# Europeiska unionens C 25E/1 fe

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 25E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 48 årgången1 februari 2005 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 25E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

48 årgången1 februari 2005

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Rådet |
| 2005/C 025E/1 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 1/2005 av den 19 juli 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 9/414/EG | 1 |
| 2005/C 025E/2 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 2/2005 av den 24 september 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett flerårigt gemenskapsprogram för att göra digitalt innehåll i Europa mer tillgängligt, användbart och exploaterbart | 19 |
| 2005/C 025E/3 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 3/2005 av den 7 oktober 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser | 29 |
| 2005/C 025E/4 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 4/2005 av den 21 oktober 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om ändring av beslut nr 1419/1999/EG om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2005 till 2019 | 41 |
| 2005/C 025E/5 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 5/2005 av den 12 november 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten | 44 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Rådet

2005/C 025E/1

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 1/2005 av den 19 juli 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 9/414/EG

1

2005/C 025E/2

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 2/2005 av den 24 september 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett flerårigt gemenskapsprogram för att göra digitalt innehåll i Europa mer tillgängligt, användbart och exploaterbart

19

2005/C 025E/3

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 3/2005 av den 7 oktober 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser

29

2005/C 025E/4

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 4/2005 av den 21 oktober 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om ändring av beslut nr 1419/1999/EG om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2005 till 2019

41

2005/C 025E/5

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 5/2005 av den 12 november 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten

44

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Rådet

| 1.2.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 25/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 25/1

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 1/2005

antagen av rådet den 19 juli 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2005 av den ... om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EG

(Text av betydelse för EES)

(2005/C 25E/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 och artikel 152.4 b i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Rådets direktiv 76/895/EEG av den 23 november 1976 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på frukt och grönsaker (3), rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål (4), rådets direktiv 86/363/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på livsmedel av animaliskt ursprung (5), och rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker (6), har flera gånger ändrats på väsentliga punkter. För klarhetens och enkelhetens skull bör de direktiven upphävas och ersättas av en enda rättsakt. |
| --- | --- |

(1)

Rådets direktiv 76/895/EEG av den 23 november 1976 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på frukt och grönsaker (3), rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål (4), rådets direktiv 86/363/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på livsmedel av animaliskt ursprung (5), och rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker (6), har flera gånger ändrats på väsentliga punkter. För klarhetens och enkelhetens skull bör de direktiven upphävas och ersättas av en enda rättsakt.

| (2) | Skillnader i de högsta nationella gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester kan utgöra ett hinder i handeln med de produkter som anges i bilaga I till fördraget och produkter som härrör från dessa mellan medlemsstaterna och i handeln mellan tredjeländer och gemenskapen. Med tanke på den fria rörligheten för varor, lika konkurrensvillkor i de olika medlemsstaterna samt konsumentskyddet är det därför lämpligt att gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester (nedan kallade ”gränsvärdena”) för produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung fastställs på gemenskapsnivå. |
| --- | --- |

(2)

Skillnader i de högsta nationella gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester kan utgöra ett hinder i handeln med de produkter som anges i bilaga I till fördraget och produkter som härrör från dessa mellan medlemsstaterna och i handeln mellan tredjeländer och gemenskapen. Med tanke på den fria rörligheten för varor, lika konkurrensvillkor i de olika medlemsstaterna samt konsumentskyddet är det därför lämpligt att gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester (nedan kallade ”gränsvärdena”) för produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung fastställs på gemenskapsnivå.

| (3) | En förordning om fastställande av gränsvärden behöver inte införlivas i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Det är således det lämpligaste rättsliga instrumentet för att fastställa gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung, eftersom de exakta kraven skall tillämpas samtidigt och på samma sätt i hela gemenskapen och följaktligen innebära effektivare användning av de nationella resurserna. |
| --- | --- |

(3)

En förordning om fastställande av gränsvärden behöver inte införlivas i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Det är således det lämpligaste rättsliga instrumentet för att fastställa gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung, eftersom de exakta kraven skall tillämpas samtidigt och på samma sätt i hela gemenskapen och följaktligen innebära effektivare användning av de nationella resurserna.

| (4) | Produktionen och konsumtionen av vegetabiliska och animaliska produkter har mycket stor betydelse inom gemenskapen. Avkastningen från den vegetabiliska produktionen påverkas ständigt av skadliga organismer. Det är av yttersta vikt att växter och vegetabiliska produkter skyddas från dessa organismer, inte enbart för att förhindra minskning av avkastningen eller skadorna på dem utan också för att upprätthålla kvaliteten på de skördade produkterna, att öka jordbrukets produktivitet och att skydda den naturliga miljön genom att minska den areal som behövs för jordbruksproduktionen. |
| --- | --- |

(4)

Produktionen och konsumtionen av vegetabiliska och animaliska produkter har mycket stor betydelse inom gemenskapen. Avkastningen från den vegetabiliska produktionen påverkas ständigt av skadliga organismer. Det är av yttersta vikt att växter och vegetabiliska produkter skyddas från dessa organismer, inte enbart för att förhindra minskning av avkastningen eller skadorna på dem utan också för att upprätthålla kvaliteten på de skördade produkterna, att öka jordbrukets produktivitet och att skydda den naturliga miljön genom att minska den areal som behövs för jordbruksproduktionen.

| (5) | Användning av verksamma ämnen i växtskyddsprodukter är en av de viktigaste metoderna för att skydda såväl växter som vegetabiliska produkter från verkningarna av skadliga organismer. En möjlig effekt av användningen av dessa växtskyddsprodukter kan emellertid vara resthalter i behandlade produkter, i djur som äter de behandlade produkterna och i honung som produceras av bin som exponeras för dessa ämnen. Det är nödvändigt att se till att sådana resthalter inte uppnår nivåer som innebär oacceptabel risk för människor och, i förekommande fall, för djur. |
| --- | --- |

(5)

Användning av verksamma ämnen i växtskyddsprodukter är en av de viktigaste metoderna för att skydda såväl växter som vegetabiliska produkter från verkningarna av skadliga organismer. En möjlig effekt av användningen av dessa växtskyddsprodukter kan emellertid vara resthalter i behandlade produkter, i djur som äter de behandlade produkterna och i honung som produceras av bin som exponeras för dessa ämnen. Det är nödvändigt att se till att sådana resthalter inte uppnår nivåer som innebär oacceptabel risk för människor och, i förekommande fall, för djur.

| (6) | I rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (7) föreskrivs det att medlemsstaterna, då de utfärdar godkännanden, skall föreskriva att växtskyddsmedlen används på rätt sätt. Korrekt användning innefattar tillämpning av principerna om god växtskyddssed och principerna för integrerad bekämpning. När gränsvärden för godkänd användning av ett bekämpningsmedel som finns med i direktiv 91/414/EEG utgör en risk för konsumenten bör användningen revideras och resthalterna sänkas. Gemenskapen bör uppmuntra användningen av metoder eller produkter som leder till minskade risker och till att bekämpningsmedel som används minskas till nivåer som är tillräckliga för en effektiv skadedjursbekämpning. |
| --- | --- |

(6)

I rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (7) föreskrivs det att medlemsstaterna, då de utfärdar godkännanden, skall föreskriva att växtskyddsmedlen används på rätt sätt. Korrekt användning innefattar tillämpning av principerna om god växtskyddssed och principerna för integrerad bekämpning. När gränsvärden för godkänd användning av ett bekämpningsmedel som finns med i direktiv 91/414/EEG utgör en risk för konsumenten bör användningen revideras och resthalterna sänkas. Gemenskapen bör uppmuntra användningen av metoder eller produkter som leder till minskade risker och till att bekämpningsmedel som används minskas till nivåer som är tillräckliga för en effektiv skadedjursbekämpning.

| (7) | Ett antal verksamma ämnen är förbjudna enligt rådets direktiv 79/117/EEG av den 21 december 1978 om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används (8). Samtidigt finns det flera andra verksamma ämnen som för närvarande inte är godkända enligt direktiv 91/414/EEG. Sådana resthalter av verksamma ämnen i produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung som är resultatet av icke godkänd användning, miljöföroreningar eller användning i tredjeländer bör noga kontrolleras och övervakas. |
| --- | --- |

(7)

Ett antal verksamma ämnen är förbjudna enligt rådets direktiv 79/117/EEG av den 21 december 1978 om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används (8). Samtidigt finns det flera andra verksamma ämnen som för närvarande inte är godkända enligt direktiv 91/414/EEG. Sådana resthalter av verksamma ämnen i produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung som är resultatet av icke godkänd användning, miljöföroreningar eller användning i tredjeländer bör noga kontrolleras och övervakas.

| (8) | De grundläggande bestämmelserna avseende livsmedel och foder återfinns i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (9). |
| --- | --- |

(8)

De grundläggande bestämmelserna avseende livsmedel och foder återfinns i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (9).

| (9) | Utöver dessa grundläggande bestämmelser behövs det särskilda bestämmelser för att säkerställa att den inre marknaden och handeln med tredjeländer fungerar väl när det gäller färska, bearbetade och/eller sammansatta vegetabiliska och animaliska produkter som är avsedda att användas som livsmedel eller foder och i vilka det kan finnas bekämpningsmedelsrester, och samtidigt skapa förutsättningar för hög skyddsnivå för människors och djurs hälsa och ta till vara konsumenternas intressen. Sådana bestämmelser bör innefatta fastställande av särskilda gränsvärden för alla bekämpningsmedel som används i foder- och livsmedelsprodukter samt kvaliteten på de uppgifter som ligger till grund för dessa gränsvärden. |
| --- | --- |

(9)

Utöver dessa grundläggande bestämmelser behövs det särskilda bestämmelser för att säkerställa att den inre marknaden och handeln med tredjeländer fungerar väl när det gäller färska, bearbetade och/eller sammansatta vegetabiliska och animaliska produkter som är avsedda att användas som livsmedel eller foder och i vilka det kan finnas bekämpningsmedelsrester, och samtidigt skapa förutsättningar för hög skyddsnivå för människors och djurs hälsa och ta till vara konsumenternas intressen. Sådana bestämmelser bör innefatta fastställande av särskilda gränsvärden för alla bekämpningsmedel som används i foder- och livsmedelsprodukter samt kvaliteten på de uppgifter som ligger till grund för dessa gränsvärden.

| (10) | Trots att principerna i den allmänna livsmedelslagstiftningen i förordning (EG) nr 178/2002 gäller endast foder till livsmedelsproducerande djur, är det lämpligt att dessa principer även tillämpas på foder för djur som inte är avsedda för livsmedelsproduktion, eftersom det är svårt att särbehandla produkter som används till foder för djur som inte är avsedda för livsmedelsproduktion samt för att göra det lättare att övervaka efterlevnaden av den här förordningen. Den här förordningen bör dock inte hindra de tester som är nödvändiga för att utvärdera bekämpningsmedlen. |
| --- | --- |

(10)

Trots att principerna i den allmänna livsmedelslagstiftningen i förordning (EG) nr 178/2002 gäller endast foder till livsmedelsproducerande djur, är det lämpligt att dessa principer även tillämpas på foder för djur som inte är avsedda för livsmedelsproduktion, eftersom det är svårt att särbehandla produkter som används till foder för djur som inte är avsedda för livsmedelsproduktion samt för att göra det lättare att övervaka efterlevnaden av den här förordningen. Den här förordningen bör dock inte hindra de tester som är nödvändiga för att utvärdera bekämpningsmedlen.

| (11) | I direktiv 91/414/EEG fastställs grundläggande bestämmelser avseende användning och utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel. I synnerhet bör användningen av dessa medel inte ha skadliga effekter på människor eller djur. Bekämpningsmedelsrester från användning av växtskyddsmedel kan ha skadliga effekter på konsumenternas hälsa. Det är därför lämpligt att fastställa bestämmelser för gränsvärdena för de produkter som är avsedda att användas som livsmedel, som är kopplade till godkännandet av användning av växtskyddsmedel enligt direktiv 91/414/EEG. På samma sätt behöver det direktivet anpassas för att ta hänsyn till gemenskapsförfarandet för fastställande av gränsvärden inom ramen för denna förordning. Enligt det direktivet kan en medlemsstat utses som rapportör för att utvärdera ett verksamt ämne. Det är lämpligt att använda sakkunniga i den medlemsstaten vid tillämpningen av denna förordning. |
| --- | --- |

(11)

I direktiv 91/414/EEG fastställs grundläggande bestämmelser avseende användning och utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel. I synnerhet bör användningen av dessa medel inte ha skadliga effekter på människor eller djur. Bekämpningsmedelsrester från användning av växtskyddsmedel kan ha skadliga effekter på konsumenternas hälsa. Det är därför lämpligt att fastställa bestämmelser för gränsvärdena för de produkter som är avsedda att användas som livsmedel, som är kopplade till godkännandet av användning av växtskyddsmedel enligt direktiv 91/414/EEG. På samma sätt behöver det direktivet anpassas för att ta hänsyn till gemenskapsförfarandet för fastställande av gränsvärden inom ramen för denna förordning. Enligt det direktivet kan en medlemsstat utses som rapportör för att utvärdera ett verksamt ämne. Det är lämpligt att använda sakkunniga i den medlemsstaten vid tillämpningen av denna förordning.

| (12) | Det är lämpligt att särskilda bestämmelser införs för kontrollen av bekämpningsmedelsrester för att komplettera gemenskapens allmänna bestämmelser om kontroll av livsmedel och foder. |
| --- | --- |

(12)

Det är lämpligt att särskilda bestämmelser införs för kontrollen av bekämpningsmedelsrester för att komplettera gemenskapens allmänna bestämmelser om kontroll av livsmedel och foder.

| (13) | Särskilda bestämmelser för djurfoder som även inbegriper saluföring och lagring av foder samt utfodring av djur finns i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/32/EG av den 7 maj 2002 om främmande ämnen och produkter i djurfoder (10). För vissa produkter går det inte att avgöra om de kommer att ingå i foder eller livsmedel. Halterna av bekämpningsmedelsrester i sådana produkter bör därför vara säkra att konsumeras både av människor och, i förekommande fall, av djur. Utöver de särskilda bestämmelserna om djurfoder bör följaktligen bestämmelserna i denna förordning tillämpas för de produkterna. |
| --- | --- |

(13)

Särskilda bestämmelser för djurfoder som även inbegriper saluföring och lagring av foder samt utfodring av djur finns i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/32/EG av den 7 maj 2002 om främmande ämnen och produkter i djurfoder (10). För vissa produkter går det inte att avgöra om de kommer att ingå i foder eller livsmedel. Halterna av bekämpningsmedelsrester i sådana produkter bör därför vara säkra att konsumeras både av människor och, i förekommande fall, av djur. Utöver de särskilda bestämmelserna om djurfoder bör följaktligen bestämmelserna i denna förordning tillämpas för de produkterna.

| (14) | Det är nödvändigt att på gemenskapsnivå besluta vilka villkor som gäller för fastställande och kontroll av gränsvärden för produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung. |
| --- | --- |

(14)

Det är nödvändigt att på gemenskapsnivå besluta vilka villkor som gäller för fastställande och kontroll av gränsvärden för produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung.

| (15) | Enligt direktiv 76/895/EEG får medlemsstaterna godkänna högre gränsvärden än de som för närvarande är godkända på gemenskapsnivå. Den möjligheten bör upphöra, eftersom den kan medföra handelshinder inom gemenskapen på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(15)

Enligt direktiv 76/895/EEG får medlemsstaterna godkänna högre gränsvärden än de som för närvarande är godkända på gemenskapsnivå. Den möjligheten bör upphöra, eftersom den kan medföra handelshinder inom gemenskapen på den inre marknaden.

| (16) | Fastställandet av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester innebär tidskrävande tekniska överväganden och innefattar en bedömning av möjliga risker för konsumenterna. Därför kan gränsvärden inte fastställas omedelbart för resthalter av bekämpningsmedel som omfattas av direktiv 76/895/EEG eller för bekämpningsmedel för vilka det inte har fastställts några gränsvärden på gemenskapsnivå. |
| --- | --- |

(16)

Fastställandet av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester innebär tidskrävande tekniska överväganden och innefattar en bedömning av möjliga risker för konsumenterna. Därför kan gränsvärden inte fastställas omedelbart för resthalter av bekämpningsmedel som omfattas av direktiv 76/895/EEG eller för bekämpningsmedel för vilka det inte har fastställts några gränsvärden på gemenskapsnivå.

| (17) | Det är lämpligt att minimikraven för de uppgifter som skall användas för att fastställa gränsvärden för bekämpningsmedel utformas på gemenskapsnivå. |
| --- | --- |

(17)

Det är lämpligt att minimikraven för de uppgifter som skall användas för att fastställa gränsvärden för bekämpningsmedel utformas på gemenskapsnivå.

| (18) | Under särskilda omständigheter och särskilt för icke godkända bekämpningsmedel som kan förekomma i miljön bör det vara tillåtet att använda övervakningsuppgifter när gränsvärden fastställs. |
| --- | --- |

(18)

Under särskilda omständigheter och särskilt för icke godkända bekämpningsmedel som kan förekomma i miljön bör det vara tillåtet att använda övervakningsuppgifter när gränsvärden fastställs.

| (19) | Gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester bör övervakas fortlöpande och de angivna värdena bör ändras för att ta hänsyn till ny information och nya data. Gränsvärdena bör fastställas på en lägre nivå av analytisk bestämning om godkänd användning av växtskyddsprodukter inte ger spårbara halter av bekämpningsmedelsrester. Om användning av bekämpningsmedel inte är godkänd på gemenskapsnivå bör gränsvärden fastställas på en lämpligt låg nivå för att skydda konsumenten från intag av icke godkända eller för höga nivåer av bekämpningsmedelsrester. För att underlätta kontrollen av bekämpningsmedelsrester är det nödvändigt att fastställa ett standardiserat värde för sådana bekämpningsmedelsrester i de produkter eller produktgrupper som anges i bilaga I, för vilka inget gränsvärde har fastställts enligt bilagorna II eller III, såvida inte det verksamma ämnet i fråga återfinns i bilaga IV. Det är lämpligt att fastställa det standardiserade värdet till 0,01 mg/kg och ge möjlighet att fastställa ett annat värde för de verksamma ämnen som omfattas av bilaga V med beaktande av de rutinmässiga analytiska metoder som finns tillgängliga och/eller konsumentskyddet. |
| --- | --- |

(19)

Gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester bör övervakas fortlöpande och de angivna värdena bör ändras för att ta hänsyn till ny information och nya data. Gränsvärdena bör fastställas på en lägre nivå av analytisk bestämning om godkänd användning av växtskyddsprodukter inte ger spårbara halter av bekämpningsmedelsrester. Om användning av bekämpningsmedel inte är godkänd på gemenskapsnivå bör gränsvärden fastställas på en lämpligt låg nivå för att skydda konsumenten från intag av icke godkända eller för höga nivåer av bekämpningsmedelsrester. För att underlätta kontrollen av bekämpningsmedelsrester är det nödvändigt att fastställa ett standardiserat värde för sådana bekämpningsmedelsrester i de produkter eller produktgrupper som anges i bilaga I, för vilka inget gränsvärde har fastställts enligt bilagorna II eller III, såvida inte det verksamma ämnet i fråga återfinns i bilaga IV. Det är lämpligt att fastställa det standardiserade värdet till 0,01 mg/kg och ge möjlighet att fastställa ett annat värde för de verksamma ämnen som omfattas av bilaga V med beaktande av de rutinmässiga analytiska metoder som finns tillgängliga och/eller konsumentskyddet.

