanses izmantotu potenciāliem ESK un struktūrfondu projektiem (sk. 43.–45. punktu). Tāpat valstīm bija vērā ņemamas grūtības ar savlaicīgu finansējuma līgumu slēgšanu (sk. 46.–52. punktu). Šīs problēmas saistībā ar absorbcijas spēju atspoguļoja par ESK programmu pārvaldi atbildīgo ministriju pieredzes trūkumu un nepietiekamo attīstību (sk. 54.–55. punktu). |
| --- | --- |

IV.

Lai gan aptuveni 35 % no Phare programmas bija paredzēts asignēt ESK programmām, vairums valstu asignēja mazāk par šo mērķa summu, un tā galvenie iemesli bija vāja absorbcijas spēja un konkurējošas prioritātes (sk. 39.–41. punktu). Valstis visus spēkus veltīja programmu izstrādei tā vietā, lai pieejamās finanses izmantotu potenciāliem ESK un struktūrfondu projektiem (sk. 43.–45. punktu). Tāpat valstīm bija vērā ņemamas grūtības ar savlaicīgu finansējuma līgumu slēgšanu (sk. 46.–52. punktu). Šīs problēmas saistībā ar absorbcijas spēju atspoguļoja par ESK programmu pārvaldi atbildīgo ministriju pieredzes trūkumu un nepietiekamo attīstību (sk. 54.–55. punktu).

Rezultāti ar iestāžu darbības uzlabošanu saistītajiem projektiem, kuru mērķis bija sagatavot kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai

| V. | Šī iestāžu nepietiekamā attīstība un neskaidrība par to, kuras struktūras nākotnē tiks izraudzītas par pārvaldītājām un maksātājām iestādēm, mazināja ar iestāžu darbības uzlabošanu saistīto projektu efektivitāti (sk. 58.–59. punktu). Iestāžu darbības uzlabošanu reģionu līmenī apgrūtināja tas, ka dažās valstīs savlaicīgi netika izveidotas attiecīgas reģionālas struktūras, vai arī tika mainītas pastāvošo reģionālo struktūru funkcijas saistībā ar struktūrfondu pārvaldību (sk. 60.–62. punktu). |
| --- | --- |

V.

Šī iestāžu nepietiekamā attīstība un neskaidrība par to, kuras struktūras nākotnē tiks izraudzītas par pārvaldītājām un maksātājām iestādēm, mazināja ar iestāžu darbības uzlabošanu saistīto projektu efektivitāti (sk. 58.–59. punktu). Iestāžu darbības uzlabošanu reģionu līmenī apgrūtināja tas, ka dažās valstīs savlaicīgi netika izveidotas attiecīgas reģionālas struktūras, vai arī tika mainītas pastāvošo reģionālo struktūru funkcijas saistībā ar struktūrfondu pārvaldību (sk. 60.–62. punktu).

Vispārējs secinājums

| VI. | Lai gan Komisija ir pelnījusi atzinību par to, ka tā jau 1998. gadā sāka izmantot Phare programmu kandidātvalstu sagatavošanai struktūrfondu pārvaldībai, tomēr pievienošanas brīdī Phare programmai bija sliktāki rezultāti kandidātvalstu sagatavošanā ERAF un ESF, nekā plānots Komisijas koncepcijās, jo īpaši Komisijas 2000. gada Phare pārskatā (sk. 67. punktu). Daļēji tam par iemeslu bija kandidātvalstu attiecīgo iestāžu pieredzes trūkums un nepietiekamā attīstība. Šos trūkumus nevarēja novērst atvēlētajā termiņā. |
| --- | --- |

VI.

Lai gan Komisija ir pelnījusi atzinību par to, ka tā jau 1998. gadā sāka izmantot Phare programmu kandidātvalstu sagatavošanai struktūrfondu pārvaldībai, tomēr pievienošanas brīdī Phare programmai bija sliktāki rezultāti kandidātvalstu sagatavošanā ERAF un ESF, nekā plānots Komisijas koncepcijās, jo īpaši Komisijas 2000. gada Phare pārskatā (sk. 67. punktu). Daļēji tam par iemeslu bija kandidātvalstu attiecīgo iestāžu pieredzes trūkums un nepietiekamā attīstība. Šos trūkumus nevarēja novērst atvēlētajā termiņā.

Ieteikumi

| VII. | Pēc pievienošanās noteikti vajadzīgs papildu atbalsts iestāžu darbības uzlabošanai saistībā ar struktūrfondu pārvaldību (sk. 68. punktu). Daudz resursu būtu jāiegulda jaunajās dalībvalstīs īstenoto struktūrfondu darbību pēckontrolei (sk. 69. punktu). Vajadzētu izstrādāt skaidru stratēģiju, norādot dažādos pasākumus, kas vēl veicami, lai sagatavotu pašreizējās un potenciālās kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai (sk. 70. punktu). Komisijai būtu jādara vairāk, lai Phare tuvinātu struktūrfondiem, piešķirot potenciālām pārvaldītājām iestādēm Phare īstenotāju iestāžu statusu, sniedzot īstenotājām iestādēm vajadzīgo palīdzību Phare īstenošanai atbilstīgi pēckontroles sistēmai un ieviešot daudzgadēju plānošanu, pamatojoties uz valstu attīstības plāniem (sk. 71. punktu). |
| --- | --- |

VII.

Pēc pievienošanās noteikti vajadzīgs papildu atbalsts iestāžu darbības uzlabošanai saistībā ar struktūrfondu pārvaldību (sk. 68. punktu). Daudz resursu būtu jāiegulda jaunajās dalībvalstīs īstenoto struktūrfondu darbību pēckontrolei (sk. 69. punktu). Vajadzētu izstrādāt skaidru stratēģiju, norādot dažādos pasākumus, kas vēl veicami, lai sagatavotu pašreizējās un potenciālās kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai (sk. 70. punktu). Komisijai būtu jādara vairāk, lai Phare tuvinātu struktūrfondiem, piešķirot potenciālām pārvaldītājām iestādēm Phare īstenotāju iestāžu statusu, sniedzot īstenotājām iestādēm vajadzīgo palīdzību Phare īstenošanai atbilstīgi pēckontroles sistēmai un ieviešot daudzgadēju plānošanu, pamatojoties uz valstu attīstības plāniem (sk. 71. punktu).

IEVADS

Phare atbalsts kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai

| 1. | Galvenais, ar ko Eiropas Savienība saskārās 2004. gada paplašināšanās sakarā, ir būtiskā atšķirība starp esošo dalībvalstu un jauno Viduseiropas un Austrumeiropas dalībvalstu (1) vidējo ienākumu. Ievērojot to, ka 22 % tagadējās Savienības iedzīvotāju dzīvo reģionos, kur pašreizējais vidējais iekšzemes bruto kopprodukts uz cilvēku ir mazāks par 75 %, pēc iestāšanās 93 % šo jauno dalībvalstu iedzīvotāju dzīvos reģionos, kur bruto iekšzemes kopprodukts uz iedzīvotāju būs mazāks par 75 % no ES vidējā rādītāja pēc paplašināšanās. Lai palīdzētu pārvarēt šīs atšķirības gandrīz visi šo jauno dalībvalstu reģioni būs tiesīgi saņemt atbalstu kā “1. mērķa” (2) reģioni no trim galvenajiem struktūrfondiem: Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), Eiropas Sociālā fonda (ESF) un Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Virzības nodaļas (3). Turklāt visas iesaistītās valstis būs tiesīgas uz Kohēzijas fonda atbalstu (4). |
| --- | --- |

1.

Galvenais, ar ko Eiropas Savienība saskārās 2004. gada paplašināšanās sakarā, ir būtiskā atšķirība starp esošo dalībvalstu un jauno Viduseiropas un Austrumeiropas dalībvalstu (1) vidējo ienākumu. Ievērojot to, ka 22 % tagadējās Savienības iedzīvotāju dzīvo reģionos, kur pašreizējais vidējais iekšzemes bruto kopprodukts uz cilvēku ir mazāks par 75 %, pēc iestāšanās 93 % šo jauno dalībvalstu iedzīvotāju dzīvos reģionos, kur bruto iekšzemes kopprodukts uz iedzīvotāju būs mazāks par 75 % no ES vidējā rādītāja pēc paplašināšanās. Lai palīdzētu pārvarēt šīs atšķirības gandrīz visi šo jauno dalībvalstu reģioni būs tiesīgi saņemt atbalstu kā “1. mērķa” (2) reģioni no trim galvenajiem struktūrfondiem: Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), Eiropas Sociālā fonda (ESF) un Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Virzības nodaļas (3). Turklāt visas iesaistītās valstis būs tiesīgas uz Kohēzijas fonda atbalstu (4).

| 2. | Laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam šīm valstīm 1. mērķa atbalstam no struktūrfondiem tika piešķirti 13 178 miljoni EUR, kā arī papildu 7 523 miljoni EUR, kas tika piešķirti Kohēzijas fondam. Tomēr, lai no šī finansējuma gūtu patiesu labumu, jaunajām dalībvalstīm jāprot identificēt, sagatavot un ieviest prioritārās programmas un projektus, ievērojot termiņus. |
| --- | --- |

2.

Laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam šīm valstīm 1. mērķa atbalstam no struktūrfondiem tika piešķirti 13 178 miljoni EUR, kā arī papildu 7 523 miljoni EUR, kas tika piešķirti Kohēzijas fondam. Tomēr, lai no šī finansējuma gūtu patiesu labumu, jaunajām dalībvalstīm jāprot identificēt, sagatavot un ieviest prioritārās programmas un projektus, ievērojot termiņus.

| 3. | Tā 1997. gada martā Komisija piedāvāja Phare programmas pārorientāciju, lai to pilnībā vērstu uz kandidātvalstu sagatavošanu iestāšanās procesam Eiropas Savienībā (5)
   (6). Kopš šā brīža Phare budžets (aptuveni 1 500 miljoni EUR gadā) tika iedalīts šādi: iestāžu darbības uzlabošanai (30 %) un investīciju atbalstam (70 %). Kas attiecas uz iestāžu darbības uzlabošanu, īpašo jomu vidū, par kurām Komisija izziņoja finansēšanu, bija reģionālā attīstība. Tika noteikts, ka “ir radusies vajadzība ātrāk iepazīstināt ar struktūrfondu mērķiem un procedūrām. Tas ir labākais veids, kā nodrošināt, lai šīs valstis būtu spējīgas paredzētajā veidā piemērot struktūrfondu noteikumus un saņemt no tiem pirmo maksājumu” (7). |
| --- | --- |

3.

Tā 1997. gada martā Komisija piedāvāja Phare programmas pārorientāciju, lai to pilnībā vērstu uz kandidātvalstu sagatavošanu iestāšanās procesam Eiropas Savienībā (5)
   (6). Kopš šā brīža Phare budžets (aptuveni 1 500 miljoni EUR gadā) tika iedalīts šādi: iestāžu darbības uzlabošanai (30 %) un investīciju atbalstam (70 %). Kas attiecas uz iestāžu darbības uzlabošanu, īpašo jomu vidū, par kurām Komisija izziņoja finansēšanu, bija reģionālā attīstība. Tika noteikts, ka “ir radusies vajadzība ātrāk iepazīstināt ar struktūrfondu mērķiem un procedūrām. Tas ir labākais veids, kā nodrošināt, lai šīs valstis būtu spējīgas paredzētajā veidā piemērot struktūrfondu noteikumus un saņemt no tiem pirmo maksājumu” (7).

| 4. | Tādējādi “Speciālo sagatavošanas programmu dalībvalstu sagatavošanai ES struktūrpolitikai” (SPP), kas aptvēra visas kandidātvalstis, finansēja no 1998. gada Phare programmas līdzekļiem kopsummā par 60 miljoniem EUR. Programmas līdzekļi tika ieguldīti iestāžu darbības uzlabošanā un to mazo investīciju izmēģinājuma projektu īstenošanā, ko finansēja struktūrfondi, lai sāktu sniegt kandidātvalstīm operatīvu pieredzi 1. mērķa procedūrās. |
| --- | --- |

4.

Tādējādi “Speciālo sagatavošanas programmu dalībvalstu sagatavošanai ES struktūrpolitikai” (SPP), kas aptvēra visas kandidātvalstis, finansēja no 1998. gada Phare programmas līdzekļiem kopsummā par 60 miljoniem EUR. Programmas līdzekļi tika ieguldīti iestāžu darbības uzlabošanā un to mazo investīciju izmēģinājuma projektu īstenošanā, ko finansēja struktūrfondi, lai sāktu sniegt kandidātvalstīm operatīvu pieredzi 1. mērķa procedūrās.

| 5. | Kandidātvalstu sagatavošanu struktūrfondu pārvaldībai kā steidzamu akcentēja 1999. gada marta Berlīnes Finanšu plāns, kas paredzēja iespēju, ka sešas jaunās valstis (Čehija, Igaunija, Ungārija, Polija, Slovēnija un Kipra) Eiropas Savienībai varētu pievienoties jau 2002. gadā (8). |
| --- | --- |

5.

Kandidātvalstu sagatavošanu struktūrfondu pārvaldībai kā steidzamu akcentēja 1999. gada marta Berlīnes Finanšu plāns, kas paredzēja iespēju, ka sešas jaunās valstis (Čehija, Igaunija, Ungārija, Polija, Slovēnija un Kipra) Eiropas Savienībai varētu pievienoties jau 2002. gadā (8).

| 6. | Tā 2000. gadā tika izveidoti divi jauni pirmsiestāšanās instrumenti. ISPA
   (9) (gada budžets 1 000 miljoni EUR) mērķi un procedūras bija līdzīgi kā Kohēzijas fondam. Sapard
   (10) (gada budžets 500 miljoni EUR) mērķis bija veicināt “acquis communautaire” ieviešanu kopējā lauksaimniecības politikā un prioritāru un specifisku problēmu risināšanu ilgtspējīgai lauksaimniecības nozares un lauku teritoriju pielāgošanai, un saskaņā ar Sapard nolikumu to ieviesa līdzīgi kā struktūrfondus un ELGVF (sk. 17. punktu). Kaut arī ERAF un ESF bija attiecīgi apmēram trīsreiz un divreiz lielāki par ELVGF struktūrfondu (11), neviens jauns instruments saistībā ar šiem diviem struktūrfondiem netika izveidots. |
| --- | --- |

6.

Tā 2000. gadā tika izveidoti divi jauni pirmsiestāšanās instrumenti. ISPA
   (9) (gada budžets 1 000 miljoni EUR) mērķi un procedūras bija līdzīgi kā Kohēzijas fondam. Sapard
   (10) (gada budžets 500 miljoni EUR) mērķis bija veicināt “acquis communautaire” ieviešanu kopējā lauksaimniecības politikā un prioritāru un specifisku problēmu risināšanu ilgtspējīgai lauksaimniecības nozares un lauku teritoriju pielāgošanai, un saskaņā ar Sapard nolikumu to ieviesa līdzīgi kā struktūrfondus un ELGVF (sk. 17. punktu). Kaut arī ERAF un ESF bija attiecīgi apmēram trīsreiz un divreiz lielāki par ELVGF struktūrfondu (11), neviens jauns instruments saistībā ar šiem diviem struktūrfondiem netika izveidots.

| 7. | Tā vietā jaunās Phare Vadlīnijas 2000.–2006. gadam paredzēja katrā valstī no ekonomiskās un sociālās kohēzijas (ESK) izveidot investīciju programmas, ko finansētu Phare
   (12). ESK programmas īstenotu ar līdzīgu pasākumu starpniecību kā tie, ko finansēja šie divi struktūrfondi produktīvu nozaru ieguldījumu, cilvēkresursu attīstības un ar biznesu saistītu infrastruktūru jomās. Šīs programmas būtu viena no divām jomām, kam piešķirti 70 % no investīcijām asignētā Phare finansējuma (13). Vadlīnijas arī noteica, ka Phare iestāžu darbības uzlabošanas pasākumi (atlikušie 30 % no Phare finansējuma) īpaši atspoguļos šo ESK programmu nozīmi, norādot vājos punktus attiecīgi atbildīgo centrālo, reģionālo un vietējo pārvalžu līmenī (14). |
| --- | --- |

7.

Tā vietā jaunās Phare Vadlīnijas 2000.–2006. gadam paredzēja katrā valstī no ekonomiskās un sociālās kohēzijas (ESK) izveidot investīciju programmas, ko finansētu Phare
   (12). ESK programmas īstenotu ar līdzīgu pasākumu starpniecību kā tie, ko finansēja šie divi struktūrfondi produktīvu nozaru ieguldījumu, cilvēkresursu attīstības un ar biznesu saistītu infrastruktūru jomās. Šīs programmas būtu viena no divām jomām, kam piešķirti 70 % no investīcijām asignētā Phare finansējuma (13). Vadlīnijas arī noteica, ka Phare iestāžu darbības uzlabošanas pasākumi (atlikušie 30 % no Phare finansējuma) īpaši atspoguļos šo ESK programmu nozīmi, norādot vājos punktus attiecīgi atbildīgo centrālo, reģionālo un vietējo pārvalžu līmenī (14).

| 8. | Papildus šīm Vadlīnijām, 2000. gada oktobrī Komisija izdeva pārskatu par Phare programmu “Phare 2000. gada pārskats: sagatavošanās stiprināšana dalībai” (15). Pārskatā secināts, ka termins “tuvināšanās struktūrfondiem” atklāj vienu no diviem Phare sarežģījumiem, uz kuriem Komisija norādīja saistībā ar 2000.–2006. gadu. Pārskats izvirzīja divus uzdevumus Phare šajā jomā:






  a) | “sagatavoties struktūrfondu īstenošanai kandidātvalstīs, sakārtojot nepieciešamās pārvaldes un budžeta struktūras” un |
| --- | --- | --- |

8.

Papildus šīm Vadlīnijām, 2000. gada oktobrī Komisija izdeva pārskatu par Phare programmu “Phare 2000. gada pārskats: sagatavošanās stiprināšana dalībai” (15). Pārskatā secināts, ka termins “tuvināšanās struktūrfondiem” atklāj vienu no diviem Phare sarežģījumiem, uz kuriem Komisija norādīja saistībā ar 2000.–2006. gadu. Pārskats izvirzīja divus uzdevumus Phare šajā jomā:

a)

“sagatavoties struktūrfondu īstenošanai kandidātvalstīs, sakārtojot nepieciešamās pārvaldes un budžeta struktūras” un

| b) | “ļaut šīm valstīm gūt labumu no (struktūrfondu) 1. mērķa veida integrētu reģionālās attīstības programmu pirmā posma, lai veicinātu to ekonomisko un sociālo kohēziju”. |
| --- | --- |

b)

“ļaut šīm valstīm gūt labumu no (struktūrfondu) 1. mērķa veida integrētu reģionālās attīstības programmu pirmā posma, lai veicinātu to ekonomisko un sociālo kohēziju”.

| 9. | Pārskatā tika uzsvērta sagatavošanās nozīme struktūrfondiem: “Phare nevar tikai norādīt uz būtiskām atšķirībām esošo kandidātvalstu un dalībvalstu attīstībā: tai jāiepazīstina kandidātvalstis ar shēmām un procedūrām, kas tām būs vajadzīgas pie iestāšanās, ja tās vēlas prasmīgi un efektīvi izmantot struktūrfondus”. Raugoties, ka Phare ESK programmas salīdzinājumā ar struktūrfondiem sava mazā budžeta dēļ patiešām varētu sasniegt stipri ierobežotu kohēzijas ietekmi, Paplašināšanās ģenerāldirektorāta 2000. gadā ieviestās starptautiskās plānošanas vadlīnijas ESK programmas sagatavošanai 2001. gadam noteica: “Vēlamā ietekme uz ekonomisko un sociālo kohēziju būtu jāskaidro kā palīdzība struktūrfondu īstenošanai vajadzīgo struktūru un stratēģiju sagatavošanā pēc paplašināšanās. Mēs varam cerēt, ka tas tikai nedaudz ietekmēs atšķirību samazināšanos vispārējā attīstībā”. |
| --- | --- |

9.

Pārskatā tika uzsvērta sagatavošanās nozīme struktūrfondiem: “Phare nevar tikai norādīt uz būtiskām atšķirībām esošo kandidātvalstu un dalībvalstu attīstībā: tai jāiepazīstina kandidātvalstis ar shēmām un procedūrām, kas tām būs vajadzīgas pie iestāšanās, ja tās vēlas prasmīgi un efektīvi izmantot struktūrfondus”. Raugoties, ka Phare ESK programmas salīdzinājumā ar struktūrfondiem sava mazā budžeta dēļ patiešām varētu sasniegt stipri ierobežotu kohēzijas ietekmi, Paplašināšanās ģenerāldirektorāta 2000. gadā ieviestās starptautiskās plānošanas vadlīnijas ESK programmas sagatavošanai 2001. gadam noteica: “Vēlamā ietekme uz ekonomisko un sociālo kohēziju būtu jāskaidro kā palīdzība struktūrfondu īstenošanai vajadzīgo struktūru un stratēģiju sagatavošanā pēc paplašināšanās. Mēs varam cerēt, ka tas tikai nedaudz ietekmēs atšķirību samazināšanos vispārējā attīstībā”.

| 10. | Pārskatā paredzētie galvenie pilnveidojumi saistībā ar mērķi “tuvināšanās struktūrfondiem” bija:






  a) | progresīvi pastiprināt struktūrfondu nostādnes un procedūras Phare ESK atbalstam; |
| --- | --- | --- |

10.

Pārskatā paredzētie galvenie pilnveidojumi saistībā ar mērķi “tuvināšanās struktūrfondiem” bija:

a)

progresīvi pastiprināt struktūrfondu nostādnes un procedūras Phare ESK atbalstam;

| b) | tuvināt valstu Phare programmas daudzgadējai plānošanai ar atšķirīgu pamatu visa veida atbalstam, ieskaitot iestāžu darbības uzlabošanu; |
| --- | --- |

b)

tuvināt valstu Phare programmas daudzgadējai plānošanai ar atšķirīgu pamatu visa veida atbalstam, ieskaitot iestāžu darbības uzlabošanu;

| c) | paplašināt decentralizāciju, tādējādi iepazīstinot kandidātvalstis ar kopīgiem atbildības principiem, kas ir struktūrfondu īstenošanas pamats; |
| --- | --- |

c)

paplašināt decentralizāciju, tādējādi iepazīstinot kandidātvalstis ar kopīgiem atbildības principiem, kas ir struktūrfondu īstenošanas pamats;

| d) | pastiprināt, līdztekus pašu kandidātvalstu pūlēm, atbalstu īstenošanas iestādēm (t.i., pārvaldības iestādēm Struktūrfondu nolikuma 34. punkta nozīmē), ko pilnīgā saskaņā ar finanšu regulu būtu akceptējušas kandidātvalstis un Komisija. |
| --- | --- |

d)

pastiprināt, līdztekus pašu kandidātvalstu pūlēm, atbalstu īstenošanas iestādēm (t.i., pārvaldības iestādēm Struktūrfondu nolikuma 34. punkta nozīmē), ko pilnīgā saskaņā ar finanšu regulu būtu akceptējušas kandidātvalstis un Komisija.

Mērķis bija ESK investīciju atbalstam veltīt apmēram 35 % no valstu nacionālajām programmām.

Palātas veiktā revīzija

| 11. | Palātas veiktās revīzijas mērķis bija novērtēt, cik efektīva bija Phare programma kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai. Lai to veiktu, palāta:






  a) | pārbaudīja, kādā mērā vispārīgā nostādne Komisijas uzraudzībā nodrošināja iedarbīgu kandidātvalstu sagatavošanu struktūrfondu pārvaldībai (sk. 15.–28. punktu); |
| --- | --- | --- |

11.

Palātas veiktās revīzijas mērķis bija novērtēt, cik efektīva bija Phare programma kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai. Lai to veiktu, palāta:

a)

pārbaudīja, kādā mērā vispārīgā nostādne Komisijas uzraudzībā nodrošināja iedarbīgu kandidātvalstu sagatavošanu struktūrfondu pārvaldībai (sk. 15.–28. punktu);

| b) | pārbaudīja, cik lielā mērā Phare nodrošināja atbilstošu sagatavošanos struktūrfondu struktūrām un procedūrām (sk. 29.–36. punktu); |
| --- | --- |

b)

pārbaudīja, cik lielā mērā Phare nodrošināja atbilstošu sagatavošanos struktūrfondu struktūrām un procedūrām (sk. 29.–36. punktu);

| c) | pārbaudīja, vai Phare finansējums tika piešķirts paredzētajā nolūkā un cik sekmīgi šis finansējums ieviests (sk. 37.–55. punktu); |
| --- | --- |

c)

pārbaudīja, vai Phare finansējums tika piešķirts paredzētajā nolūkā un cik sekmīgi šis finansējums ieviests (sk. 37.–55. punktu);

| d) | pārbaudīja iestāžu darbības uzlabošanas projektu efektivitāti saistībā ar mērķi sagatavot saņēmējas valstis struktūrfondu pārvaldībai (sk. 56.–62. punktu). |
| --- | --- |

d)

pārbaudīja iestāžu darbības uzlabošanas projektu efektivitāti saistībā ar mērķi sagatavot saņēmējas valstis struktūrfondu pārvaldībai (sk. 56.–62. punktu).

| 12. | Palāta izvēlējās veikt šo revīziju, ņemot vērā pieaugošo nozīmi, ko Komisija kopš 1997. gada piešķīra kandidātvalstu sagatavošanai struktūrfondu pārvaldībai un nozīmīgajiem resursiem, ko plānoja asignēt no Phare programmas šā mērķa sasniegšanai, sākot ar 2000. gadu, attiecībā uz ERAF un ESF (16). Revīzija nevērtēja iesaistīto līdzekļu likumību un pareizību. Tāpat revīzija nevērtēja kandidātvalstu spēju pārvaldīt struktūrfondus, jo tā ir Komisijas atbildība, kuru tā apstiprina gada ziņojumā par kandidātvalstu sagatavotību pievienošanās pasākumiem (17). Revīzijas palātas revīzija tika veikta Phare programmas pārbaudei, lai novērtētu, kā Phare pieejamais finansējums tika izmantots, piedaloties kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai. |
| --- | --- |

12.