| (20) | För livsmedel och foder som produceras utanför gemenskapen kan andra jordbruksmetoder med avseende på växtskyddsmedel tillämpas legalt, vilket ibland kan få till följd att halterna av bekämpningsmedelsrester skiljer sig från de halter som blir följden av de metoder som tillämpas legalt i gemenskapen. Därför bör sådana gränsvärden fastställas för importerade produkter som tar hänsyn till dessa metoder och halter, förutsatt att det med samma kriterier som används för inhemska produkter kan påvisas att produkterna är säkra. |
| --- | --- |

(20)

För livsmedel och foder som produceras utanför gemenskapen kan andra jordbruksmetoder med avseende på växtskyddsmedel tillämpas legalt, vilket ibland kan få till följd att halterna av bekämpningsmedelsrester skiljer sig från de halter som blir följden av de metoder som tillämpas legalt i gemenskapen. Därför bör sådana gränsvärden fastställas för importerade produkter som tar hänsyn till dessa metoder och halter, förutsatt att det med samma kriterier som används för inhemska produkter kan påvisas att produkterna är säkra.

| (21) | I förordning (EG) nr 178/2002 fastställs det förfaranden för nödåtgärder när det gäller livsmedel och foder med ursprung i gemenskapen eller som importerats från ett tredjeland. Enligt dessa förfaranden har kommissionen möjlighet att besluta om sådana åtgärder i situationer där livsmedel sannolikt innebär en allvarlig risk för människors eller djurs hälsa eller för miljön eller i fall där risken inte kan begränsas genom de åtgärder som vidtas av medlemsstaten eller medlemsstaterna i fråga. Det är lämpligt att dessa åtgärder och deras effekter på människor och, i förekommande fall, på djur bedöms av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad ”myndigheten”). |
| --- | --- |

(21)

I förordning (EG) nr 178/2002 fastställs det förfaranden för nödåtgärder när det gäller livsmedel och foder med ursprung i gemenskapen eller som importerats från ett tredjeland. Enligt dessa förfaranden har kommissionen möjlighet att besluta om sådana åtgärder i situationer där livsmedel sannolikt innebär en allvarlig risk för människors eller djurs hälsa eller för miljön eller i fall där risken inte kan begränsas genom de åtgärder som vidtas av medlemsstaten eller medlemsstaterna i fråga. Det är lämpligt att dessa åtgärder och deras effekter på människor och, i förekommande fall, på djur bedöms av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad ”myndigheten”).

| (22) | Konsumenternas livstidsexponering, och ibland akuta exponering, för bekämpningsmedelsrester genom livsmedelsprodukter bör utvärderas i enlighet med gemenskapens förfaranden och praxis, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer. |
| --- | --- |

(22)

Konsumenternas livstidsexponering, och ibland akuta exponering, för bekämpningsmedelsrester genom livsmedelsprodukter bör utvärderas i enlighet med gemenskapens förfaranden och praxis, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer.

| (23) | Gemenskapens handelspartner bör konsulteras genom Världshälsoorganisationen om de föreslagna gränsvärdena och deras iakttagelser bör beaktas innan gränsvärdena antas. De gränsvärden som Codex Alimentarius-kommissionen har fastställs på internationell nivå bör också beaktas när gemenskapens gränsvärden fastställs. |
| --- | --- |

(23)

Gemenskapens handelspartner bör konsulteras genom Världshälsoorganisationen om de föreslagna gränsvärdena och deras iakttagelser bör beaktas innan gränsvärdena antas. De gränsvärden som Codex Alimentarius-kommissionen har fastställs på internationell nivå bör också beaktas när gemenskapens gränsvärden fastställs.

| (24) | Det är nödvändigt att myndigheten bedömer ansökningar om fastställande av gränsvärden och utvärderingsrapporter från medlemsstaterna för att kunna bedöma riskerna för konsumenterna och, i förekommande fall, för djuren. |
| --- | --- |

(24)

Det är nödvändigt att myndigheten bedömer ansökningar om fastställande av gränsvärden och utvärderingsrapporter från medlemsstaterna för att kunna bedöma riskerna för konsumenterna och, i förekommande fall, för djuren.

| (25) | Medlemsstaterna bör fastställa bestämmelser om påföljder för överträdelser av denna förordning och se till att de genomförs. Påföljderna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(25)

Medlemsstaterna bör fastställa bestämmelser om påföljder för överträdelser av denna förordning och se till att de genomförs. Påföljderna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (26) | Utvecklingen av ett harmoniserat system för gränsvärden inom gemenskapen innebär att det måste utarbetas riktlinjer, databaser och annan verksamhet med de kostnader som detta innebär. Det är lämpligt att gemenskapen i vissa fall bidrar till dessa kostnader. |
| --- | --- |

(26)

Utvecklingen av ett harmoniserat system för gränsvärden inom gemenskapen innebär att det måste utarbetas riktlinjer, databaser och annan verksamhet med de kostnader som detta innebär. Det är lämpligt att gemenskapen i vissa fall bidrar till dessa kostnader.

| (27) | Det är god administrativ sed och tekniskt önskvärt att samordna tidpunkten för besluten om gränsvärden för verksamma ämnen med de beslut som fattas för dessa ämnen enligt direktiv 91/414/EEG. För många ämnen för vilka det ännu inte har fastställts några gränsvärden för gemenskapen kommer det inte att fattas några beslut enligt det direktivet innan denna förordning träder i kraft. |
| --- | --- |

(27)

Det är god administrativ sed och tekniskt önskvärt att samordna tidpunkten för besluten om gränsvärden för verksamma ämnen med de beslut som fattas för dessa ämnen enligt direktiv 91/414/EEG. För många ämnen för vilka det ännu inte har fastställts några gränsvärden för gemenskapen kommer det inte att fattas några beslut enligt det direktivet innan denna förordning träder i kraft.

| (28) | Det är således nödvändigt att särbestämmelser antas om tillfälliga, men obligatoriska och harmoniserade, gränsvärden i syfte att efter hand fastställa gränsvärden allteftersom beslut fattas om enskilda verksamma ämnen som en del av utvärderingarna enligt direktiv 91/414/EEG. Sådana tillfälliga harmoniserade gränsvärden bör framför allt utgå från de gällande nationella gränsvärden som medlemsstaterna fastställt och bör respektera de nationella bestämmelser enligt vilka de fastställdes, förutsatt att gränsvärdena inte innebär någon oacceptabel risk för konsumenterna. |
| --- | --- |

(28)

Det är således nödvändigt att särbestämmelser antas om tillfälliga, men obligatoriska och harmoniserade, gränsvärden i syfte att efter hand fastställa gränsvärden allteftersom beslut fattas om enskilda verksamma ämnen som en del av utvärderingarna enligt direktiv 91/414/EEG. Sådana tillfälliga harmoniserade gränsvärden bör framför allt utgå från de gällande nationella gränsvärden som medlemsstaterna fastställt och bör respektera de nationella bestämmelser enligt vilka de fastställdes, förutsatt att gränsvärdena inte innebär någon oacceptabel risk för konsumenterna.

| (29) | Efter införandet av befintliga verksamma ämnen i bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall medlemsstaterna på nytt utvärdera varje växtskyddsprodukt som innehåller dessa verksamma ämnen senast fyra år efter införandet. Dessa gränsvärden bör bibehållas under en period om upp till och med fyra år för att ge kontinuitet åt godkännandena och efter avslutad utvärdering bör de göras definitiva om de stöds av underlag som uppfyller kraven i bilaga III till direktiv 91/414/EEG, eller åsättas ett standardiserat värde om de saknar sådant stöd. |
| --- | --- |

(29)

Efter införandet av befintliga verksamma ämnen i bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall medlemsstaterna på nytt utvärdera varje växtskyddsprodukt som innehåller dessa verksamma ämnen senast fyra år efter införandet. Dessa gränsvärden bör bibehållas under en period om upp till och med fyra år för att ge kontinuitet åt godkännandena och efter avslutad utvärdering bör de göras definitiva om de stöds av underlag som uppfyller kraven i bilaga III till direktiv 91/414/EEG, eller åsättas ett standardiserat värde om de saknar sådant stöd.

| (30) | I denna förordning fastställs gränsvärden för kontroll av bekämpningsmedelsrester i foder och livsmedel. Medlemsstaterna bör därför inrätta nationella program för att kontrollera sådana rester. Resultaten av de nationella kontrollprogrammen bör översändas till kommissionen, myndigheten och övriga medlemsstaterna samt ingå i gemenskapens årsrapport. |
| --- | --- |

(30)

I denna förordning fastställs gränsvärden för kontroll av bekämpningsmedelsrester i foder och livsmedel. Medlemsstaterna bör därför inrätta nationella program för att kontrollera sådana rester. Resultaten av de nationella kontrollprogrammen bör översändas till kommissionen, myndigheten och övriga medlemsstaterna samt ingå i gemenskapens årsrapport.

| (31) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (11). |
| --- | --- |

(31)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (11).

| (32) | I enlighet med proportionalitetsprincipen är det nödvändigt och lämpligt att fastställa bestämmelser om gränsvärden för produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung för att uppnå de grundläggande målen att underlätta handeln samtidigt som konsumenterna skyddas. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen i enlighet med artikel 5 tredje stycket i fördraget. |
| --- | --- |

(32)

I enlighet med proportionalitetsprincipen är det nödvändigt och lämpligt att fastställa bestämmelser om gränsvärden för produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung för att uppnå de grundläggande målen att underlätta handeln samtidigt som konsumenterna skyddas. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen i enlighet med artikel 5 tredje stycket i fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

SYFTE, RÄCKVIDD OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

Genom denna förordning fastställs harmoniserade gemenskapsbestämmelser om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung i enlighet med de allmänna principerna i förordning (EG) nr 178/2002.

Artikel 2

Räckvidd

1.   Denna förordning skall tillämpas på produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung, eller delar därav, som omfattas av bilaga I, som är avsedda att användas som färska, bearbetade och/eller sammansatta livsmedel eller foder och i eller på vilka det kan förekomma bekämpningsmedelsrester.

2.   Denna förordning skall inte tillämpas på de produkter som omfattas av bilaga I om det på ett betryggande sätt kan fastställas att de är avsedda

| a) | för tillverkning av andra produkter än livsmedel eller foder, |
| --- | --- |

a)

för tillverkning av andra produkter än livsmedel eller foder,

| b) | för sådd eller plantering, eller |
| --- | --- |

b)

för sådd eller plantering, eller

| c) | för verksamhet som är tillåten enligt nationell lag för testning av verksamma ämnen. |
| --- | --- |

c)

för verksamhet som är tillåten enligt nationell lag för testning av verksamma ämnen.

3.   De gränsvärden som fastställs för bekämpningsmedelsrester i enlighet med denna förordning skall inte tillämpas på sådana produkter som omfattas av bilaga I, som är avsedda för export till ett tredjeland och som behandlats före exporten, om det på betryggande sätt har fastställts att det mottagande tredjelandet kräver eller godkänner denna särskilda behandling för att hindra att skadegörare kommer in på dess territorium.

4.   Denna förordning skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av direktiven 98/8/EG (12) och 2002/32/EG samt förordning (EEG) nr 2377/90 (13).

Artikel 3

Definitioner

1.   Vid tillämpningen av denna förordning skall definitionerna i förordning (EG) nr 178/2002 och definitionerna i artikel 2.1 och 2.4 i direktiv 91/414/EEG gälla.

2.   Följande definitioner skall också gälla:

| a) | god lantbrukspraxis (GAP): den nationellt rekommenderade, godkända eller registrerade säkra användningen av växtskyddsmedel under verkliga förhållanden i alla led vid produktion, lagring, transport, distribution och bearbetning av livsmedel och foder. |
| --- | --- |

a)

god lantbrukspraxis (GAP): den nationellt rekommenderade, godkända eller registrerade säkra användningen av växtskyddsmedel under verkliga förhållanden i alla led vid produktion, lagring, transport, distribution och bearbetning av livsmedel och foder.

| b) | kritisk GAP: den GAP som ger upphov till den högsta godtagbara halten av bekämpningsmedelsrester hos en behandlad gröda och som utgör grunden för fastställande av gränsvärdet om det finns mer än en GAP för en kombination av verksamt ämne/produkt. |
| --- | --- |

b)

kritisk GAP: den GAP som ger upphov till den högsta godtagbara halten av bekämpningsmedelsrester hos en behandlad gröda och som utgör grunden för fastställande av gränsvärdet om det finns mer än en GAP för en kombination av verksamt ämne/produkt.

| c) | bekämpningsmedelsrester: rester, inklusive verksamma ämnen, deras metaboliter och/eller produkter som härrör från deras nedbrytnings- eller reaktionsprodukter av verksamma ämnen, som för närvarande används eller tidigare använts i växtskyddsmedel enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv 91/414/EEG och som finns i eller på de produkter som omfattas av bilaga I till den här förordningen, inklusive i synnerhet rester som kan uppstå till följd av användning i växtskydd, veterinärmedicin eller som biocid. |
| --- | --- |

c)

bekämpningsmedelsrester: rester, inklusive verksamma ämnen, deras metaboliter och/eller produkter som härrör från deras nedbrytnings- eller reaktionsprodukter av verksamma ämnen, som för närvarande används eller tidigare använts i växtskyddsmedel enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv 91/414/EEG och som finns i eller på de produkter som omfattas av bilaga I till den här förordningen, inklusive i synnerhet rester som kan uppstå till följd av användning i växtskydd, veterinärmedicin eller som biocid.

| d) | gränsvärde för bekämpningsmedelsrester (gränsvärde): den övre lagliga gränsen för halten av bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel eller foder. |
| --- | --- |

d)

gränsvärde för bekämpningsmedelsrester (gränsvärde): den övre lagliga gränsen för halten av bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel eller foder.

| e) | CXL: ett gränsvärde som fastställts av Codex Alimentarius-kommissionen. |
| --- | --- |

e)

CXL: ett gränsvärde som fastställts av Codex Alimentarius-kommissionen.

| f) | bestämningsgräns (LOD): den lägsta validerade halt som kan kvantifieras och rapporteras i samband med rutinövervakning med validerade kontrollmetoder. |
| --- | --- |

f)

bestämningsgräns (LOD): den lägsta validerade halt som kan kvantifieras och rapporteras i samband med rutinövervakning med validerade kontrollmetoder.

| g) | importtolerans: ett gränsvärde som fastställs för importerade produkter om






  — | användningen av det verksamma ämnet i ett växtskyddsmedel på en viss produkt inte är godkänd i gemenskapen, eller |
| --- | --- | --- |

g)

importtolerans: ett gränsvärde som fastställs för importerade produkter om

—

användningen av det verksamma ämnet i ett växtskyddsmedel på en viss produkt inte är godkänd i gemenskapen, eller

| — | ett befintligt gemenskapsgränsvärde inte är tillräckligt för att möta behoven i den internationella handeln. |
| --- | --- |

—

ett befintligt gemenskapsgränsvärde inte är tillräckligt för att möta behoven i den internationella handeln.

| h) | kvalifikationsprovning: ett jämförande test där flera laboratorier utför analyser av identiska prover så att en kvalitetsutvärdering kan göras av den analys som utförs i vart och ett av laboratorierna. |
| --- | --- |

h)

kvalifikationsprovning: ett jämförande test där flera laboratorier utför analyser av identiska prover så att en kvalitetsutvärdering kan göras av den analys som utförs i vart och ett av laboratorierna.

| i) | akut referensdos: den uppskattade mängd ämne i livsmedel uttryckt på grundval av kroppsvikt, som kan intas under kort tid, vanligen under en måltid eller en dag utan uppskattbar hälsorisk för konsumenten på grundval av alla kända fakta vid den tidpunkt utvärderingen skedde. |
| --- | --- |

i)

akut referensdos: den uppskattade mängd ämne i livsmedel uttryckt på grundval av kroppsvikt, som kan intas under kort tid, vanligen under en måltid eller en dag utan uppskattbar hälsorisk för konsumenten på grundval av alla kända fakta vid den tidpunkt utvärderingen skedde.

| j) | acceptabelt dagligt intag: den uppskattade mängd ämne i livsmedel uttryckt på grundval av kroppsvikt, som kan intas dagligen under en livstid utan uppskattbar hälsorisk för konsumenten på grundval av alla kända fakta vid den tidpunkt utvärderingen skedde. |
| --- | --- |

j)

acceptabelt dagligt intag: den uppskattade mängd ämne i livsmedel uttryckt på grundval av kroppsvikt, som kan intas dagligen under en livstid utan uppskattbar hälsorisk för konsumenten på grundval av alla kända fakta vid den tidpunkt utvärderingen skedde.

Artikel 4

Förteckning över produktgrupper för vilka harmoniserade gränsvärden skall tillämpas

1.   De produkter, produktgrupper och/eller delar av produkter som avses i artikel 2.1 och för vilka harmoniserade gränsvärden skall tillämpas, skall fastställas och omfattas av bilaga I i enlighet med förfarandet i artikel 45.2. Bilaga I skall innefatta alla produkter för vilka det finns fastställda gränsvärden samt övriga produkter för vilka det är lämpligt att tillämpa harmoniserade gränsvärden, särskilt med hänsyn till deras betydelse i konsumenternas kost eller i handeln. Produkterna skall indelas i grupper på ett sådant sätt att gränsvärden i möjligaste mån kan fastställas för en grupp av liknande eller besläktade produkter.

2.   Bilaga I skall fastställas för första gången inom tre månader från denna förordnings ikraftträdande och skall vid behov revideras, särskilt på begäran av en medlemsstat.

Artikel 5

Upprättande av en förteckning över verksamma ämnen för vilka det inte krävs några gränsvärden

1.   Verksamma ämnen i växtskyddsmedel som utvärderats enligt direktiv 91/414/EEG och för vilka det inte krävs några gränsvärden skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 i denna förordning och förtecknas i bilaga IV, med beaktande av användningarna av dessa verksamma ämnen samt de frågor som avses i artikel 14.2 a, c och d i denna förordning.

2.   Bilaga IV skall fastställas för första gången inom tolv månader från denna förordnings ikraftträdande.

KAPITEL II

FÖRFARANDE FÖR ANSÖKNINGAR OM GRÄNSVÄRDEN

AVSNITT 1

INLÄMNING AV ANSÖKNINGAR OM GRÄNSVÄRDEN

Artikel 6

Ansökningar

1.   Om en medlemsstat planerar att bevilja godkännande eller tillfälligt godkännande av användningen av ett växtskyddsmedel i enlighet med direktiv 91/414/EEG, skall medlemsstaten överväga om ett befintligt gränsvärde i bilaga II eller III till denna förordning till följd av den användningen behöver ändras, om det är nödvändigt att fastställa ett nytt gränsvärde eller om det verksamma ämnet skall tas upp i bilaga IV. Vid behov skall medlemsstaten kräva att den som ansöker om godkännandet skall lämna in en ansökan enligt artikel 7.

2.   Parter som på lämpligt sätt kan styrka att de har ett berättigat intresse, inklusive tillverkare, odlare och producenter av de produkter som omfattas av bilaga I får också lämna in en ansökan till en medlemsstat enligt artikel 7.

3.   Om en medlemsstat anser att det är nödvändigt att fastställa, ändra eller stryka ett gränsvärde får den medlemsstaten också ställa samman och utvärdera en ansökan om fastställande, ändring eller strykning av gränsvärdet enligt artikel 7.

4.   Ansökningar om importtoleranser skall lämnas till de rapporterande medlemsstater som utsetts enligt direktiv 91/414/EEG eller, om ingen sådan rapportör har utsetts, till de medlemsstater som utsetts av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 i denna förordning på begäran av den sökande. Sådana ansökningar skall göras enligt artikel 7 i denna förordning.

Artikel 7

Krav beträffande ansökningar om gränsvärden

1.   Sökanden skall i sin ansökan om gränsvärden ha med följande uppgifter och handlingar:

| a) | Sökandens namn och adress. |
| --- | --- |

a)

Sökandens namn och adress.

| b) | En presentation av ansökningshandlingarna med






  i) | en sammanfattning av ansökan, |
| --- | --- | --- |

b)

En presentation av ansökningshandlingarna med

i)

en sammanfattning av ansökan,

| ii) | de viktigaste sakargumenten, |
| --- | --- |

ii)

de viktigaste sakargumenten,

| iii) | en förteckning över dokumentationen, |
| --- | --- |

iii)

en förteckning över dokumentationen,

| iv) | en kopia av relevant GAP för den specifika användningen av det verksamma ämnet. |
| --- | --- |

iv)

en kopia av relevant GAP för den specifika användningen av det verksamma ämnet.

| c) | I förekommande fall, vetenskapligt underbyggd anledning till oro. |
| --- | --- |

c)

I förekommande fall, vetenskapligt underbyggd anledning till oro.

| d) | Uppgifterna i bilagorna II och III till direktiv 91/414/EEG om dokumentationskrav för fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedel samt, i förekommande fall, toxikologiska uppgifter och uppgifter om metoder för rutinanalyser för användning i kontrollaboratorier samt uppgifter om djurs och växters ämnesomsättning.
  Om uppgifterna i fråga redan är allmänt tillgängliga, särskilt om ett verksamt ämne redan har utvärderats enligt direktiv 91/414/EEG eller om det finns ett CXL och dessa uppgifter läggs fram av den sökande, får en medlemsstat även använda denna information vid utvärdering av en ansökan. I sådana fall skall utvärderingsrapporten innehålla en motivering till att sådana uppgifter används eller inte används. |
| --- | --- |

d)

Uppgifterna i bilagorna II och III till direktiv 91/414/EEG om dokumentationskrav för fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedel samt, i förekommande fall, toxikologiska uppgifter och uppgifter om metoder för rutinanalyser för användning i kontrollaboratorier samt uppgifter om djurs och växters ämnesomsättning.

Om uppgifterna i fråga redan är allmänt tillgängliga, särskilt om ett verksamt ämne redan har utvärderats enligt direktiv 91/414/EEG eller om det finns ett CXL och dessa uppgifter läggs fram av den sökande, får en medlemsstat även använda denna information vid utvärdering av en ansökan. I sådana fall skall utvärderingsrapporten innehålla en motivering till att sådana uppgifter används eller inte används.

2.   Den utvärderande medlemsstaten får i förekommande fall begära att sökanden tillhandahåller kompletterande uppgifter utöver dem som krävs enligt punkt 1 inom en tidsfrist som fastställs av medlemsstaten.

Artikel 8

Utvärdering av ansökningar

1.   En medlemsstat till vilken en ansökan som uppfyller kraven i artikel 7 har lämnats i enlighet med artikel 6 skall omedelbart vidarebefordra en kopia till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, vilken upprättats enligt förordning (EG) nr 178/2002 (nedan kallad ”myndigheten”), och kommissionen samt utan otillbörligt dröjsmål utarbeta en utvärderingsrapport.

2.   Ansökningar skall utvärderas i enlighet med de relevanta bestämmelserna i de enhetliga principer för utvärdering och godkännande av växtskyddsmedel som anges i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG eller särskilda utvärderingsprinciper som skall fastställas genom en kommissionsförordning i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 i denna förordning.

3.   Med avvikelse från punkt 1 och genom överenskommelse mellan de berörda medlemsstaterna får utvärderingen av ansökan genomföras av den rapporterande medlemsstat som utsetts enligt direktiv 91/414/EEG för det verksamma ämnet.

4.   När en medlemsstat stöter på svårigheter vid utvärdering av en ansökan eller för att undvika dubbelarbete får det i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 beslutas vilken medlemsstat som skall utvärdera särskilda ansökningar.

Artikel 9

Överlämnande av utvärderade ansökningar till kommissionen och myndigheten

1.   Sedan utvärderingsrapporten färdigställts skall medlemsstaten vidarebefordra den till kommissionen. Kommissionen skall utan dröjsmål informera medlemsstaterna och vidarebefordra ansökan, utvärderingsrapporten och underlaget till myndigheten.

2.   Myndigheten skall utan dröjsmål skriftligen bekräfta till sökanden, den utvärderande medlemsstaten och kommissionen att den mottagit ansökan. I bekräftelsen skall datum anges för mottagandet av ansökan och de åtföljande handlingarna.

AVSNITT 2

MYNDIGHETENS BEHANDLING AV ANSÖKNINGAR OM GRÄNSVÄRDEN

Artikel 10

Myndighetens yttrande om ansökningar om gränsvärden

1.   Myndigheten skall bedöma ansökningarna och utvärderingsrapporterna och lämna ett motiverat yttrande särskilt om de risker för konsumenten, och i förekommande fall för djur, som är förknippade med fastställande, ändring eller strykning av ett gränsvärde. Yttrandet skall innefatta

| a) | en bedömning om huruvida den analytiska metoden för rutinövervakning som föreslås i ansökan är lämplig för den kontroll som avses, |
| --- | --- |

a)

en bedömning om huruvida den analytiska metoden för rutinövervakning som föreslås i ansökan är lämplig för den kontroll som avses,

| b) | den bestämningsgräns som kan förutses för kombinationen bekämpningsmedel-produkt, |
| --- | --- |

b)

den bestämningsgräns som kan förutses för kombinationen bekämpningsmedel-produkt,

| c) | en bedömning av riskerna för att det acceptabla dagliga intaget eller den akuta referensdosen överskrids till följd av att gränsvärdet ändras; bidraget till intaget som beror på resten i den produkt för vilken gränsvärdet begärdes, |
| --- | --- |

c)

en bedömning av riskerna för att det acceptabla dagliga intaget eller den akuta referensdosen överskrids till följd av att gränsvärdet ändras; bidraget till intaget som beror på resten i den produkt för vilken gränsvärdet begärdes,

| d) | eventuella andra faktorer som är relevanta för riskbedömningen. |
| --- | --- |

d)

eventuella andra faktorer som är relevanta för riskbedömningen.

2.   Myndigheten skall översända sitt motiverade yttrande till sökanden, kommissionen och medlemsstaterna. I det motiverade yttrandet skall grunden för varje slutsats tydligt anges.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 39 i förordning (EG) nr 178/2002 skall myndigheten offentliggöra sitt motiverade yttrande.

Artikel 11

Tidsfrister för myndighetens yttrande om ansökningar om gränsvärden

1.   Myndigheten skall lämna sitt motiverade yttrande i enlighet med artikel 10 så snart som möjligt och senast inom tre månader från det datum då ansökan mottagits.

2.   Om myndigheten begär kompletterande uppgifter skall den tidsfrist som fastställs i punkt 1 upphöra att löpa till dess uppgifterna har inkommit. Sådana uppskov skall underställas artikel 13.

Artikel 12

Myndighetens utvärdering av befintliga gränsvärden

1.   Myndigheten skall, inom tolv månader från det datum då ett verksamt ämne antingen tas upp eller inte tas upp i bilaga I till direktiv 91/414/EEG efter denna förordnings ikraftträdande, till kommissionen och medlemsstaterna överlämna ett motiverat yttrande, baserat framför allt på den relevanta utvärderingsrapport som utarbetats enligt direktiv 91/414/EEG, om

| a) | befintliga gränsvärden för det verksamma ämnet enligt bilaga II eller III till denna förordning, |
| --- | --- |

a)

befintliga gränsvärden för det verksamma ämnet enligt bilaga II eller III till denna förordning,

| b) | behovet av att fastställa nya gränsvärden för det verksamma ämnet, eller av att införa det i bilaga IV till denna förordning, |
| --- | --- |

b)

behovet av att fastställa nya gränsvärden för det verksamma ämnet, eller av att införa det i bilaga IV till denna förordning,

| c) | särskilda bearbetningsfaktorer enligt artikel 20.2 i denna förordning som kan behövas för det verksamma ämnet, |
| --- | --- |

c)

särskilda bearbetningsfaktorer enligt artikel 20.2 i denna förordning som kan behövas för det verksamma ämnet,

| d) | gränsvärden som kommissionen kan överväga att införa i bilaga II och/eller bilaga III till denna förordning samt gränsvärden som kan strykas när det gäller det verksamma ämnet. |
| --- | --- |

d)

gränsvärden som kommissionen kan överväga att införa i bilaga II och/eller bilaga III till denna förordning samt gränsvärden som kan strykas när det gäller det verksamma ämnet.

2.   När det gäller ämnen som införts i bilaga I till direktiv 91/414/EEG innan denna förordning träder i kraft skall det motiverade yttrande som avses i punkt 1 i den här artikeln avges inom tolv månader från denna förordnings ikraftträdande.

Artikel 13

Administrativ granskning

Beslut eller underlåtenhet att handla i kraft av de befogenheter som myndigheten fått genom denna förordning får granskas av kommissionen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat eller någon person som direkt och personligen berörs.

För detta syfte skall en begäran överlämnas till kommissionen inom två månader från den dag då den berörda parten fått kännedom om handlingen eller underlåtenheten i fråga.

Kommissionen skall fatta beslut inom två månader och, om så är lämpligt, begära att myndigheten inom en fastställd tidsfrist drar tillbaka sitt beslut eller åtgärdar sin underlåtenhet att handla.

AVSNITT 3

FASTSTÄLLANDE, ÄNDRING ELLER STRYKNING AV GRÄNSVÄRDEN

Artikel 14

Beslut om ansökningar om gränsvärden

1.   Efter mottagande av myndighetens yttrande och med beaktande av det yttrandet skall en förordning om fastställande, ändring eller strykning av ett gränsvärde eller ett beslut om avslag på ansökan utarbetas av kommissionen utan dröjsmål och senast inom tre månader samt överlämnas för antagande i enlighet med förfarandet i artikel 45.2.

2.   I fråga om de akter som avses i punkt 1 skall hänsyn tas till följande:

| a) | Tillgängliga vetenskapliga och tekniska rön. |
| --- | --- |

a)

Tillgängliga vetenskapliga och tekniska rön.

| b) | Möjlig förekomst av bekämpningsmedelsrester från andra källor än nuvarande användning av verksamma ämnen som växtskyddsmedel. |
| --- | --- |

b)

Möjlig förekomst av bekämpningsmedelsrester från andra källor än nuvarande användning av verksamma ämnen som växtskyddsmedel.

| c) | Resultat av en bedömning av potentiella risker för konsumenterna och, i förekommande fall, för djur. |
| --- | --- |

c)

Resultat av en bedömning av potentiella risker för konsumenterna och, i förekommande fall, för djur.

| d) | Resultat av utvärderingar och beslut om att ändra användning av växtskyddsmedel. |
| --- | --- |

d)

Resultat av utvärderingar och beslut om att ändra användning av växtskyddsmedel.

| e) | Ett CXL eller en GAP som tillämpas i ett tredjeland för laglig användning av ett verksamt ämne i det landet. |
| --- | --- |

e)

Ett CXL eller en GAP som tillämpas i ett tredjeland för laglig användning av ett verksamt ämne i det landet.

| f) | Andra legitima faktorer av relevans för ärendet i fråga. |
| --- | --- |

f)

Andra legitima faktorer av relevans för ärendet i fråga.

3.   Kommissionen får när som helst begära kompletterande uppgifter från sökanden eller från myndigheten. Kommissionen skall göra all ytterligare information som den mottagit tillgänglig för medlemsstaterna och myndigheten.

Artikel 15

Införande av nya eller ändrade gränsvärden i bilagorna II och III

1.   I den förordning som avses i artikel 14.1 skall

| a) | nya eller ändrade gränsvärden fastställas och dessa skall förtecknas i bilaga II till denna förordning, om de verksamma ämnena har införts i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, eller |
| --- | --- |

a)

nya eller ändrade gränsvärden fastställas och dessa skall förtecknas i bilaga II till denna förordning, om de verksamma ämnena har införts i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, eller

| b) | tillfälliga gränsvärden fastställas eller ändras samt förtecknas i bilaga III till denna förordning, om de verksamma ämnena inte har införts i bilaga I till direktiv 91/414/EEG och inte införts i bilaga II till denna förordning, eller |
| --- | --- |

b)

tillfälliga gränsvärden fastställas eller ändras samt förtecknas i bilaga III till denna förordning, om de verksamma ämnena inte har införts i bilaga I till direktiv 91/414/EEG och inte införts i bilaga II till denna förordning, eller

| c) | i de fall som nämns i artikel 16, tillfälliga gränsvärden fastställas samt förtecknas i bilaga III till denna förordning. |
| --- | --- |

c)

i de fall som nämns i artikel 16, tillfälliga gränsvärden fastställas samt förtecknas i bilaga III till denna förordning.

2.   Om ett tillfälligt gränsvärde fastställs enligt punkt 1 b skall det strykas från bilaga III genom en förordning ett år efter det datum då det verksamma ämnet antingen införs eller inte införs i bilaga I till direktiv 91/414/EEG i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 i denna förordning. Det får emellertid bibehållas under ytterligare ett år i avvaktan på bekräftelse av att eventuella nödvändiga vetenskapliga studier till stöd för en ansökan om fastställande av gränsvärde har inletts, om en eller flera medlemsstater begär det. I de fall då en sådan bekräftelse ges skall det tillfälliga gränsvärdet bibehållas under ytterligare två år, förutsatt att inga oacceptabla säkerhetsrisker för konsumenten har fastställts.

Artikel 16

Förfarande för fastställande av tillfälliga gränsvärden under vissa omständigheter

1.   Genom den förordning som avses i artikel 14.1 kan det även fastställas ett tillfälligt gränsvärde som skall införas i bilaga III under följande omständigheter:

| a) | I exceptionella fall, särskilt när bekämpningsmedelsrester kan förekomma till följd av miljöföroreningar eller andra föroreningar eller på grund av användning av växtskyddsmedel enligt artikel 8.4 i direktiv 91/414/EEG. |
| --- | --- |

a)

I exceptionella fall, särskilt när bekämpningsmedelsrester kan förekomma till följd av miljöföroreningar eller andra föroreningar eller på grund av användning av växtskyddsmedel enligt artikel 8.4 i direktiv 91/414/EEG.

| b) | Om produkterna i fråga utgör en liten del av konsumenternas kost och, i förekommande fall, av djurens föda. |
| --- | --- |

b)

Om produkterna i fråga utgör en liten del av konsumenternas kost och, i förekommande fall, av djurens föda.

| c) | För honung. |
| --- | --- |

c)

För honung.

| d) | När viktiga användningsområden för växtskyddsmedel har fastställts i ett beslut om att inte ta med eller att stryka ett verksamt ämne i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. |
| --- | --- |

d)

När viktiga användningsområden för växtskyddsmedel har fastställts i ett beslut om att inte ta med eller att stryka ett verksamt ämne i bilaga I till direktiv 91/414/EEG.

2.   Införandet av tillfälliga gränsvärden enligt punkt 1 skall grunda sig på myndighetens yttrande, övervakningsuppgifter och en bedömning som visar att det inte finns några oacceptabla risker för konsumenter eller djur.

Den fortsatta giltigheten hos de tillfälliga gränsvärden som avses i punkt 1 a, b och c skall bedömas på nytt minst vart tionde år och de skall om så är lämpligt ändras eller strykas.

De gränsvärden som avses i punkt 1 d skall bedömas på nytt vid utgången av den period för vilken det viktiga användningsområdet godkänts.

Artikel 17

Ändringar av gränsvärden till följd av att godkännanden av växtskyddsmedel återkallats

Ändringar av bilagorna II eller III som är nödvändiga för att stryka ett gränsvärde efter det att ett befintligt godkännande för ett växtskyddsmedel återkallats får antas utan att det begärs något yttrande från myndigheten.

KAPITEL III

GRÄNSVÄRDEN FÖR PRODUKTER AV VEGETABILISKT OCH ANIMALISKT URSPRUNG

Artikel 18

Efterlevnad av gränsvärden

1.   De produkter som omfattas av bilaga I får från och med den tidpunkt de släpps ut på marknaden som livsmedel eller foder eller ges som foder till djur inte innehålla bekämpningsmedelsrester som överskrider

| a) | de gränsvärden för produkterna ifråga som fastställs i bilagorna II och III, |
| --- | --- |

a)

de gränsvärden för produkterna ifråga som fastställs i bilagorna II och III,

| b) | 0,01 mg/kg för de produkter för vilka det inte fastställs några specifika gränsvärden i bilaga II eller bilaga III, eller för verksamma ämnen som inte finns förtecknade i bilaga IV, om inte andra standardvärden fastställs för ett verksamt ämne i enlighet med förfarandet i artikel 45.2, med beaktande av de rutinmässiga analysmetoder som finns tillgängliga. Sådana standardvärden skall förtecknas i bilaga V. |
| --- | --- |

b)

0,01 mg/kg för de produkter för vilka det inte fastställs några specifika gränsvärden i bilaga II eller bilaga III, eller för verksamma ämnen som inte finns förtecknade i bilaga IV, om inte andra standardvärden fastställs för ett verksamt ämne i enlighet med förfarandet i artikel 45.2, med beaktande av de rutinmässiga analysmetoder som finns tillgängliga. Sådana standardvärden skall förtecknas i bilaga V.

2.   Medlemsstaterna får inte förbjuda eller förhindra att de produkter som omfattas av bilaga I släpps ut på marknaden eller ges som foder till livsmedelsproducerande djur på deras territorier med motiveringen att de innehåller bekämpningsmedelsrester, förutsatt att

| a) | produkterna uppfyller bestämmelserna i artikel 18.1 och artikel 20, eller |
| --- | --- |

a)

produkterna uppfyller bestämmelserna i artikel 18.1 och artikel 20, eller

| b) | det verksamma ämnet finns förtecknat i bilaga IV. |
| --- | --- |

b)

det verksamma ämnet finns förtecknat i bilaga IV.

3.   Med avvikelse från punkt 1 får medlemsstaterna vid behandling efter skörd med rökningsmedel på sitt eget territorium tillåta halter av bekämpningsmedelsrester av ett verksamt ämne som överskrider gränsvärdena i bilagorna II och III för en produkt som omfattas av bilaga I om dessa kombinationer av verksamt ämne/produkt finns förtecknade i bilaga VII under förutsättning att

| a) | dessa produkter inte är avsedda för omedelbar konsumtion, |
| --- | --- |

a)

dessa produkter inte är avsedda för omedelbar konsumtion,

| b) | lämpliga kontroller finns för att garantera att produkterna, om de levereras direkt till slutanvändaren eller konsumenten, inte kan göras tillgängliga för dessa förrän bekämpningsmedelsresterna inte längre överskrider de gränsvärden som finns specificerade i bilaga II eller III, |
| --- | --- |

b)

lämpliga kontroller finns för att garantera att produkterna, om de levereras direkt till slutanvändaren eller konsumenten, inte kan göras tillgängliga för dessa förrän bekämpningsmedelsresterna inte längre överskrider de gränsvärden som finns specificerade i bilaga II eller III,

| c) | de övriga medlemsstaterna och kommissionen har informerats om de vidtagna åtgärderna. |
| --- | --- |

c)

de övriga medlemsstaterna och kommissionen har informerats om de vidtagna åtgärderna.

De kombinationer av verksamt ämne/produkt som förtecknas i bilaga VII skall definieras i enlighet med förfarandet i artikel 45.2.

4.   Under särskilda omständigheter och framför allt vid användning av växtskyddsmedel i enlighet med artikel 8.4 i direktiv 91/414/EEG eller för att fullgöra skyldigheter enligt direktiv 2000/29/EG (14), får en medlemsstat godkänna att behandlade livsmedel eller foder som inte uppfyller villkoren i punkt 1 släpps ut på marknaden och/eller ges som foder till djur på dess territorium, förutsatt att sådana livsmedel eller foder inte innebär en oacceptabel risk. Övriga medlemsstater, kommissionen och myndigheten skall omedelbart underrättas om sådana godkännanden tillsammans med en lämplig riskbedömning för närmare överväganden utan onödiga förseningar i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 så att ett tillfälligt gränsvärde kan fastställas för en angiven period eller eventuella andra nödvändiga åtgärder kan vidtas med avseende på sådana produkter.