Palāta izvēlējās veikt šo revīziju, ņemot vērā pieaugošo nozīmi, ko Komisija kopš 1997. gada piešķīra kandidātvalstu sagatavošanai struktūrfondu pārvaldībai un nozīmīgajiem resursiem, ko plānoja asignēt no Phare programmas šā mērķa sasniegšanai, sākot ar 2000. gadu, attiecībā uz ERAF un ESF (16). Revīzija nevērtēja iesaistīto līdzekļu likumību un pareizību. Tāpat revīzija nevērtēja kandidātvalstu spēju pārvaldīt struktūrfondus, jo tā ir Komisijas atbildība, kuru tā apstiprina gada ziņojumā par kandidātvalstu sagatavotību pievienošanās pasākumiem (17). Revīzijas palātas revīzija tika veikta Phare programmas pārbaudei, lai novērtētu, kā Phare pieejamais finansējums tika izmantots, piedaloties kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai.

| 13. | Veiktā revīzija aptvēra no 1998. līdz 2002. gadam piešķirto līdzekļu plānošanu un īstenošanu. Revīzija neaptvēra 2003. gadā piešķirtos līdzekļus, jo tam nebūtu būtiskas nozīmes pirms 2004. gada 1. maija, ņemot vērā finansējuma īstenošanai vajadzīgo laiku. Revīzija pievērsās diviem galvenajiem instrumentiem, kas tika izmantoti – 1998. gada SSP un ESK programmām, ko uzsāka 2000. gadā. Šīm programmām piešķirtie līdzekļi ir atspoguļoti 1. tabulā
   (18). 2002. gadā septiņās kandidātvalstīs (Bulgārijā, Čehijā, Ungārijā, Latvijā, Polijā, Rumānijā un Slovākijā) tika veiktas pārbaudes uz vietas. Papildus tam, Lietuvas un Slovēnijas augstākās revīzijas iestādes, sadarbojoties ar Palātu un, izmantojot tās metodoloģiju, veica šo revīziju savā valstī. Šajās divās revīzijās gūtie dati tika ņemti vērā, sagatavojot Palātas Īpašo ziņojumu. |
| --- | --- |

13.

Veiktā revīzija aptvēra no 1998. līdz 2002. gadam piešķirto līdzekļu plānošanu un īstenošanu. Revīzija neaptvēra 2003. gadā piešķirtos līdzekļus, jo tam nebūtu būtiskas nozīmes pirms 2004. gada 1. maija, ņemot vērā finansējuma īstenošanai vajadzīgo laiku. Revīzija pievērsās diviem galvenajiem instrumentiem, kas tika izmantoti – 1998. gada SSP un ESK programmām, ko uzsāka 2000. gadā. Šīm programmām piešķirtie līdzekļi ir atspoguļoti 1. tabulā
   (18). 2002. gadā septiņās kandidātvalstīs (Bulgārijā, Čehijā, Ungārijā, Latvijā, Polijā, Rumānijā un Slovākijā) tika veiktas pārbaudes uz vietas. Papildus tam, Lietuvas un Slovēnijas augstākās revīzijas iestādes, sadarbojoties ar Palātu un, izmantojot tās metodoloģiju, veica šo revīziju savā valstī. Šajās divās revīzijās gūtie dati tika ņemti vērā, sagatavojot Palātas Īpašo ziņojumu.

1. tabula

Speciālās sagatavošanas programmas un ekonomiskās un sociālās kohēzijas programmu piešķirtie līdzekļi

| (miljoni EUR) |
| --- |
| Valsts | SPP 1998 | ESK 2000 | ESK 2001 | ESK 2002 | Kopā |
| Čehija | 7,0 | 17,5 | 13,6 | 6,3 | 44,4 |
| Igaunija | 3,0 | 10,1 | 6,0 | 3,7 | 22,8 |
| Latvija | 3,0 | 10,5 | 9,0 | 4,5 | 27,0 |
| Lietuva | 3,0 | 14,0 | 15,6 | 1,6 | 34,2 |
| Ungārija | 7,0 | 27,0 | 31,0 | 41,5 | 106,5 |
| Polija | 9,0 | 137,0 | 170,0 | 197,6 | 513,6 |
| Slovēnija | 3,0 | 5,0 | 3,0 | 5,8 | 16,8 |
| Slovākija | 7,0 | 6,3 | 18,4 | 16,5 | 48,2 |
| Bulgārija | 7,0 | 15,0 | 37,1 | 14,0 | 73,1 |
| Rumānija | 7,0 | 88,0 | 109,0 | 106,6 | 310,6 |
| Kopā | 56,0 | 330,4 | 412,7 | 398,1 | 1 197,2 |
| Avots: Eiropas Revīzijas palāta |

(miljoni EUR)

Valsts

SPP 1998

ESK 2000

ESK 2001

ESK 2002

Kopā

Čehija

7,0

17,5

13,6

6,3

44,4

Igaunija

3,0

10,1

6,0

3,7

22,8

Latvija

3,0

10,5

9,0

4,5

27,0

Lietuva

3,0

14,0

15,6

1,6

34,2

Ungārija

7,0

27,0

31,0

41,5

106,5

Polija

9,0

137,0

170,0

197,6

513,6

Slovēnija

3,0

5,0

3,0

5,8

16,8

Slovākija

7,0

6,3

18,4

16,5

48,2

Bulgārija

7,0

15,0

37,1

14,0

73,1

Rumānija

7,0

88,0

109,0

106,6

310,6

Kopā

56,0

330,4

412,7

398,1

1 197,2

Avots: Eiropas Revīzijas palāta

| 14. | Tā kā ESK programmas, kas saņēma finansējumu no 2000. gada budžeta, tika noslēgtas tikai uz 2002. gada beigām, tad investīciju projektu finansēšanai no ESK programmas attiecībā uz to brīdi nebija faktiski nekādas ietekmes. Palātas veiktā revīzija neaptver otru ESK programmas mērķi – sasniegt kohēzijas ietekmi (skatīt 9. punktu). |
| --- | --- |

14.

Tā kā ESK programmas, kas saņēma finansējumu no 2000. gada budžeta, tika noslēgtas tikai uz 2002. gada beigām, tad investīciju projektu finansēšanai no ESK programmas attiecībā uz to brīdi nebija faktiski nekādas ietekmes. Palātas veiktā revīzija neaptver otru ESK programmas mērķi – sasniegt kohēzijas ietekmi (skatīt 9. punktu).

VISPĀRĒJĀ NOSTĀDNE PAR PHARE PROGRAMMAS IZMANTOŠANU KANDIDĀTVALSTU SAGATAVOŠANĀ STRUKTŪRFONDU PĀRVALDĪBAI

Phare izvēle apgrūtināja kandidātvalstu sagatavošanu ERAF un ESF

| 15. | Phare programma kandidātvalstu sagatavošanu struktūrfondu pārvaldībai sekmēja divos veidos:






  a) | finansējot Twinning projektus, kuros struktūrfondu nozares speciālisti no dalībvalstu pārvaldēm strādā attiecīgajās kandidātvalstu ministrijās. Daļēji tika finansēts arī konsultāciju firmu tehniskais atbalsts; |
| --- | --- | --- |

15.

Phare programma kandidātvalstu sagatavošanu struktūrfondu pārvaldībai sekmēja divos veidos:

a)

finansējot Twinning projektus, kuros struktūrfondu nozares speciālisti no dalībvalstu pārvaldēm strādā attiecīgajās kandidātvalstu ministrijās. Daļēji tika finansēts arī konsultāciju firmu tehniskais atbalsts;

| b) | dodot iespēju kandidātvalstīm “mācīties un darīt”, iepazīstot procedūras, kuras, kā Komisija paredzēja, aizvien vairāk līdzinātos struktūrfondu procedūrām. Finansējums tika novirzīts izmēģinājumu testiem, tika demonstrēti instrumenti un struktūras, ko lietot pēc pievienošanās. |
| --- | --- |

b)

dodot iespēju kandidātvalstīm “mācīties un darīt”, iepazīstot procedūras, kuras, kā Komisija paredzēja, aizvien vairāk līdzinātos struktūrfondu procedūrām. Finansējums tika novirzīts izmēģinājumu testiem, tika demonstrēti instrumenti un struktūras, ko lietot pēc pievienošanās.

| 16. | Atbalsts iestāžu darbības uzlabošanā struktūrfondu pārvaldībai ar Twinning un tehnisko palīdzību atspoguļoja, kādam vajadzētu būt Phare programmas galvenajam uzdevumam no paša sākuma: cilvēkresursu kompetences nodrošināšana, atbalstot valstis pārejas periodā uz darbojošos tirgus ekonomiku un iespējamo dalību Eiropas Savienībā. Tomēr visgrūtāk struktūrfondiem bija izmantot Phare“mācīties un darīt” nostāju iestāžu darbības uzlabošanai. Komisija izvēlējās nepiedāvāt jaunu instrumentu un noteikumus kandidātvalstu sagatavošanai ERAF un ESF pārvaldībai. Rezultātā Phare programmu kandidātvalstu iepazīstināšanā ar struktūrfondu procedūrām nevarēja īstenot tik efektīvi, jo Phare būtiski atšķīrās no struktūrfondiem struktūru īstenošanā, plānošanā, procedūrās, īstenošanas mehānismos un kontroles sistēmās. |
| --- | --- |

16.

Atbalsts iestāžu darbības uzlabošanā struktūrfondu pārvaldībai ar Twinning un tehnisko palīdzību atspoguļoja, kādam vajadzētu būt Phare programmas galvenajam uzdevumam no paša sākuma: cilvēkresursu kompetences nodrošināšana, atbalstot valstis pārejas periodā uz darbojošos tirgus ekonomiku un iespējamo dalību Eiropas Savienībā. Tomēr visgrūtāk struktūrfondiem bija izmantot Phare“mācīties un darīt” nostāju iestāžu darbības uzlabošanai. Komisija izvēlējās nepiedāvāt jaunu instrumentu un noteikumus kandidātvalstu sagatavošanai ERAF un ESF pārvaldībai. Rezultātā Phare programmu kandidātvalstu iepazīstināšanā ar struktūrfondu procedūrām nevarēja īstenot tik efektīvi, jo Phare būtiski atšķīrās no struktūrfondiem struktūru īstenošanā, plānošanā, procedūrās, īstenošanas mehānismos un kontroles sistēmās.

| 17. | Nostādne, kas izmantota kandidātvalstu sagatavošanā ERAF un ESF pārvaldībai, stipri atšķīrās no Kohēzijas fonda un ELGVF nostādnes. Kā minēts 6. punktā, Komisija izveidoja pilnīgi jaunu pirmsiestāšanās instrumentu attiecībā pret šiem fondiem – pirmsiestāšanās struktūrpolitikas instrumentu (ISPA) Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta pārvaldībā un Sapard Lauksaimniecības ģenerāldirektorāta pārvaldībā. Sapard galvenokārt cenšas sekmēt “acquis communautaire” ieviešanu kopējā lauksaimniecības politikā un pielāgot lauksaimniecības nozari un lauku teritorijas. Sapard nolikums struktūrfondiem paredz daudzgadīgu plānojumu un ELVGF finanšu kontroles procedūras. Sapard pārvaldība bija balstīta, pirmkārt, uz daudzgadīgu plānojumu un, otrkārt, uz programmas ieviešanu pienākumu decentralizēšanas veidā saņēmējām valstīm tikai ar Komisijas pēckontroli (ex-post). Izpildot savu tradicionālo lomu iestāžu darbības uzlabošanā, Phare papildināja šos jaunos instrumentus ar Twinning finansēšanu, ņemot vērā kompetento dalībvalstu īpašās zināšanas par Kohēzijas fondu un ELVGF. |
| --- | --- |

17.

Nostādne, kas izmantota kandidātvalstu sagatavošanā ERAF un ESF pārvaldībai, stipri atšķīrās no Kohēzijas fonda un ELGVF nostādnes. Kā minēts 6. punktā, Komisija izveidoja pilnīgi jaunu pirmsiestāšanās instrumentu attiecībā pret šiem fondiem – pirmsiestāšanās struktūrpolitikas instrumentu (ISPA) Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta pārvaldībā un Sapard Lauksaimniecības ģenerāldirektorāta pārvaldībā. Sapard galvenokārt cenšas sekmēt “acquis communautaire” ieviešanu kopējā lauksaimniecības politikā un pielāgot lauksaimniecības nozari un lauku teritorijas. Sapard nolikums struktūrfondiem paredz daudzgadīgu plānojumu un ELVGF finanšu kontroles procedūras. Sapard pārvaldība bija balstīta, pirmkārt, uz daudzgadīgu plānojumu un, otrkārt, uz programmas ieviešanu pienākumu decentralizēšanas veidā saņēmējām valstīm tikai ar Komisijas pēckontroli (ex-post). Izpildot savu tradicionālo lomu iestāžu darbības uzlabošanā, Phare papildināja šos jaunos instrumentus ar Twinning finansēšanu, ņemot vērā kompetento dalībvalstu īpašās zināšanas par Kohēzijas fondu un ELVGF.

Phare ekonomiskās un sociālās kohēzijas programmu metodes nesaskanēja ar struktūrfondu 1. mērķa metodēm

| 18. | Kopš Phare tika izvēlēta kā instruments 1. mērķa veida programmas finansēšanai kandidātvalstīs, Paplašināšanās ģenerāldirektorāts, kas pārvalda visu Phare programmu kopumā, bija atbildīgs gan par šīm programmām, gan par iestāžu darbības uzlabošanas projektiem, neskatoties uz to, ka ERAF un ESF speciālisti vispirms sadarbojās ar Reģionālās politikas ģenerāldirektorātu un Nodarbinātības ģenerāldirektorātu. Tādēļ, lai Phare būtu efektīva kandidātvalstu sagatavošanai struktūrfondu pārvaldībai, Komisijai bija jāizveido augsta līmeņa saskaņošana Paplašināšanās ģenerāldirektorāta un abu iepriekš minēto ģenerāldirektorātu starpā. Lai gan sākotnēji to sadarbība, strādājot pie SPP izveides, bija laba, tomēr 1999. gadā izmantotā nostādne ESK programmu sagatavošanā 2000. gada finansējumam būtiski atšķīrās no Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta atbalstītās nostādnes. |
| --- | --- |

18.

Kopš Phare tika izvēlēta kā instruments 1. mērķa veida programmas finansēšanai kandidātvalstīs, Paplašināšanās ģenerāldirektorāts, kas pārvalda visu Phare programmu kopumā, bija atbildīgs gan par šīm programmām, gan par iestāžu darbības uzlabošanas projektiem, neskatoties uz to, ka ERAF un ESF speciālisti vispirms sadarbojās ar Reģionālās politikas ģenerāldirektorātu un Nodarbinātības ģenerāldirektorātu. Tādēļ, lai Phare būtu efektīva kandidātvalstu sagatavošanai struktūrfondu pārvaldībai, Komisijai bija jāizveido augsta līmeņa saskaņošana Paplašināšanās ģenerāldirektorāta un abu iepriekš minēto ģenerāldirektorātu starpā. Lai gan sākotnēji to sadarbība, strādājot pie SPP izveides, bija laba, tomēr 1999. gadā izmantotā nostādne ESK programmu sagatavošanā 2000. gada finansējumam būtiski atšķīrās no Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta atbalstītās nostādnes.

| 19. | Tādējādi Paplašināšanās ģenerāldirektorāts uzsvēra “reģionālo pieeju” struktūrfondiem, uzstājot, lai visas kandidātvalstis naudas līdzekļus novirza nelielam reģionu skaitam, kuri izmanto tiem izstrādātos reģionālās attīstības plānus. Koncentrējot naudas līdzekļus šādā veidā, ģenerāldirektorāts centās padarīt pieejamus ierobežotos Phare līdzekļus. Tomēr šī nostādne neņēma vērā divus galvenos struktūrfondu ieviešanas mehānisma aspektus. |
| --- | --- |

19.

Tādējādi Paplašināšanās ģenerāldirektorāts uzsvēra “reģionālo pieeju” struktūrfondiem, uzstājot, lai visas kandidātvalstis naudas līdzekļus novirza nelielam reģionu skaitam, kuri izmanto tiem izstrādātos reģionālās attīstības plānus. Koncentrējot naudas līdzekļus šādā veidā, ģenerāldirektorāts centās padarīt pieejamus ierobežotos Phare līdzekļus. Tomēr šī nostādne neņēma vērā divus galvenos struktūrfondu ieviešanas mehānisma aspektus.

| 20. | Pirmkārt, netika ņemta vērā specifiskā struktūrfondu reģionālās plānošanas sistēma (19):






  a) | valstīs, kurās ir vairāk par vienu NUTS II reģionu, struktūrfondi jāievieš caur Kopienas atbalsta sistēmu (20), iesaistot nozaru programmas un reģionālās programmas, ko iepriekš pārvaldīja reģionālās struktūras; un |
| --- | --- | --- |

20.

Pirmkārt, netika ņemta vērā specifiskā struktūrfondu reģionālās plānošanas sistēma (19):

a)

valstīs, kurās ir vairāk par vienu NUTS II reģionu, struktūrfondi jāievieš caur Kopienas atbalsta sistēmu (20), iesaistot nozaru programmas un reģionālās programmas, ko iepriekš pārvaldīja reģionālās struktūras; un

| b) | valstīs, kur visa valsts atbilst vienam NUTS II reģionam, struktūrfondi jāievieš, izmantojot valstu ministriju pārvaldīto Vienoto programmas dokumentu. Šajā kategorijā ietilpst četras no astoņām dalībvalstīm (Igaunija, Latvija, Lietuva un Slovēnija). |
| --- | --- |

b)

valstīs, kur visa valsts atbilst vienam NUTS II reģionam, struktūrfondi jāievieš, izmantojot valstu ministriju pārvaldīto Vienoto programmas dokumentu. Šajā kategorijā ietilpst četras no astoņām dalībvalstīm (Igaunija, Latvija, Lietuva un Slovēnija).

| 21. | Pieprasot uz reģioniem virzītas programmas pat mazākajās valstīs, Phare līdzekļu pārvaldībai tika piesaistīti zemākie valdības līmeņi, kaut arī tiem trūka izpildspējas, un tiem nekādā gadījumā nepieprasītu veikt šīs funkcijas struktūrfondu ietvaros pēc pievienošanās. Tādējādi 2001. gadā Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāts noteica: “Struktūrfondu plānošanas un ieviešanas gaitā diezgan daudz neskaidrības bija attiecībā uz reģionu lomu. Uzsākot plānošanas un Reģionālo attīstības aģentūru izveides procesu subreģionālā līmenī, šos pārpratumus galvenokārt radīja nostādne “mērķa reģions”” (21).

  Komisijas prasība Latvijai saistībā ar ESK 2000. gada programmu bija līdzekļu novirzīšana uz vienu vai diviem mērķa reģioniem. Latvijas valsts iestādes nolēma tos novirzīt attiecīgi diviem no pieciem Latvijas novadiem – Latgalei un Zemgalei, neskatoties uz vājām plānošanas un īstenošanas spējām abos novados. 2001 gadā Komisija, atzīstot šīs nepilnības un vajadzību uzlabot centrālās pārvaldes spēju, pārgāja uz valsts pārvaldības nozaru programmām. |
| --- | --- |

21.

Pieprasot uz reģioniem virzītas programmas pat mazākajās valstīs, Phare līdzekļu pārvaldībai tika piesaistīti zemākie valdības līmeņi, kaut arī tiem trūka izpildspējas, un tiem nekādā gadījumā nepieprasītu veikt šīs funkcijas struktūrfondu ietvaros pēc pievienošanās. Tādējādi 2001. gadā Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāts noteica: “Struktūrfondu plānošanas un ieviešanas gaitā diezgan daudz neskaidrības bija attiecībā uz reģionu lomu. Uzsākot plānošanas un Reģionālo attīstības aģentūru izveides procesu subreģionālā līmenī, šos pārpratumus galvenokārt radīja nostādne “mērķa reģions”” (21).

Komisijas prasība Latvijai saistībā ar ESK 2000. gada programmu bija līdzekļu novirzīšana uz vienu vai diviem mērķa reģioniem. Latvijas valsts iestādes nolēma tos novirzīt attiecīgi diviem no pieciem Latvijas novadiem – Latgalei un Zemgalei, neskatoties uz vājām plānošanas un īstenošanas spējām abos novados. 2001 gadā Komisija, atzīstot šīs nepilnības un vajadzību uzlabot centrālās pārvaldes spēju, pārgāja uz valsts pārvaldības nozaru programmām.

| 22. | Otrkārt, trīs no četrām dalībvalstīm (Grieķija, Īrija, Portugāle), kas strādāja ar KAS un bija Kohēzijas fonda saņēmējas valstis, bija plaši īstenojušas struktūrfondu asignējumus 1994.–1999. gada plānošanas periodā galvenokārt saistībā ar nozaru darbības programmām, nevis reģionālās darbības programmām (22). Tas lika Reģionālās attīstības ģenerāldirektorātam secināt, ka līdzīga nostādne šajā jautājumā būtu jāpiemēro vismaz platības ziņā šīm dalībvalstīm atbilstošās kandidātvalstīs (Bulgārijā, Čehijā, Ungārijā, Slovākijā), kas saņems KAS un kas būs Kohēzijas fonda saņēmējas, kad tiks sagatavotas ESK programmas. Ņemot vērā šo valstu centralizēto pārvaldes struktūru, nozaru nostādne arī bija visreālākā nostādne, pēc kuras vadīties. |
| --- | --- |

22.

Otrkārt, trīs no četrām dalībvalstīm (Grieķija, Īrija, Portugāle), kas strādāja ar KAS un bija Kohēzijas fonda saņēmējas valstis, bija plaši īstenojušas struktūrfondu asignējumus 1994.–1999. gada plānošanas periodā galvenokārt saistībā ar nozaru darbības programmām, nevis reģionālās darbības programmām (22). Tas lika Reģionālās attīstības ģenerāldirektorātam secināt, ka līdzīga nostādne šajā jautājumā būtu jāpiemēro vismaz platības ziņā šīm dalībvalstīm atbilstošās kandidātvalstīs (Bulgārijā, Čehijā, Ungārijā, Slovākijā), kas saņems KAS un kas būs Kohēzijas fonda saņēmējas, kad tiks sagatavotas ESK programmas. Ņemot vērā šo valstu centralizēto pārvaldes struktūru, nozaru nostādne arī bija visreālākā nostādne, pēc kuras vadīties.

| 23. | Turklāt bija skaidrs, ka jebkuras paplašināšanās rezultātā laika posmā no 2002. līdz 2006. gadam kandidātvalstīm būs mazāk laika, lai izplānotu un ieviestu struktūrfondus. Tas nozīmēja, ka radās vajadzība, galvenokārt kandidātvalstu ierobežotās rīcībspējas dēļ, cik vien iespējams vienkāršot plānošanu. Tā rezultātā, kad 2001. gadā sākās sarunas ar kandidātvalstīm par sagatavoto darbības programmu skaitu un veidu 1. mērķa īstenošanai, Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta nostādne bija tāda, ka katrā jaunajā dalībvalstī jābūt tikai vienai reģionālās darbības programmai, kas aptvertu visu valsti. Tas bija pretrunā katra reģiona tiesībām uz atsevišķām reģionālās darbības programmām – pieņēmumam, uz ko Paplašināšanās ģenerāldirektorāts balstījās, plānojot Phare 2000. gada ESK. |
| --- | --- |

23.

Turklāt bija skaidrs, ka jebkuras paplašināšanās rezultātā laika posmā no 2002. līdz 2006. gadam kandidātvalstīm būs mazāk laika, lai izplānotu un ieviestu struktūrfondus. Tas nozīmēja, ka radās vajadzība, galvenokārt kandidātvalstu ierobežotās rīcībspējas dēļ, cik vien iespējams vienkāršot plānošanu. Tā rezultātā, kad 2001. gadā sākās sarunas ar kandidātvalstīm par sagatavoto darbības programmu skaitu un veidu 1. mērķa īstenošanai, Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta nostādne bija tāda, ka katrā jaunajā dalībvalstī jābūt tikai vienai reģionālās darbības programmai, kas aptvertu visu valsti. Tas bija pretrunā katra reģiona tiesībām uz atsevišķām reģionālās darbības programmām – pieņēmumam, uz ko Paplašināšanās ģenerāldirektorāts balstījās, plānojot Phare 2000. gada ESK.

| 24. | Tikai 2000. gada otrajā pusē, saistībā ar ESK 2001. gada programmas sagatavošanu, Paplašināšanās ģenerāldirektorāts, lai labāk atspoguļotu Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta nostādnes, pielāgoja ikgadējā plānojuma vadlīnijas ESK ieguldījumiem (23). Tomēr nozīmīga ESK 2001. gada programmas līdzekļu daļa arī turpmāk tika veltīta galvenokārt reģionālas nozīmes programmām, nevis nozaru programmām. |
| --- | --- |

24.

Tikai 2000. gada otrajā pusē, saistībā ar ESK 2001. gada programmas sagatavošanu, Paplašināšanās ģenerāldirektorāts, lai labāk atspoguļotu Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta nostādnes, pielāgoja ikgadējā plānojuma vadlīnijas ESK ieguldījumiem (23). Tomēr nozīmīga ESK 2001. gada programmas līdzekļu daļa arī turpmāk tika veltīta galvenokārt reģionālas nozīmes programmām, nevis nozaru programmām.

| 25. | Kaut arī gandrīz visi reģioni kandidātvalstīs būs tiesīgi uz 1. mērķa atbalstu struktūrfondu ietvaros, kopš turpinās šo reģionālo programmu koncentrēšana ierobežota skaita mērķa reģionos, pārējie reģioni, kas nebija šāda veida programmu saņēmēji, bija sliktāk sagatavoti struktūrfondiem. Pat ja pārvaldes iestādes kandidātvalstīs no 2004. līdz 2006. gadam būtu galvenās ministrijas, reģionālajām struktūrām tomēr vēl arvien būtu vismaz ierobežota iesaistīšanās iespēja kā starpnieku struktūrām. |
| --- | --- |

25.

Kaut arī gandrīz visi reģioni kandidātvalstīs būs tiesīgi uz 1. mērķa atbalstu struktūrfondu ietvaros, kopš turpinās šo reģionālo programmu koncentrēšana ierobežota skaita mērķa reģionos, pārējie reģioni, kas nebija šāda veida programmu saņēmēji, bija sliktāk sagatavoti struktūrfondiem. Pat ja pārvaldes iestādes kandidātvalstīs no 2004. līdz 2006. gadam būtu galvenās ministrijas, reģionālajām struktūrām tomēr vēl arvien būtu vismaz ierobežota iesaistīšanās iespēja kā starpnieku struktūrām.

| 26. | Kā daļu no savas politikas nolūkā saglabāt minimālu skaitu īstenošanas struktūru, Komisija mudināja kandidātvalstis galveno ministriju līmenī izveidot tikai vienu par ESK programmām atbildīgu īstenošanas aģentūru. Tādā veidā Phare pārskats noteica, ka “mērķis būs [..] viena ESK īstenošanas aģentūra”. Mazināta pieredzes gūšanas iespēja dažām galvenajām ministrijām, galvenokārt tām, kas būs atbildīgas par Eiropas Sociālo fondu, un tādējādi vājināta sagatavotība struktūrfondiem bija viens no šīs nostādnes rezultātiem. |
| --- | --- |

26.

Kā daļu no savas politikas nolūkā saglabāt minimālu skaitu īstenošanas struktūru, Komisija mudināja kandidātvalstis galveno ministriju līmenī izveidot tikai vienu par ESK programmām atbildīgu īstenošanas aģentūru. Tādā veidā Phare pārskats noteica, ka “mērķis būs [..] viena ESK īstenošanas aģentūra”. Mazināta pieredzes gūšanas iespēja dažām galvenajām ministrijām, galvenokārt tām, kas būs atbildīgas par Eiropas Sociālo fondu, un tādējādi vājināta sagatavotība struktūrfondiem bija viens no šīs nostādnes rezultātiem.

Stratēģijas ierobežojumi, izmantojot Phare programmu, lai sagatavotos ERAF un ESF

| 27. | Stratēģijai, ar kuru izmantoja Phare programmu, lai sagatavotos ERAF un ESF, bija piespiedu raksturs, jo arī Komisija centās sasniegt kohēzijas mērķi ar tādu programmu starpniecību, kuru izpildi, pēc Komisijas domām, vislabāk nodrošinātu finansējuma novirzīšana ierobežotam reģionu skaitam (sk. 19. punktu). Šis kohēzijas mērķis apgrūtināja pieredzes sniegšanu par Phare ESK programmām visām organizācijām, kas iesaistītos ERAF un ESF pārvaldībā, lai tās iepazīstinātu ar struktūrfondiem. |
| --- | --- |

27.

Stratēģijai, ar kuru izmantoja Phare programmu, lai sagatavotos ERAF un ESF, bija piespiedu raksturs, jo arī Komisija centās sasniegt kohēzijas mērķi ar tādu programmu starpniecību, kuru izpildi, pēc Komisijas domām, vislabāk nodrošinātu finansējuma novirzīšana ierobežotam reģionu skaitam (sk. 19. punktu). Šis kohēzijas mērķis apgrūtināja pieredzes sniegšanu par Phare ESK programmām visām organizācijām, kas iesaistītos ERAF un ESF pārvaldībā, lai tās iepazīstinātu ar struktūrfondiem.

| 28. | Phare programmai, ko Komisija izmantoja, gatavojot kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai, trūka plašākas stratēģijas, kā atpazīt kandidātvalstīm izvirzīto prasību izpildi reģionālās politikas jomā pirms iestāšanās un nostādņu ievērošanu struktūrfondu pārvaldībai pēc iestāšanās. Šādu stratēģiju būtu vajadzējis attīstīt, līdzko tika pieņemts lēmums par sarunu sākšanu ar kandidātvalstīm. No otras puses, precīza laika plānojuma izstrāde šādai stratēģijai būtu bijusi apgrūtināta, jo precīzs pievienošanās plāns parādījās tikai 2000. gada beigās (sk. 5. punktu). |
| --- | --- |

28.

Phare programmai, ko Komisija izmantoja, gatavojot kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai, trūka plašākas stratēģijas, kā atpazīt kandidātvalstīm izvirzīto prasību izpildi reģionālās politikas jomā pirms iestāšanās un nostādņu ievērošanu struktūrfondu pārvaldībai pēc iestāšanās. Šādu stratēģiju būtu vajadzējis attīstīt, līdzko tika pieņemts lēmums par sarunu sākšanu ar kandidātvalstīm. No otras puses, precīza laika plānojuma izstrāde šādai stratēģijai būtu bijusi apgrūtināta, jo precīzs pievienošanās plāns parādījās tikai 2000. gada beigās (sk. 5. punktu).

PHARE PROCEDŪRAS

| 29. | Kopš Komisija izvēlējās neplānot jaunu pirmsiestāšanās instrumentu saistībā ar ERAF un ESF (sk. 17. punktu), tās mērķis bija tuvināt Phare procedūras struktūrfondu procedūrām, galvenokārt vairāk izmantot pēckontroli (ex-post), ieviest vairāk 1. mērķa jomas pasākumus un uzsākt daudzgadēju plānošanu (sk. 10. punktu). |
| --- | --- |

29.

Kopš Komisija izvēlējās neplānot jaunu pirmsiestāšanās instrumentu saistībā ar ERAF un ESF (sk. 17. punktu), tās mērķis bija tuvināt Phare procedūras struktūrfondu procedūrām, galvenokārt vairāk izmantot pēckontroli (ex-post), ieviest vairāk 1. mērķa jomas pasākumus un uzsākt daudzgadēju plānošanu (sk. 10. punktu).

Kavēšanās ar Paplašinātas decentralizētas īstenošanas sistēmas (PDIS) ieviešanu

| 30. | Phare īstenošanas procedūru tuvināšanā struktūrfondiem viens no lielākajiem soļiem, ko Komisija būtu varējusi spert, bija turpmāka Phare programmu finansiālās pārvaldības decentralizācija kandidātvalstīs, kā paredzēts Phare 2000. gada pārskatā. Uzsverot to, ka struktūrfondi kandidātvalstīs balstījās uz Komisijas pēckontroli, turpretim Phare ietvaros Komisijas kontrole bija iepriekšēja (ex-ante), Phare pārskats noteica: “Kandidātvalstīm pašām būs ļoti grūti no pašreizējās Phare nostādnes kā jaunajām dalībvalstīm uzreiz tuvināties struktūrfondu pilnīgai finanšu deleģēšanai”. Tādēļ pārskatā tika pausts viedoklis, ka “pirms pievienošanās, valstij, kas iesniegusi pievienošanās pieteikumu, jābūt pāris gadu pieredzei, darbojoties ar pilnu atbildību par īstenošanu”. Šādi Komisija plānoja kandidātvalstīm sniegt operatīvu pieredzi 1. mērķa jomas pasākumu pārvaldībai pēckontroles ietvaros, ieviešot tā saucamo “Paplašinātu decentralizētas īstenošanas sistēmu” (PDIS). Komisijas delegāciju veiktās PDIS iepriekšējas kontroles par līgumu slēgšanas procedūrām aizvietotu ar pēckontroli. Tiesisko pamatu šai īpaši nozīmīgajai pienākumu maiņai noteica 1999. gada jūnija Phare, ISPA un Sapard koordinēšanas regula (24), kas tāpat noteica, kas kandidātvalstīm jāsasniedz pirms jaunu procedūru ieviešanas. Phare pārskatā bija plānots “no 2002. gada decentralizēt īstenošanas pienākumus kandidātvalstīs, kur ir izpildīti stingri nosacījumi”. Tomēr, neraugoties uz PDIS būtisko nozīmi kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai, Komisija sākotnēji ļāva kandidātvalstīm izlemt, vai tās grib veikt vajadzīgos pasākumus PDIS ieviešanai, vai nē (25). |
| --- | --- |

30.

Phare īstenošanas procedūru tuvināšanā struktūrfondiem viens no lielākajiem soļiem, ko Komisija būtu varējusi spert, bija turpmāka Phare programmu finansiālās pārvaldības decentralizācija kandidātvalstīs, kā paredzēts Phare 2000. gada pārskatā. Uzsverot to, ka struktūrfondi kandidātvalstīs balstījās uz Komisijas pēckontroli, turpretim Phare ietvaros Komisijas kontrole bija iepriekšēja (ex-ante), Phare pārskats noteica: “Kandidātvalstīm pašām būs ļoti grūti no pašreizējās Phare nostādnes kā jaunajām dalībvalstīm uzreiz tuvināties struktūrfondu pilnīgai finanšu deleģēšanai”. Tādēļ pārskatā tika pausts viedoklis, ka “pirms pievienošanās, valstij, kas iesniegusi pievienošanās pieteikumu, jābūt pāris gadu pieredzei, darbojoties ar pilnu atbildību par īstenošanu”. Šādi Komisija plānoja kandidātvalstīm sniegt operatīvu pieredzi 1. mērķa jomas pasākumu pārvaldībai pēckontroles ietvaros, ieviešot tā saucamo “Paplašinātu decentralizētas īstenošanas sistēmu” (PDIS). Komisijas delegāciju veiktās PDIS iepriekšējas kontroles par līgumu slēgšanas procedūrām aizvietotu ar pēckontroli. Tiesisko pamatu šai īpaši nozīmīgajai pienākumu maiņai noteica 1999. gada jūnija Phare, ISPA un Sapard koordinēšanas regula (24), kas tāpat noteica, kas kandidātvalstīm jāsasniedz pirms jaunu procedūru ieviešanas. Phare pārskatā bija plānots “no 2002. gada decentralizēt īstenošanas pienākumus kandidātvalstīs, kur ir izpildīti stingri nosacījumi”. Tomēr, neraugoties uz PDIS būtisko nozīmi kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai, Komisija sākotnēji ļāva kandidātvalstīm izlemt, vai tās grib veikt vajadzīgos pasākumus PDIS ieviešanai, vai nē (25).

| 31. | Praksē kandidātvalstis neuzsāka sagatavošanos PDIS, bieži prioritāšu konkurences dēļ, gatavojoties pievienošanai, un tāpēc, ka tās apmierināja Komisijas delegāciju veikto pārbaužu pēckontroles sistēmas drošība. Tikai 2001. gada beigās Komisija sāka izdarīt vajadzīgo spiedienu uz kandidātvalstīm, lai izveidotu PDIS pirms pievienošanās, sevišķi ar tā saucamo “augsta līmeņa darba grupu” izveides palīdzību 2002. gadā. To sastāvā bija Komisijas un katras saņēmējas valsts pārstāvji, kuru uzdevums bija pārraudzīt ieviešanu. Komisijas centieni ieviest PDIS Phare ietvaros norisinājās vēlāk, nekā ISPA, turpretim Sapard no paša sākuma bija veidots, balstoties uz pēckontroli, kas saņēmējām iestādēm sniedza lielāku pieredzi, gatavojoties pildīt savus pienākumus pēc pievienošanās. |
| --- | --- |

31.

Praksē kandidātvalstis neuzsāka sagatavošanos PDIS, bieži prioritāšu konkurences dēļ, gatavojoties pievienošanai, un tāpēc, ka tās apmierināja Komisijas delegāciju veikto pārbaužu pēckontroles sistēmas drošība. Tikai 2001. gada beigās Komisija sāka izdarīt vajadzīgo spiedienu uz kandidātvalstīm, lai izveidotu PDIS pirms pievienošanās, sevišķi ar tā saucamo “augsta līmeņa darba grupu” izveides palīdzību 2002. gadā. To sastāvā bija Komisijas un katras saņēmējas valsts pārstāvji, kuru uzdevums bija pārraudzīt ieviešanu. Komisijas centieni ieviest PDIS Phare ietvaros norisinājās vēlāk, nekā ISPA, turpretim Sapard no paša sākuma bija veidots, balstoties uz pēckontroli, kas saņēmējām iestādēm sniedza lielāku pieredzi, gatavojoties pildīt savus pienākumus pēc pievienošanās.

| 32. | Lai arī Paplašināšanās ģenerāldirektorāta 2003. gada pārvaldības gada plāns vēl aizvien paredzēja Komisijas lēmumus par valstu pilnvarošanu PDIS ieviešanai 2003. gada otrajā pusē, nevienā kandidātvalstī Phare finansējumu pārvaldībai PDIS netika ieviests pirms 2004. gada 1. maija pievienošanās (26). Tas nozīmēja, ka kandidātvalstis, kas kļūtu par dalībvalstīm, bija mazāk sagatavotas ERAF un ESF finanšu pārvaldībai, nekā Komisija bija paredzējusi 2000. gada Phare pārskatā. |
| --- | --- |

32.

Lai arī Paplašināšanās ģenerāldirektorāta 2003. gada pārvaldības gada plāns vēl aizvien paredzēja Komisijas lēmumus par valstu pilnvarošanu PDIS ieviešanai 2003. gada otrajā pusē, nevienā kandidātvalstī Phare finansējumu pārvaldībai PDIS netika ieviests pirms 2004. gada 1. maija pievienošanās (26). Tas nozīmēja, ka kandidātvalstis, kas kļūtu par dalībvalstīm, bija mazāk sagatavotas ERAF un ESF finanšu pārvaldībai, nekā Komisija bija paredzējusi 2000. gada Phare pārskatā.

| 33. | Kavēšanās ar PDIS ieviešanu Komisijai apgrūtināja dotāciju programmas lietošanu, lai īstenotu Phare ESK programmu. Lai gan dotāciju programmu izstrāde Phare ESK programmas ietvaros bija nozīmīgs solis ceļā uz tās tuvināšanu struktūrfondu nostādnei īstenošanas jautājumā, tomēr Komisijai bija ierobežotas iepriekšējas kontroles uzraudzības spējas, tādēļ ka dotāciju programmas saistībā ar lielu skaitu mazo projektu tika uzskatītas par augsta riska programmām. Komisijas delegācijām vajadzēja veikt laikietilpīgas pārbaudes gan par katras dotāciju programmas īstenošanas mehānismiem, ko piedāvāja saņēmējas iestādes, gan par finansējumam iesniegto projektu pieteikumu novērtējumu. Tas norādīja uz pieaugošiem darba apjomiem Komisijas delegācijām salīdzinājumā ar tradicionālajiem Phare īstenošanas mehānismiem (būtiski darbi, pakalpojumi, piegādes līgumi). |
| --- | --- |

33.

Kavēšanās ar PDIS ieviešanu Komisijai apgrūtināja dotāciju programmas lietošanu, lai īstenotu Phare ESK programmu. Lai gan dotāciju programmu izstrāde Phare ESK programmas ietvaros bija nozīmīgs solis ceļā uz tās tuvināšanu struktūrfondu nostādnei īstenošanas jautājumā, tomēr Komisijai bija ierobežotas iepriekšējas kontroles uzraudzības spējas, tādēļ ka dotāciju programmas saistībā ar lielu skaitu mazo projektu tika uzskatītas par augsta riska programmām. Komisijas delegācijām vajadzēja veikt laikietilpīgas pārbaudes gan par katras dotāciju programmas īstenošanas mehānismiem, ko piedāvāja saņēmējas iestādes, gan par finansējumam iesniegto projektu pieteikumu novērtējumu. Tas norādīja uz pieaugošiem darba apjomiem Komisijas delegācijām salīdzinājumā ar tradicionālajiem Phare īstenošanas mehānismiem (būtiski darbi, pakalpojumi, piegādes līgumi).

Daudzgadējas plānošanas trūkums

| 34. | Tā 1999. gada sākumā Komisija paziņoja, ka katrai valstij līdz 1999. gada septembrim jāizstrādā konceptuālā nacionālās attīstības plāna (KNAP) projekts, lai, līdzīgi kā struktūrfondiem, tas kalpotu par pamatu daudzgadējas plānošanas ieviešanai. Vairumam valstu šis plānošanas veids bija svešs, un tās bija skeptiski noskaņotas pret plānošanas doto labumu, ņemot vērā savu pieredzi ar plānveida ekonomiku laikposmā līdz 1989. gadam. Parasti valstis vadīja savus ierobežotos cilvēkresursus ministrijās galvenokārt ESK projektu identificēšanai, nevis ilgtermiņa plānošanai. Gadījumos, kad visi pienākumi plāna izstrādē bija uzticēti atsevišķām ministrijām, tās bieži vien pietiekami efektīvi nesadarbojās ar pārējām ministrijām, kurām vajadzēja saņemt konsultācijas. Īsajā laika posmā, ko Komisija piešķīra KNAP iesniegšanai, bija grūti sagatavot atbilstošu dokumentāciju un bija neiespējami izveidot īstu līdzdalību plānošanas nostādnē, kas ietvertu konsultācijas ar reģionālajām pārvaldēm, pašvaldībām un nevalstiskajām organizācijām. |
| --- | --- |

34.

Tā 1999. gada sākumā Komisija paziņoja, ka katrai valstij līdz 1999. gada septembrim jāizstrādā konceptuālā nacionālās attīstības plāna (KNAP) projekts, lai, līdzīgi kā struktūrfondiem, tas kalpotu par pamatu daudzgadējas plānošanas ieviešanai. Vairumam valstu šis plānošanas veids bija svešs, un tās bija skeptiski noskaņotas pret plānošanas doto labumu, ņemot vērā savu pieredzi ar plānveida ekonomiku laikposmā līdz 1989. gadam. Parasti valstis vadīja savus ierobežotos cilvēkresursus ministrijās galvenokārt ESK projektu identificēšanai, nevis ilgtermiņa plānošanai. Gadījumos, kad visi pienākumi plāna izstrādē bija uzticēti atsevišķām ministrijām, tās bieži vien pietiekami efektīvi nesadarbojās ar pārējām ministrijām, kurām vajadzēja saņemt konsultācijas. Īsajā laika posmā, ko Komisija piešķīra KNAP iesniegšanai, bija grūti sagatavot atbilstošu dokumentāciju un bija neiespējami izveidot īstu līdzdalību plānošanas nostādnē, kas ietvertu konsultācijas ar reģionālajām pārvaldēm, pašvaldībām un nevalstiskajām organizācijām.

| 35. | KNAP nepilnības un iesniegtie nacionālās attīstības plāni (NAP) bija viens no iemesliem, kāpēc Komisija netuvinājās daudzgadējai plānošanai, kā to paredzēja 2002. gada Phare pārskats. Ungārija bija vienīgā valsts, kura ieviesa programmu laikposmam, kas ilgāks par vienu gadu (2002.–2003.). Tomēr problēmas ar šiem plānošanas dokumentiem pilnībā neizskaidro trūkumus daudzgadējā plānošanā. Piemēram, pat bez vispārējā attīstības plāna Komisija Phare pārrobežu sadarbības programmā (CBC), kas atvasināta no struktūrfondu Kopienas iniciatīvas “INTERREG”, jau 1994. gadā, aptverot laika posmu līdz 1998. gadam, ieviesa daudzgadēju nostādni. Sākot no 2000. gada, šādas programmas kļuva arvien sarežģītākas, un Phare CBC arvien vairāk līdzinājās INTERREG praksei. Kā Sapard instruments programmas tika izveidotas struktūrfondu plānošanai 2000.–2006. gadam tādā pašā veidā kā dalībvalstīs. |
| --- | --- |

35.

KNAP nepilnības un iesniegtie nacionālās attīstības plāni (NAP) bija viens no iemesliem, kāpēc Komisija netuvinājās daudzgadējai plānošanai, kā to paredzēja 2002. gada Phare pārskats. Ungārija bija vienīgā valsts, kura ieviesa programmu laikposmam, kas ilgāks par vienu gadu (2002.–2003.). Tomēr problēmas ar šiem plānošanas dokumentiem pilnībā neizskaidro trūkumus daudzgadējā plānošanā. Piemēram, pat bez vispārējā attīstības plāna Komisija Phare pārrobežu sadarbības programmā (CBC), kas atvasināta no struktūrfondu Kopienas iniciatīvas “INTERREG”, jau 1994. gadā, aptverot laika posmu līdz 1998. gadam, ieviesa daudzgadēju nostādni. Sākot no 2000. gada, šādas programmas kļuva arvien sarežģītākas, un Phare CBC arvien vairāk līdzinājās INTERREG praksei. Kā Sapard instruments programmas tika izveidotas struktūrfondu plānošanai 2000.–2006. gadam tādā pašā veidā kā dalībvalstīs.

| 36. | Phare pārskatā bija paredzēts, ka ieviestās daudzgadējās programmas precizēs arī nacionālo kopfinansējumu un citus finansējuma avotus. Trūkstot šīm programmām, galvenais kopfinansēšanas mērķis Eiropas Savienības līdzekļu apgūšanai, kas ar struktūrfondu ienākšanu kļūtu arvien svarīgāks, nebija pareizi izvirzīts (27). |
| --- | --- |

36.

Phare pārskatā bija paredzēts, ka ieviestās daudzgadējās programmas precizēs arī nacionālo kopfinansējumu un citus finansējuma avotus. Trūkstot šīm programmām, galvenais kopfinansēšanas mērķis Eiropas Savienības līdzekļu apgūšanai, kas ar struktūrfondu ienākšanu kļūtu arvien svarīgāks, nebija pareizi izvirzīts (27).

PHARE PROGRAMMU FINANSĒJUMS UN ĪSTENOŠANAS PASĀKUMI KANDIDĀTVALSTU SAGATAVOŠANĀ STRUKTŪRFONDU PĀRVALDĪBAI

Asignējumi vairumam valstu bija mazāki, nekā plānots

| 37. | Pirmā pilnībā ar Phare līdzekļiem finansētā programma kandidātvalstīm, lai sagatavotos konkrētai struktūrfondu pārvaldībai, bija1998. gada Speciālā sagatavošanas programma (SSP). Nevienu līdzīgu programmu, kas balstītos uz šīs sākotnējās programmas, Komisija 1999. gadā tomēr nefinansēja. |
| --- | --- |

37.

Pirmā pilnībā ar Phare līdzekļiem finansētā programma kandidātvalstīm, lai sagatavotos konkrētai struktūrfondu pārvaldībai, bija1998. gada Speciālā sagatavošanas programma (SSP). Nevienu līdzīgu programmu, kas balstītos uz šīs sākotnējās programmas, Komisija 1999. gadā tomēr nefinansēja.

| 38. | ESK programmu īstenošanu katrā kandidātvalstī Komisija sāka 2000. gadā. Phare 2000. gada pārskats noteica, ka ap 35 % no Phare nacionālo programmu finansējuma jāvelta ESK programmām. Kopumā Komisija sasniedza izvirzīto mērķi, kā norādīts 2. tabulā. Laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam šiem pasākumiem tika veltīti vidēji 36,8 % no nacionālajām programmām. |
| --- | --- |

38.

ESK programmu īstenošanu katrā kandidātvalstī Komisija sāka 2000. gadā. Phare 2000. gada pārskats noteica, ka ap 35 % no Phare nacionālo programmu finansējuma jāvelta ESK programmām. Kopumā Komisija sasniedza izvirzīto mērķi, kā norādīts 2. tabulā. Laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam šiem pasākumiem tika veltīti vidēji 36,8 % no nacionālajām programmām.

2. tabula

No Phare nacionālajām programmām ESK piešķirtie līdzekļi (procentuāli)

| (miljoni EUR) |
| --- |
| | 2000. | 2001. | 2002. | Kopā (2000.–2002.) |
| Valsts | ESK piešķirtie līdzekļi | ESK no nacionālās programmas (%) | ESK piešķirtie līdzekļi | ESK no nacionālās programmas (%) | ESK piešķirtie līdzekļi | ESK no nacionālās programmas (%) | ESK piešķirtie līdzekļi | ESK no nacionālās programmas (%) |
| Čehija | 17,5 | 29,7 % | 13,6 | 20,8 % | 6,3 | 7,4 % | 37,4 | 17,9 % |
| Igaunija | 10,1 | 42,6 % | 6,0 | 22,8 % | 3,7 | 12,2 % | 19,8 | 24,6 % |
| Latvija | 10,5 | 42,4 % | 9,0 | 28,7 % | 4,5 | 14,0 % | 24,0 | 27,2 % |
| Lietuva | 14,0 | 36,6 % | 15,6 | 34,3 % | 1,6 | 2,6 % | 31,2 | 21,4 % |
| Ungārija | 27,0 | 41,5 % | 31,0 | 34,5 % | 41,5 | 37,2 % | 99,5 | 37,3 % |
| Polija | 137,0 | 43,8 % | 170,0 | 41,4 % | 197,6 | 50,2 % | 504,6 | 45,1 % |
| Slovēnija | 5,0 | 31,8 % | 3,0 | 14,1 % | 5,8 | 18,5 % | 13,8 | 20,2 % |
| Slovākija | 6,3 | 22,5 % | 18,4 | 42,3 % | 16,5 | 28,9 % | 41,2 | 32,0 % |
| Bulgārija | 15,0 | 22,8 % | 37,1 | 44,8 % | 14,0 | 14,8 % | 66,1 | 27,2 % |
| Rumānija | 88,0 | 40,9 % | 109,0 | 39,8 % | 106,6 | 40,2 % | 303,6 | 40,3 % |
| Kopā | 330,4 | 39,0 % | 412,7 | 37,8 % | 398,1 | 34,2 % | 1 141,2 | 36,8 % |
| Avots: Eiropas Revīzijas palāta |

(miljoni EUR)

2000.

2001.

2002.

Kopā (2000.–2002.)

Valsts

ESK piešķirtie līdzekļi

ESK no nacionālās programmas (%)

ESK piešķirtie līdzekļi

ESK no nacionālās programmas (%)

ESK piešķirtie līdzekļi

ESK no nacionālās programmas (%)

ESK piešķirtie līdzekļi

ESK no nacionālās programmas (%)

Čehija

17,5

29,7 %

13,6

20,8 %

6,3

7,4 %

37,4

17,9 %

Igaunija

10,1

42,6 %

6,0

22,8 %

3,7

12,2 %

19,8

24,6 %

Latvija

10,5

42,4 %

9,0

28,7 %

4,5

14,0 %

24,0

27,2 %

Lietuva

14,0

36,6 %

15,6

34,3 %

1,6

2,6 %

31,2

21,4 %

Ungārija

27,0

41,5 %

31,0

34,5 %

41,5

37,2 %

99,5

37,3 %

Polija

137,0

43,8 %

170,0

41,4 %

197,6

50,2 %

504,6

45,1 %

Slovēnija

5,0

31,8 %

3,0

14,1 %

5,8

18,5 %

13,8

20,2 %

Slovākija

6,3

22,5 %

18,4

42,3 %

16,5

28,9 %

41,2

32,0 %

Bulgārija

15,0

22,8 %

37,1

44,8 %

14,0

14,8 %

66,1

27,2 %

Rumānija

88,0

40,9 %

109,0

39,8 %

106,6

40,2 %

303,6

40,3 %

Kopā

330,4

39,0 %

412,7

37,8 %

398,1

34,2 %

1 141,2

36,8 %

Avots: Eiropas Revīzijas palāta

| 39. | Tomēr vispārējais vidējais rādītājs galvenokārt tika sasniegts ar divu lielāko Phare saņēmēju valstu – Polijas (45,1 %) un Rumānijas (40,3 %) – rādītājiem, kas bija krietni lielāki par vidējo rādītāju nacionālo programmu nodošanā ESK laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam (28). Visām pārējām valstīm, izņemot Ungāriju, bija grūti šim mērķim sniegt prasītos 35 % no savām nacionālajām programmām. |
| --- | --- |

39.