Artikel 19

Förbud rörande bearbetade och/eller sammansatta produkter

Det skall vara förbjudet att i utspädningssyfte bearbeta och/eller blanda de produkter som omfattas av bilaga I som inte uppfyller bestämmelserna i artikel 18.1 eller artikel 20 med samma eller andra slags produkter i syfte att släppa ut dem på marknaden som livsmedel eller foder eller att ge dem som foder till djur.

Artikel 20

Gränsvärden för bearbetade och/eller sammansatta produkter

1.   Om det inte fastställs några gränsvärden i bilaga II eller III för bearbetade och/eller sammansatta livsmedel eller foder skall de gränsvärden tillämpas som anges i artikel 18.1 för den relevanta produkt som omfattas av bilaga I, med beaktande av ändringar av halterna av bekämpningsmedelsrester som orsakas av bearbetningen och/eller blandningen.

2.   Särskilda koncentrations- eller utspädningsfaktorer för vissa bearbetnings- och/eller blandningsförfaranden eller vissa bearbetade och/eller sammansatta produkter får införas i förteckningen i bilaga VI i enlighet med förfarandet i artikel 45.2.

KAPITEL IV

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM INFÖRLIVANDET AV BEFINTLIGA GRÄNSVÄRDEN I DENNA FÖRORDNING

Artikel 21

Första fastställande av gränsvärden

1.   Gränsvärden för de produkter som omfattas av bilaga I skall först fastställas och förtecknas i bilaga II i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 och inbegripa de gränsvärden som fastställs i direktiven 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG, med beaktande av kriterierna i artikel 14.2 i denna förordning.

2.   Bilaga II skall upprättas inom tolv månader från denna förordnings ikraftträdande.

Artikel 22

Första fastställande av tillfälliga gränsvärden

1.   Tillfälliga gränsvärden för verksamma ämnen för vilka det ännu inte har fattats något beslut om huruvida de skall införas eller inte införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall först fastställas och förtecknas i bilaga III, om de inte redan finns förtecknade i bilaga II, i enlighet med förfarandet i artikel 45.2, med beaktande av uppgifterna från medlemsstaterna, i förekommande fall till det motiverade yttrandet enligt artikel 24, till de faktorer som avses i artikel 14.2 och till följande gränsvärden:

| a) | Återstående gränsvärden i bilagan till direktiv 76/895/EEG. |
| --- | --- |

a)

Återstående gränsvärden i bilagan till direktiv 76/895/EEG.

| b) | Hittills icke-harmoniserade nationella gränsvärden. |
| --- | --- |

b)

Hittills icke-harmoniserade nationella gränsvärden.

2.   Bilaga III skall upprättas inom tolv månader från denna förordnings ikraftträdande i enlighet med artiklarna 23, 24 och 25.

Artikel 23

Information från medlemsstaterna om nationella gränsvärden

Om ett verksamt ämne ännu inte ingår i bilaga I till direktiv 91/414/EEG och om en medlemsstat senast dagen för ikraftträdandet av bilaga I till denna förordning har fastställt ett nationellt gränsvärde för detta verksamma ämne för en produkt som omfattas av bilaga I till denna förordning, eller har beslutat att det inte krävs något gränsvärde för detta verksamma ämne, skall medlemsstaten i fråga i det format och vid den tidpunkt som skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 underrätta kommissionen om det nationella gränsvärdet, eller om det faktum att det inte krävs något gränsvärde för ett verksamt ämne samt vid behov och på begäran av kommissionen om följande:

| a) | God lantbrukspraxis (GAP). |
| --- | --- |

a)

God lantbrukspraxis (GAP).

| b) | Kortfattade uppgifter, om sådana finns tillgängliga, om övervakade försök och/eller övervakningsuppgifter om den kritiska GAP som tillämpas i medlemsstaten. |
| --- | --- |

b)

Kortfattade uppgifter, om sådana finns tillgängliga, om övervakade försök och/eller övervakningsuppgifter om den kritiska GAP som tillämpas i medlemsstaten.

| c) | Det acceptabla dagliga intag och, i förekommande fall, den akuta referensdos som använts för den nationella riskbedömningen samt resultatet av bedömningen. |
| --- | --- |

c)

Det acceptabla dagliga intag och, i förekommande fall, den akuta referensdos som använts för den nationella riskbedömningen samt resultatet av bedömningen.

Artikel 24

Myndighetens yttrande om de uppgifter som ligger till grund för de nationella gränsvärdena

1.   På begäran av kommissionen skall myndigheten lämna ett motiverat yttrande till kommissionen om eventuella risker för konsumenternas hälsa på grund av

| a) | tillfälliga gränsvärden som kan komma att ingå i bilaga III, |
| --- | --- |

a)

tillfälliga gränsvärden som kan komma att ingå i bilaga III,

| b) | verksamma ämnen som kan komma att ingå i bilaga IV. |
| --- | --- |

b)

verksamma ämnen som kan komma att ingå i bilaga IV.

2.   När myndigheten utarbetar det motiverade yttrande som avses i punkt 1 skall den ta hänsyn till tillgängliga vetenskapliga och tekniska rön, och särskilt information från medlemsstaterna i enlighet med kraven i artikel 23.

Artikel 25

Fastställande av tillfälliga gränsvärden

Med beaktande av myndighetens yttrande, om sådant yttrande begärts, får tillfälliga gränsvärden för verksamma ämnen som avses i artikel 23 fastställas och förtecknas i bilaga III i enlighet med artikel 22.1 eller det verksamma ämnet i förekommande fall införas i bilaga IV i enlighet med artikel 5.1.

KAPITEL V

OFFENTLIG KONTROLL, RAPPORTER OCH PÅFÖLJDER

AVSNITT 1

OFFENTLIG KONTROLL AV GRÄNSVÄRDEN

Artikel 26

Offentlig kontroll

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 96/23/EG (15) skall medlemsstaterna genomföra offentlig kontroll av bekämpningsmedelsrester för att se till att denna förordning följs, i enlighet med relevanta bestämmelser i gemenskapslagstiftningen rörande offentlig kontroll av livsmedel och djurfoder.

2.   Sådana kontroller av bekämpningsmedelsrester skall bestå särskilt av provtagning och efterföljande analyser av proverna och identifiering av de bekämpningsmedel som förekommer och resthalterna av dessa.

Artikel 27

Provtagning

1.   Varje medlemsstat skall ta ett tillräckligt antal och urval av prover för att säkerställa att resultaten är representativa för marknaden, med beaktande av resultaten av tidigare kontrollprogram. Dessa prover skall tas så nära den plats där varan tillhandahålls som möjligt för att eventuella verkställighetsåtgärder skall kunna vidtas.

2.   De provtagningsmetoder som behövs för att utföra sådan kontroll av bekämpningsmedelsrester i produkter, utöver dem som anges i direktiv 2002/63/EG (16), skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 i denna förordning.

Artikel 28

Analysmetoder

1.   Metoderna för analys av bekämpningsmedelsrester skall uppfylla kriterierna i relevanta bestämmelser i gemenskapslagstiftningen rörande offentlig kontroll av livsmedel och djurfoder.

2.   Tekniska riktlinjer som behandlar specifika kriterier för validering och kvalitetskontrollförfaranden avseende analysmetoderna för identifiering av bekämpningsmedelsrester får antas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2.

3.   Alla laboratorier som analyserar prover för den offentliga kontrollen av bekämpningsmedelsrester skall delta i gemenskapens kvalifikationsprovning för bekämpningsmedelsrester, vilken organiseras av kommissionen.

AVSNITT 2

GEMENSKAPENS KONTROLLPROGRAM

Artikel 29

Gemenskapens kontrollprogram

1.   Kommissionen skall utarbeta ett samordnat flerårigt kontrollprogram för gemenskapen som fastställer de specifika prover som skall ingå i de nationella kontrollprogrammen, med beaktande av problem med efterlevnaden av de gränsvärden som fastställs i denna förordning, i syfte att bedöma konsumenternas exponering och tillämpningen av gällande lagstiftning.

2.   Gemenskapens kontrollprogram skall antas och uppdateras varje år i enlighet med förfarandet i artikel 45.2. Utkastet till gemenskapens kontrollprogram skall läggas fram för den kommitté som avses i artikel 45.1 minst sex månader före utgången av varje kalenderår.

AVSNITT 3

NATIONELLA KONTROLLPROGRAM

Artikel 30

Nationella kontrollprogram för bekämpningsmedelsrester

1.   Medlemsstaterna skall upprätta fleråriga nationella kontrollprogram för bekämpningsmedelsrester. De skall varje år uppdatera sitt fleråriga program.

Dessa program skall vara riskbaserade och särskilt inriktade på att bedöma konsumenternas exponering och efterlevnad av gällande lagstiftning. I programmen skall minst följande anges:

| a) | På vilka produkter prov skall tas. |
| --- | --- |

a)

På vilka produkter prov skall tas.

| b) | Det antal prover som skall tas och de analyser som skall genomföras. |
| --- | --- |

b)

Det antal prover som skall tas och de analyser som skall genomföras.

| c) | Vilka bekämpningsmedel som skall analyseras. |
| --- | --- |

c)

Vilka bekämpningsmedel som skall analyseras.

| d) | De kriterier som tillämpats när programmen utarbetats, med uppgift om






  i) | de kombinationer bekämpningsmedel–produkt som skall väljas ut, |
| --- | --- | --- |

d)

De kriterier som tillämpats när programmen utarbetats, med uppgift om

i)

de kombinationer bekämpningsmedel–produkt som skall väljas ut,

| ii) | det antal prover som tas på inhemska respektive icke-inhemska produkter, |
| --- | --- |

ii)

det antal prover som tas på inhemska respektive icke-inhemska produkter,

| iii) | konsumtionen av produkterna som en andel av den nationella kosten, |
| --- | --- |

iii)

konsumtionen av produkterna som en andel av den nationella kosten,

| iv) | gemenskapens kontrollprogram, och |
| --- | --- |

iv)

gemenskapens kontrollprogram, och

| v) | resultaten från tidigare kontrollprogram. |
| --- | --- |

v)

resultaten från tidigare kontrollprogram.

2.   Medlemsstaterna skall lämna in sina uppdaterade nationella kontrollprogram för bekämpningsmedelsrester, enligt punkt 1, till kommissionen och myndigheten minst tre månader före utgången av varje kalenderår.

3.   Medlemsstaterna skall delta i gemenskapens kontrollprogram i enlighet med artikel 29.

AVSNITT 4

INFORMATION FRÅN MEDLEMSSTATERNA OCH ÅRLIG RAPPORT

Artikel 31

Information från medlemsstaterna

1.   Medlemsstaterna skall översända följande information beträffande föregående kalenderår till kommissionen, myndigheten och de övriga medlemsstaterna senast den 31 augusti varje år:

| a) | Resultaten av den offentliga kontrollen enligt artikel 26.1. |
| --- | --- |

a)

Resultaten av den offentliga kontrollen enligt artikel 26.1.

| b) | De bestämningsgränser som tillämpas i de nationella kontrollprogrammen enligt artikel 30 och gemenskapens kontrollprogram enligt artikel 29. |
| --- | --- |

b)

De bestämningsgränser som tillämpas i de nationella kontrollprogrammen enligt artikel 30 och gemenskapens kontrollprogram enligt artikel 29.

| c) | Uppgifter om vilka analyslaboratorier som har deltagit i de av gemenskapens kvalifikationsprovningar som avses i artikel 28.3 och andra kvalifikationsprovningar med relevans för de kombinationer bekämpningsmedel–produkter på vilka prov tagits i det nationella kontrollprogrammet. |
| --- | --- |

c)

Uppgifter om vilka analyslaboratorier som har deltagit i de av gemenskapens kvalifikationsprovningar som avses i artikel 28.3 och andra kvalifikationsprovningar med relevans för de kombinationer bekämpningsmedel–produkter på vilka prov tagits i det nationella kontrollprogrammet.

| d) | Uppgifter om ackrediteringsstatus hos de analyslaboratorier som deltar i kontrollerna enligt led a. |
| --- | --- |

d)

Uppgifter om ackrediteringsstatus hos de analyslaboratorier som deltar i kontrollerna enligt led a.

| e) | Uppgifter om vilka verkställighetsåtgärder som vidtagits om detta är tillåtet enligt nationell lagstiftning. |
| --- | --- |

e)

Uppgifter om vilka verkställighetsåtgärder som vidtagits om detta är tillåtet enligt nationell lagstiftning.

2.   Genomförandeåtgärder för den information som medlemsstaterna skall översända får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 efter samråd med myndigheten.

Artikel 32

Den årliga rapporten om bekämpningsmedelsrester

1.   På grundval av informationen från medlemsstaterna enligt artikel 31.1 skall myndigheten utarbeta en årlig rapport om bekämpningsmedelsrester.

2.   Myndigheten skall lämna uppgifter om minst följande i den årliga rapporten:

| a) | En analys av resultaten av kontrollen enligt artikel 26.2. |
| --- | --- |

a)

En analys av resultaten av kontrollen enligt artikel 26.2.

| b) | En redogörelse för möjliga orsaker till att gränsvärdena överskridits tillsammans med lämpliga iakttagelser avseende riskhanteringsalternativ. |
| --- | --- |

b)

En redogörelse för möjliga orsaker till att gränsvärdena överskridits tillsammans med lämpliga iakttagelser avseende riskhanteringsalternativ.

| c) | En analys av kroniska och akuta risker för konsumenternas hälsa på grund av bekämpningsmedelsrester. |
| --- | --- |

c)

En analys av kroniska och akuta risker för konsumenternas hälsa på grund av bekämpningsmedelsrester.

| d) | En bedömning av konsumenternas exponering för bekämpningsmedelsrester på grundval av de uppgifter som översänts enligt led a och andra relevanta uppgifter som finns tillgängliga, inklusive rapporter som översänts enligt direktiv 96/23/EG. |
| --- | --- |

d)

En bedömning av konsumenternas exponering för bekämpningsmedelsrester på grundval av de uppgifter som översänts enligt led a och andra relevanta uppgifter som finns tillgängliga, inklusive rapporter som översänts enligt direktiv 96/23/EG.

3.   Om en medlemsstat inte har översänt all information i enlighet med artikel 31 får myndigheten bortse från informationen från den medlemsstaten vid sammanställningen av den årliga rapporten.

4.   Formatet för den årliga rapporten får beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2.

5.   Myndigheten skall översända den årliga rapporten till kommissionen senast sista dagen i februari varje år.

6.   Den årliga rapporten får innehålla ett yttrande om vilka bekämpningsmedel som framtida program bör omfatta.

7.   Myndigheten skall offentliggöra den årliga rapporten och eventuella kommentarer från kommissionen eller medlemsstaten.

Artikel 33

Inlämnande av den årliga rapporten om bekämpningsmedelsrester till kommittén

Kommissionen skall utan dröjsmål lämna in den årliga rapporten om bekämpningsmedelsrester till den kommitté som avses i artikel 45.1 för översyn och rekommendationer om åtgärder som eventuellt behöver vidtas beträffande rapporterade överträdelser av de gränsvärden som fastställs i bilagorna II och III.

AVSNITT 5

PÅFÖLJDER

Artikel 34

Påföljder

Medlemsstaterna skall fastställa regler för de påföljder som skall tillämpas vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och skall vidta alla åtgärder som behövs för att se till att påföljderna tillämpas. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Medlemsstaterna skall utan dröjsmål anmäla dessa regler och eventuella ändringar till kommissionen.

KAPITEL VI

NÖDÅTGÄRDER

Artikel 35

Nödåtgärder

Artiklarna 53 och 54 i förordning (EG) nr 178/2002 skall gälla i fall där det omedelbart måste vidtas åtgärder eftersom nya uppgifter eller en ny bedömning av befintlig information visar att bekämpningsmedelsrester eller gränsvärden som omfattas av den här förordningen kan hota människors eller djurs hälsa.

KAPITEL VII

STÖDÅTGÄRDER SOM AVSER HARMONISERADE GRÄNSVÄRDEN FÖR BEKÄMPNINGSMEDELSRESTER

Artikel 36

Stödåtgärder som avser harmoniserade gränsvärden för bekämpningsmedelsrester

1.   Stödåtgärder som avser harmoniserade gränsvärden för bekämpningsmedelsrester skall upprättas på gemenskapsnivå med

| a) | en konsoliderad databas för gemenskapslagstiftning om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som också skall göra sådan information tillgänglig för allmänheten, |
| --- | --- |

a)

en konsoliderad databas för gemenskapslagstiftning om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som också skall göra sådan information tillgänglig för allmänheten,

| b) | gemenskapens kvalifikationsprovningar enligt artikel 28.3, |
| --- | --- |

b)

gemenskapens kvalifikationsprovningar enligt artikel 28.3,

| c) | undersökningar och andra åtgärder som krävs för förberedande och utarbetande av lagstiftning och av tekniska riktlinjer för bekämpningsmedelsrester, |
| --- | --- |

c)

undersökningar och andra åtgärder som krävs för förberedande och utarbetande av lagstiftning och av tekniska riktlinjer för bekämpningsmedelsrester,

| d) | undersökningar som krävs för bedömning av konsumenters och djurs exponering för bekämpningsmedelsrester, |
| --- | --- |

d)

undersökningar som krävs för bedömning av konsumenters och djurs exponering för bekämpningsmedelsrester,

| e) | undersökningar som krävs för att stödja kontrollaboratorier om analysmetoderna inte kan kontrollera de fastställda gränsvärdena. |
| --- | --- |

e)

undersökningar som krävs för att stödja kontrollaboratorier om analysmetoderna inte kan kontrollera de fastställda gränsvärdena.

2.   Nödvändiga genomförandebestämmelser för de åtgärder som avses i punkt 1 kan antas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2.

Artikel 37

Gemenskapens bidrag till stödåtgärder för harmoniserade gränsvärden för bekämpningsmedelsrester

1.   Gemenskapen får bidra med upp till 100 % av kostnaderna för de åtgärder som avses i artikel 36.

2.   Anslagen skall godkännas varje budgetår som en del av budgetförfarandet.

KAPITEL VIII

SAMORDNING AV ANSÖKNINGAR OM GRÄNSVÄRDEN

Artikel 38

Utseende av nationella myndigheter

Samtliga medlemsstater skall utse en eller flera nationella myndigheter som skall samordna samarbetet med kommissionen, myndigheten, övriga medlemsstater, tillverkare, producenter och odlare när det gäller tillämpningen av denna förordning. Om en medlemsstat utser mer än en myndighet skall den ange vilken av de utsedda myndigheterna som skall utgöra kontaktpunkt.

Den nationella myndigheten får delegera arbetsuppgifter till andra organ.

Samtliga medlemsstater skall informera kommissionen och myndigheten om namn och adress för de nationella myndigheter som utsetts.

Artikel 39

Myndighetens samordning av information om gränsvärden

Myndigheten skall

| a) | samordna med den rapporterande medlemsstat som utsetts i enlighet med direktiv 91/414/EEG för ett verksamt ämne, |
| --- | --- |

a)

samordna med den rapporterande medlemsstat som utsetts i enlighet med direktiv 91/414/EEG för ett verksamt ämne,

| b) | samordna med medlemsstaterna och med kommissionen om gränsvärdena, särskilt i syfte att uppfylla kraven i artikel 41. |
| --- | --- |

b)

samordna med medlemsstaterna och med kommissionen om gränsvärdena, särskilt i syfte att uppfylla kraven i artikel 41.

Artikel 40

Information från medlemsstaterna

Medlemsstaterna skall på begäran av myndigheten till denna översända all tillgänglig information som krävs för att bedöma om gränsvärden är säkra.