Tomēr vispārējais vidējais rādītājs galvenokārt tika sasniegts ar divu lielāko Phare saņēmēju valstu – Polijas (45,1 %) un Rumānijas (40,3 %) – rādītājiem, kas bija krietni lielāki par vidējo rādītāju nacionālo programmu nodošanā ESK laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam (28). Visām pārējām valstīm, izņemot Ungāriju, bija grūti šim mērķim sniegt prasītos 35 % no savām nacionālajām programmām.

| 40. | Kaut bija cerēts, ka piešķirtais finansējuma apmērs ESK katru gadu palielināsies, tāpat kā palielinājās absorbēšanas spēja, tuvojoties paplašināšanai, tomēr tas nenotika. Četrās valstīs (Čehijā, Igaunijā, Latvijā un Lietuvā) nacionālās programmas asignējumu skaits ESK programmām būtiski samazinājās laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam. Galvenais iemesls tam bija grūtības ar finansējuma absorbēšanu 2000. gadā. Bulgārijā, neraugoties uz nozīmīgām īstenošanas grūtībām, liels finansējums tika piešķirts 2001. gadā, relatīvi mazs –2000. gada programmā, bet 2002. gadā tas tika samazināts un bija mazāks par 2000. gada finansējumu. |
| --- | --- |

40.

Kaut bija cerēts, ka piešķirtais finansējuma apmērs ESK katru gadu palielināsies, tāpat kā palielinājās absorbēšanas spēja, tuvojoties paplašināšanai, tomēr tas nenotika. Četrās valstīs (Čehijā, Igaunijā, Latvijā un Lietuvā) nacionālās programmas asignējumu skaits ESK programmām būtiski samazinājās laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam. Galvenais iemesls tam bija grūtības ar finansējuma absorbēšanu 2000. gadā. Bulgārijā, neraugoties uz nozīmīgām īstenošanas grūtībām, liels finansējums tika piešķirts 2001. gadā, relatīvi mazs –2000. gada programmā, bet 2002. gadā tas tika samazināts un bija mazāks par 2000. gada finansējumu.

| 41. | Samazinātais finansējums investīciju projektiem 2002. gadā daļēji atspoguļoja lielo uzsvaru, ko Komisija togad lika uz mēģinājumu uzlabot pārvaldes spēju pirms pievienošanās. Pirms tam sistemātiskā nostādne, uzlabojot iestāžu darbību struktūrfondu pārvaldībai visās valstīs, kuru Komisija ieviesa 1998. gadā saskaņā ar SSP, nebija ilgtspējīga. Neskatoties uz aizvien pieaugošu nozīmi, ko pievērsa ESK investīciju programmu atbalstam un sagatavošanai struktūrfondiem, Komisija negarantēja, ka kandidātvalstis 2000. gadā sistemātiski finansēja Twinning projektus šajā jomā, lai atbalstītu valsts struktūras. Galvenie finansētie Twinning projekti bija Ungārijā, Polijā un Rumānijā, bet tie galvenokārt tika koncentrēti reģionālā līmenī, tikai ar pāris iniciatīvām valsts līmenī. Pat vēl 2001. gadā tikai piecām no desmit valstīm bija Twinning projekti struktūrfondu sagatavošanas jomā. |
| --- | --- |

41.

Samazinātais finansējums investīciju projektiem 2002. gadā daļēji atspoguļoja lielo uzsvaru, ko Komisija togad lika uz mēģinājumu uzlabot pārvaldes spēju pirms pievienošanās. Pirms tam sistemātiskā nostādne, uzlabojot iestāžu darbību struktūrfondu pārvaldībai visās valstīs, kuru Komisija ieviesa 1998. gadā saskaņā ar SSP, nebija ilgtspējīga. Neskatoties uz aizvien pieaugošu nozīmi, ko pievērsa ESK investīciju programmu atbalstam un sagatavošanai struktūrfondiem, Komisija negarantēja, ka kandidātvalstis 2000. gadā sistemātiski finansēja Twinning projektus šajā jomā, lai atbalstītu valsts struktūras. Galvenie finansētie Twinning projekti bija Ungārijā, Polijā un Rumānijā, bet tie galvenokārt tika koncentrēti reģionālā līmenī, tikai ar pāris iniciatīvām valsts līmenī. Pat vēl 2001. gadā tikai piecām no desmit valstīm bija Twinning projekti struktūrfondu sagatavošanas jomā.

Grūtības ar tādu programmu sagatavošanu, kas līdzinātos struktūrfondu 1. mērķa programmām

| 42. | Vairumā valstu ESK finansējuma plānošana no gada uz gadu nebija konsekventa. Tas lielā mērā atspoguļoja pāreju Komisijas nostādnē no programmām, ar kurām asignējumi bija piešķirti dažādiem reģioniem 2000. gadā, uz programmām, kas, sākot no 2001. gada, vairāk balstījās uz nozarēm. Tam sekoja spēcīgs uzsvars galvenokārt uz iestāžu darbības uzlabošanas projektiem, nevis investīciju projektiem 2002. gadā. |
| --- | --- |

42.

Vairumā valstu ESK finansējuma plānošana no gada uz gadu nebija konsekventa. Tas lielā mērā atspoguļoja pāreju Komisijas nostādnē no programmām, ar kurām asignējumi bija piešķirti dažādiem reģioniem 2000. gadā, uz programmām, kas, sākot no 2001. gada, vairāk balstījās uz nozarēm. Tam sekoja spēcīgs uzsvars galvenokārt uz iestāžu darbības uzlabošanas projektiem, nevis investīciju projektiem 2002. gadā.

| 43. | Vairumā gadījumu valstis saskārās ar grūtībām, noformējot projektus ESK programmām pieņemamā kvalitātē, un vērsās pēc palīdzības pie Komisijas delegācijām un konsultāciju firmās. Liela daļa projektu, ko apstiprināja, bieži vien bija nepilnīgi sagatavoti un/vai tie bija nepilnīgi noformēti, kas kavēja īstenošanu un tādējādi mazināja to nozīmi pirmspievienošanās sagatavošanā. Lai arī bija sagaidāms, ka Bulgārija pievienosies Eiropas Savienībai tikai pēc pārējām dalībvalstīm, Bulgārijas ESK programmu modelis bija viskomplicētāko Phare ESK programmu vidū, kas palielināja īstenošanas sarežģījumus šajā valstī. Šajā valstī ESK pirmajos gados vajadzēja meklēt daudz vienkāršākus īstenošanas mehānismus. |
| --- | --- |

43.

Vairumā gadījumu valstis saskārās ar grūtībām, noformējot projektus ESK programmām pieņemamā kvalitātē, un vērsās pēc palīdzības pie Komisijas delegācijām un konsultāciju firmās. Liela daļa projektu, ko apstiprināja, bieži vien bija nepilnīgi sagatavoti un/vai tie bija nepilnīgi noformēti, kas kavēja īstenošanu un tādējādi mazināja to nozīmi pirmspievienošanās sagatavošanā. Lai arī bija sagaidāms, ka Bulgārija pievienosies Eiropas Savienībai tikai pēc pārējām dalībvalstīm, Bulgārijas ESK programmu modelis bija viskomplicētāko Phare ESK programmu vidū, kas palielināja īstenošanas sarežģījumus šajā valstī. Šajā valstī ESK pirmajos gados vajadzēja meklēt daudz vienkāršākus īstenošanas mehānismus.

| 44. | Lai arī ESK finansētajiem infrastruktūru projektiem bija jābūt saistītiem ar saimniecisko darbību, 2001. un 2002. gadā Polijā finansējuma piesaistīšanas nolūkos aptuveni 35 % no piešķirtajiem līdzekļiem tika asignēti ceļu infrastruktūras projektiem, kam bija vienīgi nosacīta saikne ar saimnieciskās darbības attīstību. Čehijas Republikā un Rumānijā rūpniecisko parku izveidei tika piešķirts finansējums, nenosakot vispārējas valsts stratēģijas prioritātes attiecībā uz to atrašanās vietas izvēli un šādu parku izveidi pārmērīgi lielā skaitā.

  ESK 2000. gada programmas ietvaros 12,7 % no Polijas asignējuma 17,5 miljonu EUR apmērā bija paredzēts Katovices lidostas pievedceļa izbūvei, kaut gan visus transporta un vides infrastruktūras projektus, kas kopā veidoja vairāk nekā 5 miljonus EUR, bija jāfinansē ISPA. Papildu tam nākamie desmit ceļu projekti, kas saņēmējos reģionos tika finansēti 28,4 miljonu EUR apmērā, nebija īpaši orientēti uz saimnieciskās darbības veicināšanu, bet parasti bija daļa no plašāka pilsētas apvedceļu/pārvadu būves projekta. Tas attiecās arī uz 13 ceļu projektu finansēšanu no 2001. gada ESK 59,3 miljonu EUR apmērā (34,9 % no budžeta). |
| --- | --- |

44.

Lai arī ESK finansētajiem infrastruktūru projektiem bija jābūt saistītiem ar saimniecisko darbību, 2001. un 2002. gadā Polijā finansējuma piesaistīšanas nolūkos aptuveni 35 % no piešķirtajiem līdzekļiem tika asignēti ceļu infrastruktūras projektiem, kam bija vienīgi nosacīta saikne ar saimnieciskās darbības attīstību. Čehijas Republikā un Rumānijā rūpniecisko parku izveidei tika piešķirts finansējums, nenosakot vispārējas valsts stratēģijas prioritātes attiecībā uz to atrašanās vietas izvēli un šādu parku izveidi pārmērīgi lielā skaitā.

ESK 2000. gada programmas ietvaros 12,7 % no Polijas asignējuma 17,5 miljonu EUR apmērā bija paredzēts Katovices lidostas pievedceļa izbūvei, kaut gan visus transporta un vides infrastruktūras projektus, kas kopā veidoja vairāk nekā 5 miljonus EUR, bija jāfinansē ISPA. Papildu tam nākamie desmit ceļu projekti, kas saņēmējos reģionos tika finansēti 28,4 miljonu EUR apmērā, nebija īpaši orientēti uz saimnieciskās darbības veicināšanu, bet parasti bija daļa no plašāka pilsētas apvedceļu/pārvadu būves projekta. Tas attiecās arī uz 13 ceļu projektu finansēšanu no 2001. gada ESK 59,3 miljonu EUR apmērā (34,9 % no budžeta).

| 45. | Lai gan 1999. gadā Komisija finansēja projektu sagatavošanas mehānismu (PPF) 2–3 miljonu EUR apmērā, nodrošinot katrai kandidātvalstij tehnisko palīdzību, lai uzlabotu projektu plūsmu ESK finansējumam 2000. un 2001. gadā, vairumā valstu bija grūti efektīvi izmantot šo instrumentu. Valsts un vietējā līmeņa saņēmēji bieži vien nepietiekami sadarbojās ar projektu sagatavošanas konsultantiem, dažos gadījumos tas mazināja sagatavoto projektu kvalitāti. Papildu šim 1999. gada PPF Komisija neizveidoja nevienu citu visas valstis aptverošu horizontālo programmu, lai sagatavotu vēlākas ESK programmas, un – kas ir vēl jo nozīmīgāk, – lai attīstītu projektu plūsmu ar struktūrfondu finansējuma palīdzību. Turklāt vairums kandidātvalstu projektu plūsmas attīstībai no savām nacionālajām Phare programmām asignēja maz resursu vai nepiešķīra tos nemaz. |
| --- | --- |

45.

Lai gan 1999. gadā Komisija finansēja projektu sagatavošanas mehānismu (PPF) 2–3 miljonu EUR apmērā, nodrošinot katrai kandidātvalstij tehnisko palīdzību, lai uzlabotu projektu plūsmu ESK finansējumam 2000. un 2001. gadā, vairumā valstu bija grūti efektīvi izmantot šo instrumentu. Valsts un vietējā līmeņa saņēmēji bieži vien nepietiekami sadarbojās ar projektu sagatavošanas konsultantiem, dažos gadījumos tas mazināja sagatavoto projektu kvalitāti. Papildu šim 1999. gada PPF Komisija neizveidoja nevienu citu visas valstis aptverošu horizontālo programmu, lai sagatavotu vēlākas ESK programmas, un – kas ir vēl jo nozīmīgāk, – lai attīstītu projektu plūsmu ar struktūrfondu finansējuma palīdzību. Turklāt vairums kandidātvalstu projektu plūsmas attīstībai no savām nacionālajām Phare programmām asignēja maz resursu vai nepiešķīra tos nemaz.

Kavēšanās programmu īstenošanā

| 46. | Visas valstis ESK programmu īstenošanā būtiski kavēja paredzētos termiņus. Phare noteikumi pieļauj programmu pilnīgu īstenošanu un apmaksu trīs gadu laikā pēc līdzekļu piešķiršanas (projekta posmu laika plānojums “n+3”), tomēr 2003. gada beigās ESK saistību apmaksas apmērs par 2000. gadu, ieskaitot avansa maksājumus, bija tikai 71,7 % (sk. 3. tabulu). Tas mazināja pārvaldes spējas sagatavoties ERAF un ESF. Tāpat atklājās pārvaldes spēju nepilnības un vajadzība pēc lielāka atbalsta. |
| --- | --- |

46.

Visas valstis ESK programmu īstenošanā būtiski kavēja paredzētos termiņus. Phare noteikumi pieļauj programmu pilnīgu īstenošanu un apmaksu trīs gadu laikā pēc līdzekļu piešķiršanas (projekta posmu laika plānojums “n+3”), tomēr 2003. gada beigās ESK saistību apmaksas apmērs par 2000. gadu, ieskaitot avansa maksājumus, bija tikai 71,7 % (sk. 3. tabulu). Tas mazināja pārvaldes spējas sagatavoties ERAF un ESF. Tāpat atklājās pārvaldes spēju nepilnības un vajadzība pēc lielāka atbalsta.

| 47. | Twinning daļas īstenošana saskaņā ar 1998. gada speciālo sagatavošanas programmu (SSP) tika uzsākta tikai 1999. gada beigās, tādējādi tai nebija vispārējas ietekmes līdz 2001. gada pirmajai pusei. Lai gan Twinning īstenotāju atbalsts bija vajadzīgs konceptuālo nacionālās attīstības plānu sastādīšanai, tie savu pienākumu izpildi visos gadījumos uzsāka pēc pirmo projektu iesniegšanas termiņa 1999. gada septembrī. Daļēji kavējumu iemesli bija jaunais instruments – Twinning, kā arī nepilnības kandidātvalstu pārvaldībā. Tomēr vairumā gadījumu SSP tehniskās palīdzības līgumi tika parakstīti tikai 1999. gada otrajā pusē. |
| --- | --- |

47.

Twinning daļas īstenošana saskaņā ar 1998. gada speciālo sagatavošanas programmu (SSP) tika uzsākta tikai 1999. gada beigās, tādējādi tai nebija vispārējas ietekmes līdz 2001. gada pirmajai pusei. Lai gan Twinning īstenotāju atbalsts bija vajadzīgs konceptuālo nacionālās attīstības plānu sastādīšanai, tie savu pienākumu izpildi visos gadījumos uzsāka pēc pirmo projektu iesniegšanas termiņa 1999. gada septembrī. Daļēji kavējumu iemesli bija jaunais instruments – Twinning, kā arī nepilnības kandidātvalstu pārvaldībā. Tomēr vairumā gadījumu SSP tehniskās palīdzības līgumi tika parakstīti tikai 1999. gada otrajā pusē.

3.tabula

ESK programmu īstenošana 2000.–2002. gadā (31.12.2003.)

| (miljoni EUR) |
| --- |
| | 2000. | 2001. | 2002. | Kopā (2000.–2002.) |
| Valsts | ESK piešķirtie līdzekļi | ESK maksājumi | ESK piešķirtie līdzekļi | ESK maksājumi | ESK piešķirtie līdzekļi | ESK maksājumi | ESK piešķirtie līdzekļi | ESK maksājumi |
| Čehija | 17,5 | 13,3 | 13,6 | 10,8 | 6,3 | 1,7 | 37,4 | 25,8 |
| Igaunija | 10,1 | 9,7 | 6,0 | 2,0 | 3,7 | 0,6 | 19,8 | 12,3 |
| Latvija | 10,5 | 8,8 | 9,0 | 0,6 | 4,5 | — | 24,0 | 9,4 |
| Lietuva | 14,0 | 13,0 | 15,6 | 4,4 | 1,6 | — | 31,2 | 17,4 |
| Ungārija | 27,0 | 18,5 | 31,0 | 7,5 | 41,5 | 0,4 | 99,5 | 26,4 |
| Polija | 137,0 | 103,7 | 170,0 | 32,4 | 197,6 | — | 504,6 | 136,1 |
| Slovēnija | 5,0 | 4,5 | 3,0 | 0,6 | 5,8 | 1,0 | 13,8 | 6,1 |
| Slovākija | 6,3 | 6,1 | 18,4 | 3,8 | 16,5 | 1,3 | 41,2 | 11,2 |
| Bulgārija | 15,0 | 5,3 | 37,1 | 10,0 | 14,0 | — | 66,1 | 15,3 |
| Rumānija | 88,0 | 53,9 | 109,0 | 26,2 | 106,6 | 0,6 | 303,6 | 80,7 |
| Kopā | 330,4 | 236,8 | 412,7 | 98,3 | 398,1 | 5,6 | 1 141,2 | 340,7 |
| Avots: Eiropas Komisija |

(miljoni EUR)

2000.

2001.

2002.

Kopā (2000.–2002.)

Valsts

ESK piešķirtie līdzekļi

ESK maksājumi

ESK piešķirtie līdzekļi

ESK maksājumi

ESK piešķirtie līdzekļi

ESK maksājumi

ESK piešķirtie līdzekļi

ESK maksājumi

Čehija

17,5

13,3

13,6

10,8

6,3

1,7

37,4

25,8

Igaunija

10,1

9,7

6,0

2,0

3,7

0,6

19,8

12,3

Latvija

10,5

8,8

9,0

0,6

4,5

—

24,0

9,4

Lietuva

14,0

13,0

15,6

4,4

1,6

—

31,2

17,4

Ungārija

27,0

18,5

31,0

7,5

41,5

0,4

99,5

26,4

Polija

137,0

103,7

170,0

32,4

197,6

—

504,6

136,1

Slovēnija

5,0

4,5

3,0

0,6

5,8

1,0

13,8

6,1

Slovākija

6,3

6,1

18,4

3,8

16,5

1,3

41,2

11,2

Bulgārija

15,0

5,3

37,1

10,0

14,0

—

66,1

15,3

Rumānija

88,0

53,9

109,0

26,2

106,6

0,6

303,6

80,7

Kopā

330,4

236,8

412,7

98,3

398,1

5,6

1 141,2

340,7

Avots: Eiropas Komisija

| 48. | SSP investīciju izmēģinājuma projektu gadījumā īstenošana bija īpaši lēna, jo tikai pēc SSP sākšanas Komisija mēģināja noskaidrot, ciktāl varētu mainīt esošās Phare procedūras šo projektu īstenošanai, lai tās līdzinātos struktūrfondu procedūrām. |
| --- | --- |

48.

SSP investīciju izmēģinājuma projektu gadījumā īstenošana bija īpaši lēna, jo tikai pēc SSP sākšanas Komisija mēģināja noskaidrot, ciktāl varētu mainīt esošās Phare procedūras šo projektu īstenošanai, lai tās līdzinātos struktūrfondu procedūrām.

| 49. | Vairums valstu 1999. gada SSP līgumu noslēdza tikai īsi pirms 2001. gada decembra termiņa, kaut arī lielākā daļa līgumu ar PPF finansējumu attiecās uz salīdzinoši maziem pakalpojumiem un ieguldījumiem izpētē. Kavējumu dēļ šis atbalsts tika izmantots tikai pāris gadījumos projektu sagatavošanai ESK 2000. gada programmas ietvaros, galvenokārt to izmantoja ESK 2001. un 2002. gada programmām. Dažas valstis nespēja pilnībā izmantot asignējumus pirms līgumu slēgšanas termiņa. Latvijā Komisija stipri samazināja pieteikumu procedūras, dodot iespēju noslēgt finansējuma līgumus pirms termiņa. Tā 2,0 miljonu EUR līguma piedāvājuma laiks izpētes veikšanai tika samazināts no mazākā pieļaujamā termiņa –50 dienām – uz 28 dienām. Tas negatīvi ietekmēja saņemto piedāvājumu skaitu un kvalitāti, kas iespaidoja tālāko īstenošanu. |
| --- | --- |

49.

Vairums valstu 1999. gada SSP līgumu noslēdza tikai īsi pirms 2001. gada decembra termiņa, kaut arī lielākā daļa līgumu ar PPF finansējumu attiecās uz salīdzinoši maziem pakalpojumiem un ieguldījumiem izpētē. Kavējumu dēļ šis atbalsts tika izmantots tikai pāris gadījumos projektu sagatavošanai ESK 2000. gada programmas ietvaros, galvenokārt to izmantoja ESK 2001. un 2002. gada programmām. Dažas valstis nespēja pilnībā izmantot asignējumus pirms līgumu slēgšanas termiņa. Latvijā Komisija stipri samazināja pieteikumu procedūras, dodot iespēju noslēgt finansējuma līgumus pirms termiņa. Tā 2,0 miljonu EUR līguma piedāvājuma laiks izpētes veikšanai tika samazināts no mazākā pieļaujamā termiņa –50 dienām – uz 28 dienām. Tas negatīvi ietekmēja saņemto piedāvājumu skaitu un kvalitāti, kas iespaidoja tālāko īstenošanu.

| 50. | Neraugoties uz to, ka Twinning procedūras tika lietotas jau iepriekš, Twinning projekti ESK ietvaros 2000. un 2001. gadam ievērojami kavējās, gan izvēloties dalībvalstis, kuras nodrošinās sadarbības partnerus, gan izstrādājot Twinning līgumu. |
| --- | --- |

50.

Neraugoties uz to, ka Twinning procedūras tika lietotas jau iepriekš, Twinning projekti ESK ietvaros 2000. un 2001. gadam ievērojami kavējās, gan izvēloties dalībvalstis, kuras nodrošinās sadarbības partnerus, gan izstrādājot Twinning līgumu.

| 51. | Līdzīgi kavējās arī ESK 2000. gada programmu izpilde, jo kandidātvalstīm radās grūtības izveidot operatīvas vadlīnijas, kas regulētu dotāciju programmu īstenošanu. Tās bija jāapstiprina Komisijai pirms projekta pieteikumu izziņošanas, un bieži vien pirms pieņemamu standartu sasniegšanas vadlīnijas bija jāpielabo. Vairumā valstu lielāko daļu finansējuma piešķiršanas līgumu noslēdza pēdējo divu mēnešu laikā pirms līgumu noslēgšanas termiņa, kas ir aptuveni 6–12 mēnešus vēlāk, nekā projekta īstenošanas plānā paredzēts. Lai saņēmējas valstis varētu pabeigt programmā paredzēto līgumu noslēgšanu, Bulgārijā un Igaunijā vajadzēja pagarināt līgumu noslēgšanas termiņu, tāpat kā Ungārijā un Polijā – apmaksas termiņu. |
| --- | --- |

51.

Līdzīgi kavējās arī ESK 2000. gada programmu izpilde, jo kandidātvalstīm radās grūtības izveidot operatīvas vadlīnijas, kas regulētu dotāciju programmu īstenošanu. Tās bija jāapstiprina Komisijai pirms projekta pieteikumu izziņošanas, un bieži vien pirms pieņemamu standartu sasniegšanas vadlīnijas bija jāpielabo. Vairumā valstu lielāko daļu finansējuma piešķiršanas līgumu noslēdza pēdējo divu mēnešu laikā pirms līgumu noslēgšanas termiņa, kas ir aptuveni 6–12 mēnešus vēlāk, nekā projekta īstenošanas plānā paredzēts. Lai saņēmējas valstis varētu pabeigt programmā paredzēto līgumu noslēgšanu, Bulgārijā un Igaunijā vajadzēja pagarināt līgumu noslēgšanas termiņu, tāpat kā Ungārijā un Polijā – apmaksas termiņu.

| 52. | Tāpat būtiski kavējās ESK 2001. gada programmas. Lai gan Komisija meklēja veidu, kā garantēt tikai to projektu finansēšanu, kas būtu pietiekami labi sagatavoti līguma noslēgšanai sešu mēnešu laikā pēc Komisijas lēmuma par finansēšanu (29), praksē, faktiski, neviens ESK projekts šīs prasības neizpildīja. |
| --- | --- |

52.

Tāpat būtiski kavējās ESK 2001. gada programmas. Lai gan Komisija meklēja veidu, kā garantēt tikai to projektu finansēšanu, kas būtu pietiekami labi sagatavoti līguma noslēgšanai sešu mēnešu laikā pēc Komisijas lēmuma par finansēšanu (29), praksē, faktiski, neviens ESK projekts šīs prasības neizpildīja.

| 53. | Problēmas, kas kandidātvalstīm radās, plānojot ESK asignējumus, radīja šaubas par to spēju absorbēt krietni lielāko struktūrfondu plānotos asignējumus (sk. 4. tabulu), īpaši ņemot vērā kompakto laika plānojumu, kas ieviests 2000.–2006. gadam (tā saucamais “n+2” noteikums) (30) struktūrfondu atmaksai. Faktiski, ESK 2000.–2002. gada finansējums veidoja tikai aptuveni 6 % no struktūrfondu asignējumiem 1. mērķim 2004.–2006. gadā (31). |
| --- | --- |

53.

Problēmas, kas kandidātvalstīm radās, plānojot ESK asignējumus, radīja šaubas par to spēju absorbēt krietni lielāko struktūrfondu plānotos asignējumus (sk. 4. tabulu), īpaši ņemot vērā kompakto laika plānojumu, kas ieviests 2000.–2006. gadam (tā saucamais “n+2” noteikums) (30) struktūrfondu atmaksai. Faktiski, ESK 2000.–2002. gada finansējums veidoja tikai aptuveni 6 % no struktūrfondu asignējumiem 1. mērķim 2004.–2006. gadā (31).

4. tabula

ESK piešķirtie līdzekļi (2000.–2002.) salīdzinājumā ar struktūrfondu asignējumiem (2004.–2006.)

| (miljoni EUR) |
| --- |
| Valsts | ESK 2000–2002 | SF 2004–2006: 1. mērķis | ESK no SF (%) |
| Čehija | 37,4 | 1 286 | 2,9 % |
| Igaunija | 19,8 | 329 | 6,0 % |
| Latvija | 24,0 | 554 | 4,3 % |
| Lietuva | 31,2 | 792 | 3,9 % |
| Ungārija | 99,5 | 1 765 | 5,6 % |
| Polija | 504,6 | 7 321 | 6,9 % |
| Slovēnija | 13,8 | 210 | 6,6 % |
| Slovākija | 41,2 | 921 | 4,5 % |
| Kopā | 771,5 | 13 178 | 5,9 % |
| Avots: Eiropas Revīzijas palāta |

(miljoni EUR)

Valsts

ESK 2000–2002

SF 2004–2006: 1. mērķis

ESK no SF (%)

Čehija

37,4

1 286

2,9 %

Igaunija

19,8

329

6,0 %

Latvija

24,0

554

4,3 %

Lietuva

31,2

792

3,9 %

Ungārija

99,5

1 765

5,6 %

Polija

504,6

7 321

6,9 %

Slovēnija

13,8

210

6,6 %

Slovākija

41,2

921

4,5 %

Kopā

771,5

13 178

5,9 %

Avots: Eiropas Revīzijas palāta

| 54. | Būtisks visu programmu kavēšanās cēlonis bija nepilnības kandidātvalstu pārvaldē. Katrā valstī reģionālā politika rada jaunu darbības lauku, un vairumam valstu izdevās izveidot stabilas struktūras, kas bija spējīgas pārvaldīt pat nosacīti maza apmēra ESK asignētos līdzekļus. Turklāt iesaistīto ministriju pieredzes trūkums un nepilnības traucēja tām izveidot vajadzīgo sadarbību ar citām ministrijām, lai nodrošinātu efektīvu plānošanu un īstenošanu. Papildus tam, virzot visu finansējumu caur vienu īstenošanas iestādi, arī veidojās sastrēgumi, kas savukārt palēnināja īstenošanu kopumā un tādējādi mazināja programmu nozīmi (sk. 26. punktu). |
| --- | --- |

54.

Būtisks visu programmu kavēšanās cēlonis bija nepilnības kandidātvalstu pārvaldē. Katrā valstī reģionālā politika rada jaunu darbības lauku, un vairumam valstu izdevās izveidot stabilas struktūras, kas bija spējīgas pārvaldīt pat nosacīti maza apmēra ESK asignētos līdzekļus. Turklāt iesaistīto ministriju pieredzes trūkums un nepilnības traucēja tām izveidot vajadzīgo sadarbību ar citām ministrijām, lai nodrošinātu efektīvu plānošanu un īstenošanu. Papildus tam, virzot visu finansējumu caur vienu īstenošanas iestādi, arī veidojās sastrēgumi, kas savukārt palēnināja īstenošanu kopumā un tādējādi mazināja programmu nozīmi (sk. 26. punktu).

| 55. | Polijā Reģionālās attīstības un būvniecības ministrija tika izveidota 2000. gada jūnijā, lai 2002. gada janvārī pēc valdības maiņas to likvidētu. 2002. gada vidū Polijas ESK īstenošanas iestāde, nespējot pildīt šo pienākumu, savu atbildību par ESK infrastruktūru pārvaldību nodeva citai īstenošanas iestādei. Līdzīgi arī Lietuvā 2001. gada janvārī tika slēgta Sabiedriskās pārvaldes reformu un pašvaldību lietu ministrija un tās pienākumi nodoti Iekšlietu ministrijai. Arī Latvijas institūciju nepiemērots sniegums ESK programmas sākotnējā pārvaldībā noveda pie tā, ka 2002. gadā atbildība tika nodota Finanšu ministrijai. Slovākijā un Rumānijā Reģionālās attīstības ministrijas savu darbību sāka tikai 2000. gadā, un tām trūka pieredzējušu darbinieku. Bulgārijā Reģionālās attīstības un sabiedrības lietu ministrija piedzīvoja reorganizāciju, un politiskajām izmaiņām sekoja īpaši liela kadru mainība. Arī Čehijā un Ungārijā Reģionālās attīstības ministrijas ietekmēja vadošā personāla zaudējums līdzīgu iemeslu dēļ. |
| --- | --- |

55.

Polijā Reģionālās attīstības un būvniecības ministrija tika izveidota 2000. gada jūnijā, lai 2002. gada janvārī pēc valdības maiņas to likvidētu. 2002. gada vidū Polijas ESK īstenošanas iestāde, nespējot pildīt šo pienākumu, savu atbildību par ESK infrastruktūru pārvaldību nodeva citai īstenošanas iestādei. Līdzīgi arī Lietuvā 2001. gada janvārī tika slēgta Sabiedriskās pārvaldes reformu un pašvaldību lietu ministrija un tās pienākumi nodoti Iekšlietu ministrijai. Arī Latvijas institūciju nepiemērots sniegums ESK programmas sākotnējā pārvaldībā noveda pie tā, ka 2002. gadā atbildība tika nodota Finanšu ministrijai. Slovākijā un Rumānijā Reģionālās attīstības ministrijas savu darbību sāka tikai 2000. gadā, un tām trūka pieredzējušu darbinieku. Bulgārijā Reģionālās attīstības un sabiedrības lietu ministrija piedzīvoja reorganizāciju, un politiskajām izmaiņām sekoja īpaši liela kadru mainība. Arī Čehijā un Ungārijā Reģionālās attīstības ministrijas ietekmēja vadošā personāla zaudējums līdzīgu iemeslu dēļ.

TO AR IESTĀŽU DARBĪBAS UZLABOŠANU SAISTĪTO PROJEKTU REZULTĀTI, KURU MĒRĶIS IR SAGATAVOT KANDIDĀTVALSTIS STRUKTŪRFONDU PĀRVALDĪBAI

| 56. | Twinning projekti1998. gadam kopumā pieļāva zināmu sākotnēju attīstību struktūrfondu sagatavošanai, kas varētu notikt 2001. gadā. Projektu sākumā paredzētie rezultāti tomēr nebūt nebija tālejoši. Vissarežģītākajā gadījumā – Bulgārijā – projektu pārtrauca, kad bija iztērēti tikai aptuveni 30 % no finansējuma, sadarbības partneru un viņu kolēģu sarežģīto attiecību dēļ. SSP projekti guva vismazākos panākumus, veicinot nacionālo attīstības plānu sagatavošanu un struktūrfondu pārraudzības sistēmu izveidi, galvenokārt šo uzdevumu sarežģītā rakstura un salīdzinoši īsa Twinning līgumu laika plānojuma dēļ. |
| --- | --- |

56.

Twinning projekti1998. gadam kopumā pieļāva zināmu sākotnēju attīstību struktūrfondu sagatavošanai, kas varētu notikt 2001. gadā. Projektu sākumā paredzētie rezultāti tomēr nebūt nebija tālejoši. Vissarežģītākajā gadījumā – Bulgārijā – projektu pārtrauca, kad bija iztērēti tikai aptuveni 30 % no finansējuma, sadarbības partneru un viņu kolēģu sarežģīto attiecību dēļ. SSP projekti guva vismazākos panākumus, veicinot nacionālo attīstības plānu sagatavošanu un struktūrfondu pārraudzības sistēmu izveidi, galvenokārt šo uzdevumu sarežģītā rakstura un salīdzinoši īsa Twinning līgumu laika plānojuma dēļ.

| 57. | SSP katrai valstij iestāžu darbības uzlabošanas nolūkā iekļāva arī tehnisko palīdzību. Tomēr ne vienmēr sadarbības partneru un konsultantu lomas bija skaidri noteiktas, tās daļēji pārklājās, piemēram, strādājot ar nacionālās attīstības plāniem. |
| --- | --- |

57.

SSP katrai valstij iestāžu darbības uzlabošanas nolūkā iekļāva arī tehnisko palīdzību. Tomēr ne vienmēr sadarbības partneru un konsultantu lomas bija skaidri noteiktas, tās daļēji pārklājās, piemēram, strādājot ar nacionālās attīstības plāniem.

| 58. | Īpaša nozīme ir tam, kā mainījās pienākumu sadale starp ministrijām, ministriju iekšējai pārstrukturēšanai (sk. 55. punktu), kā arī lielajai darbinieku mainībai, kas mazināja SSP ietekmes noturību. Pat 2000. un 2001. gada ESK programmām pastāvēja līdzīgs risks, ka finansējumu asignētu ministrijām, kuras beigās neizvēlētos par struktūrfondu pārvaldītājām. Šī problēma pilnībā tika atrisināta 2002. gadā, kad sarunu gaitā par Pievienošanās līguma 21. nodaļu kandidātvalstīm bija jālemj par pārvaldītājām un maksātājām iestādēm. Efektīvākas sagatavošanās nodrošināšanai būtu bijis vēlams, lai Komisija jau agrāk pieprasītu kandidātvalstīm izraudzīties šīs iestādes. |
| --- | --- |

58.

Īpaša nozīme ir tam, kā mainījās pienākumu sadale starp ministrijām, ministriju iekšējai pārstrukturēšanai (sk. 55. punktu), kā arī lielajai darbinieku mainībai, kas mazināja SSP ietekmes noturību. Pat 2000. un 2001. gada ESK programmām pastāvēja līdzīgs risks, ka finansējumu asignētu ministrijām, kuras beigās neizvēlētos par struktūrfondu pārvaldītājām. Šī problēma pilnībā tika atrisināta 2002. gadā, kad sarunu gaitā par Pievienošanās līguma 21. nodaļu kandidātvalstīm bija jālemj par pārvaldītājām un maksātājām iestādēm. Efektīvākas sagatavošanās nodrošināšanai būtu bijis vēlams, lai Komisija jau agrāk pieprasītu kandidātvalstīm izraudzīties šīs iestādes.

| 59. | Pat pēc tam, kad izraudzījās pārvaldītājas un maksātājas iestādes, efektīvu iestāžu darbības uzlabošanas projektu noteikšanu apgrūtināja neskaidrība par to, kādi uzdevumi būs konkrētiem ministrijas departamentiem, un situācija, kurā starpnieku līmeņa iestādes un to uzdevumi arī vēl bija neskaidri. |
| --- | --- |

59.

Pat pēc tam, kad izraudzījās pārvaldītājas un maksātājas iestādes, efektīvu iestāžu darbības uzlabošanas projektu noteikšanu apgrūtināja neskaidrība par to, kādi uzdevumi būs konkrētiem ministrijas departamentiem, un situācija, kurā starpnieku līmeņa iestādes un to uzdevumi arī vēl bija neskaidri.

| 60. | Īpaši grūts Phare uzdevums bija iestāžu darbības uzlabošana reģionālā līmenī. Vairums valstu tikai sāka ieviest reģionālā līmeņa (32) pārvaldes struktūras ar mērķi – struktūrfondu pārvaldība. Jaunizveidoto reģionu robežas bieži nesakrita ar reālām vēsturiskām vai ģeogrāfiskām robežām, un tiem nebija novadu līmenim atbilstošas politiskās iestādes (33). Vairākās valstīs, piemēram, Bulgārijā, Čehijā un Slovākijā, reģionālās struktūrvienības struktūrfondu pārvaldībai ieviesa tikai 2001. gada beigās. Tas nozīmēja, ka pirms tam šajās valstīs Twinning projektus reģionālā līmenī nevarēja izstrādāt.

  Čehijā saistībā ar SSP sniegtā Twinning palīdzība reģioniem bija ievērojami mazāka, nekā paredzēts. Daļēji tas izskaidrojams ar jaunu reģionālo struktūru izstrādi 2001. gada pirmajā pusē. ESK 2000. gada programmas finansētajā Twinning līgumā bija paredzēts 2001. un 2002. gada laikā ar ierobežotiem līdzekļiem reģionālajā līmenī izveidot projektu no 1998. gada iestrādēm. Tomēr, turpinoties neziņai, īpaši par reģionālo izpildes institūciju un reģionālā sekretariāta (32) lomu struktūrfondu ieviešanā, arī sadarbības partneri samazināja laiku, ko tie pavadīja, strādājot reģionālā līmenī. |
| --- | --- |

60.

Īpaši grūts Phare uzdevums bija iestāžu darbības uzlabošana reģionālā līmenī. Vairums valstu tikai sāka ieviest reģionālā līmeņa (32) pārvaldes struktūras ar mērķi – struktūrfondu pārvaldība. Jaunizveidoto reģionu robežas bieži nesakrita ar reālām vēsturiskām vai ģeogrāfiskām robežām, un tiem nebija novadu līmenim atbilstošas politiskās iestādes (33). Vairākās valstīs, piemēram, Bulgārijā, Čehijā un Slovākijā, reģionālās struktūrvienības struktūrfondu pārvaldībai ieviesa tikai 2001. gada beigās. Tas nozīmēja, ka pirms tam šajās valstīs Twinning projektus reģionālā līmenī nevarēja izstrādāt.

Čehijā saistībā ar SSP sniegtā Twinning palīdzība reģioniem bija ievērojami mazāka, nekā paredzēts. Daļēji tas izskaidrojams ar jaunu reģionālo struktūru izstrādi 2001. gada pirmajā pusē. ESK 2000. gada programmas finansētajā Twinning līgumā bija paredzēts 2001. un 2002. gada laikā ar ierobežotiem līdzekļiem reģionālajā līmenī izveidot projektu no 1998. gada iestrādēm. Tomēr, turpinoties neziņai, īpaši par reģionālo izpildes institūciju un reģionālā sekretariāta (32) lomu struktūrfondu ieviešanā, arī sadarbības partneri samazināja laiku, ko tie pavadīja, strādājot reģionālā līmenī.

| 61. | Dažās citās valstīs, kur reģionālās struktūras bija ieviestas agrāk, saskaņā ar ESK programmu gandrīz vai pilnībā visos reģionos tika realizēti plaša mēroga Twinning projekti. Tomēr nekādi ESK līdzekļi netika asignēti ESK investīciju projektiem pusē Ungārijas un Rumānijas, kā arī visos Polijas reģionos. Tas mazināja iespēju praktiski apmācīt ES fondu pārvaldībai. Turklāt Rumānijā neviena no astoņām reģionālās attīstības aģentūrām (32), kurās darbojas sadarbības partneri, nesaņēma līdzekļus no valsts budžeta aktuālo izmaksu segšanai, kas sadarbības partneru darbu padarīja vēl grūtāku. Neziņa par turpmāko budžetu un aģentūru tiesisko statusu Rumānijā draudēja iedragāt Phare atbalsta ilgtermiņa nozīmi iestāžu darbības uzlabošanai reģionālā līmenī. |
| --- | --- |

61.

Dažās citās valstīs, kur reģionālās struktūras bija ieviestas agrāk, saskaņā ar ESK programmu gandrīz vai pilnībā visos reģionos tika realizēti plaša mēroga Twinning projekti. Tomēr nekādi ESK līdzekļi netika asignēti ESK investīciju projektiem pusē Ungārijas un Rumānijas, kā arī visos Polijas reģionos. Tas mazināja iespēju praktiski apmācīt ES fondu pārvaldībai. Turklāt Rumānijā neviena no astoņām reģionālās attīstības aģentūrām (32), kurās darbojas sadarbības partneri, nesaņēma līdzekļus no valsts budžeta aktuālo izmaksu segšanai, kas sadarbības partneru darbu padarīja vēl grūtāku. Neziņa par turpmāko budžetu un aģentūru tiesisko statusu Rumānijā draudēja iedragāt Phare atbalsta ilgtermiņa nozīmi iestāžu darbības uzlabošanai reģionālā līmenī.

| 62. | Saskaņā ar 2000. gada Twinning līgumiem, viens no galvenajiem mērķiem valsts un reģionālā līmenī bija palīdzība reģionālās darbības programmu izstrādē katram reģionam (32). Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta 2001. gada lēmums atļaut vienu reģionālās darbības programmu katrā valstī nozīmēja līgumu pārslēgšanu. |
| --- | --- |

62.

Saskaņā ar 2000. gada Twinning līgumiem, viens no galvenajiem mērķiem valsts un reģionālā līmenī bija palīdzība reģionālās darbības programmu izstrādē katram reģionam (32). Reģionālās attīstības ģenerāldirektorāta 2001. gada lēmums atļaut vienu reģionālās darbības programmu katrā valstī nozīmēja līgumu pārslēgšanu.

SECINĀJUMI

Grūtības saistībā ar vispārējo nostādni par Phare programmas izmantošanu kandidātvalstu sagatavošanā struktūrfondu pārvaldībai

| 63. | Dažas grūtības pastāvēja saistībā ar Komisijas vispārējo nostādni attiecībā uz Phare programmas izmantošanu struktūrfondu pārvaldībai. Šo instrumentu izmantoja, gatavojoties ERAF un ESF, tomēr jau sākotnēji bija skaidrs, ka struktūrfondu procedūru kopēšanai Phare ietvaros bija ierobežojumi. Bez sagatavošanās darbiem, līdzīgi kā ar Sapard un ISPA, bija grūtāk gūt praktisku pieredzi ESF un ERAF veida izdevumu pārvaldībā un kontrolē (sk. 16.–17. punktu). Nostādne plānošanā, kurai sākotnēji sekoja Phare, neatspoguļoja pašreizējo struktūrfondu praksi (sk. 18.–24. punktu). Daļēji šī situācija radās saspīlējuma dēļ starp diviem Phare ESK programmu mērķiem: no vienas puses – sagatavoties struktūrfondu izmantošanai, no otras puses – ar šo programmu palīdzību sasniegt arī kohēzijas mērķi (sk. 27. punktu). Kopumā Phare izmantošana nebija piesaistīta vispārējai stratēģijai, kas noteica kandidātvalstu pirmsiestāšanās un pēciestāšanās vajadzības attiecībā uz sagatavošanos un vēlāku struktūrfondu izmantošanu (sk. 28. punktu). |
| --- | --- |

63.

Dažas grūtības pastāvēja saistībā ar Komisijas vispārējo nostādni attiecībā uz Phare programmas izmantošanu struktūrfondu pārvaldībai. Šo instrumentu izmantoja, gatavojoties ERAF un ESF, tomēr jau sākotnēji bija skaidrs, ka struktūrfondu procedūru kopēšanai Phare ietvaros bija ierobežojumi. Bez sagatavošanās darbiem, līdzīgi kā ar Sapard un ISPA, bija grūtāk gūt praktisku pieredzi ESF un ERAF veida izdevumu pārvaldībā un kontrolē (sk. 16.–17. punktu). Nostādne plānošanā, kurai sākotnēji sekoja Phare, neatspoguļoja pašreizējo struktūrfondu praksi (sk. 18.–24. punktu). Daļēji šī situācija radās saspīlējuma dēļ starp diviem Phare ESK programmu mērķiem: no vienas puses – sagatavoties struktūrfondu izmantošanai, no otras puses – ar šo programmu palīdzību sasniegt arī kohēzijas mērķi (sk. 27. punktu). Kopumā Phare izmantošana nebija piesaistīta vispārējai stratēģijai, kas noteica kandidātvalstu pirmsiestāšanās un pēciestāšanās vajadzības attiecībā uz sagatavošanos un vēlāku struktūrfondu izmantošanu (sk. 28. punktu).

Phare programmas tuvināšana struktūrfondiem nav bijusi pietiekama

| 64. | Lai gan Komisijas stratēģijas nozīmīga daļa Phare programmas izmantošanā kandidātvalstu sagatavošanai ERAF un ESF pārvaldībai bija pārveidot Phare procedūras, lai tās vairāk līdzinātos struktūrfondu procedūrām, šajā jautājumā tika panāktas nelielas izmaiņas. Galvenokārt tādēļ, ka PDIS patiesībā netika ieviesta pirms pievienošanās, kaut arī PDIS ieviešanai Phare ietvaros bija jākļūst par lielāko soli struktūrfondu tuvināšanā. Rezultātā pirms pievienošanās kandidātvalstis neieguva pieredzi ERAF un ESF līdzīgu programmu pārvaldībā pēckontroles ietvaros, kā to Komisija sākotnēji plānoja (sk. 30.–32. punktu). Turklāt kavēšanās ar PDIS ieviešanu radīja grūtības virzīt finansējumu ar dotāciju programmu starpniecību, kas ir galvenie struktūrfondu īstenošanas instrumenti (sk. 33. punktu). Turklāt Komisija neieviesa daudzgadēju plānošanas programmu, kā bija paredzēts (sk. 34.–35. punktu). |
| --- | --- |

64.

Lai gan Komisijas stratēģijas nozīmīga daļa Phare programmas izmantošanā kandidātvalstu sagatavošanai ERAF un ESF pārvaldībai bija pārveidot Phare procedūras, lai tās vairāk līdzinātos struktūrfondu procedūrām, šajā jautājumā tika panāktas nelielas izmaiņas. Galvenokārt tādēļ, ka PDIS patiesībā netika ieviesta pirms pievienošanās, kaut arī PDIS ieviešanai Phare ietvaros bija jākļūst par lielāko soli struktūrfondu tuvināšanā. Rezultātā pirms pievienošanās kandidātvalstis neieguva pieredzi ERAF un ESF līdzīgu programmu pārvaldībā pēckontroles ietvaros, kā to Komisija sākotnēji plānoja (sk. 30.–32. punktu). Turklāt kavēšanās ar PDIS ieviešanu radīja grūtības virzīt finansējumu ar dotāciju programmu starpniecību, kas ir galvenie struktūrfondu īstenošanas instrumenti (sk. 33. punktu). Turklāt Komisija neieviesa daudzgadēju plānošanas programmu, kā bija paredzēts (sk. 34.–35. punktu).

Dažāda apmēra asignējumi ekonomiskās un sociālās kohēzijas programmām un kavēšanās ar šo programmu īstenošanu

| 65. | Kaut arī ar Phare nacionālajām programmām Komisija kopumā sasniedza savu mērķi asignēt aptuveni 35 % finansējuma ESK, tomēr vairumā valstu šim nolūkam asignēto nacionālo programmu skaits bija daudz mazāks, tādējādi samazinot Phare programmas ietekmi valstu sagatavošanas sekmēšanā struktūrfondiem (sk. 38.–44. punktu). Turklāt no kopējiem pieejamiem asignējumiem nepietiekams finansējums tika piešķirts turpmākiem pasākumiem saistībā ar struktūrfondu apgūšanu (sk. 45. punktu). Pašreizējo programmu īstenošana nopietni kavējās (sk. 46.–52. punktu). Grūtības, ar ko nācās saskarties, plaši atspoguļoja pārvaldes nepilnības par reģionālo attīstību atbildīgo kandidātvalstu ministrijās (sk. 54.–55. punktu). |
| --- | --- |

65.

Kaut arī ar Phare nacionālajām programmām Komisija kopumā sasniedza savu mērķi asignēt aptuveni 35 % finansējuma ESK, tomēr vairumā valstu šim nolūkam asignēto nacionālo programmu skaits bija daudz mazāks, tādējādi samazinot Phare programmas ietekmi valstu sagatavošanas sekmēšanā struktūrfondiem (sk. 38.–44. punktu). Turklāt no kopējiem pieejamiem asignējumiem nepietiekams finansējums tika piešķirts turpmākiem pasākumiem saistībā ar struktūrfondu apgūšanu (sk. 45. punktu). Pašreizējo programmu īstenošana nopietni kavējās (sk. 46.–52. punktu). Grūtības, ar ko nācās saskarties, plaši atspoguļoja pārvaldes nepilnības par reģionālo attīstību atbildīgo kandidātvalstu ministrijās (sk. 54.–55. punktu).

Tikai daļēja rezultātu sasniegšana ar iestāžu darbības uzlabošanu saistītos projektos, kuru mērķis ir sagatavot kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai

| 66. | Pienākumu maiņa reģionālajā attīstībā saņēmēju valstu ministriju starpā mazināja ar iestāžu darbības uzlabošanu saistīto projektu efektivitāti. Turklāt kavēšanās, izraugoties pārvaldītājas un maksātājas iestādes, un īpašu uzdevumu un pienākumu noteikšana tām traucēja iestāžu darbības uzlabošanu (sk. 58.– 59. punktu). Gausa reģionālo struktūru izstrāde dažās valstīs ierobežoja iespēju šajā līmenī atbalstīt iestāžu darbības uzlabošanu (sk. 60. punktu). |
| --- | --- |

66.

Pienākumu maiņa reģionālajā attīstībā saņēmēju valstu ministriju starpā mazināja ar iestāžu darbības uzlabošanu saistīto projektu efektivitāti. Turklāt kavēšanās, izraugoties pārvaldītājas un maksātājas iestādes, un īpašu uzdevumu un pienākumu noteikšana tām traucēja iestāžu darbības uzlabošanu (sk. 58.– 59. punktu). Gausa reģionālo struktūru izstrāde dažās valstīs ierobežoja iespēju šajā līmenī atbalstīt iestāžu darbības uzlabošanu (sk. 60. punktu).

Vispārējs secinājums

| 67. | Komisija ir pelnījusi atzinību par to, ka tā jau 1998. gadā sāka izmantot Phare programmu, lai sagatavotu kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai. Phare sniedza nozīmīgu atbalstu šajā jomā laika posmā no 1998.–2002. gadam, tomēr pievienošanas brīdī Phare programmai bija sliktāki rezultāti kandidātvalstu sagatavošanā ERAF un ESF, nekā plānots Komisijas koncepcijās, jo īpaši Komisijas 2000. gada Phare pārskatā. Daļēji tam par iemeslu bija kandidātvalstu attiecīgo iestāžu pieredzes trūkums un nepietiekamā attīstība. Šos trūkumus nevarēja novērst atvēlētajā termiņā. Lielāks pārbaudījums kandidātvalstīm būs struktūrfondu efektīva izmantošana, īpaši saistībā ar saīsināto plānošanas un īstenošanas laiku no 2004. līdz 2006. gadam. |
| --- | --- |

67.

Komisija ir pelnījusi atzinību par to, ka tā jau 1998. gadā sāka izmantot Phare programmu, lai sagatavotu kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai. Phare sniedza nozīmīgu atbalstu šajā jomā laika posmā no 1998.–2002. gadam, tomēr pievienošanas brīdī Phare programmai bija sliktāki rezultāti kandidātvalstu sagatavošanā ERAF un ESF, nekā plānots Komisijas koncepcijās, jo īpaši Komisijas 2000. gada Phare pārskatā. Daļēji tam par iemeslu bija kandidātvalstu attiecīgo iestāžu pieredzes trūkums un nepietiekamā attīstība. Šos trūkumus nevarēja novērst atvēlētajā termiņā. Lielāks pārbaudījums kandidātvalstīm būs struktūrfondu efektīva izmantošana, īpaši saistībā ar saīsināto plānošanas un īstenošanas laiku no 2004. līdz 2006. gadam.

IETEIKUMI

| 68. | Pēc pievienošanās noteikti vajadzīgs papildu atbalsts iestāžu darbības uzlabošanai saistībā ar struktūrfondu pārvaldību. |
| --- | --- |

68.

Pēc pievienošanās noteikti vajadzīgs papildu atbalsts iestāžu darbības uzlabošanai saistībā ar struktūrfondu pārvaldību.

| 69. | Būtu jāiegulda lieli resursi jaunajās dalībvalstīs īstenoto struktūrfondu darbību pēckontrolei. |
| --- | --- |

69.

Būtu jāiegulda lieli resursi jaunajās dalībvalstīs īstenoto struktūrfondu darbību pēckontrolei.

| 70. | Vajadzētu izstrādāt skaidru stratēģiju, norādot dažādos pasākumus, kas vēl jāveic, lai sagatavotu pašreizējās un potenciālās kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai. |
| --- | --- |

70.