Artikel 41

Myndighetens databas om gränsvärden

Utan att det påverkar tillämpliga bestämmelser i gemenskapslagstiftningen och nationell lagstiftning om tillgång till handlingar, skall myndigheten upprätta och underhålla en databas som är åtkomlig för kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter och innehåller relevant vetenskaplig information och god lantbrukspraxis med anknytning till gränsvärden, verksamma ämnen och bearbetningsfaktorer enligt bilagorna II, III, IV och VII. Den skall särskilt innehålla bedömningar av kostvanor, bearbetningsfaktorer och toxikologiska ändpunkter.

Artikel 42

Medlemsstater och avgifter

1.   Medlemsstaterna får täcka kostnader för arbetet med att fastställa, ändra eller stryka gränsvärden eller i samband med annat arbete som följer av bestämmelserna i denna förordning, genom att ta ut avgifter eller pålagor.

2.   Medlemsstaterna skall se till att den avgift eller pålaga som avses i punkt 1

| a) | fastställs på ett sätt som medger insyn, |
| --- | --- |

a)

fastställs på ett sätt som medger insyn,

| b) | motsvarar de faktiska kostnaderna för det arbete som krävs. |
| --- | --- |

b)

motsvarar de faktiska kostnaderna för det arbete som krävs.

Schablonbelopp baserade på genomsnittliga kostnader för det arbete som avses i punkt 1 får fastställas.

KAPITEL IX

GENOMFÖRANDE

Artikel 43

Myndighetens vetenskapliga yttrande

Kommissionen eller medlemsstaterna får begära att myndigheten avger ett vetenskapligt yttrande om åtgärder som rör riskbedömning enligt denna förordning. Kommissionen får specificera den tidsfrist inom vilken yttrandet skall avges.

Artikel 44

Förfarande för antagande av myndighetens yttranden

1.   När myndighetens yttranden enligt denna förordning endast kräver vetenskapligt eller tekniskt arbete som innebär tillämpning av väl fastställda vetenskapliga eller tekniska principer kan yttrandena, om inte kommissionen eller en medlemsstat motsätter sig detta, utfärdas av myndigheten utan att den rådgör med en sådan vetenskaplig kommitté eller sådana vetenskapliga paneler som nämns i artikel 28 i förordning (EG) nr 178/2002.

2.   I tillämpningsföreskrifterna enligt artikel 29.6 a i förordning (EG) nr 178/2002, skall anges i vilka fall punkt 1 ovan skall gälla.

Artikel 45

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002 (nedan kallad ”kommittén”).

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 46

Genomförandeåtgärder

Följande skall fastställas eller får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 45.2 och i förekommande fall med beaktande av myndighetens yttrande:

| a) | Genomförandeåtgärder för att säkerställa att denna förordning tillämpas på ett enhetligt sätt. |
| --- | --- |

a)

Genomförandeåtgärder för att säkerställa att denna förordning tillämpas på ett enhetligt sätt.

| b) | Datumen i artikel 23, artikel 29.2, artikel 30.2, artikel 31.1 och artikel 32.5. |
| --- | --- |

b)

Datumen i artikel 23, artikel 29.2, artikel 30.2, artikel 31.1 och artikel 32.5.

| c) | Tekniska riktlinjer som stöd vid tillämpningen av denna förordning. |
| --- | --- |

c)

Tekniska riktlinjer som stöd vid tillämpningen av denna förordning.

| d) | Närmare föreskrifter rörande de vetenskapliga uppgifter som krävs för att fastställa gränsvärden. |
| --- | --- |

d)

Närmare föreskrifter rörande de vetenskapliga uppgifter som krävs för att fastställa gränsvärden.

Artikel 47

Rapport om genomförande av denna förordning

Senast tio år efter det att denna förordning har trätt i kraft skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om genomförandet av förordningen samt eventuella förslag.

KAPITEL X

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 48

Upphävande och anpassning av lagstiftning

1.   Direktiven 76/895/EEG, 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG skall upphöra att gälla med verkan från och med det datum som avses i artikel 50 andra stycket.

2.   Artikel 4.1 f i direktiv 91/414/EEG skall ersättas med följande:

| ”f) | I förekommande fall har gränsvärdena för de jordbruksprodukter som påverkas av den användning som avses i godkännandet fastställts eller ändrats i enlighet med förordning (EG) nr.../2004. (17) |
| --- | --- |

”f)

I förekommande fall har gränsvärdena för de jordbruksprodukter som påverkas av den användning som avses i godkännandet fastställts eller ändrats i enlighet med förordning (EG) nr.../2004. (17)

Artikel 49

Övergångsåtgärder

1.   Kraven i kapitel III skall inte vara tillämpliga på produkter som lagligen framställs eller importeras till gemenskapen före det datum som avses i artikel 50 andra strecksatsen.

För att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå får dock lämpliga åtgärder beträffande dessa produkter vidtas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2.

2.   När så krävs för att möjliggöra normal saluföring, bearbetning och konsumtion av produkter får ytterligare övergångsåtgärder fastställas för genomförande av vissa gränsvärden enligt artiklarna 15, 16, 21, 22 och 25.

Dessa åtgärder, som skall vidtas utan att det påverkar skyldigheten att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå, skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 45.2.

Artikel 50

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Kapitlen II, III och V skall tillämpas från och med sex månader efter offentliggörandet av den sista av förordningarna om upprättande av bilagorna I, II, III och IV.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 234, 30.9.2003, s. 33.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 20 april 2004(EUT C 104 E, 30.4.2004), rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 juli 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

2

(3)  EGT L 340, 9.12.1976, s. 26. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

3

(4)  EGT L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/61/EG (EUT L 127, 29.4.2004, s. 81).

4

(5)  EGT L 221, 7.8.1986, s. 43. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/61/EG.

5

(6)  EGT L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/61/EG.

6

(7)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/71/EG (EUT L 127, 29.4.2004, s. 14).

7

(8)  EGT L 33, 8.2.1979, s. 36. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003.

8

(9)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).

9

(10)  EGT L 140, 30.5.2002, s. 10. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/100/EG (EUT L 285, 1.11.2003, s. 33).

10

(11)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

11

(12)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (EGT L 123, 24.4.1998, s. 1). Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

12

(13)  Rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (EGT L 224, 18.8.1990, s. 1). Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 546/2004 (EUT L 87, 25.3.2004, s. 13).

13

(14)  Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter och växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (EGT L 169, 10.7.2000, s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/70/EG (EUT L 127, 29.4.2004, s. 97).

14

(15)  Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10). Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

15

(16)  Kommissionens direktiv 2002/63/EG av den 11 juli 2002 om fastställande av gemenskapens provtagningsmetoder för den offentliga kontrollen av bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om upphävande av direktiv 79/700/EEG (EGT L 187, 16.7.2002, s. 30).

16

(17)  EUT L...”

17

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Den 14 mars 2003 erhöll rådet från kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i produkter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung.

Europaparlamentet antog sitt yttrande vid första behandlingen den 20 april 2004. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén hade yttrat sig den 16 juli 2003.

Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt den 19 juli 2004, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget.

II.   SYFTEN

Förslaget går ut på att omarbeta och förenkla den europeiska lagstiftningen om bekämpningsmedel genom att ersätta fyra befintliga rådsdirektiv med en enda förordning. Syftet med de nya, harmoniserade bestämmelserna är dubbelt: att underlätta handeln inom den inre marknaden och med tredjeland genom att importtoleranser beviljas exportörer till EU i vissa fall och att uppnå enhetlig nivå på konsumentskyddet i hela gemenskapen. Förslaget innehåller också bestämmelser om den roll som Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) skall spela på detta område. Enligt de nya bestämmelserna, ändrade av rådet, skulle efter en övergångsperiod gränsvärden fastställas endast på gemenskapsnivå genom ett förfarande där medlemsstaterna tar ställning till behovet av ett gränsvärde och lägger fram en utvärderingsrapport för kommissionen. EFSA skulle få ansvar för riskbedömning med stöd av medlemsstatens utvärderingsrapport och uppgifter från sökandena, medan kommissionen skulle ägna sig åt riskhantering genom att fastställa gränsvärden.

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

A.   ALLMÄNNA SYNPUNKTER

Rådets gemensamma ståndpunkt överensstämmer i stort sett med den som intas av kommissionen och parlamentet, såtillvida som den

| — | bekräftar syfte och de flesta arrangemang som kommissionen föreslagit och som fått stöd av Europaparlamentet, |
| --- | --- |

—

bekräftar syfte och de flesta arrangemang som kommissionen föreslagit och som fått stöd av Europaparlamentet,

| — | inbegriper ett stort antal ändringar antagna av Europaparlamentet vid första behandlingen. |
| --- | --- |

—

inbegriper ett stort antal ändringar antagna av Europaparlamentet vid första behandlingen.

I synnerhet ställde sig rådet bakom en rad parlamentssändringar som skall få de nya rutinerna att fungera smidigt och öka samstämmigheten mellan den nya förordningen och annan gemenskapslagstiftning. Dessutom fann rådet på sin plats att införa ytterligare ändringar, exempelvis för att medlemsstaterna flexibelt skall kunna hantera de överskridanden av gränsvärdena som inträffar i vissa undantagsfall. Rådet omordnade och omformulerade också delar av texten i förordningen för att klargöra rollfördelningen mellan medlemsstaterna, EFSA och kommissionen samt skilja mellan övergångsbestämmelser och standardförfaranden enligt den nya ordningen. Ett antal tekniska och redaktionella ändringar infördes också.

B.   SPECIFIKA KOMMENTARER

a)   Tillämpningsförfarande: rollfördelning mellan EFSA och medlemsstaterna

Enligt kommissionens förslag skulle EFSA ensam svara för den vetenskapliga utvärderingen och fastställandet av gränsvärden. Rådet var emellertid ense med parlamentet om att medlemsstaterna bör genomföra en preliminär analys av gränsvärdesansökningar i linje med fastställda förfaranden enligt direktiv 91/414/EEG. Dessutom var rådet ense om att en kopia av de till medlemsstaterna inkomna gränsvärdesansökningarna omedelbart bör sändas till kommissionen och till EFSA (artikel 8).

b)   Förfarande för rutinarbete vid EFSA

Med tanke på den betydande arbetsbörda som förutses för EFSA införde rådet en ny artikel för att undvika onödigt samråd med vetenskapliga organ i rutinfall, alltså då EFSA utfärdar yttranden grundade enbart på väl etablerade vetenskapliga principer (artikel 44). Motsvarande bestämmelse återfinns i artikel 31 i förordning 178/2002/EG.

c)   Administrativ översyn

En ny artikel lades till som ger möjlighet att överklaga beslut fattade av EFSA och även inleda rättsliga förfaranden om EFSA inte agerar (artikel 13).

d)   Tidsplan och övergång till de nya förfarandena

För att få en smidig övergång till de nya bestämmelserna följde rådet parlamentet och fastställde specifika tidsfrister för färdigställandet av de viktigaste tekniska bilagorna, som kommer att innehålla en förteckning över harmoniserade gränsvärden (bilaga II), en annan över harmoniserade tillfälliga gränsvärden (bilaga III) och ytterligare en över aktiva ämnen för vilka inga gränsvärden behövs (bilaga IV). Av samma skäl införde rådet också en tidsfrist för utarbetandet av bilagan med uppräkning av de produkter som kommer att omfattas av harmoniserade gränsvärden (bilaga I). I likhet med parlamentet ansåg rådet att förordningen inte bör gälla i full omfattning förrän de avgörande bilagorna har upprättats (artiklarna 4, 5, 21, 22 och 50).

e)   Möjlighet att förlänga tillfälliga gränsvärdens giltighet

För att underlätta en smidig övergång till en fullt harmoniserad ordning (t.ex. då medlemsstaterna meddelar att extra tid krävs för att fullfölja vetenskapliga studier om ämnen som har tillåtits på nationell nivå) beslutade rådet att tillfälliga gränsvärden, som normalt gäller under ett år, kan få kvarstå i bilaga III upp till ytterligare tre år i vissa fall (artikel 15).

f)   Användning av bekämpningsmedel efter skörd

Ett undantag infördes angående bruket att gasa produkter efter skörd (t.ex. för att skydda dem mot skadegörare under lagring och transport, varvid gränsvärden tillfälligt kan komma att överskridas medan produkten ännu lagras eller transporteras). (Artikel 18.3.)

g)   Användning av bekämpningsmedel under exceptionella omständigheter

Med tanke på exceptionella omständigheter (t.ex. när användning i nödfall av ett växtskyddsmedel krävs för att bekämpa skadegörare i enlighet med artikel 8.4 i direktiv 91/414/EEG) infördes undantagsbestämmelser som ger en medlemsstat möjlighet att tillåta marknadsföring av och/eller utfodring av djur på sitt territorium med livsmedel eller foder som inte motsvarar gränsvärdena i förordningen. Sådana tillstånd skall anmälas till övriga medlemsstater, kommissionen och EFSA, med sikte på att fastställa tillfälliga gränsvärden och vidta eventuella andra erforderliga åtgärder. Sådana tillstånd kan endast beviljas om de behandlade livsmedlen eller djurfodren inte utgör en oacceptabel risk för konsumenterna (artikel 18.4).

h)   Definitioner

Vid omarbetningen av texten med sikte på bättre rättslig klarhet lade rådet till två nya definitioner, nämligen kritisk GAP (dvs. den goda lantbrukspraxis – GAP – som ligger till grund för ett harmoniserat gränsvärde enligt förordningen) och CXL (dvs. ett gränsvärde fastställt av Codex Alimentarius-kommissionen), samt strök definitionen av sammansatta livsmedel. Dessutom följde rådet Europaparlamentet när det gällde att klargöra definitionen av bekämpningsmedelsrester (artikel 3).

i)   Tekniska och redaktionella ändringar

Ett stort antal andra ändringar gjordes också, däribland tekniska justeringar och klarlägganden.

j)   Ändringar som inte godtagits av rådet

Ytterligare överläggningar är nödvändiga, särskilt när det gäller frågor i anslutning till riskbedömning och när det gäller bestämmelser om användning av växtskyddsmedel, där rådet i detta skede inte kunde enas om ett antal av parlamentets ändringar. Dessa frågor avser särskilt metoder för exponeringsbedömning när det gäller att fastställa gränsvärden, överväganden avseende det lämpligaste sättet att informera allmänheten och utformningen av bestämmelser om god lantbrukspraxis och om hur bekämpningen skall hanteras.

---

| 1.2.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 25/19 |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 25/19

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 2/2005

antagen av rådet den 24 september 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut nr .../2005/EG av den ... om inrättande av ett flerårigt gemenskapsprogram för att göra digitalt innehåll i Europa mer tillgängligt, användbart och exploaterbart

(Text av betydelse för EES)

(2005/C 25E/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 157.3 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Informationssamhällets utveckling och framväxten av bredband kommer att påverka livet för varje medborgare i Europeiska unionen genom att bland annat främja tillgången till kunskap och nya sätt att förvärva kunskap, och på så sätt öka efterfrågan på nytt innehåll samt nya tillämpningar och tjänster. |
| --- | --- |

(1)

Informationssamhällets utveckling och framväxten av bredband kommer att påverka livet för varje medborgare i Europeiska unionen genom att bland annat främja tillgången till kunskap och nya sätt att förvärva kunskap, och på så sätt öka efterfrågan på nytt innehåll samt nya tillämpningar och tjänster.

| (2) | Internetanvändningen i gemenskapen är fortfarande under stark tillväxt. De möjligheter som Internet erbjuder bör utnyttjas så att varje privatperson och organisation i gemenskapen kan åtnjuta de sociala och ekonomiska fördelar som erhålls via gemensamt utnyttjad information och kunskap. I Europa är det nu bäddat för utnyttjande av det digitala innehållets potential. |
| --- | --- |

(2)

Internetanvändningen i gemenskapen är fortfarande under stark tillväxt. De möjligheter som Internet erbjuder bör utnyttjas så att varje privatperson och organisation i gemenskapen kan åtnjuta de sociala och ekonomiska fördelar som erhålls via gemensamt utnyttjad information och kunskap. I Europa är det nu bäddat för utnyttjande av det digitala innehållets potential.

| (3) | I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon den 23–24 mars 2000 betonades att övergången till en digital, kunskapsbaserad ekonomi, som har vuxit fram tack vare nya varor och tjänster, kommer att bli en betydelsefull faktor för tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Där erkändes särskilt den roll som innehållsindustrin spelar när det gäller att skapa mervärde genom att utnyttja och inrätta nätverk för europeisk kulturell mångfald. |
| --- | --- |

(3)

I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon den 23–24 mars 2000 betonades att övergången till en digital, kunskapsbaserad ekonomi, som har vuxit fram tack vare nya varor och tjänster, kommer att bli en betydelsefull faktor för tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Där erkändes särskilt den roll som innehållsindustrin spelar när det gäller att skapa mervärde genom att utnyttja och inrätta nätverk för europeisk kulturell mångfald.

| (4) | I handlingsplanen eEurope 2005, där Lissabonstrategin utvecklas, efterlyses åtgärder för att främja framväxten av säkra tjänster och tillämpningar och säkert innehåll via bredbandsnät och därmed för att främja en miljö som är gynnsam för privata investeringar och skapande av nya arbetstillfällen, för att öka produktiviteten, modernisera de offentliga tjänsterna och ge alla möjlighet att delta i det globala informationssamhället. |
| --- | --- |

(4)

I handlingsplanen eEurope 2005, där Lissabonstrategin utvecklas, efterlyses åtgärder för att främja framväxten av säkra tjänster och tillämpningar och säkert innehåll via bredbandsnät och därmed för att främja en miljö som är gynnsam för privata investeringar och skapande av nya arbetstillfällen, för att öka produktiviteten, modernisera de offentliga tjänsterna och ge alla möjlighet att delta i det globala informationssamhället.

| (5) | Det finns i Europa en tydligt ökande efterfrågan på digitalt innehåll av god kvalitet, med balanserade tillträdes- och användarrättigheter. Efterfrågan kommer från en bred publik som kan vara vanliga medborgare, studenter, forskare, små och medelstora företag och andra företagsanvändare, eller människor med särskilda behov som vill öka sin kunskap, eller ”vidareutnyttjare” som vill exploatera digitala innehållsresurser för att skapa tjänster. |
| --- | --- |

(5)

Det finns i Europa en tydligt ökande efterfrågan på digitalt innehåll av god kvalitet, med balanserade tillträdes- och användarrättigheter. Efterfrågan kommer från en bred publik som kan vara vanliga medborgare, studenter, forskare, små och medelstora företag och andra företagsanvändare, eller människor med särskilda behov som vill öka sin kunskap, eller ”vidareutnyttjare” som vill exploatera digitala innehållsresurser för att skapa tjänster.

| (6) | Begreppet berörda aktörer inom området digitalt innehåll omfattar innehållsleverantörer (inklusive offentliga och privata organisationer samt institutioner som skapar, samlar eller äger digitalt innehåll) och användare (inklusive organisationer och företag som är slutanvändare som vidareutnyttjar och/eller ger digitalt innehåll mervärde). Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att små och medelstora företag deltar. |
| --- | --- |

(6)

Begreppet berörda aktörer inom området digitalt innehåll omfattar innehållsleverantörer (inklusive offentliga och privata organisationer samt institutioner som skapar, samlar eller äger digitalt innehåll) och användare (inklusive organisationer och företag som är slutanvändare som vidareutnyttjar och/eller ger digitalt innehåll mervärde). Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att små och medelstora företag deltar.

| (7) | I eContent-programmet (2001–2004), antaget genom rådets beslut 2001/48/EG av den 22 december 2000 (3), främjades utveckling och användning av europeiskt digitalt innehåll på Internet och den språkliga mångfalden på europeiska webbplatser i informationssamhället. I kommissionens meddelande av den 10 oktober 2003 om halvtidsutvärderingen av eContent-programmet bekräftas på nytt vikten av att agera på detta område. |
| --- | --- |

(7)

I eContent-programmet (2001–2004), antaget genom rådets beslut 2001/48/EG av den 22 december 2000 (3), främjades utveckling och användning av europeiskt digitalt innehåll på Internet och den språkliga mångfalden på europeiska webbplatser i informationssamhället. I kommissionens meddelande av den 10 oktober 2003 om halvtidsutvärderingen av eContent-programmet bekräftas på nytt vikten av att agera på detta område.

| (8) | Tekniska framsteg medför att det är möjligt att ge innehållet mervärde i form av inbäddad kunskap och att förbättra driftskompatibiliteten när det gäller tjänster, något som är av avgörande betydelse för tillgång till, användning av och distribution av digitalt innehåll. Detta är särskilt relevant för de områden av intresse för allmänheten som detta program behandlar. |
| --- | --- |

(8)

Tekniska framsteg medför att det är möjligt att ge innehållet mervärde i form av inbäddad kunskap och att förbättra driftskompatibiliteten när det gäller tjänster, något som är av avgörande betydelse för tillgång till, användning av och distribution av digitalt innehåll. Detta är särskilt relevant för de områden av intresse för allmänheten som detta program behandlar.

| (9) | Främjande av stabila affärsmodeller kommer att förbättra kontinuiteten i de projekt som har inletts under detta program och kommer således att förbättra möjligheterna till ökad ekonomisk vinst från tjänster på grundval av tillgång till och vidareutnyttjande av digitalt innehåll. |
| --- | --- |

(9)

Främjande av stabila affärsmodeller kommer att förbättra kontinuiteten i de projekt som har inletts under detta program och kommer således att förbättra möjligheterna till ökad ekonomisk vinst från tjänster på grundval av tillgång till och vidareutnyttjande av digitalt innehåll.

| (10) | Ett regelverk har utarbetats för att möta de utmaningar som uppstår i förbindelse med digitalt innehåll i informationssamhället (4)
   (5)
   (6). |
| --- | --- |

(10)

Ett regelverk har utarbetats för att möta de utmaningar som uppstår i förbindelse med digitalt innehåll i informationssamhället (4)
   (5)
   (6).

| (11) | Olika praxis i olika medlemsstater fortsätter att utgöra tekniska hinder som hämmar vittomfattande tillgång, användning, vidareutnyttjande och exploatering av information från den offentliga sektorn i gemenskapen. |
| --- | --- |

(11)

Olika praxis i olika medlemsstater fortsätter att utgöra tekniska hinder som hämmar vittomfattande tillgång, användning, vidareutnyttjande och exploatering av information från den offentliga sektorn i gemenskapen.

| (12) | I de fall då digitalt innehåll inbegriper personuppgifter bör direktiven 95/46/EG (7) och 2002/58/EG (8) följas, och den teknik som används bör garantera och om möjligt förbättra skyddet av privatlivet. |
| --- | --- |

(12)

I de fall då digitalt innehåll inbegriper personuppgifter bör direktiven 95/46/EG (7) och 2002/58/EG (8) följas, och den teknik som används bör garantera och om möjligt förbättra skyddet av privatlivet.

| (13) | Gemenskapsåtgärder som rör informationsinnehåll bör främja gemenskapens flerspråkiga och mångkulturella särprägel. |
| --- | --- |

(13)

Gemenskapsåtgärder som rör informationsinnehåll bör främja gemenskapens flerspråkiga och mångkulturella särprägel.

| (14) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta beslut bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (9). |
| --- | --- |

(14)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta beslut bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (9).

| (15) | Kommissionen bör säkerställa komplementaritet och synergieffekter med avseende på besläktade gemenskapsinitiativ och gemenskapsprogram, i synnerhet dem som har anknytning till utbildning och kultur och till det europeiska ramverket för driftskompatibilitet. |
| --- | --- |

(15)

Kommissionen bör säkerställa komplementaritet och synergieffekter med avseende på besläktade gemenskapsinitiativ och gemenskapsprogram, i synnerhet dem som har anknytning till utbildning och kultur och till det europeiska ramverket för driftskompatibilitet.

| (16) | Genom detta beslut fastställs, för programmets hela löptid, en finansieringsram som utgör den särskilda referensen, i den mening som avses i punkt 33 i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet (10), för budgetmyndigheten under det årliga budgetförfarandet. |
| --- | --- |

(16)

Genom detta beslut fastställs, för programmets hela löptid, en finansieringsram som utgör den särskilda referensen, i den mening som avses i punkt 33 i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet (10), för budgetmyndigheten under det årliga budgetförfarandet.

| (17) | Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att göra digitalt innehåll i Europa mer tillgängligt, användbart och exploaterbart, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av de berörda frågornas gränsöverskridande karaktär och de därför, på grund av åtgärdernas europeiska omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går beslutet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(17)

Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att göra digitalt innehåll i Europa mer tillgängligt, användbart och exploaterbart, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av de berörda frågornas gränsöverskridande karaktär och de därför, på grund av åtgärdernas europeiska omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går beslutet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syftet med programmet

1.   Genom detta beslut inrättas ett gemenskapsprogram för perioden 2005-2008 för att göra digitalt innehåll i gemenskapen mer tillgängligt, användbart och exploaterbart, i syfte att underlätta skapande och spridning av information – inom områden av intresse för allmänheten – på gemenskapsnivå.

Programmet skall benämnas eContent plus-programmet (nedan kallat ”programmet”).

2.   För att uppnå programmets övergripande syfte skall följande handlingslinjer följas:

| a) | Göra det lättare att på gemenskapsnivå få tillgång till, använda och utnyttja digitalt innehåll. |
| --- | --- |

a)

Göra det lättare att på gemenskapsnivå få tillgång till, använda och utnyttja digitalt innehåll.

| b) | Underlätta förbättring av kvalitet och bästa praxis i fråga om digitalt innehåll mellan leverantörer och användare av innehåll samt mellan olika sektorer. |
| --- | --- |

b)

Underlätta förbättring av kvalitet och bästa praxis i fråga om digitalt innehåll mellan leverantörer och användare av innehåll samt mellan olika sektorer.

| c) | Stärka samarbetet mellan berörda aktörer inom området digitalt innehåll och öka medvetenheten. |
| --- | --- |

c)

Stärka samarbetet mellan berörda aktörer inom området digitalt innehåll och öka medvetenheten.

Verksamheten enligt dessa handlingslinjer skall inriktas på områden inom information från den offentliga sektorn, rumsliga data samt utbildningsmässigt, kulturellt och vetenskapligt innehåll enligt bilaga I. Programmet skall genomföras i enlighet med bilaga II.

Artikel 2

Deltagande

1.   Programmet skall vara öppet för deltagande av juridiska personer som är etablerade i medlemsstaterna. Det skall också vara öppet för deltagande av juridiska personer som är etablerade i kandidatländer i enlighet med nuvarande eller framtida bilaterala avtal med dessa länder.

2.   Programmet får öppnas för deltagande av juridiska personer som är etablerade i Eftastater som är avtalsslutande parter i EES-avtalet, i enlighet med bestämmelserna i det avtalet.

3.   Programmet får öppnas för deltagande – utan finansiellt stöd av gemenskapen – av juridiska personer som är etablerade i ett tredjeland samt av internationella organisationer, där ett sådant deltagande på ett verkningsfullt sätt bidrar till genomförandet av programmet. Beslutet om att medge sådant deltagande skall antas i överensstämmelse med det förfarande som avses i artikel 4.2.

Artikel 3

Kommissionens behörighet

1.   Kommissionen skall vara ansvarig för genomförandet av programmet.

2.   Kommissionen skall upprätta ett arbetsprogram på grundval av detta beslut.

3.   Vid genomförandet av programmet skall kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna sörja för allmän överensstämmelse och komplementaritet med gemenskapens andra politikområden, program och åtgärder med konsekvenser för utveckling och användning av europeiskt digitalt innehåll och främjande av språklig mångfald i informationssamhället, i synnerhet gemenskapsprogram för forskning och teknisk utveckling, IDA, eTEN, e-integration, e-lärande, Modinis och Säkrare Internet.

4.   Kommissionen skall handla i enlighet med det förfarande som avses i artikel 4.2 när det gäller

| a) | antagande och ändringar av arbetsprogrammet, |
| --- | --- |

a)

antagande och ändringar av arbetsprogrammet,

| b) | fastställande av kriterier för och innehåll i inbjudan att lämna förslag, i linje med de mål som anges i artikel 1, |
| --- | --- |

b)

fastställande av kriterier för och innehåll i inbjudan att lämna förslag, i linje med de mål som anges i artikel 1,

| c) | bedömning av de projekt som har föreslagits efter inbjudan att lämna förslag till gemenskapsfinansiering med ett gemenskapsbidrag som beräknas till minst 1 miljon euro, |
| --- | --- |

c)

bedömning av de projekt som har föreslagits efter inbjudan att lämna förslag till gemenskapsfinansiering med ett gemenskapsbidrag som beräknas till minst 1 miljon euro,

| d) | avvikelser från de regler som fastställs i bilaga II. |
| --- | --- |

d)

avvikelser från de regler som fastställs i bilaga II.

5.   Kommissionen skall underrätta den kommitté som avses i artikel 4 om hur arbetet med att genomföra programmet fortskrider.

Artikel 4

Kommitté

1.   Kommissionen skall biträdas av en kommitté.

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 5

Övervakning och utvärdering

1.   För att säkerställa att gemenskapsstödet används effektivt skall kommissionen se till att de åtgärder som vidtas inom ramen för detta beslut blir föremål för förhandsbedömning, uppföljning samt efterföljande utvärdering.

2.   Kommissionen skall övervaka genomförandet av projekt som bedrivs inom ramen för programmet. Kommissionen skall utvärdera hur projekten har genomförts och vilken effekt de har haft, för att kunna avgöra om de ursprungligen fastställda målen har uppnåtts.

3.   Kommissionen skall senast i mitten av 2006 rapportera till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om genomförandet av de handlingslinjer som avses i artikel 1.2. I detta sammanhang skall kommissionen rapportera om hur beloppet för 2007–2008 överensstämmer med budgetplanen. Kommissionen skall i förekommande fall vidta nödvändiga åtgärder inom ramen för budgetförfarandena för 2007–2008, för att se till att de årliga anslagen överensstämmer med budgetplanen. Kommissionen skall lämna en slutlig utvärderingsrapport vid programmets slut.

4.   Kommissionen skall för Europaparlamentet och rådet lägga fram resultatet av de kvantitativa och kvalitativa utvärderingarna tillsammans med lämpliga förslag till ändringar av detta beslut. Resultatet skall överlämnas innan förslaget till Europeiska unionens allmänna budget för 2007 respektive 2009 läggs fram.

Artikel 6

Finansieringsram

1.   Finansieringsramen för genomförandet av gemenskapsåtgärder enligt detta beslut för perioden den 1 januari 2005–31 december 2008 fastställs härmed till 135 miljoner euro, varav 55,6 miljoner euro är avsedda för perioden fram till och med den 31 december 2006.

2.   För perioden efter den 31 december 2006 skall beloppet anses vara bekräftat om det för denna fas överensstämmer med den gällande budgetplanen för den period som inleds 2007.

3.   De årliga anslagen under perioden 2005–2008 skall beviljas av budgetmyndigheten inom budgetplanens ram. En preliminär fördelning av utgifterna presenteras i bilaga III.

Utfärdat i Bryssel den ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 117, 30.4.2004, s. 49.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 22 april 2004(EUT C 104 E, 30.4.2004), rådets gemensamma ståndpunkt av den 24 september 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

2

(3)  EGT L 14, 18.1.2001, s. 32.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG av den 17 november 2003 om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (EUT L 345, 31.12.2003, s. 90).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, 22.6.2001, s. 10).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets direktiv 96/9/EG av den 11 mars 1996 om rättsligt skydd för databaser (EGT L 77, 27.3.1996, s. 20).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31). Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (EGT L 201, 31.7.2002, s. 37).

8

(9)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

9

(10)  EGT C 172, 18.6.1999, s. 1. Avtalet ändrat genom Europaparlamentets och rådets beslut 2003/429/EG (EUT L 147, 14.6.2003, s. 25).

10

---

BILAGA I

ÅTGÄRDER

I.   INLEDNING

eContent plus-programmets huvudmål är att göra digitalt innehåll i Europa mer tillgängligt, användbart och exploaterbart, så att det blir lättare att skapa och sprida information – inom områden som är av intresse för allmänheten – på gemenskapsnivå.

Genom programmet skall bättre villkor skapas för tillgång till och hantering av digitalt innehåll och digitala tjänster i flerspråkiga och mångkulturella sammanhang. Programmet kommer att öka användarnas valfrihet och främja nya former för interaktion med kunskapsberikat digitalt innehåll, en egenskap som blir allt viktigare för att man skall kunna göra innehåll mer dynamiskt och skräddarsytt för särskilda områden (utbildning, kultur, personer med särskilda behov m.m.).

Genom programmet banas väg för en ram för digitalt innehåll av god kvalitet i Europa – ”det europeiska området för digitalt innehåll” – genom att man främjar utbyte av erfarenheter och bästa praxis samt korsbefruktning mellan innehållssektorer, innehållsleverantörer och användare.

Åtgärderna är grupperade i tre handlingslinjer:

| a) | Göra det lättare att på gemenskapsnivå få tillgång till, använda och utnyttja digitalt innehåll. |
| --- | --- |

a)

Göra det lättare att på gemenskapsnivå få tillgång till, använda och utnyttja digitalt innehåll.

| b) | Underlätta förbättring av kvalitet och bästa praxis i fråga om digitalt innehåll mellan leverantörer och användare av innehåll samt mellan olika sektorer. |
| --- | --- |

b)

Underlätta förbättring av kvalitet och bästa praxis i fråga om digitalt innehåll mellan leverantörer och användare av innehåll samt mellan olika sektorer.

| c) | Stärka samarbetet mellan berörda aktörer inom området digitalt innehåll och öka medvetenheten. |
| --- | --- |

c)

Stärka samarbetet mellan berörda aktörer inom området digitalt innehåll och öka medvetenheten.

II.   HANDLINGSLINJER

A.   Göra det lättare att på gemenskapsnivå få tillgång till, använda och utnyttja digitalt innehåll

Verksamheten enligt denna handlingslinje omfattar upprättande av nätverk och allianser mellan berörda aktörer, något som uppmuntrar till skapande av nya tjänster.

Åtgärderna är inriktade på information från den offentliga sektorn, rumsliga data samt innehåll inom områdena lärande och kultur.

Tyngdpunkten skall ligga på följande områden:

| a) | Att främja ökad medvetenhet om den betydelse som information från den offentliga sektorn har, dess kommersiella värde och de samhälleliga konsekvenserna av dess användning. Insatserna skall effektivisera den transnationella användningen och myndigheters och privata företags, inklusive små och medelstora företag, utnyttjande av information från den offentliga sektorn för att skapa informationsprodukter och informationstjänster med mervärde. |
| --- | --- |

a)

Att främja ökad medvetenhet om den betydelse som information från den offentliga sektorn har, dess kommersiella värde och de samhälleliga konsekvenserna av dess användning. Insatserna skall effektivisera den transnationella användningen och myndigheters och privata företags, inklusive små och medelstora företag, utnyttjande av information från den offentliga sektorn för att skapa informationsprodukter och informationstjänster med mervärde.

| b) | Insatser via samarbetsforum på europeisk nivå för att främja att offentliga myndigheter, privata företag, inklusive små och medelstora företag, och allmänheten i mer omfattande utsträckning använder rumsliga data. Insatserna bör omfatta både tekniska och organisatoriska frågor, och dubbelarbete och otillräckligt utvecklade geografiska datamängder bör undvikas. Vidare bör insatserna främja driftskompatibilitet över nationsgränserna, understödja samordning mellan kartproducerande myndigheter och stödja framväxten av nya Europaomfattande mobila tjänster för användare. Dessutom bör användning av öppna standarder främjas. |
| --- | --- |

b)

Insatser via samarbetsforum på europeisk nivå för att främja att offentliga myndigheter, privata företag, inklusive små och medelstora företag, och allmänheten i mer omfattande utsträckning använder rumsliga data. Insatserna bör omfatta både tekniska och organisatoriska frågor, och dubbelarbete och otillräckligt utvecklade geografiska datamängder bör undvikas. Vidare bör insatserna främja driftskompatibilitet över nationsgränserna, understödja samordning mellan kartproducerande myndigheter och stödja framväxten av nya Europaomfattande mobila tjänster för användare. Dessutom bör användning av öppna standarder främjas.

| c) | Främja spridningen av öppna europeiska kunskapspooler med digitala objekt – såväl för utbildnings- och forskarsamfund som för enskilda personer. Insatserna skall bidra till inrättandet av transeuropeiska förmedlingstjänster för digitalt innehåll för lärande, med tillhörande affärsmodeller. Genom insatserna bör man också främja användandet av öppna standarder och bildandet av omfattande användargrupper. Deras uppgift är att analysera och testa planmodeller för skedet före standardisering och för specifikationer. Målet är att introducera europeiska flerspråkiga och mångkulturella inslag i arbetet med att fastställa globala standarder för digitalt innehåll inom lärandet. |
| --- | --- |

c)

Främja spridningen av öppna europeiska kunskapspooler med digitala objekt – såväl för utbildnings- och forskarsamfund som för enskilda personer. Insatserna skall bidra till inrättandet av transeuropeiska förmedlingstjänster för digitalt innehåll för lärande, med tillhörande affärsmodeller. Genom insatserna bör man också främja användandet av öppna standarder och bildandet av omfattande användargrupper. Deras uppgift är att analysera och testa planmodeller för skedet före standardisering och för specifikationer. Målet är att introducera europeiska flerspråkiga och mångkulturella inslag i arbetet med att fastställa globala standarder för digitalt innehåll inom lärandet.

| d) | Främja uppbyggnaden av en Europaomfattande informationsinfrastruktur för tillgång till och användning av högkvalitativa europeiska digitala kulturella och vetenskapliga resurser. Det skall ske genom sammankoppling av virtuella bibliotek, gemensamma dataminnen etc. Insatserna bör omspänna samordnade tillvägagångssätt för digitalisering och uppbyggnad av databanker, bevarande av digitala objekt samt inventeringar av kulturella och vetenskapliga digitala resurser. Insatserna skall vidare förbättra tillgången till digitala kulturella och vetenskapliga värden genom välfungerande tillståndssystem och genom kollektiv klarering av rättigheter på förhand. |
| --- | --- |

d)

Främja uppbyggnaden av en Europaomfattande informationsinfrastruktur för tillgång till och användning av högkvalitativa europeiska digitala kulturella och vetenskapliga resurser. Det skall ske genom sammankoppling av virtuella bibliotek, gemensamma dataminnen etc. Insatserna bör omspänna samordnade tillvägagångssätt för digitalisering och uppbyggnad av databanker, bevarande av digitala objekt samt inventeringar av kulturella och vetenskapliga digitala resurser. Insatserna skall vidare förbättra tillgången till digitala kulturella och vetenskapliga värden genom välfungerande tillståndssystem och genom kollektiv klarering av rättigheter på förhand.

B.   Underlätta förbättring av kvalitet och bästa praxis i fråga om digitalt innehåll mellan leverantörer och användare av innehåll samt mellan olika sektorer

Verksamheten enligt denna handlingslinje syftar till att göra det lättare att fastställa vad som är bästa praxis i fråga om metoder, processer och verksamhetsutövande och att sprida den i vid omfattning. Syftet är att uppnå bättre kvalitet, bättre ändamålsenlighet och större verkan vid skapande, användning och distribution av digitalt innehåll.