Vajadzētu izstrādāt skaidru stratēģiju, norādot dažādos pasākumus, kas vēl jāveic, lai sagatavotu pašreizējās un potenciālās kandidātvalstis struktūrfondu pārvaldībai.

| 71. | Komisijai būtu jādara vairāk, lai Phare tuvinātu struktūrfondiem:






  — | piešķirot potenciālajām pārvaldītājām iestādēm Phare īstenotāju iestāžu statusu, |
| --- | --- | --- |

71.

Komisijai būtu jādara vairāk, lai Phare tuvinātu struktūrfondiem:

—

piešķirot potenciālajām pārvaldītājām iestādēm Phare īstenotāju iestāžu statusu,

| — | sniedzot īstenotājām iestādēm vajadzīgo palīdzību Phare īstenošanai atbilstīgi pēckontroles sistēmai, |
| --- | --- |

—

sniedzot īstenotājām iestādēm vajadzīgo palīdzību Phare īstenošanai atbilstīgi pēckontroles sistēmai,

| — | ieviešot daudzgadēju plānošanu, pamatojoties uz valstu attīstības plāniem. |
| --- | --- |

—

ieviešot daudzgadēju plānošanu, pamatojoties uz valstu attīstības plāniem.

Šo ziņojumu Revīzijas palāta ir pieņēmusi 2004. gada 7. un 8. jūlija sēdē Luksemburgā.

Revīzijas palātas vārdā –

priekšsēdētājs

Juan Manuel FABRA VALLÉS

---

(1)  Čehija, Igaunija, Ungārija, Lietuva, Latvija, Polija, Slovēnija un Slovākija.

1

(2)  1. mērķa finansējums tiek piešķirts tiem ES reģioniem, kas definēti kā atpalikuši attīstībā pēc bruto iekšzemes kopprodukta rādītāja, ja tas uz iedzīvotāju ir zemāks par 75 % no ES vidējā. Šim mērķim ir piešķirtas apmēram divas trešdaļas no struktūrfondu līdzekļiem.

2

(3)  ERAF pamatmērķis ir veicināt Eiropas Savienības ekonomisko un sociālo vienotību, mazinot nelīdzsvarotību starp reģioniem vai sabiedrības grupām. ESF ir galvenais finanšu instruments Savienības nodarbinātības politikas stratēģisko mērķu īstenošanai. ELVGF nolūks ir sekmēt strukturālo reformu lauksaimniecības nozarē un attīstību lauku teritorijās. Laika posmā no 1994. līdz 1999. gadam no struktūrfondu naudas līdzekļiem 52 % tika īstenoti ar ERAF, 30 % ar ESF un 16 % ar ELVGF starpniecību. Atlikušie 2 % tika īstenoti ar ceturto struktūrfondu – Zivsaimniecības virzības finanšu instrumentu (FIFG).

3

FIFG

(4)  Kohēzijas fonds finansē vides un transporta infrastruktūru projektus valstīs, kuru nacionālais kopprodukts (NKP) uz iedzīvotāju ir zem 90 % no ES vidējā (pašreizējie saņēmēji ir Grieķija, Spānija, Īrija un Portugāle).

4

(5)  Jauna apstiprināta ievirze tika norādīta komisāra Van den Bruka paziņojumā Komisijai “Jaunas ievirzes Phare programmai pirmsiestāšanās atbalsta kontekstā” (KOM(97) 112/8, Brisele, 1997. gada 18. marts).

5

Phare

(6)  Bez valstīm, kas norādītas 1. zemteksta piezīmē un kas pievienosies Eiropas Savienībai 2004. gada maijā, Phare programma nodrošina atbalstu arī Bulgārijai un Rumānijai, kuras plāno pievienoties Eiropas Savienībai vēlāk.

6

Phare

(7)  KOM(97) 112/8, Brisele, 1997. gada 18. marts.

7

(8)  1999. gada Eiropadomes Helsinku Sammits nodrošināja pievienošanās iespēju nākamajām sešām valstīm (Bulgārijai, Latvijai, Lietuvai, Maltai, Rumānijai un Slovākijai). Pēc tam Eiropadome, kas 2000. gadā sanāca Nicā, noteica 2004. gadu kā pievienošanās gala termiņu. Eiropadome Lākenā 2001. gada decembrī paziņoja, ka pievienošanās ir neatgriezeniska un šīm 10 valstīm jābūt tai gatavām 2004. gadā.

8

(9)  Padomes 1999. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1267/1999, ar ko paredz Pirmspievienošanās struktūrpolitikas programmu (OV L 161, 26.6.1999., 73. lpp.).

9

(10)  Padomes 1999. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1268/1999 par Kopienas atbalstu pirmspievienošanās pasākumiem lauksaimniecības un lauku attīstībai Centrāleiropas un Austrumeiropas kandidātvalstīs laikposmā pirms to pievienošanās (OV L 161, 26.6.1999., 87. lpp.).

10

(11)  Pamatojoties uz struktūrfondu atbalstu 1994.–1999. gadā: ERAF –75,0 miljardi EUR, ESF –43,4 miljardi EUR, ELVGF –23,5 miljardi EUR.

11

(12)  “Vadlīnijas Phare programmas īstenošanai kandidātvalstīs laika posmā no 2000. līdz 2006. gadam, piemērojot Regulas (EEK) Nr. 3906/89 8. punktu”. Komisijas Lēmums: SEC(1999) 1596 galīgā redakcija, Brisele, 1999. gada 13. oktobris.

12

Phare

(13)  Otra investīciju finansētā joma bija “Pielīdzināšana ES normām un standartiem”, kas galvenokārt ietvēra vadošo iestāžu nodrošināšanu ar pārraudzības un acquis ieviešanas aprīkojumu.

13

acquis

(14)  Sk. 2000.–2006. gada pamatnostādnes, 3. nodaļa “Institūciju izveide”.

14

(15)  Paplašināšanās ģenerāldirektorāts, C(2000) 3103/2, 2000. gada 27. oktobris.

15

(16)  Revīzijas palāta veic atsevišķu revīziju par Sapard pirmsiestāšanās instrumenta pārvaldību, kas ir saistīts ar trešo galveno struktūrfondu – ELVGF. Papildus Revīzijas palāta izskatīja ISPA pārvaldības aspektu savā Īpašajā ziņojumā Nr. 5/2003 “Phare un ISPA vides projektu finansējums kandidātvalstīs”, OV C 167, 17.7.2003.

16

Sapard

ISPA

Phare

ISPA

(17)  No 1998. līdz 2003. gadam Komisija ik gadu izdeva “Regulāru pārskatu” par kandidātvalstu sagatavotības līmeni dalībai ES. Pēc 2002. gada beigās noslēgtajām sarunām par pievienošanos ar astoņām no desmit kandidātvalstīm no Viduseiropas un Austrumeiropas, Komisija 2003. gada novembrī izdeva “Vispārējo uzraudzības ziņojumu”, kas attiecās uz turpmākiem sagatavošanās soļiem dalībai ES.

17

(18)  Vairums ESK saistību iekļāva Twinning projektu elementu. Ierobežotā skaitā gadījumu Twinning projektam bija nodalītas saistības attiecībā uz ESK. Palāta veica šo projektu pārbaudi, kas atspoguļots 1. tabulā.

18

Twinning

Twinning

1. tabulā

(19)  Saskaņā ar statistiku, teritoriālo vienību klasifikators (NUTS) dala valstis NUTS I (valsts) līmenī, NUTS II (reģionālā) līmenī un NUTS III (rajonu) līmenī. Lielākajās valstīs, kurās ir vairāk par vienu NUTS II reģionu, struktūrfondu reģionālās darbības programmas parasti tiek izstrādātas NUTS II līmenim. Tomēr mazajās valstīs saskaņā ar šo klasifikāciju visa valsts var atbilst tikai NUTS II līmenim.

19

NUTS

NUTS I

NUTS II

NUTS III

NUTS II

NUTS II

NUTS II

(20)  Kopienu Atbalsta sistēmas ir stratēģiski dokumenti, kas prasīti struktūrfondu noteikumos un kas paredzēti, lai nodrošinātu visa Kopienas strukturālā atbalsta saskaņošanu iesaistītajos reģionos.

20

(21)  Twinning semināra dokuments “Sagatavošanās struktūrfondiem kandidātvalstīs”, kas notika Briselē 2001. gada 15. – 16. martā.

21

Twinning

(22)  Īrijā 1994.–1999. gada plānošanas periodā finansējums tika 100 % ieviests ar rūpniecības, saimniecisko infrastruktūru, cilvēkresursu, vides pakalpojumu, tūrisma, transporta, lauksaimniecības un lauku attīstības, pašvaldību attīstības, zivsaimniecības un tehniskā atbalsta nozaru programmu starpniecību. Portugālē 78 % un Grieķijā 68 % no finansējuma tika ieviesti ar nozaru darbības programmu starpniecību. (Avots: Komisijas ziņojums. 11. gada ziņojums par struktūrfondiem (1999), II sējums, 7. pielikums, KOM(2000) 698 galīgā redakcija, Brisele, 2000. gada 13. novembris.

22

rūpniecības, saimniecisko infrastruktūru, cilvēkresursu, vides pakalpojumu, tūrisma, transporta, lauksaimniecības un lauku attīstības, pašvaldību attīstības, zivsaimniecības un tehniskā atbalsta

(23)  2000. gada jūnijā reģionālās attīstības ģenerāldirektors paplašināšanās, nodarbinātības, zivsaimniecības un lauksaimniecības ģenerāldirektoriem rakstīja: “Ciktāl šīs valstis ir potenciāli tiesīgas uz struktūrfondu 1. mērķi, man šķiet, jāliek uzsvars uz sagatavošanos šim mērķim, kas ar valstu iestāšanos piesaistīs nozīmīgus finanšu resursus un radīs vajadzību pašreizējo Phare nostādni tam pielāgot” (2000. gada 6. jūnija vēstule, ref. D (2000) JFD. A. 1 001 01111).

23

Phare

ref. D (2000) JFD. A. 1 001 01111

(24)  Padomes 1999. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1266/1999 par atbalsta koordināciju kandidātvalstīm sakarā ar pirmspievienošanās stratēģiju (OV L 161, 26.6.1999., 68. lpp.).

24

(25)  Paplašināšanās un reģionālās politikas ģenerāldirektoru nosūtītais apkārtraksts valsts atbalsta koordinatoriem 2000. gada decembrī noteica, ka “ieinteresētajās valstīs pēc iespējas ātrāk jāuzsāk sagatavošanās darbs pārejai uz PDIS”.

25

(26)  Vienīgais izņēmums bija Ungārija, kur PDIS tika simboliski ieviesta 2004. gada 30. aprīlī.

26

(27)  Par kopfinansēšanu sk. arī Palātas 2002. gada ziņojuma 8.10. un 8.11. punktu (OV C 286, 28.11.2003.).

27

(28)  Gada vidējais asignējums Phare nacionālajām programmām laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam Polijai bija 373 miljoni EUR un Rumānijai – 251 miljoni EUR. Pārējām astoņām valstīm vidējais asignējums gadā par šo pašu periodu bija 51 miljons EUR.

28

Phare

(29)  2001. gada Phare plānošanas rokasgrāmata, 5. punkta e) apakšpunkts.

29

Phare

(30)  Struktūrfondu Regulas (EK) Nr. 1260/1999 31. panta 2. punkts paredz, ka “Komisija automātiski atbrīvojas no jebkādas saistību daļas, kas nav izpildīta, veicot avansa maksājumu, vai par kuru tā nav saņēmusi pienācīgu pieteikumu maksājuma saņemšanai, [..] līdz otrā gada beigām pēc saistību gada”.

30

(31)  Neskatoties uz to, ka tuvojās pievienošanās, Komisija 2003. gada novembra “Padziļinātas uzraudzības ziņojumā” uzsvēra kandidātvalstu pastāvīgi nepilnīgo spēju pārvaldīt struktūrfondus. Valstīm vajadzēja veltīt, Komisijas vārdiem runājot, “pilnveidotu prasmi”, lai sagatavotos pievienošanai.

31

(32)  NUTS II līmenis.

32

NUTS

(33)  NUTS III līmenis.

33

NUTS

---

KOMISIJAS ATBILDES

KOPSAVILKUMS

| I. | Phare tika izveidota 1989. gadā, un palīdzība kandidātvalstīm, lai sagatavotos struktūrfondiem, tolaik nebija viens no tās uzdevumiem. 1997. gadā par Phare virzītājspēku kļuva pievienošanās process ar mērķi sagatavot kandidātvalstis dalībai ES visās acquis communautaire sadaļās, kopskaitā -31. Pirmie projekti, lai sagatavotos struktūrfondiem, un attiecīgās sarunu sadaļas bija iestāžu izveidošana, un tie tika uzsākti 1998. gadā. Tikai 2000. gadā Phare uzsāka ieguldījumu projektus ekonomiskās un sociālās kohēzijas (ESK) sadaļā, kam bija divkāršs mērķis: palīdzība, lai sagatavotos struktūrfondiem, un sākotnējā ietekme uz atšķirībām attīstībā. Ekonomiskās un sociālās kohēzijas orientējošais mērķis bija 35 % no 2001. gada valsts programmām. Paplašināšanās termiņš un tādējādi arī sagatavošanās termiņš tika novērtēts kā pieci līdz seši gadi. |
| --- | --- |

I.

Phare tika izveidota 1989. gadā, un palīdzība kandidātvalstīm, lai sagatavotos struktūrfondiem, tolaik nebija viens no tās uzdevumiem. 1997. gadā par Phare virzītājspēku kļuva pievienošanās process ar mērķi sagatavot kandidātvalstis dalībai ES visās acquis communautaire sadaļās, kopskaitā -31. Pirmie projekti, lai sagatavotos struktūrfondiem, un attiecīgās sarunu sadaļas bija iestāžu izveidošana, un tie tika uzsākti 1998. gadā. Tikai 2000. gadā Phare uzsāka ieguldījumu projektus ekonomiskās un sociālās kohēzijas (ESK) sadaļā, kam bija divkāršs mērķis: palīdzība, lai sagatavotos struktūrfondiem, un sākotnējā ietekme uz atšķirībām attīstībā. Ekonomiskās un sociālās kohēzijas orientējošais mērķis bija 35 % no 2001. gada valsts programmām. Paplašināšanās termiņš un tādējādi arī sagatavošanās termiņš tika novērtēts kā pieci līdz seši gadi.

| II. | Nevienā no iepriekšējām paplašināšanās kārtām nenotika tik visaptveroša sagatavošanās struktūrfondiem, izmantojot trīs pirmspievienošanās programmas. Ar Phare starpniecību tika veicināti iepriekšējas plānošanas procesi un izveidota vispārēja plānošanas kapacitāte, un valstis varēja iesniegt struktūrfondu attīstības plānu projektus jau 2003. gada sākumā, tādējādi nodrošinot to, ka struktūrfondu programmas dokumenti 2004.-2006. gadam tika savlaicīgi apstiprināti un uzsākti 2004. gadā. Tas nekad agrāk netika sasniegts. Lai arī ne visas sākotnējās ieceres tika īstenotas, jo termiņi saīsinājās sarunu procesa straujās paātrināšanās rezultātā, ESK iniciatīva, cita starpā, ļoti nozīmīgi ietekmēja gan pašas sarunas, gan iestāžu attīstību. Tā rezultātā Padome 2002. gadā varēja slēgt sarunas ar galvenajiem struktūrfondiem saistītajā sadaļā (21.), pamatojoties uz likumdošanas atbilstību un struktūru noteikšanu. Otrs ESK mērķis bija, vēršot uzmanību un koncentrējoties “sākt ietekmēt atšķirības attīstībā”. Jebkāda ar nodomu izkliedēta pieeja būtu slikts paraugs, no kā mācīties, un jau iesākumā tika skaidri noteikts, ka “tas nav ne īstenojami, ne saprātīgi veikt eksperimentālos testus visām struktūrām un instrumentiem, kas tiks izstrādāti...” (Phare 2000. gada pārskats). |
| --- | --- |

II.

Nevienā no iepriekšējām paplašināšanās kārtām nenotika tik visaptveroša sagatavošanās struktūrfondiem, izmantojot trīs pirmspievienošanās programmas. Ar Phare starpniecību tika veicināti iepriekšējas plānošanas procesi un izveidota vispārēja plānošanas kapacitāte, un valstis varēja iesniegt struktūrfondu attīstības plānu projektus jau 2003. gada sākumā, tādējādi nodrošinot to, ka struktūrfondu programmas dokumenti 2004.-2006. gadam tika savlaicīgi apstiprināti un uzsākti 2004. gadā. Tas nekad agrāk netika sasniegts. Lai arī ne visas sākotnējās ieceres tika īstenotas, jo termiņi saīsinājās sarunu procesa straujās paātrināšanās rezultātā, ESK iniciatīva, cita starpā, ļoti nozīmīgi ietekmēja gan pašas sarunas, gan iestāžu attīstību. Tā rezultātā Padome 2002. gadā varēja slēgt sarunas ar galvenajiem struktūrfondiem saistītajā sadaļā (21.), pamatojoties uz likumdošanas atbilstību un struktūru noteikšanu. Otrs ESK mērķis bija, vēršot uzmanību un koncentrējoties “sākt ietekmēt atšķirības attīstībā”. Jebkāda ar nodomu izkliedēta pieeja būtu slikts paraugs, no kā mācīties, un jau iesākumā tika skaidri noteikts, ka “tas nav ne īstenojami, ne saprātīgi veikt eksperimentālos testus visām struktūrām un instrumentiem, kas tiks izstrādāti...” (Phare 2000. gada pārskats).

| III. | Jau iesākumā bija paredzēts, ka Paplašināto decentralizēto īstenošanu (EDIS) un daudzgadēju programmas izstrādi “nevarēs uzsākt ātrāk kā 2002. gadā” (Phare 2000. gada pārskats). 2002. gadā tika slēgtas sarunas, un līdz ar to saīsinājās arī termiņš. EDIS ir komplekss un ilgstošs process, nevis precīzi noteikts pasākums, un valstis ir strādājušas pie šī procesa vairākus gadus. Noteicošais faktors, lai pārietu uz pēckontroli, ir pievienošanās valstu “īpašumtiesības” uz šo procesu, lai izveidotu pašām savas drošas vadības un kontroles sistēmas. Grūtības, ar kurām nācās saskarties subsīdiju shēmās, galvenokārt radās tādēļ, ka valstīm gadījās pieļaut kļūdas un mācīties no tām. Šā iemesla dēļ tās netika piesaistītas kādam no Komisijas kontroles veidiem (iepriekšējā vai pēckontrole). |
| --- | --- |

III.

Jau iesākumā bija paredzēts, ka Paplašināto decentralizēto īstenošanu (EDIS) un daudzgadēju programmas izstrādi “nevarēs uzsākt ātrāk kā 2002. gadā” (Phare 2000. gada pārskats). 2002. gadā tika slēgtas sarunas, un līdz ar to saīsinājās arī termiņš. EDIS ir komplekss un ilgstošs process, nevis precīzi noteikts pasākums, un valstis ir strādājušas pie šī procesa vairākus gadus. Noteicošais faktors, lai pārietu uz pēckontroli, ir pievienošanās valstu “īpašumtiesības” uz šo procesu, lai izveidotu pašām savas drošas vadības un kontroles sistēmas. Grūtības, ar kurām nācās saskarties subsīdiju shēmās, galvenokārt radās tādēļ, ka valstīm gadījās pieļaut kļūdas un mācīties no tām. Šā iemesla dēļ tās netika piesaistītas kādam no Komisijas kontroles veidiem (iepriekšējā vai pēckontrole).

| IV. | Lai gan mērķis – sasniegt to, ka apmēram 35 % no Phare valstu programmām tiktu piešķirti ESK – bija tikai provizorisks, “lai to elastīgi piemērotu atkarībā no valsts” (Phare Pamatnostādņu lēmums, 1999), 2001.-2003. gada skaitļi norāda, ka 35 % vidējais līmenis tika uzturēts. Nenozīmīgais procentuālais samazinājums 2002. gadā, ko izraisīja Rīcības plāns par administratīvo un tiesisko kapacitāti, tika pilnībā kompensēts 2003. gada piešķīrumos. Bez tam bija gan ieguldījumi, gan piešķīrumi iestāžu izveidei citās horizontālajās sadaļās, kam bija netieša ietekme uz sagatavošanos struktūrfondu vadībai. 2003. gadā, kas bija ārpus revīzijas perioda, uzmanība tika apzināti koncentrēta uz ESK. Dažas valstis atvēlēja daudz vairāk nekā 35 % no to 2003. gada fondiem, lai ieguldītu ESK. Vidējais rādītājs bija 39 %. |
| --- | --- |

IV.

Lai gan mērķis – sasniegt to, ka apmēram 35 % no Phare valstu programmām tiktu piešķirti ESK – bija tikai provizorisks, “lai to elastīgi piemērotu atkarībā no valsts” (Phare Pamatnostādņu lēmums, 1999), 2001.-2003. gada skaitļi norāda, ka 35 % vidējais līmenis tika uzturēts. Nenozīmīgais procentuālais samazinājums 2002. gadā, ko izraisīja Rīcības plāns par administratīvo un tiesisko kapacitāti, tika pilnībā kompensēts 2003. gada piešķīrumos. Bez tam bija gan ieguldījumi, gan piešķīrumi iestāžu izveidei citās horizontālajās sadaļās, kam bija netieša ietekme uz sagatavošanos struktūrfondu vadībai. 2003. gadā, kas bija ārpus revīzijas perioda, uzmanība tika apzināti koncentrēta uz ESK. Dažas valstis atvēlēja daudz vairāk nekā 35 % no to 2003. gada fondiem, lai ieguldītu ESK. Vidējais rādītājs bija 39 %.

| V. | Komisija centās veicināt iestāžu progresu, un Phare Sadraudzības un ESK rīcības programmas tika uzsāktas ievērojamu laiku pirms galīgo lēmumu pieņemšanas par prasībām sarunu slēgšanai par reģionālo politiku, piemēram, pirms maksājumu un vadības institūciju noteikšanas. Šajā procesā ietilpa ilgstošas politiskas diskusijas valstīs, un Phare palīdzēja paātrināt vienošanās par risinājumiem, kas bija būtiski sarunu panākumiem un jo īpaši, lai sagatavotos struktūrfondiem. |
| --- | --- |

V.

Komisija centās veicināt iestāžu progresu, un Phare Sadraudzības un ESK rīcības programmas tika uzsāktas ievērojamu laiku pirms galīgo lēmumu pieņemšanas par prasībām sarunu slēgšanai par reģionālo politiku, piemēram, pirms maksājumu un vadības institūciju noteikšanas. Šajā procesā ietilpa ilgstošas politiskas diskusijas valstīs, un Phare palīdzēja paātrināt vienošanās par risinājumiem, kas bija būtiski sarunu panākumiem un jo īpaši, lai sagatavotos struktūrfondiem.

| VI. | Pat ja ne visas sākotnējās ieceres tika īstenotas, jo termiņi saīsinājās sarunu procesa straujās paātrināšanās rezultātā, to pirmām kārtām izraisīja pastāvīgi sarežģījumi un kavēšanās, nosakot iestādes, kuras nākotnē būtu atbildīgas par struktūrfondu vadību. Noteiktās instancēs dažu iestāžu nepietiekamā stabilitāte tiešām nozīmīgi kavēja provizoriskās pirmspievienošanās palīdzības ietekmi. Tomēr šobrīd ir pierādījies, ka galvenie mērķi tiešām tika sasniegti tā, kā atspoguļots sarunās un paveiktā darba kontroles ziņojumos, un visā sekojošajā programmu attīstībā tādā apmērā, kāds nekad agrāk netika sasniegts. |
| --- | --- |

VI.

Pat ja ne visas sākotnējās ieceres tika īstenotas, jo termiņi saīsinājās sarunu procesa straujās paātrināšanās rezultātā, to pirmām kārtām izraisīja pastāvīgi sarežģījumi un kavēšanās, nosakot iestādes, kuras nākotnē būtu atbildīgas par struktūrfondu vadību. Noteiktās instancēs dažu iestāžu nepietiekamā stabilitāte tiešām nozīmīgi kavēja provizoriskās pirmspievienošanās palīdzības ietekmi. Tomēr šobrīd ir pierādījies, ka galvenie mērķi tiešām tika sasniegti tā, kā atspoguļots sarunās un paveiktā darba kontroles ziņojumos, un visā sekojošajā programmu attīstībā tādā apmērā, kāds nekad agrāk netika sasniegts.

| VII. | Pēc pievienošanās jaunās dalībvalstis turpinās saņemt lielu daļu tiešā atbalsta no Struktūrfondu ģenerāldirektorāta, lai palīdzētu tām efektīvi vadīt programmas, tās izstrādājot un veidojot to nodrošināšanas un vadības sistēmas. Gūtā mācība jau ņemta vērā, un Bulgārijas un Rumānijas sarunu grafiki kopā ar pārskatītajām 2003. gada Phare pamatnostādnēm jau iezīmē nākotnes stratēģiju. Īstenojošajās iestādēs virzībā uz pēckontroli process notiek pretējā kārtībā. Lai nezaudētu iegūto pieredzi, Phare aģentūrām jākļūst par struktūrfondus vadošajām un īstenojošajām iestādēm vai arī jātiek integrētām tajās. Vairākumā jauno dalībvalstu ir noticis tā, ka šī struktūra vai vismaz tās darbinieki ir pārcelti uz vadības un maksājumu aģentūrām. Pamatojoties uz pozitīvo eksperimentālo pieredzi, ir pārskatītas 2003. gada Phare pamatnostādnes, kā arī Programmas metodiskais līdzeklis 2004. gadam, lai ieviestu daudzgadēju plānošanu ESK un, ja tas ir piemēroti un īstenojami, arī iestāžu izveidē. |
| --- | --- |

VII.

Pēc pievienošanās jaunās dalībvalstis turpinās saņemt lielu daļu tiešā atbalsta no Struktūrfondu ģenerāldirektorāta, lai palīdzētu tām efektīvi vadīt programmas, tās izstrādājot un veidojot to nodrošināšanas un vadības sistēmas. Gūtā mācība jau ņemta vērā, un Bulgārijas un Rumānijas sarunu grafiki kopā ar pārskatītajām 2003. gada Phare pamatnostādnēm jau iezīmē nākotnes stratēģiju. Īstenojošajās iestādēs virzībā uz pēckontroli process notiek pretējā kārtībā. Lai nezaudētu iegūto pieredzi, Phare aģentūrām jākļūst par struktūrfondus vadošajām un īstenojošajām iestādēm vai arī jātiek integrētām tajās. Vairākumā jauno dalībvalstu ir noticis tā, ka šī struktūra vai vismaz tās darbinieki ir pārcelti uz vadības un maksājumu aģentūrām. Pamatojoties uz pozitīvo eksperimentālo pieredzi, ir pārskatītas 2003. gada Phare pamatnostādnes, kā arī Programmas metodiskais līdzeklis 2004. gadam, lai ieviestu daudzgadēju plānošanu ESK un, ja tas ir piemēroti un īstenojami, arī iestāžu izveidē.