I verksamheten ingår försök som skall demonstrera olika aspekter av digitalt innehåll inom ramen för det befintliga regelverket – sökbarhet, användbarhet, möjlighet till vidareutnyttjande och sammanställning samt driftskompatibilitet – samtidigt som man redan i ett tidigt skede av processen tillgodoser krav från olika målgrupper och marknader i en miljö som blir alltmer flerspråkig och mångkulturell, utöver enbart tekniska lösningar för lokalisering.

I verksamheten skall man utnyttja de fördelar som förädling eller berikning av digitalt innehåll med maskinläsbara data innebär (genom användning av semantiskt väldefinierade metadata baserade på tillämplig beskrivande terminologi, vokabulärer och ontologier).

Försöken skall utföras grupperade i temaområden. Insamling, spridning och sektorsövergripande korsbefruktning av utvunnen kunskap skall ingå som en integrerad del av försöken.

Målområdena för tillämpningen av resultaten är information från den offentliga sektorn, rumsliga data, digitalt innehåll för lärande och kultur samt vetenskapligt och akademiskt digitalt innehåll.

C.   Stärka samarbetet mellan berörda aktörer inom området digitalt innehåll och öka medvetenheten

I verksamheten enligt denna handlingslinje ingår åtgärder som kompletterar berörd lagstiftning om digitalt innehåll och främjar ökat samarbete mellan aktörer på området digitalt innehåll och ökad medvetenhet. Verksamheten skall främja utvecklingen av hjälpmedel för jämförande prestandamätning (benchmarking), övervakning och analys samt konsekvensbedömning av programmet samt spridning av resultat. Möjligheter och problem som uppkommer – t.ex. när det gäller förtroende, kvalitetsmärkning och immateriella rättigheter på utbildningsområdet – skall ringas in och analyseras, och eventuella förslag till lösningar skall läggas fram.

---

BILAGA II

MEDEL FÖR GENOMFÖRANDE AV PROGRAMMET

| 1. | Kommissionen kommer att genomföra programmet i enlighet med de tekniska specifikationer som anges i bilaga I. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen kommer att genomföra programmet i enlighet med de tekniska specifikationer som anges i bilaga I.

| 2. | Programmet skall genomföras i form av indirekta åtgärder. De omfattar följande:






  a) | Insatser med kostnadsdelning







  i) | Projekt som skall ge ökad kunskap i syfte att förbättra befintliga produkter, processer och/eller tjänster och/eller tillgodose de behov som finns inom gemenskapens politikområden. Bidraget från gemenskapen får som regel inte överstiga 50 % av kostnaden för respektive projekt. Offentliga organ kan få ersättning med 100 % av sina extrakostnader. |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Programmet skall genomföras i form av indirekta åtgärder. De omfattar följande:

a)

Insatser med kostnadsdelning

i)

Projekt som skall ge ökad kunskap i syfte att förbättra befintliga produkter, processer och/eller tjänster och/eller tillgodose de behov som finns inom gemenskapens politikområden. Bidraget från gemenskapen får som regel inte överstiga 50 % av kostnaden för respektive projekt. Offentliga organ kan få ersättning med 100 % av sina extrakostnader.

| ii) | Insatser för bästa praxis inom kunskapsspridning. De skall som regel genomföras grupperade i temaområden och vara förbundna genom temanätverk. Gemenskapens bidrag till åtgärderna inom detta område skall begränsas till direkta kostnader som bedöms vara nödvändiga eller skäliga för att de konkreta målen för insatsen skall uppnås. |
| --- | --- |

ii)

Insatser för bästa praxis inom kunskapsspridning. De skall som regel genomföras grupperade i temaområden och vara förbundna genom temanätverk. Gemenskapens bidrag till åtgärderna inom detta område skall begränsas till direkta kostnader som bedöms vara nödvändiga eller skäliga för att de konkreta målen för insatsen skall uppnås.

| iii) | Temanätverk: För att underlätta samordning och kunskapsöverföring samlas ett antal olika berörda aktörer kring en bestämd teknisk och organisatorisk målsättning. Temanätverken kan vara kopplade till insatser inom ”bästa praxis”. Bidrag skall beviljas för stödberättigande extrakostnader för samordning och genomförande av temanätverken. Gemenskapens bidrag kan täcka de stödberättigande extrakostnaderna. |
| --- | --- |

iii)

Temanätverk: För att underlätta samordning och kunskapsöverföring samlas ett antal olika berörda aktörer kring en bestämd teknisk och organisatorisk målsättning. Temanätverken kan vara kopplade till insatser inom ”bästa praxis”. Bidrag skall beviljas för stödberättigande extrakostnader för samordning och genomförande av temanätverken. Gemenskapens bidrag kan täcka de stödberättigande extrakostnaderna.

| b) | Kompletterande åtgärder

  Kompletterande åtgärder skall bidra till genomförandet av programmet eller till förberedandet av framtida verksamhet. Åtgärder som syftar till kommersiellt utnyttjande av produkter, processer eller tjänster, marknadsföringsåtgärder och reklam är undantagna.






  i) | Undersökningar till stöd för programmet, däribland förberedelser för framtida åtgärder. |
| --- | --- | --- |

b)

Kompletterande åtgärder

Kompletterande åtgärder skall bidra till genomförandet av programmet eller till förberedandet av framtida verksamhet. Åtgärder som syftar till kommersiellt utnyttjande av produkter, processer eller tjänster, marknadsföringsåtgärder och reklam är undantagna.

i)

Undersökningar till stöd för programmet, däribland förberedelser för framtida åtgärder.

| ii) | Informationsutbyte, konferenser, seminarier, workshopar eller andra möten samt ledning av temagrupperad verksamhet. |
| --- | --- |

ii)

Informationsutbyte, konferenser, seminarier, workshopar eller andra möten samt ledning av temagrupperad verksamhet.

| iii) | Spridning samt informations- och kommunikationsverksamhet. |
| --- | --- |

iii)

Spridning samt informations- och kommunikationsverksamhet.

| 3. | Urvalet av insatser med kostnadsdelning skall ske bland ansökningar som kommit in från ansökningsomgångar publicerade på kommissionens webbplats och i enlighet med gällande finansiella bestämmelser. |
| --- | --- |

3.

Urvalet av insatser med kostnadsdelning skall ske bland ansökningar som kommit in från ansökningsomgångar publicerade på kommissionens webbplats och i enlighet med gällande finansiella bestämmelser.

| 4. | En finansieringsplan skall bifogas ansökan om gemenskapsstöd, där så är tillämpligt. Den skall innehålla en förteckning över finansieringen av projekten, inklusive det ekonomiska stöd som söks från gemenskapen, och allt annat stöd som söks eller beviljats från annat håll. |
| --- | --- |

4.

En finansieringsplan skall bifogas ansökan om gemenskapsstöd, där så är tillämpligt. Den skall innehålla en förteckning över finansieringen av projekten, inklusive det ekonomiska stöd som söks från gemenskapen, och allt annat stöd som söks eller beviljats från annat håll.

| 5. | Kompletterande åtgärder skall genomföras genom anbudsinfordran i enlighet med gällande finansiella bestämmelser. |
| --- | --- |

5.

Kompletterande åtgärder skall genomföras genom anbudsinfordran i enlighet med gällande finansiella bestämmelser.

---

BILAGA III

PRELIMINÄR FÖRDELNING AV UTGIFTERNA

| 1. | Göra det lättare att på gemenskapsnivå få tillgång till, använda och utnyttja digitalt innehåll. |
| --- | --- |

1.

Göra det lättare att på gemenskapsnivå få tillgång till, använda och utnyttja digitalt innehåll.

40–50 %

| 2. | Underlätta förbättring av kvalitet och bästa praxis i fråga om digitalt innehåll mellan leverantörer och användare av innehåll samt mellan olika sektorer. |
| --- | --- |

2.

Underlätta förbättring av kvalitet och bästa praxis i fråga om digitalt innehåll mellan leverantörer och användare av innehåll samt mellan olika sektorer.

45–55 %

| 3. | Stärka samarbetet mellan berörda aktörer inom området digitalt innehåll och öka medvetenheten. |
| --- | --- |

3.

Stärka samarbetet mellan berörda aktörer inom området digitalt innehåll och öka medvetenheten.

8–12 %

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

| 1. | Den 13 februari 2004 antog kommissionen det ovannämnda förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut (1). Förslaget grundar sig på artikel 157.3 i fördraget. |
| --- | --- |

1.

Den 13 februari 2004 antog kommissionen det ovannämnda förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut (1). Förslaget grundar sig på artikel 157.3 i fördraget.

| 2. | Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén avgav sina yttranden den 22 respektive den 29 april 2004, medan Regionkommittén har avstått från att yttra sig. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén avgav sina yttranden den 22 respektive den 29 april 2004, medan Regionkommittén har avstått från att yttra sig.

| 3. | Kommissionen lade fram sitt ändrade förslag för Europaparlamentet och rådet den 4 maj 2004. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen lade fram sitt ändrade förslag för Europaparlamentet och rådet den 4 maj 2004.

| 4. | Den 24 september 2004 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget. |
| --- | --- |

4.

Den 24 september 2004 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

II.   SYFTE

Syftet med detta förslag är att skapa förutsättningar för en mer omfattande tillgång till och användning av digitalt innehåll och vid behov för större ekonomisk vinst från tjänster som grundas på tillgång till och (åter)användning av digitalt innehåll genom att lämna ett betydande bidrag till strategin e-Europa i sektorer som e-lärande, e-förvaltning osv. (ett program som följer på det nuvarande programmet om digitalt innehåll [eContent] som löper ut i slutet av 2004).

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Det övergripande målet i den gemensamma ståndpunkten är detsamma som i det förslag som kommissionen lade fram, och i stort sett föreslås också samma medel för att uppnå detta mål. Under överläggningarna i rådet har emellertid texten delvis omformulerats. De viktigaste punkterna där den gemensamma ståndpunkten skiljer sig från kommissionens förslag och Europaparlamentets ändringar (se punkt IV nedan) är följande:

| 1. | Med tanke på omfattningen av de projekt som planeras i förslaget ansåg rådet att det var lämpligt att hänvisa till små och medelstora företag och den särskilda uppmärksamhet som bör ägnas åt deras deltagande (skälen 5 och 6 samt bilaga I.II.A). Dessutom lade man till en hänvisning till människor med särskilda behov i skäl 5 och bilaga I.I. |
| --- | --- |

1.

Med tanke på omfattningen av de projekt som planeras i förslaget ansåg rådet att det var lämpligt att hänvisa till små och medelstora företag och den särskilda uppmärksamhet som bör ägnas åt deras deltagande (skälen 5 och 6 samt bilaga I.II.A). Dessutom lade man till en hänvisning till människor med särskilda behov i skäl 5 och bilaga I.I.

| 2. | I den gemensamma ståndpunkten ändras artikel 3 genom att en ny punkt läggs till där programmets överensstämmelse och komplementaritet med gemenskapens andra strategier, program och åtgärder på detta område specificeras. |
| --- | --- |

2.

I den gemensamma ståndpunkten ändras artikel 3 genom att en ny punkt läggs till där programmets överensstämmelse och komplementaritet med gemenskapens andra strategier, program och åtgärder på detta område specificeras.

| 3. | Rådet anser att kommissionen bör genomföra programmet i nära samarbete med medlemsstaterna och garantera insyn. I den gemensamma ståndpunkten har följaktligen kommittéförfarandet i artiklarna 3 och 4 ändrats till ett förvaltningsförfarande. Dessa ändringar förtydligas ytterligare i skäl 14. |
| --- | --- |

3.

Rådet anser att kommissionen bör genomföra programmet i nära samarbete med medlemsstaterna och garantera insyn. I den gemensamma ståndpunkten har följaktligen kommittéförfarandet i artiklarna 3 och 4 ändrats till ett förvaltningsförfarande. Dessa ändringar förtydligas ytterligare i skäl 14.

| 4. | När det gäller finansieringsramen (artikel 6) för programmet i fråga innebär den gemensamma ståndpunkten en minskning av det totala belopp som kommissionen hade föreslagit. Kommissionen hade föreslagit en väsentlig ökning av budgeten jämfört med det nuvarande programmet, men även om alla medlemsstater erkänner att programmet är viktigt ansåg de att en mindre ökning var lämplig. I linje med annan lagstiftning infördes en hävningsklausul för att upprätthålla budgetdisciplinen eftersom programmet går utöver den nuvarande budgetplanen. |
| --- | --- |

4.

När det gäller finansieringsramen (artikel 6) för programmet i fråga innebär den gemensamma ståndpunkten en minskning av det totala belopp som kommissionen hade föreslagit. Kommissionen hade föreslagit en väsentlig ökning av budgeten jämfört med det nuvarande programmet, men även om alla medlemsstater erkänner att programmet är viktigt ansåg de att en mindre ökning var lämplig. I linje med annan lagstiftning infördes en hävningsklausul för att upprätthålla budgetdisciplinen eftersom programmet går utöver den nuvarande budgetplanen.

| 5. | Genom den gemensamma ståndpunkten ändras också den preliminära fördelningen av utgifterna i bilaga III. Rådet ansåg att det var lämpligt att lägga större vikt vid handlingslinje 1. |
| --- | --- |

5.

Genom den gemensamma ståndpunkten ändras också den preliminära fördelningen av utgifterna i bilaga III. Rådet ansåg att det var lämpligt att lägga större vikt vid handlingslinje 1.

IV.   EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGAR

1.   Europaparlamentets ändringar som godtagits av kommissionen och antagits av rådet

| — | Ändring 1 har förts in i den gemensamma ståndpunkten som skäl 6 med ett tillägg från rådet om små och medelstora företag. |
| --- | --- |

—

Ändring 1 har förts in i den gemensamma ståndpunkten som skäl 6 med ett tillägg från rådet om små och medelstora företag.

| — | Ändring 2 har införlivats i artikel 1.1. |
| --- | --- |

—

Ändring 2 har införlivats i artikel 1.1.

| — | Ändringarna 3, 4 och 5 har införlivats i artikel 1.2 i den gemensamma ståndpunkten, utom när det gäller hänvisningen till ”områden av intresse för allmänheten” eftersom rådet ansåg att detta redan behandlas i punkt 1 i samma artikel. Dessutom behöll rådet hänvisningen till ”medvetenheten” i punkt 2, som det anser är viktig. Detta gäller även ändringarna 11, 12, 13, 14 och 16, som hör samman med denna ändring och som rådet har fört in i bilagorna I och III. |
| --- | --- |

—

Ändringarna 3, 4 och 5 har införlivats i artikel 1.2 i den gemensamma ståndpunkten, utom när det gäller hänvisningen till ”områden av intresse för allmänheten” eftersom rådet ansåg att detta redan behandlas i punkt 1 i samma artikel. Dessutom behöll rådet hänvisningen till ”medvetenheten” i punkt 2, som det anser är viktig. Detta gäller även ändringarna 11, 12, 13, 14 och 16, som hör samman med denna ändring och som rådet har fört in i bilagorna I och III.

| — | Rådet införlivade ändringarna 6 och 7 i artikel 5 i dess gemensamma ståndpunkt, men med en något ändrad lydelse för ändring 6. |
| --- | --- |

—

Rådet införlivade ändringarna 6 och 7 i artikel 5 i dess gemensamma ståndpunkt, men med en något ändrad lydelse för ändring 6.

| — | Ändringarna 8, 9 och 10 har alla införlivats i artikel 6 i den gemensamma ståndpunkten med undantag av det totala beloppet i finansieringsramen, vilket rådet ändrade av de skäl som anges ovan. |
| --- | --- |

—

Ändringarna 8, 9 och 10 har alla införlivats i artikel 6 i den gemensamma ståndpunkten med undantag av det totala beloppet i finansieringsramen, vilket rådet ändrade av de skäl som anges ovan.

2.   Europaparlamentets ändringar som godtagits av kommissionen men inte antagits av rådet

| — | Rådet har inte antagit ändring 15 eftersom det anser att åtgärder som ökar medvetenheten är en viktig del av programmet. |
| --- | --- |

—

Rådet har inte antagit ändring 15 eftersom det anser att åtgärder som ökar medvetenheten är en viktig del av programmet.

---

(1)  EUT C 98, 23.4.2004, s. 39.

---

| 1.2.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 25/29 |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 25/29

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 3/2005

antagen av rådet den 7 oktober 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/.../EG av den ... om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser

(Text av betydelse för EES)

(2005/C 25E/03)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Gemenskapens sjösäkerhetspolitik syftar till att uppnå hög säkerhets- och miljöskyddsnivå och grundas på förutsättningen att alla parter som är inbegripna i godstransporter till sjöss ansvarar för att se till att de fartyg som används i gemenskapsvatten uppfyller gällande regler och normer. |
| --- | --- |

(1)

Gemenskapens sjösäkerhetspolitik syftar till att uppnå hög säkerhets- och miljöskyddsnivå och grundas på förutsättningen att alla parter som är inbegripna i godstransporter till sjöss ansvarar för att se till att de fartyg som används i gemenskapsvatten uppfyller gällande regler och normer.

| (2) | De relevanta normerna för utsläpp av förorenande ämnen från fartyg i alla medlemsstater grundas på MARPOL-konventionen (MARPOL 73/78), dessa bestämmelser förbigås emellertid dagligen av ett mycket stort antal fartyg som trafikerar gemenskapsvatten, utan att korrigerande åtgärder vidtas. |
| --- | --- |

(2)

De relevanta normerna för utsläpp av förorenande ämnen från fartyg i alla medlemsstater grundas på MARPOL-konventionen (MARPOL 73/78), dessa bestämmelser förbigås emellertid dagligen av ett mycket stort antal fartyg som trafikerar gemenskapsvatten, utan att korrigerande åtgärder vidtas.

| (3) | Eftersom medlemsstaternas genomförande av MARPOL 73/78 skiljer sig åt, särskilt när det gäller deras praxis beträffande införandet av sanktioner för utsläpp av förorenande ämnen från fartyg, är det är nödvändigt att harmonisera genomförandet av MARPOL 73/78 på gemenskapsnivå. |
| --- | --- |

(3)

Eftersom medlemsstaternas genomförande av MARPOL 73/78 skiljer sig åt, särskilt när det gäller deras praxis beträffande införandet av sanktioner för utsläpp av förorenande ämnen från fartyg, är det är nödvändigt att harmonisera genomförandet av MARPOL 73/78 på gemenskapsnivå.

| (4) | Avskräckande åtgärder utgör en viktig del av gemenskapens sjösäkerhetspolitik, eftersom de garanterar en koppling mellan ansvaret hos var och en av de parter som är inbegripna i transporter av förorenande gods till sjöss och de sanktioner som kan utdömas. För att uppnå ett effektivt miljöskydd, krävs därför effektiva, avskräckande och proportionella sanktioner. |
| --- | --- |

(4)

Avskräckande åtgärder utgör en viktig del av gemenskapens sjösäkerhetspolitik, eftersom de garanterar en koppling mellan ansvaret hos var och en av de parter som är inbegripna i transporter av förorenande gods till sjöss och de sanktioner som kan utdömas. För att uppnå ett effektivt miljöskydd, krävs därför effektiva, avskräckande och proportionella sanktioner.

| (5) | Det är därför av avgörande betydelse att det görs en tillnärmning av befintliga rättsliga bestämmelser, särskilt avseende å ena sidan den exakta definitionen av överträdelsen i fråga och undantagen, vilket behandlas i detta direktiv, och å andra sidan minimibestämmelser för sanktioner, ansvar och domsrätt, vilket behandlas i rådets rambeslut 2005/.../RIF av den ... om förstärkning av det straffrättsliga regelverket för upprätthållande av lagen mot föroreningar orsakade av fartyg. |
| --- | --- |

(5)

Det är därför av avgörande betydelse att det görs en tillnärmning av befintliga rättsliga bestämmelser, särskilt avseende å ena sidan den exakta definitionen av överträdelsen i fråga och undantagen, vilket behandlas i detta direktiv, och å andra sidan minimibestämmelser för sanktioner, ansvar och domsrätt, vilket behandlas i rådets rambeslut 2005/.../RIF av den ... om förstärkning av det straffrättsliga regelverket för upprätthållande av lagen mot föroreningar orsakade av fartyg.