INTRODUCTION

| 4. | In 1997 and 1998 a Special Preparatory Programme was originally conceived as a horizontal EUR 60 million programme. Subsequently substantial additional funds were made available and implemented under National Programmes, in line with the general policy of moving from multi-country/horizontal programming to national programming. |
| --- | --- |

4.

In 1997 and 1998 a Special Preparatory Programme was originally conceived as a horizontal EUR 60 million programme. Subsequently substantial additional funds were made available and implemented under National Programmes, in line with the general policy of moving from multi-country/horizontal programming to national programming.

| 7. | The Phare Guidelines Decision of 1999 stipulated that “the split of around 30 % for institution building and around 70 % for investment is indicative only. These proportions had to be applied with flexibility on a country-by-country basis, giving priority to the needs arising in the field of institution building”. Consequently this flexibility was established under law. |
| --- | --- |

7.

The Phare Guidelines Decision of 1999 stipulated that “the split of around 30 % for institution building and around 70 % for investment is indicative only. These proportions had to be applied with flexibility on a country-by-country basis, giving priority to the needs arising in the field of institution building”. Consequently this flexibility was established under law.

| 8. | “Moving to Structural Funds” was also indicated in the 2000 Review as a broad challenge to which all components of Phare would have to contribute. Consequently, the ESC was a significant but only one of the several avenues of approach. |
| --- | --- |

8.

“Moving to Structural Funds” was also indicated in the 2000 Review as a broad challenge to which all components of Phare would have to contribute. Consequently, the ESC was a significant but only one of the several avenues of approach.

| 9. | The Phare Review (point 5.1.1) set ESC objectives as follows: “(1) to strengthen the countries' programming and administrative capacities through institution-building support across their entire national territories so that they may absorb the Structural Funds upon accession; (2) to use investment in support of institution building and, closely coordinated with it, to begin to make an impact on development disparities and to allow pilot testing of integrated development programmes similar to Objective 1 and Community Initiatives at national and/or regional level (...)” Concerning investment support, the Review and programming documents prescribed focus and concentration in order to ensure impact. While acknowledging the limits on reducing wide development disparities, these documents did not establish a hierarchy of objectives. |
| --- | --- |

9.

The Phare Review (point 5.1.1) set ESC objectives as follows: “(1) to strengthen the countries' programming and administrative capacities through institution-building support across their entire national territories so that they may absorb the Structural Funds upon accession; (2) to use investment in support of institution building and, closely coordinated with it, to begin to make an impact on development disparities and to allow pilot testing of integrated development programmes similar to Objective 1 and Community Initiatives at national and/or regional level (...)” Concerning investment support, the Review and programming documents prescribed focus and concentration in order to ensure impact. While acknowledging the limits on reducing wide development disparities, these documents did not establish a hierarchy of objectives.

| 10. | The Phare Review stated: “Phare is pushing for maximum impact from its investment support budget in this area...” consequently the aim was to devote approximately 35 % of countries' Phare national programmes to economic and social cohesion support. Thus this aim was directly related to the other “impact” objective in the Phare Review and not to the objective of “moving to Structural Funds” as such. |
| --- | --- |

10.

The Phare Review stated: “Phare is pushing for maximum impact from its investment support budget in this area...” consequently the aim was to devote approximately 35 % of countries' Phare national programmes to economic and social cohesion support. Thus this aim was directly related to the other “impact” objective in the Phare Review and not to the objective of “moving to Structural Funds” as such.

THE OVERALL APPROACH OF USING THE PHARE PROGRAMME TO PREPARE CANDIDATE COUNTRIES FOR MANAGING THE STRUCTURAL FUNDS

| 15. | Concerning the twofold objective of Phare ESC, see reply to paragraph 9.
  As Structural Funds (SF) operate under shared management and Phare under decentralised implementation, legal and financial procedures are different and “learning by doing” would be thereby constrained. This is why the Phare Review referred specifically to “pilot testing” of SF-type measures. Thus even if design modalities could be aligned, implementation would still have to comply with external aid Financial Regulation requirements. |
| --- | --- |

15.

Concerning the twofold objective of Phare ESC, see reply to paragraph 9.

As Structural Funds (SF) operate under shared management and Phare under decentralised implementation, legal and financial procedures are different and “learning by doing” would be thereby constrained. This is why the Phare Review referred specifically to “pilot testing” of SF-type measures. Thus even if design modalities could be aligned, implementation would still have to comply with external aid Financial Regulation requirements.

| 16. | Outside the limits mentioned in paragraph 15, the use of Phare institution building for Structural Funds preparation was not problematic. Phare is a flexible, general external assistance instrument, within which it is possible to combine investment and institution-building actions as well as partial alignment with other instruments. In the interests of sound financial management it was prudent to remain within the established evolutionary approach of Phare involving gradual and controlled progress from centralised to decentralised with ex ante control, to fully decentralised management systems. |
| --- | --- |

16.

Outside the limits mentioned in paragraph 15, the use of Phare institution building for Structural Funds preparation was not problematic. Phare is a flexible, general external assistance instrument, within which it is possible to combine investment and institution-building actions as well as partial alignment with other instruments. In the interests of sound financial management it was prudent to remain within the established evolutionary approach of Phare involving gradual and controlled progress from centralised to decentralised with ex ante control, to fully decentralised management systems.

| 17. | In the late 1990s the decision to establish only two new pre-accession instruments reflected a complete consensus and was fully endorsed by the European Parliament and the Council. It was evident in 1999 that the scale of the preparations required was enormous and the demands on the administrations of the candidate countries were considerable. They were unable to take on the challenge of a sophisticated multiannual planning exercise coupled with complex implementation arrangements as well as support a second movement to the ex post control arrangements as apply in the Structural Funds regulation. Therefore it was prudent to opt for a more phased approach under Phare in order to avoid overloading the limited resources of the candidate countries as well as avoiding a potential interruption of pre-accession assistance delivery. |
| --- | --- |

17.

In the late 1990s the decision to establish only two new pre-accession instruments reflected a complete consensus and was fully endorsed by the European Parliament and the Council. It was evident in 1999 that the scale of the preparations required was enormous and the demands on the administrations of the candidate countries were considerable. They were unable to take on the challenge of a sophisticated multiannual planning exercise coupled with complex implementation arrangements as well as support a second movement to the ex post control arrangements as apply in the Structural Funds regulation. Therefore it was prudent to opt for a more phased approach under Phare in order to avoid overloading the limited resources of the candidate countries as well as avoiding a potential interruption of pre-accession assistance delivery.

| 18. | Only the ESC (approximately 35 %) component of Phare National Programmes was deemed to support Objective 1 ERDF and ESF-type projects. Implementation of Phare and coordination of all pre-accession assistance has been the competence of DG Enlargement. However, as provided in the Communication COM(97) 112, since 1998 closer cooperation with Commission services responsible for regional structural policies was established. The involvement of Structural Funds Directorates-General in ESC programming has been substantial. Since inauguration of preliminary National Development Plans (PNDPs), prepared by candidate countries in late 1999, all concerned services contributed to their assessment and implementation. In particular, the Regional Policy DG was systematically involved in annual ESC programming and in programming missions. A high degree of coordination between all services was ensured in the negotiations on Regional Policy (Chapter 21) and in the context of Council Coordination Regulation of 1999. |
| --- | --- |

18.

Only the ESC (approximately 35 %) component of Phare National Programmes was deemed to support Objective 1 ERDF and ESF-type projects. Implementation of Phare and coordination of all pre-accession assistance has been the competence of DG Enlargement. However, as provided in the Communication COM(97) 112, since 1998 closer cooperation with Commission services responsible for regional structural policies was established. The involvement of Structural Funds Directorates-General in ESC programming has been substantial. Since inauguration of preliminary National Development Plans (PNDPs), prepared by candidate countries in late 1999, all concerned services contributed to their assessment and implementation. In particular, the Regional Policy DG was systematically involved in annual ESC programming and in programming missions. A high degree of coordination between all services was ensured in the negotiations on Regional Policy (Chapter 21) and in the context of Council Coordination Regulation of 1999.

| 19. | Concerning the twofold objective of the ESC, see paragraph 9. The method followed aimed at introducing, in a phased manner, effective ESC programming to move progressively towards the full approach used in Objective 1. In this context, the dynamic impact of the negotiations has to be underlined. In 1999, the perspective was to use most of the 2000 to 2006 period to progressively move towards the SF approach. This perspective was changed by the Nice and Laeken European Councils. |
| --- | --- |

19.

Concerning the twofold objective of the ESC, see paragraph 9. The method followed aimed at introducing, in a phased manner, effective ESC programming to move progressively towards the full approach used in Objective 1. In this context, the dynamic impact of the negotiations has to be underlined. In 1999, the perspective was to use most of the 2000 to 2006 period to progressively move towards the SF approach. This perspective was changed by the Nice and Laeken European Councils.

| 20. | The Structural Funds Regulation (EC) No 1260/1999 prescribe that Member States, irrespective of their regional structure, shall submit a draft Single Programming Document (SPD) when the Community allocation is less than EUR 1 000 million. For Community allocations above this threshold, the choice between Community Support Framework/Operational Programmes or Single Programming Document is to a large extent left to the Member State. In addition, in 1999 in most applicant countries the NUTS classification was not yet established. And in 1999 no one knew what geographical set-up was going to be implemented for Structural Funds upon accession and when this was going to happen. |
| --- | --- |

20.

The Structural Funds Regulation (EC) No 1260/1999 prescribe that Member States, irrespective of their regional structure, shall submit a draft Single Programming Document (SPD) when the Community allocation is less than EUR 1 000 million. For Community allocations above this threshold, the choice between Community Support Framework/Operational Programmes or Single Programming Document is to a large extent left to the Member State. In addition, in 1999 in most applicant countries the NUTS classification was not yet established. And in 1999 no one knew what geographical set-up was going to be implemented for Structural Funds upon accession and when this was going to happen.

| 21. | To facilitate the introduction of ESC and in accordance with the principles of focus, concentration and impact (see reply to paragraph 9), ESC investment support was limited to target regions while institution-building support covered the whole country. This regionally focused approach was implemented only in 2000 (the first year of ESC programming). In the context of the progressive move towards the Objective 1, this approach was widened in 2001 ESC programming (see the Phare Review) where the possibility to have sectoral schemes at national level was introduced. In particular, smaller countries had the option to implement only sectoral schemes at the national level. While the county level regions were likely not to perform Structural Fund managing authority’s functions, they would almost certainly perform Structural Fund intermediate body’s functions (see paragraph 25). Thus, experience acquired in implementing ESC measures would not be lost. |
| --- | --- |

21.

To facilitate the introduction of ESC and in accordance with the principles of focus, concentration and impact (see reply to paragraph 9), ESC investment support was limited to target regions while institution-building support covered the whole country. This regionally focused approach was implemented only in 2000 (the first year of ESC programming). In the context of the progressive move towards the Objective 1, this approach was widened in 2001 ESC programming (see the Phare Review) where the possibility to have sectoral schemes at national level was introduced. In particular, smaller countries had the option to implement only sectoral schemes at the national level. While the county level regions were likely not to perform Structural Fund managing authority’s functions, they would almost certainly perform Structural Fund intermediate body’s functions (see paragraph 25). Thus, experience acquired in implementing ESC measures would not be lost.

| 22. | Building on the lessons learned in 1994 to 1999, in the 2000 to 2006 period Member States substantially expanded the share of regional programme versus sectoral (national) programmes. This trend was massive in larger countries with a regionalised structure. Despite their essentially centralised administrative structure, 47 % of the 2000 to 2006 Structural Funds in Portugal are implemented through Regional Programmes and 34 % in Greece. Ireland is a special case. In 1994 to 1999 Ireland had still a fully centralised administrative structure, thus 100 % of Structural Funds were implemented centrally. For the 2000 to 2006 period two regions were newly created and 31 % of Structural Funds will be implemented through Regional Programmes. Concerning acceding countries, the Commission’s approach to recommending sectoral programmes was mainly dictated by the aim of simplifying a very short (less than three-year) Structural Funds programming period (see paragraph 23). |
| --- | --- |

22.

Building on the lessons learned in 1994 to 1999, in the 2000 to 2006 period Member States substantially expanded the share of regional programme versus sectoral (national) programmes. This trend was massive in larger countries with a regionalised structure. Despite their essentially centralised administrative structure, 47 % of the 2000 to 2006 Structural Funds in Portugal are implemented through Regional Programmes and 34 % in Greece. Ireland is a special case. In 1994 to 1999 Ireland had still a fully centralised administrative structure, thus 100 % of Structural Funds were implemented centrally. For the 2000 to 2006 period two regions were newly created and 31 % of Structural Funds will be implemented through Regional Programmes. Concerning acceding countries, the Commission’s approach to recommending sectoral programmes was mainly dictated by the aim of simplifying a very short (less than three-year) Structural Funds programming period (see paragraph 23).

| 23. | Only in 2001, when it became clear that the Structural Funds programming period was going to be very short (three years), did DG Regional Policy propose to the countries not to have individual Regional Operational Programmes (contrary to current practice in Member States) but one integrated Regional OP (IROP) covering all regions. Thus, for example, the IROP in Poland covers all 16 regions. There was eventual agreement with the countries that IROPs be managed centrally, but focusing on measures to be implemented in individual regions by relevant regional authorities. |
| --- | --- |

23.

Only in 2001, when it became clear that the Structural Funds programming period was going to be very short (three years), did DG Regional Policy propose to the countries not to have individual Regional Operational Programmes (contrary to current practice in Member States) but one integrated Regional OP (IROP) covering all regions. Thus, for example, the IROP in Poland covers all 16 regions. There was eventual agreement with the countries that IROPs be managed centrally, but focusing on measures to be implemented in individual regions by relevant regional authorities.

| 24. | After a first year (2000) where ESC investment was limited to target regions (to facilitate its introduction), as indicated in paragraph 21, DG Enlargement introduced ESC sector schemes at national level for small (NUTS II) countries. For larger “regionalised” countries, sector schemes could co-exist with the regional approach (see Phare 2000 Review). As indicated in paragraph 21, it was a phased move towards the introduction of an Objective 1 approach. |
| --- | --- |

24.

After a first year (2000) where ESC investment was limited to target regions (to facilitate its introduction), as indicated in paragraph 21, DG Enlargement introduced ESC sector schemes at national level for small (NUTS II) countries. For larger “regionalised” countries, sector schemes could co-exist with the regional approach (see Phare 2000 Review). As indicated in paragraph 21, it was a phased move towards the introduction of an Objective 1 approach.

| 25. | Experience shows that even in the case of centrally managed Operational Programmes, regional bodies still have an implementation role to play. Thus Phare institution building to strengthen programming and administrative capacity was done at both central and regional level. On the other hand (as explained in paragraph 9), the principles of sound financial management (economy, efficiency, effectiveness) required ESC investment support to be focused and concentrated to ensure impact. And as highlighted in the Phare Review, it was neither feasible nor wise to pilot test all regional structures by spreading limited resources across too many programmes. |
| --- | --- |

25.

Experience shows that even in the case of centrally managed Operational Programmes, regional bodies still have an implementation role to play. Thus Phare institution building to strengthen programming and administrative capacity was done at both central and regional level. On the other hand (as explained in paragraph 9), the principles of sound financial management (economy, efficiency, effectiveness) required ESC investment support to be focused and concentrated to ensure impact. And as highlighted in the Phare Review, it was neither feasible nor wise to pilot test all regional structures by spreading limited resources across too many programmes.

| 26. | The 1999 Guidelines Decision stipulated that: “project selection and monitoring remain the responsibility of the ministries/administrations directly benefiting from assistance” and “as far as possible, of sustainable institutions which will be responsible for management and implementation of Community funds upon accession, particularly the structural funds”. Thus, where capacity existed there was an IA each for Regional Development, ESF, SMEs and CBC (e.g. in Poland). It is also worth mentioning that the Guidelines stipulated “institution building (IB) activities will be focused on the weaknesses identified at the central, regional, and local level particularly in view of the increased emphasis to be given to economic and social cohesion”. |
| --- | --- |

26.

The 1999 Guidelines Decision stipulated that: “project selection and monitoring remain the responsibility of the ministries/administrations directly benefiting from assistance” and “as far as possible, of sustainable institutions which will be responsible for management and implementation of Community funds upon accession, particularly the structural funds”. Thus, where capacity existed there was an IA each for Regional Development, ESF, SMEs and CBC (e.g. in Poland). It is also worth mentioning that the Guidelines stipulated “institution building (IB) activities will be focused on the weaknesses identified at the central, regional, and local level particularly in view of the increased emphasis to be given to economic and social cohesion”.

| 27. | ESC objectives (see paragraph 9) were not conflicting and, as quoted in paragraph 24, the “target region” approach for investments was followed only in the first year of ESC programming (2000). While institution-building support for preparing for Structural Funds covered the whole country (both at central and regional level), ESC investment support, given its limited resources, had to be concentrated on a few priorities to have an impact as well as to ensure compliance with sound financial management principles. This was an essential lesson for the nascent programming structures and was a vital complement to the preparing for Structural Funds objectives. |
| --- | --- |

27.

ESC objectives (see paragraph 9) were not conflicting and, as quoted in paragraph 24, the “target region” approach for investments was followed only in the first year of ESC programming (2000). While institution-building support for preparing for Structural Funds covered the whole country (both at central and regional level), ESC investment support, given its limited resources, had to be concentrated on a few priorities to have an impact as well as to ensure compliance with sound financial management principles. This was an essential lesson for the nascent programming structures and was a vital complement to the preparing for Structural Funds objectives.

| 28. | The preparatory process was not static but dynamic and determined by the wider regional policy negotiations strategy (including common position papers). This strategy included the responsive and evolving policy framework of the progress reports and resulting accession partnership priorities which underpinned the Commission decision to make Phare ESC investment available under conditions of slow designation of managing structures and insufficient institutional stability. However, this approach was justified by the outcome of the negotiations in terms of both actual results and timing. |
| --- | --- |

28.

The preparatory process was not static but dynamic and determined by the wider regional policy negotiations strategy (including common position papers). This strategy included the responsive and evolving policy framework of the progress reports and resulting accession partnership priorities which underpinned the Commission decision to make Phare ESC investment available under conditions of slow designation of managing structures and insufficient institutional stability. However, this approach was justified by the outcome of the negotiations in terms of both actual results and timing.

PHARE PROCEDURES

| 29. | See reply to paragraph 17. |
| --- | --- |

29.

See reply to paragraph 17.

| 30. | The 1999 Coordination Regulation stipulated that the management of pre-accession assistance aims to be gradually decentralised, taking account of management and control capacities. This approach involved first the Decentralised Implementation System (DIS) and then the Extended Decentralised Implementation System (EDIS) which both facilitates the phasing out of Phare as indicated in the 2002 Communication and allows the countries to operate with ex-post controls.
  Even though the Coordination Regulation of 1999 did not make the process mandatory for the countries, already in 2000 the Commission elaborated guidelines on preparing for EDIS (see Commission working document Preparing for Extended Decentralisation of the Phare and Ispa Programmes). This Working document, which included checklists on the control standards expected to be attained for EDIS, was distributed to all countries already also in 2000. In 2001, the Roadmap to EDIS for Ispa and Phare was prepared and sent to the countries, giving a step-by-step methodology for realisation of the conditions set out in the Coordination Regulation. Both the Working documents and Roadmap were sent by joint letters from the Regional Policy and Enlargement DGs underpinning the strong coordinated approach maintained for Phare and Ispa programmes. The Phare Review affirmed that “decentralisation cannot start before 2002 at the earliest” and it will not be implemented “unless clear preconditions have been met and the necessary financial and human resources are in place”. Thus while earlier EDIS would have indeed been desirable, in the reduced timeframe it proved not to be feasible. |
| --- | --- |

30.

The 1999 Coordination Regulation stipulated that the management of pre-accession assistance aims to be gradually decentralised, taking account of management and control capacities. This approach involved first the Decentralised Implementation System (DIS) and then the Extended Decentralised Implementation System (EDIS) which both facilitates the phasing out of Phare as indicated in the 2002 Communication and allows the countries to operate with ex-post controls.

Even though the Coordination Regulation of 1999 did not make the process mandatory for the countries, already in 2000 the Commission elaborated guidelines on preparing for EDIS (see Commission working document Preparing for Extended Decentralisation of the Phare and Ispa Programmes). This Working document, which included checklists on the control standards expected to be attained for EDIS, was distributed to all countries already also in 2000. In 2001, the Roadmap to EDIS for Ispa and Phare was prepared and sent to the countries, giving a step-by-step methodology for realisation of the conditions set out in the Coordination Regulation. Both the Working documents and Roadmap were sent by joint letters from the Regional Policy and Enlargement DGs underpinning the strong coordinated approach maintained for Phare and Ispa programmes. The Phare Review affirmed that “decentralisation cannot start before 2002 at the earliest” and it will not be implemented “unless clear preconditions have been met and the necessary financial and human resources are in place”. Thus while earlier EDIS would have indeed been desirable, in the reduced timeframe it proved not to be feasible.

| 31. | In 2001 considerable pressure was brought to bear on the countries on the need to move towards EDIS, culminating in a seminar at ministerial level in February 2002 with both the Commissioner and the Director-General responsible for Enlargement as well as senior management from the Regional Policy and Agriculture DGs. During 2002, after the accession target dates were set at the Laeken European Council, a formal requirement governing EDIS was stipulated in the Act of Accession and actions already initiated were accelerated. High-level Working Groups were only one additional tool for the Commission and the countries. In parallel, continuous guidance was provided in writing as well as during joint seminars organised by the Regional Policy and Enlargement DGs. Consequently, there was was no material time difference in initiating extended decentralisation for Phare in comparison to ISPA. |
| --- | --- |

31.

In 2001 considerable pressure was brought to bear on the countries on the need to move towards EDIS, culminating in a seminar at ministerial level in February 2002 with both the Commissioner and the Director-General responsible for Enlargement as well as senior management from the Regional Policy and Agriculture DGs. During 2002, after the accession target dates were set at the Laeken European Council, a formal requirement governing EDIS was stipulated in the Act of Accession and actions already initiated were accelerated. High-level Working Groups were only one additional tool for the Commission and the countries. In parallel, continuous guidance was provided in writing as well as during joint seminars organised by the Regional Policy and Enlargement DGs. Consequently, there was was no material time difference in initiating extended decentralisation for Phare in comparison to ISPA.

| 33. | The Commission acknowledges that introduction of the new ESC instrument in 2000 resulted in slow but progressive implementation but there is no link between introducing EDIS, due to start “at the earliest in 2002”, and initial difficulties in implementing ESC grant schemes introduced two years earlier. Initial difficulties were mainly due to the inexperienced agencies learning curve with the new “measure” mechanism. Although grant schemes meant increased work for Delegations (ex ante approval of Call for Proposal and Guidelines for Applicants), according to external aid rules (decentralised), evaluation of project applications submitted for funding is not done by Delegations but by national authorities. Delegations give a global endorsement to the evaluation report and the final list of award proposals prepared by national authorities, not an approval to each individual grant contract.
  Initial difficulties were mainly due to the learning curve those countries had to undergo with this new “measure” mechanism. |
| --- | --- |

33.

The Commission acknowledges that introduction of the new ESC instrument in 2000 resulted in slow but progressive implementation but there is no link between introducing EDIS, due to start “at the earliest in 2002”, and initial difficulties in implementing ESC grant schemes introduced two years earlier. Initial difficulties were mainly due to the inexperienced agencies learning curve with the new “measure” mechanism. Although grant schemes meant increased work for Delegations (ex ante approval of Call for Proposal and Guidelines for Applicants), according to external aid rules (decentralised), evaluation of project applications submitted for funding is not done by Delegations but by national authorities. Delegations give a global endorsement to the evaluation report and the final list of award proposals prepared by national authorities, not an approval to each individual grant contract.

Initial difficulties were mainly due to the learning curve those countries had to undergo with this new “measure” mechanism.

| 34. | Administrative weaknesses and lack of inter-ministerial coordination were a reality in 1999. Therefore, the requirements for the Preliminary National Development Plan (whose drafts had to be submitted by October 1999), while mirroring the Objective 1 requirements, including the partnership approach, were relatively straightforward. The Preliminary National Development Plan (PNDPs) were conceived as a first step of an on-going process which would develop over time into the type of NDP required for Structural Funds inside the EU. The PNDPs fulfilled a double role of being the key steering documents for programming ESC while at the same time being the forerunners of Structural Funds Development Plans. In late 2000, countries were requested to review and to develop their PNDPs by the end of 2001, to take into account the observations from the Commission on the first generation of PNDPs and to incorporate the lesson learned with the 2000 ESC programming exercise. Revised PNDPs, which were jointly passed by DG Enlargement and Structural Funds DGs, paved the way for the Structural Funds Development Plans and programming documents which were subsequently prepared by acceding countries in the course of 2002 to 2003. |
| --- | --- |

34.

Administrative weaknesses and lack of inter-ministerial coordination were a reality in 1999. Therefore, the requirements for the Preliminary National Development Plan (whose drafts had to be submitted by October 1999), while mirroring the Objective 1 requirements, including the partnership approach, were relatively straightforward. The Preliminary National Development Plan (PNDPs) were conceived as a first step of an on-going process which would develop over time into the type of NDP required for Structural Funds inside the EU. The PNDPs fulfilled a double role of being the key steering documents for programming ESC while at the same time being the forerunners of Structural Funds Development Plans. In late 2000, countries were requested to review and to develop their PNDPs by the end of 2001, to take into account the observations from the Commission on the first generation of PNDPs and to incorporate the lesson learned with the 2000 ESC programming exercise. Revised PNDPs, which were jointly passed by DG Enlargement and Structural Funds DGs, paved the way for the Structural Funds Development Plans and programming documents which were subsequently prepared by acceding countries in the course of 2002 to 2003.

| 35. | The Phare Review identified multi-annual programming (on the basis on strengthened National Programmes for the Adoption of the Acquis and PNDPs) as a medium-term task that, under certain conditions, could have been operational from 2002 onwards. A multiannual approach in the context of Phare CBC was easier to implement given the limited scope of the programme and its complementary nature of a programme conceived to work, since its outset, with Interreg (a programme with multiannual programming) at the EU-CC borders. As of 1999, the further alignment with Interreg meant that Joint Programming Documents in a multiannual perspective (although only indicative: for Phare those allocations have to be decided on an annual basis) were adopted to cover the 2000 to 2002 period and revised in 2003. |
| --- | --- |

35.

The Phare Review identified multi-annual programming (on the basis on strengthened National Programmes for the Adoption of the Acquis and PNDPs) as a medium-term task that, under certain conditions, could have been operational from 2002 onwards. A multiannual approach in the context of Phare CBC was easier to implement given the limited scope of the programme and its complementary nature of a programme conceived to work, since its outset, with Interreg (a programme with multiannual programming) at the EU-CC borders. As of 1999, the further alignment with Interreg meant that Joint Programming Documents in a multiannual perspective (although only indicative: for Phare those allocations have to be decided on an annual basis) were adopted to cover the 2000 to 2002 period and revised in 2003.

| 36. | Co-financing requirements are in all Phare investment project fiches since 2000. As preparations for accession imposed a considerable financial burden on candidate countries, both joint and parallel co-financing was permitted under Phare. Even though Phare is bound by annual financing decisions, both co-financing forms clearly require multi-annual budgetary planning of co-financing by the countries. |
| --- | --- |

36.

Co-financing requirements are in all Phare investment project fiches since 2000. As preparations for accession imposed a considerable financial burden on candidate countries, both joint and parallel co-financing was permitted under Phare. Even though Phare is bound by annual financing decisions, both co-financing forms clearly require multi-annual budgetary planning of co-financing by the countries.

FUNDING AND IMPLEMENTATION OF PHARE PROGRAMMES TO PREPARE CANDIDATE COUNTRIES FOR MANAGING THE STRUCTURAL FUNDS

| 37. | The Special Preparatory Programme (SPP) was originally conceived as a horizontal multi-country programme but in 1998, in line with general policy on reducing horizontal actions, it was phased out. As of 1999 SPP-comparable activities were incorporated into the National Programmes, mainly through institution building support. |
| --- | --- |

37.

The Special Preparatory Programme (SPP) was originally conceived as a horizontal multi-country programme but in 1998, in line with general policy on reducing horizontal actions, it was phased out. As of 1999 SPP-comparable activities were incorporated into the National Programmes, mainly through institution building support.

| 39. | The indicative objective of allocating approximately 35 % of Phare national programmes to ESC was “to be applied with flexibility on a country-by-country basis” (Phare Guidelines Decision 1999). In 2003 there was a deliberate focus on ESC to compensate for the need to concentrate on building administrative and judicial capacity in 2002. Several countries devoted well over 35 % of their 2003 funds to investment in ESC. The average was 39 %. |
| --- | --- |

39.

The indicative objective of allocating approximately 35 % of Phare national programmes to ESC was “to be applied with flexibility on a country-by-country basis” (Phare Guidelines Decision 1999). In 2003 there was a deliberate focus on ESC to compensate for the need to concentrate on building administrative and judicial capacity in 2002. Several countries devoted well over 35 % of their 2003 funds to investment in ESC. The average was 39 %.

| 40. | In Bulgaria the 2000 programme was committed in late 2000 with a contracting deadline of end-2002. Similarly, the 2001 programme was committed in late 2001. By late 2001, little of the 2000 ESC had been contracted as the authorities coped with the new instrument including grant schemes. At this stage the implementation difficulties referred to had not emerged and there was therefore no reason to reduce ESC allocations. When difficulties did emerge in 2002, the Commission acted responsibly by reducing allocations for that year. Despite the difficulties indicated, contracting losses for 2000 and 2001 were limited. 2000 was the first year of ESC and the total for ESC accounted for 23 % of the National Programme. In 2000 the ESC share of the total rose to 45 %. In 2002 and 2003, given limited capacity, the allocation was reduced to allow earlier commitments to be contracted. The totals were 15 % and 12 % respectively. It is in any case much more meaningful to look on a multi-annual basis, rather than focus on the annual variances. Overall, since introduction of ESC, 23 % of the National Programme has gone to ESC, under the 30 % indicative target, but this is reasonable for a country much further from accession than most other recipients and still developing its capacity. |
| --- | --- |

40.

In Bulgaria the 2000 programme was committed in late 2000 with a contracting deadline of end-2002. Similarly, the 2001 programme was committed in late 2001. By late 2001, little of the 2000 ESC had been contracted as the authorities coped with the new instrument including grant schemes. At this stage the implementation difficulties referred to had not emerged and there was therefore no reason to reduce ESC allocations. When difficulties did emerge in 2002, the Commission acted responsibly by reducing allocations for that year. Despite the difficulties indicated, contracting losses for 2000 and 2001 were limited. 2000 was the first year of ESC and the total for ESC accounted for 23 % of the National Programme. In 2000 the ESC share of the total rose to 45 %. In 2002 and 2003, given limited capacity, the allocation was reduced to allow earlier commitments to be contracted. The totals were 15 % and 12 % respectively. It is in any case much more meaningful to look on a multi-annual basis, rather than focus on the annual variances. Overall, since introduction of ESC, 23 % of the National Programme has gone to ESC, under the 30 % indicative target, but this is reasonable for a country much further from accession than most other recipients and still developing its capacity.

| 41. | Until 2002, most Structural Funds’ national structures were not yet designated. Consequently it was difficult to support them. In 2000 and 2001, the Commission was already pushing for progress by making Phare ESC investment decisions under conditions of acute institutional uncertainty. However, this enterprising approach was in the end vindicated by the outcome of the negotiations in terms of both actual results and timing. As it turned out, the timeframe was approximately halved but nevertheless there was still some time available for actual ESC implementation. However, for institution building such an approach is more difficult and actions were focused on areas where the least uncertainty existed. |
| --- | --- |

41.

Until 2002, most Structural Funds’ national structures were not yet designated. Consequently it was difficult to support them. In 2000 and 2001, the Commission was already pushing for progress by making Phare ESC investment decisions under conditions of acute institutional uncertainty. However, this enterprising approach was in the end vindicated by the outcome of the negotiations in terms of both actual results and timing. As it turned out, the timeframe was approximately halved but nevertheless there was still some time available for actual ESC implementation. However, for institution building such an approach is more difficult and actions were focused on areas where the least uncertainty existed.

| 42. | An evolutionary approach is not an inconsistent one. The programming approach followed in 2000 was evolutionary for the pre-accession period, moving towards the full Structural Funds approach (i.e. thematic and regional programmes covering the whole national territory) as quickly as was feasible. Concerning the regional versus sector approach, see replies to paragraphs 9, 21 and 24. The change in ministries responsible for drafting PNDPs and subsequently NDPs followed the designation of authorities responsible for SFs which took place late in the process (2002). |
| --- | --- |

42.

An evolutionary approach is not an inconsistent one. The programming approach followed in 2000 was evolutionary for the pre-accession period, moving towards the full Structural Funds approach (i.e. thematic and regional programmes covering the whole national territory) as quickly as was feasible. Concerning the regional versus sector approach, see replies to paragraphs 9, 21 and 24. The change in ministries responsible for drafting PNDPs and subsequently NDPs followed the designation of authorities responsible for SFs which took place late in the process (2002).

| 43. | As higlighted in the reply to paragraph 33, the countries were not familiar with ESC projects, and namely with their implementing tool: ESC grant schemes. This required a learning process which, although causing delay in the implementation, was a valuable building block essential for future Structural Funds implementation. In regard to Bulgaria, the Commission agreed with the Court’s observations in September 2002 and corrective measures were taken. |
| --- | --- |

43.

As higlighted in the reply to paragraph 33, the countries were not familiar with ESC projects, and namely with their implementing tool: ESC grant schemes. This required a learning process which, although causing delay in the implementation, was a valuable building block essential for future Structural Funds implementation. In regard to Bulgaria, the Commission agreed with the Court’s observations in September 2002 and corrective measures were taken.

| 44. | In keeping with its objective to prepare for Structural Funds, Phare ESC investments closely mirrored ESF and ERDF-type investments. Under the latter, investments in basic economic infrastructure are fully eligible if they help to increase the economic potential of the regions, thus supporting the productive environment. In other words, improving the standard of the infrastructure is a basic pre-condition for any economic and social development. |
| --- | --- |

44.

In keeping with its objective to prepare for Structural Funds, Phare ESC investments closely mirrored ESF and ERDF-type investments. Under the latter, investments in basic economic infrastructure are fully eligible if they help to increase the economic potential of the regions, thus supporting the productive environment. In other words, improving the standard of the infrastructure is a basic pre-condition for any economic and social development.

| 45. | The 1999 Project Preparation Facility (PPF) was the only horizontal multi-country programme of its type. In line with the general policy of moving from horizontal/multi-country programming to national programming, candidate countries were urged to establish PPFs within their national programmes (including for developing a pipeline of projects for the Structural Funds). However, if candidate countries decide that sufficient investment in building up a project pipeline has been done, that is their prerogative. |
| --- | --- |

45.

The 1999 Project Preparation Facility (PPF) was the only horizontal multi-country programme of its type. In line with the general policy of moving from horizontal/multi-country programming to national programming, candidate countries were urged to establish PPFs within their national programmes (including for developing a pipeline of projects for the Structural Funds). However, if candidate countries decide that sufficient investment in building up a project pipeline has been done, that is their prerogative.

| 46. | See also replies to paragraphs 33 and 43. The Commission is of the view that initial data indicating a disbursement rate of almost 72 % for 2000, the first year of the new ESC instrument, at the end of 2003 is under the circumstances a good performance. Not surprisingly, start-up difficulties indeed revealed administrative capacity constraints. However, this did not slow down efforts to improve capacity but in fact contributed to speeding them up. This was evident in the 2002 Accession Partnerships priorities and Action Plans for Administrative Capacity, including for ESC institution building, which averaged about 6 % of national programmes. Consequently, during the audit period most countries allocated more of their programmes to institution building. |
| --- | --- |

46.

See also replies to paragraphs 33 and 43. The Commission is of the view that initial data indicating a disbursement rate of almost 72 % for 2000, the first year of the new ESC instrument, at the end of 2003 is under the circumstances a good performance. Not surprisingly, start-up difficulties indeed revealed administrative capacity constraints. However, this did not slow down efforts to improve capacity but in fact contributed to speeding them up. This was evident in the 2002 Accession Partnerships priorities and Action Plans for Administrative Capacity, including for ESC institution building, which averaged about 6 % of national programmes. Consequently, during the audit period most countries allocated more of their programmes to institution building.

| 47. | The drafts of the first generation of PNDPs were due to be submitted to the Commission by the end of October 1999 with or without Twinning assistance in order to facilitate ESC programming in 2000. However, Twinning had a significant impact on the revised (second generation) PNDP submitted in 2001 (see paragraph 34). |
| --- | --- |

47.

The drafts of the first generation of PNDPs were due to be submitted to the Commission by the end of October 1999 with or without Twinning assistance in order to facilitate ESC programming in 2000. However, Twinning had a significant impact on the revised (second generation) PNDP submitted in 2001 (see paragraph 34).

| 48. | Any impact on implementation of pilot projects of the clarification or modification of procedures was quite marginal in comparison to other fundamental factors identified in the report i.e. institutional uncertainty and weaknesses on the part of the administrations as outlined in observations 51 to 60. |
| --- | --- |

48.

Any impact on implementation of pilot projects of the clarification or modification of procedures was quite marginal in comparison to other fundamental factors identified in the report i.e. institutional uncertainty and weaknesses on the part of the administrations as outlined in observations 51 to 60.

| 49. | Start-up problems are almost inevitable with any new initiative, and this was also the case with the PPF facility. Indeed due to weak administrative capacity in one country, the Head of Delegation decided on derogation from the standard tendering period. However no tendering rules were “broken” in the sense of an irregularity. The reasons for derogation were justifiable and documented. |
| --- | --- |

49.

Start-up problems are almost inevitable with any new initiative, and this was also the case with the PPF facility. Indeed due to weak administrative capacity in one country, the Head of Delegation decided on derogation from the standard tendering period. However no tendering rules were “broken” in the sense of an irregularity. The reasons for derogation were justifiable and documented.

| 50. | Twinning delays in a particular selection of Member State partners were invariably due to the slow designation of ministry and implementation agency responsibilities which only took place under the pressure of the negotiations. The Commission could not interfere in the internal political processes of the candidate countries while these issues were being resolved. Both in terms of its ESC investment decisions and institution-building actions, the Commission was pushing the limits of what was feasible and possible. |
| --- | --- |

50.

Twinning delays in a particular selection of Member State partners were invariably due to the slow designation of ministry and implementation agency responsibilities which only took place under the pressure of the negotiations. The Commission could not interfere in the internal political processes of the candidate countries while these issues were being resolved. Both in terms of its ESC investment decisions and institution-building actions, the Commission was pushing the limits of what was feasible and possible.

| 51. | See replies to paragraphs 33 and 43. Commission Delegations played a great role in contributing to improving the quality and soundness of the grant schemes-related documents and procedures, thus contributing to the learning process that candidate countries had inevitably to go through. |
| --- | --- |

51.

See replies to paragraphs 33 and 43. Commission Delegations played a great role in contributing to improving the quality and soundness of the grant schemes-related documents and procedures, thus contributing to the learning process that candidate countries had inevitably to go through.

| 52. | Given that only the first year of ESC (2000 projects) are finishing implementation, the evidence available makes it difficult to base reasonable doubts on such limited data as well as taking into account the fact that countries had competing priorities in their preparations for accession. |
| --- | --- |

52.

Given that only the first year of ESC (2000 projects) are finishing implementation, the evidence available makes it difficult to base reasonable doubts on such limited data as well as taking into account the fact that countries had competing priorities in their preparations for accession.

RESULTS OF INSTITUTION-BUILDING PROJECTS TO PREPARE CANDIDATE COUNTRIES FOR MANAGING THE STRUCTURAL FUNDS

| 56. | As was established in the Court’s Special Report on Twinning, this instrument improved significantly after its start-up phase and general conclusions cannot be drawn from difficulties in the start-up phase prior to the Commission’s own evaluation of the instrument and remedial measures taken. |
| --- | --- |

56.

As was established in the Court’s Special Report on Twinning, this instrument improved significantly after its start-up phase and general conclusions cannot be drawn from difficulties in the start-up phase prior to the Commission’s own evaluation of the instrument and remedial measures taken.

| 57. | To the limited extent that the respective roles of Twinning pre-accession advisers and consultants were not defined, this was a project management operational problem shared by the country administrations (mainly) and Member State project leaders responsible for these projects (and is addressed in the various replies in the Court’s Twinning Reports). |
| --- | --- |

57.

To the limited extent that the respective roles of Twinning pre-accession advisers and consultants were not defined, this was a project management operational problem shared by the country administrations (mainly) and Member State project leaders responsible for these projects (and is addressed in the various replies in the Court’s Twinning Reports).

| 58. | Candidate countries were requested repeatedly to designate authorities at earlier dates but internal political constraints prevented them from so doing, which was only resolved in the final stages of the negotiations as the Court indicates in several observations above. However, thanks also to the Phare ESC approach (PNDPs), overall planning capacity was established and allowed candidate countries to submit their draft SF Development plans in early 2003 (in order to assure timely approval and launch in 2004 of CSFs+OPs and SPDs). These plans were also approved in 2003 and this was an unprecedented achievement. |
| --- | --- |

58.

Candidate countries were requested repeatedly to designate authorities at earlier dates but internal political constraints prevented them from so doing, which was only resolved in the final stages of the negotiations as the Court indicates in several observations above. However, thanks also to the Phare ESC approach (PNDPs), overall planning capacity was established and allowed candidate countries to submit their draft SF Development plans in early 2003 (in order to assure timely approval and launch in 2004 of CSFs+OPs and SPDs). These plans were also approved in 2003 and this was an unprecedented achievement.

| 61. | As highlighted in replies to paragraphs 9, 25 and 27, IB was used on the whole territory, at central and regional level, for preparing the structures due to manage the ESC, whereas, as the Phare Review stipulated: “Phare investment support in the ESC must be focused on a few priorities if it is to have an impact. It is neither feasible nor wise to pilot test all structures and instruments that will be developed through IB. This concentration requires a discipline on programming to ensure that resources are not spread too thinly across too many programmes”. This was in accordance with the SFM principles of economy, efficiency and effectiveness. |
| --- | --- |

61.

As highlighted in replies to paragraphs 9, 25 and 27, IB was used on the whole territory, at central and regional level, for preparing the structures due to manage the ESC, whereas, as the Phare Review stipulated: “Phare investment support in the ESC must be focused on a few priorities if it is to have an impact. It is neither feasible nor wise to pilot test all structures and instruments that will be developed through IB. This concentration requires a discipline on programming to ensure that resources are not spread too thinly across too many programmes”. This was in accordance with the SFM principles of economy, efficiency and effectiveness.

CONCLUSIONS

| 63. | Given that assisting preparations for Structural Funds was always only one of the ESC objectives and that the Commission has met the aim of delivering around 35 % of total financing for national programmes in the form of investment in the ESC, complemented by considerable related institutional building, results are consistent with the the original timeframe. It is questionable as to whether arrangements similar to Sapard and ISPA (effectively a fourth instrument) would have served better. It is also highly doubtful as to whether countries stretched to their limits by accession preparations could have sustained a second full decentralisation process without major disruptions in assistance delivery. Great progress was achieved in the context of a compressed timeframe determined by the pace of the negotiations and not defined at the outset. Overall planning capacity was established and allowed these countries to submit their draft SF Development Plans in early 2003 (and gain approval in 2003). This was never achieved before. The focus, concentration and impact standards of ESC were never at odds with the Structural Funds objective. A more diffused deployment of the limited resources would have provided a bad example of management of Community funds. The Commission considers that an overall evolutionary strategy did exist (Progress Reports and resulting Accession Partnerships) on which the Phare programme including ESC was based. Most of the ESC contribution to this overall strategy continues as most ESC investment is being delivered beyond the audit period. |
| --- | --- |

63.

Given that assisting preparations for Structural Funds was always only one of the ESC objectives and that the Commission has met the aim of delivering around 35 % of total financing for national programmes in the form of investment in the ESC, complemented by considerable related institutional building, results are consistent with the the original timeframe. It is questionable as to whether arrangements similar to Sapard and ISPA (effectively a fourth instrument) would have served better. It is also highly doubtful as to whether countries stretched to their limits by accession preparations could have sustained a second full decentralisation process without major disruptions in assistance delivery. Great progress was achieved in the context of a compressed timeframe determined by the pace of the negotiations and not defined at the outset. Overall planning capacity was established and allowed these countries to submit their draft SF Development Plans in early 2003 (and gain approval in 2003). This was never achieved before. The focus, concentration and impact standards of ESC were never at odds with the Structural Funds objective. A more diffused deployment of the limited resources would have provided a bad example of management of Community funds. The Commission considers that an overall evolutionary strategy did exist (Progress Reports and resulting Accession Partnerships) on which the Phare programme including ESC was based. Most of the ESC contribution to this overall strategy continues as most ESC investment is being delivered beyond the audit period.

| 64. | Modified Phare procedures mirrored ERDF and ESF measures to the maximum extent allowed by the external assistance provisions of the Financial Regulations. Progress beyond the legal limits thereby imposed was impossible. On EDIS, the Phare Review stipulated that decentralisation could not start before 2002 at the earliest due to the preparation needed to ensure adequate management and financial control systems were in place and operational. The legal obligation to move to EDIS only arose in the Act of Accession after the timeframe was compressed by the acceleration in the negotiations. In addition there was no legal or other procedural link between the introduction of EDIS starting at the earliest in 2002 and the initial difficulties encountered in the implementation of grant schemes introduced in 2000. These initial difficulties were mainly due to the learning curve countries had to undergo with this new mechanism similar to ERDF/ESF measures (see also reply to paragraphs 28 to 36). |
| --- | --- |

64.

Modified Phare procedures mirrored ERDF and ESF measures to the maximum extent allowed by the external assistance provisions of the Financial Regulations. Progress beyond the legal limits thereby imposed was impossible. On EDIS, the Phare Review stipulated that decentralisation could not start before 2002 at the earliest due to the preparation needed to ensure adequate management and financial control systems were in place and operational. The legal obligation to move to EDIS only arose in the Act of Accession after the timeframe was compressed by the acceleration in the negotiations. In addition there was no legal or other procedural link between the introduction of EDIS starting at the earliest in 2002 and the initial difficulties encountered in the implementation of grant schemes introduced in 2000. These initial difficulties were mainly due to the learning curve countries had to undergo with this new mechanism similar to ERDF/ESF measures (see also reply to paragraphs 28 to 36).

| 65. | Given the legal flexibility of the Phare Guidelines, allocations were relatively high. In 2001 to 2002, on average, ESC investment accounted for almost 37 % of national programme financing (see 38), in line with the aim in the 2000 Phare Review. The indicative (i.e. suggestive, it was not a minimum requirement) 35 % ESC allocation was “to be applied with flexibility on a country-by-country basis” (Phare Guidelines Decision 1999). Consequently, seven out of ten countries chose to allocate less than 35 % to the ESC and, as a result, more to other Accession Partnership priorities. Three large countries allocated substantially more to the ESC, thereby raising the average to 37 %. In addition, the ESC institution building has accounted for about 6 % of the entire national programme financing, on average, over the same period, bringing total average allocations to well over 40 % annually. Consequently, it is not clear how ESC allocations have been insufficient in either individual countries or in overall terms. |
| --- | --- |

65.

Given the legal flexibility of the Phare Guidelines, allocations were relatively high. In 2001 to 2002, on average, ESC investment accounted for almost 37 % of national programme financing (see 38), in line with the aim in the 2000 Phare Review. The indicative (i.e. suggestive, it was not a minimum requirement) 35 % ESC allocation was “to be applied with flexibility on a country-by-country basis” (Phare Guidelines Decision 1999). Consequently, seven out of ten countries chose to allocate less than 35 % to the ESC and, as a result, more to other Accession Partnership priorities. Three large countries allocated substantially more to the ESC, thereby raising the average to 37 %. In addition, the ESC institution building has accounted for about 6 % of the entire national programme financing, on average, over the same period, bringing total average allocations to well over 40 % annually. Consequently, it is not clear how ESC allocations have been insufficient in either individual countries or in overall terms.

| 67. | Even if not all initial ambitions were realised within a timeframe reduced by rapid accelerations in the negotiations, this was primarily due to the inherent difficulties and delays in designation of the future institutions responsible for managing structural funds. In certain instances, insufficient stability of some institutions indeed significantly impeded the impact of preparatory pre-accession assistance. Nevertheless, the evidence to date is that the main objectives were indeed realised, as reflected in the negotiations themselves and follow-up monitoring reports and in all subsequent programming developments to an extent never achieved before. Meanwhile, the majority of ESC and related institution building programmes continue to deliver assistance beyond the audit period and the prognosis for the SFs is positive. |
| --- | --- |

67.

Even if not all initial ambitions were realised within a timeframe reduced by rapid accelerations in the negotiations, this was primarily due to the inherent difficulties and delays in designation of the future institutions responsible for managing structural funds. In certain instances, insufficient stability of some institutions indeed significantly impeded the impact of preparatory pre-accession assistance. Nevertheless, the evidence to date is that the main objectives were indeed realised, as reflected in the negotiations themselves and follow-up monitoring reports and in all subsequent programming developments to an extent never achieved before. Meanwhile, the majority of ESC and related institution building programmes continue to deliver assistance beyond the audit period and the prognosis for the SFs is positive.

RECOMMENDATIONS

| 68. | After accession the new Member States will continue to receive a great deal of direct support from the Structural Funds Directorates-General to help them to manage programmes effectively, just as they have in framing the programmes and designing their delivery and management systems. |
| --- | --- |

68.

After accession the new Member States will continue to receive a great deal of direct support from the Structural Funds Directorates-General to help them to manage programmes effectively, just as they have in framing the programmes and designing their delivery and management systems.

| 69. | The new Member States have all set up audit services to fulfil the financial control requirements laid down by Regulation (EC) No 438/2001 and the Commission will ensure that these begin work immediately and will itself monitor and test these systems. |
| --- | --- |

69.

The new Member States have all set up audit services to fulfil the financial control requirements laid down by Regulation (EC) No 438/2001 and the Commission will ensure that these begin work immediately and will itself monitor and test these systems.

| 70. | The lessons learned are already being taken into account and the Bulgaria and Romania Roadmaps together with the revised Phare Guidelines already outline the strategy underway. |
| --- | --- |

70.

The lessons learned are already being taken into account and the Bulgaria and Romania Roadmaps together with the revised Phare Guidelines already outline the strategy underway.

| 71. | Designation of implementation agencies is a sovereign decision for the candidate countries themselves and the Commission has no mandate to dictate such a decision. Actually, in the progression of EDIS accreditation, the process is the other way round. Phare implementing agencies, in order not to lose the experience they acquired, should become (or be integrated into) the SF managing and implementing bodies. In the context of the Roadmaps for Bulgaria and Romania, and in the light of the considerably enhanced amounts that will be available, both countries were invited (and have agreed) to implement EDIS two years before accession. This will be monitored through the High-level Working Group process and all projects in the 2004 national programmes are being designed for implementation under EDIS. The Phare Guidelines have been revised and the Programming Guide for 2004 has already been revised to introduce multi-annual planning for ESC and, where appropriate and feasible, also for institution building. |
| --- | --- |

71.

Designation of implementation agencies is a sovereign decision for the candidate countries themselves and the Commission has no mandate to dictate such a decision. Actually, in the progression of EDIS accreditation, the process is the other way round. Phare implementing agencies, in order not to lose the experience they acquired, should become (or be integrated into) the SF managing and implementing bodies. In the context of the Roadmaps for Bulgaria and Romania, and in the light of the considerably enhanced amounts that will be available, both countries were invited (and have agreed) to implement EDIS two years before accession. This will be monitored through the High-level Working Group process and all projects in the 2004 national programmes are being designed for implementation under EDIS. The Phare Guidelines have been revised and the Programming Guide for 2004 has already been revised to introduce multi-annual planning for ESC and, where appropriate and feasible, also for institution building.

---

Labojumi

| 20.1.2005 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 15/28 |
| --- | --- | --- | --- |

20.1.2005

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 15/28

---

Labojums Īpašajā ziņojumā Nr. 3/2004 “Saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku nepareizi veiktu maksājumu piedziņa, ar Komisijas atbildēm”

(“Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis” C 269, 2004. gada 4. novembris)

(2005/C 15/02)

7. lappusē 22. punktā:

tekstu:

“no astoņiem mēnešiem (Portugālē) līdz 23 mēnešiem Luksemburgā”

lasīt šādi:

“no astoņiem mēnešiem (Portugālē) līdz 23 mēnešiem (Luksemburgā)”.

---