| (6) | Syftet med detta direktiv är bland annat att definiera utsläpp och därigenom se till att genomförandet av rambeslut 2005/.../RIF blir effektivare så att sådana överträdelser kan förhindras. |
| --- | --- |

(6)

Syftet med detta direktiv är bland annat att definiera utsläpp och därigenom se till att genomförandet av rambeslut 2005/.../RIF blir effektivare så att sådana överträdelser kan förhindras.

| (7) | Vare sig de internationella bestämmelserna om skadeståndsansvar och ersättning för oljeföroreningar eller de internationella bestämmelserna om förorening genom andra farliga eller skadliga ämnen är tillräckliga för att avskräcka de parter som är inbegripna i transporter av farliga laster till sjöss från att använda sig av undermåliga metoder. De avskräckande effekter som krävs kan uppnås endast genom införandet av sanktioner som skall gälla för alla personer som orsakar eller bidrar till havsföroreningar. Sanktionerna bör inte gälla enbart för redaren eller fartygets befälhavare, utan även för lastägaren, klassificeringssällskapet eller alla övriga inblandade. |
| --- | --- |

(7)

Vare sig de internationella bestämmelserna om skadeståndsansvar och ersättning för oljeföroreningar eller de internationella bestämmelserna om förorening genom andra farliga eller skadliga ämnen är tillräckliga för att avskräcka de parter som är inbegripna i transporter av farliga laster till sjöss från att använda sig av undermåliga metoder. De avskräckande effekter som krävs kan uppnås endast genom införandet av sanktioner som skall gälla för alla personer som orsakar eller bidrar till havsföroreningar. Sanktionerna bör inte gälla enbart för redaren eller fartygets befälhavare, utan även för lastägaren, klassificeringssällskapet eller alla övriga inblandade.

| (8) | Utsläpp av förorenande ämnen orsakade av fartyg bör betraktas som överträdelser om de skett uppsåtligen eller genom vårdslöshet eller grov oaktsamhet. |
| --- | --- |

(8)

Utsläpp av förorenande ämnen orsakade av fartyg bör betraktas som överträdelser om de skett uppsåtligen eller genom vårdslöshet eller grov oaktsamhet.

| (9) | Sanktioner för utsläpp av förorenande ämnen från fartyg påverkar inte de berörda parternas skadeståndsansvar och omfattas därför inte av bestämmelser som rör begränsning eller fördelning av skadeståndsansvar. De begränsar inte heller möjligheterna att ge effektiv ersättning till de drabbade personerna vid föroreningsincidenter. |
| --- | --- |

(9)

Sanktioner för utsläpp av förorenande ämnen från fartyg påverkar inte de berörda parternas skadeståndsansvar och omfattas därför inte av bestämmelser som rör begränsning eller fördelning av skadeståndsansvar. De begränsar inte heller möjligheterna att ge effektiv ersättning till de drabbade personerna vid föroreningsincidenter.

| (10) | Ett effektivt närmare samarbete mellan medlemsstaterna krävs för att se till att utsläpp av förorenande ämnen från fartyg upptäcks i god tid och att lagbrytarna identifieras. |
| --- | --- |

(10)

Ett effektivt närmare samarbete mellan medlemsstaterna krävs för att se till att utsläpp av förorenande ämnen från fartyg upptäcks i god tid och att lagbrytarna identifieras.

| (11) | När det föreligger klara objektiva bevis på ett utsläpp som medfört omfattande skada eller hot om omfattande skada, bör medlemsstaterna överlämna ärendet till sina behöriga myndigheter så att förfaranden kan inledas i enlighet med artikel 220 i Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982. |
| --- | --- |

(11)

När det föreligger klara objektiva bevis på ett utsläpp som medfört omfattande skada eller hot om omfattande skada, bör medlemsstaterna överlämna ärendet till sina behöriga myndigheter så att förfaranden kan inledas i enlighet med artikel 220 i Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982.

| (12) | Detta direktiv överensstämmer med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget. Införlivandet av de internationella normerna för föroreningar orsakade av fartyg i gemenskapslagstiftningen och införandet av sanktioner, som får innefatta straffrättsliga eller administrativa sanktioner, för överträdelser av dessa bestämmelser är en nödvändig åtgärd för att uppnå hög säkerhets- och miljöskyddsnivå vid sjötransporter. Dessa mål kan uppnås av gemenskapen på ett effektivt sätt enbart med hjälp av harmoniserade bestämmelser. Direktivet begränsas till det minsta antal åtgärder som krävs för att dessa mål skall kunna uppnås och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål. Detta direktiv hindrar inte medlemsstaterna från att vidta strängare åtgärder mot föroreningar orsakade av fartyg i överensstämmelse med internationell rätt. |
| --- | --- |

(12)

Detta direktiv överensstämmer med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget. Införlivandet av de internationella normerna för föroreningar orsakade av fartyg i gemenskapslagstiftningen och införandet av sanktioner, som får innefatta straffrättsliga eller administrativa sanktioner, för överträdelser av dessa bestämmelser är en nödvändig åtgärd för att uppnå hög säkerhets- och miljöskyddsnivå vid sjötransporter. Dessa mål kan uppnås av gemenskapen på ett effektivt sätt enbart med hjälp av harmoniserade bestämmelser. Direktivet begränsas till det minsta antal åtgärder som krävs för att dessa mål skall kunna uppnås och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål. Detta direktiv hindrar inte medlemsstaterna från att vidta strängare åtgärder mot föroreningar orsakade av fartyg i överensstämmelse med internationell rätt.

| (13) | Detta direktiv står helt i överensstämmelse med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

(13)

Detta direktiv står helt i överensstämmelse med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

1.   Syftet med detta direktiv är att se till att de personer som är ansvariga för föroreningar orsakade av fartyg omfattas av lämpliga sanktioner för att förbättra sjösäkerheten och stärka skyddet av den marina miljön mot föroreningar orsakade av fartyg.

2.   Detta direktiv hindrar inte att medlemsstaterna vidtar strängare åtgärder mot föroreningar orsakade av fartyg i överensstämmelse med internationell rätt.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv avses med

| 1. | MARPOL 73/78: 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg och 1978 års protokoll till denna konvention med förekommande ändringar, |
| --- | --- |

1.

MARPOL 73/78: 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg och 1978 års protokoll till denna konvention med förekommande ändringar,

| 2. | förorenande ämnen: ämnen som omfattas av bilagorna I (olja) och II (skadliga flytande ämnen i bulk) till MARPOL 73/78, |
| --- | --- |

2.

förorenande ämnen: ämnen som omfattas av bilagorna I (olja) och II (skadliga flytande ämnen i bulk) till MARPOL 73/78,

| 3. | utsläpp: varje utsläpp, oavsett hur det orsakats, från ett fartyg, i enlighet med artikel 2 i MARPOL 73/78, |
| --- | --- |

3.

utsläpp: varje utsläpp, oavsett hur det orsakats, från ett fartyg, i enlighet med artikel 2 i MARPOL 73/78,

| 4. | fartyg: havsgående fartyg, oberoende av flagg, av alla slag som används i den marina miljön, däri inbegripet bärplansbåtar, svävare, undervattensfartyg och flytande farkoster. |
| --- | --- |

4.

fartyg: havsgående fartyg, oberoende av flagg, av alla slag som används i den marina miljön, däri inbegripet bärplansbåtar, svävare, undervattensfartyg och flytande farkoster.

Artikel 3

Räckvidd

1.   Detta direktiv skall gälla i enlighet med internationell rätt för utsläpp av förorenande ämnen i

| a) | en medlemsstats inre vatten, inbegripet hamnar, såvitt bestämmelserna i MARPOL är tillämpliga, |
| --- | --- |

a)

en medlemsstats inre vatten, inbegripet hamnar, såvitt bestämmelserna i MARPOL är tillämpliga,

| b) | en medlemsstats territorialhav, |
| --- | --- |

b)

en medlemsstats territorialhav,

| c) | sund som används för internationell sjöfart och som omfattas av reglerna för genomfartstrafik, i enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982, del III kapitel 2, i den mån en medlemsstat har jurisdiktion över sådana sund, |
| --- | --- |

c)

sund som används för internationell sjöfart och som omfattas av reglerna för genomfartstrafik, i enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982, del III kapitel 2, i den mån en medlemsstat har jurisdiktion över sådana sund,

| d) | en medlemsstats exklusiva ekonomiska zon eller likvärdig zon, som inrättats i enlighet med internationell rätt, och |
| --- | --- |

d)

en medlemsstats exklusiva ekonomiska zon eller likvärdig zon, som inrättats i enlighet med internationell rätt, och

| e) | det fria havet. |
| --- | --- |

e)

det fria havet.

2.   Detta direktiv skall tillämpas på utsläpp av förorenande ämnen från alla fartyg, oberoende av deras flagg, med undantag av örlogsfartyg, militära hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs och drivs av en stat och som för närvarande används endast i statlig, icke-kommersiell tjänst.

Artikel 4

Överträdelser

Medlemsstaterna skall se till att utsläpp av förorenande ämnen orsakade av fartyg i något av de områden som avses i artikel 3.1 betraktas som överträdelser om de skett uppsåtligen eller genom vårdslöshet eller grov oaktsamhet.

Artikel 5

Undantag

1.   Utsläpp av förorenande ämnen i något av de områden som avses i artikel 3.1 skall inte betraktas som överträdelser om de uppfyller kraven i regel 11 a eller 11 c i bilaga I eller regel 6 a eller 6 c i bilaga II till MARPOL 73/78.

2.   Utsläpp av förorenande ämnen i något av de områden som avses i artikel 3.1 c–3.1 e skall inte betraktas som överträdelser när det gäller redaren, fartygets befälhavare eller besättningen, när denna handlar under befälhavarens ansvar, om dessa utsläpp uppfyller kraven i regel 11 b i bilaga I eller regel 6 b i bilaga II till MARPOL 73/78.

3.   Utsläpp av förorenande ämnen i något av de områden som avses i artikel 3.1 skall inte betraktas som överträdelser om de uppfyller kraven i regel 9 eller regel 10 i bilaga I eller regel 5 i bilaga II till MARPOL 73/78.

Artikel 6

Verkställighetsåtgärder när det gäller fartyg inom en medlemsstats hamn

1.   Om oegentligheter eller annan information ger upphov till misstankar om att ett fartyg som frivilligt ligger i en medlemsstats hamn eller offshore-terminal har gjort eller håller på att göra utsläpp av förorenande ämnen i något av de områden som avses i artikel 3.1, skall den medlemsstaten se till att en lämplig inspektion genomförs, med beaktande av de relevanta riktlinjer som antagits av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och i enlighet med den nationella lagstiftningen.

2.   I den mån den inspektion som avses i punkt 1 avslöjar sådana fakta som skulle kunna tyda på en överträdelse enligt artikel 4, skall de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten och i flaggstaten informeras.

Artikel 7

Kuststaternas verkställighetsåtgärder när det gäller fartyg i genomfartstrafik

1.   Om det misstänkta utsläppet av förorenande ämnen äger rum i områden som avses i artikel 3.1 b–3.1 e och det fartyg som misstänks för utsläppet inte anlöper en hamn i den medlemsstat som förfogar över de uppgifter som rör det misstänkta utsläppet, skall följande gälla:

| a) | Om fartygets nästa anlöpshamn ligger i en annan medlemsstat, skall de berörda medlemsstaterna vid den inspektion som avses i artikel 6.1 och vid besluten om vilka förvaltningsåtgärder som är lämpliga med hänsyn till sådana utsläpp ha ett nära samarbete. |
| --- | --- |

a)

Om fartygets nästa anlöpshamn ligger i en annan medlemsstat, skall de berörda medlemsstaterna vid den inspektion som avses i artikel 6.1 och vid besluten om vilka förvaltningsåtgärder som är lämpliga med hänsyn till sådana utsläpp ha ett nära samarbete.

| b) | Om fartygets nästa anlöpshamn ligger i ett tredjeland, skall medlemsstaten vidta de åtgärder som krävs för att se till att den berörda hamnen informeras om det misstänkta utsläppet och begära att det berörda landet vidtar de åtgärder som är lämpliga med hänsyn till sådana utsläpp. |
| --- | --- |

b)

Om fartygets nästa anlöpshamn ligger i ett tredjeland, skall medlemsstaten vidta de åtgärder som krävs för att se till att den berörda hamnen informeras om det misstänkta utsläppet och begära att det berörda landet vidtar de åtgärder som är lämpliga med hänsyn till sådana utsläpp.

2.   När det föreligger klara objektiva bevis för att ett fartyg som färdas i de områden som anges i artikel 3.1 b eller 3.1 d har begått en överträdelse inom det område som avses i artikel 3.1 d som lett till ett utsläpp som medfört omfattande skada eller hot om omfattande skada på kusten eller därmed sammanhängande intressen i den berörda medlemsstaten eller på tillgångarna i de områden som avses i artikel 3.1 b eller 3.1 d, skall den staten, med förbehåll för del XII kapitel 7 i Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982 och förutsatt att det förefaller berättigat, överlämna ärendet till sina behöriga myndigheter så att förfaranden kan inledas, däri inbegripet kvarhållande av fartyget, i enlighet med medlemsstatens nationella lagstiftning.

3.   I alla händelser skall myndigheterna i flaggstaten informeras.

Artikel 8

Sanktioner

1.   Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att de överträdelser som avses i artikel 4 omfattas av effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner, som får innefatta straffrättsliga eller administrativa sanktioner.

2.   Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att de sanktioner som avses i punkt 1 tillämpas på den som befinns vara ansvarig för en sådan överträdelse som avses i artikel 4.

Artikel 9

Överensstämmelse med internationell rätt

Medlemsstaterna skall tillämpa föreskrifterna i detta direktiv utan någon formell eller faktisk diskriminering av utländska fartyg och i enlighet med tillämplig internationell lagstiftning, bl.a. kapitel 7 i del XII i Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982, och de skall omedelbart underrätta fartygets flaggstat och övriga berörda stater om de åtgärder som vidtagits i enlighet med detta direktiv.

Artikel 10

Kompletterande åtgärder

För att uppnå syftet med detta direktiv skall medlemsstaterna och kommissionen vid behov samarbeta med varandra och med Europeiska sjösäkerhetsbyrån samt, i tillämpliga fall, inom ramen för det handlingsprogram som gäller insatser vid oavsiktlig eller avsiktlig förorening av havet och som upprättats genom beslut nr 2850/2000/EG (3) för att

| a) | utveckla de informationssystem som krävs för ett effektivt genomförande av detta direktiv, och |
| --- | --- |

a)

utveckla de informationssystem som krävs för ett effektivt genomförande av detta direktiv, och

| b) | införa gemensamma metoder och riktlinjer på grundval av dem som finns på internationell nivå för i synnerhet






  — | övervakning och tidig identifiering av fartyg som släpper ut förorenande ämnen i strid med detta direktiv, inbegripet eventuell övervakningsutrustning ombord, |
| --- | --- | --- |

b)

införa gemensamma metoder och riktlinjer på grundval av dem som finns på internationell nivå för i synnerhet

—

övervakning och tidig identifiering av fartyg som släpper ut förorenande ämnen i strid med detta direktiv, inbegripet eventuell övervakningsutrustning ombord,

| — | tillförlitliga metoder för spårning av förorenande ämnen i havet till ett särskilt fartyg, och |
| --- | --- |

—

tillförlitliga metoder för spårning av förorenande ämnen i havet till ett särskilt fartyg, och

| — | effektiv tillämpning av detta direktiv. |
| --- | --- |

—

effektiv tillämpning av detta direktiv.

Artikel 11

Rapportering

Medlemsstaterna skall vart tredje år överlämna en rapport till kommissionen om de behöriga myndigheternas tillämpning av detta direktiv. Kommissionen skall med utgångspunkt i dessa rapporter lämna en gemenskapsrapport till Europaparlamentet och rådet.

Artikel 12

Kommitté

1.   Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS) (4).

2.   Kommissionen skall regelbundet informera den kommitté som inrättats genom beslut nr 2850/2000/EG om alla föreslagna åtgärder eller annan relevant verksamhet som rör insatser i händelse av havsföroreningar.

Artikel 13

Ändringsförfarande

De ändringar av MARPOL 73/78 som avses i artikel 2.1 får undantas från detta direktivs räckvidd, i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002.

Artikel 14

Genomförande

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ... (5) och genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 15

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 16

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 220, 16.9.2003, s. 72.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 13 januari 2004(EUT C 92 E, 21.4.2004, s. 77).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 2850/2000/EG av den 20 december 2000 om upprättande av en gemenskapsram för samarbete om oavsiktlig eller avsiktlig förorening av havet (EGT L 332, 28.12.2000, s. 1). Beslutet ändrat genom beslut nr 787/2004/EG (EUT L 138, 30.4.2004, s. 12).

3

(4)  EGT L 324, 29.11.2002, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 415/2004 (EUT L 68, 6.3.2004, s. 10).

4

(5)  18 månader från dagen för dess ikraftträdande.

5

---

BILAGA

Sammanfattning, i referenssyfte, av MARPOL 73/78 – reglerna om utsläpp som rör utsläpp av olja och skadliga flytande ämnen, i enlighet med artikel 2.2

DEL I:   OLJA (BILAGA I TILL MARPOL 73/78)

I bilaga I till MARPOL 73/78 avses med ”olja” petroleum i varje form, däri inbegripet råolja, brännolja, oljeslam, oljeavfall och raffinerade produkter (med undantag av petrokemiska produkter i fråga om vilka bilaga II till MARPOL 73/78 gäller) och med ”oljehaltig blandning” avses blandning som innehåller olja.

Utdrag ur de relevanta bestämmelserna i bilaga I till MARPOL 73/78:

Regel 9:   Kontroll av oljeutsläpp

| 1. | Om annat inte följer av föreskrifterna i reglerna 10 och 11 i denna bilaga och punkt 2 i denna regel, skall utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning från fartyg i fråga om vilket denna bilaga äger tillämpning vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:






  a) | I fråga om oljetankfartyg, med de undantag som anges i b,






  i) | får fartyget inte befinna sig inom ett specialområde, |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Om annat inte följer av föreskrifterna i reglerna 10 och 11 i denna bilaga och punkt 2 i denna regel, skall utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning från fartyg i fråga om vilket denna bilaga äger tillämpning vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:

a)

I fråga om oljetankfartyg, med de undantag som anges i b,

i)

får fartyget inte befinna sig inom ett specialområde,

| ii) | måste fartyget befinna sig mer än 50 nautiska mil från närmaste land, |
| --- | --- |

ii)

måste fartyget befinna sig mer än 50 nautiska mil från närmaste land,

| iii) | skall fartyget vara under gång, |
| --- | --- |

iii)

skall fartyget vara under gång,

| iv) | får den utsläppta mängden olja inte i något ögonblick överstiga 30 liter per nautisk mil, |
| --- | --- |

iv)

får den utsläppta mängden olja inte i något ögonblick överstiga 30 liter per nautisk mil,

| v) | får den sammanlagda mängd olja som släpps ut i havet inte överstiga, i fråga om existerande fartyg 1/15 000 och i fråga om nya fartyg 1/30 000, av den sammanlagda mängden av den särskilda last i vilken lastresten ingick, och |
| --- | --- |

v)

får den sammanlagda mängd olja som släpps ut i havet inte överstiga, i fråga om existerande fartyg 1/15 000 och i fråga om nya fartyg 1/30 000, av den sammanlagda mängden av den särskilda last i vilken lastresten ingick, och

| vi) | skall fartyget ha i drift ett övervaknings- och kontrollsystem för oljeutsläpp och ett sloptanksarrangemang enligt vad som föreskrivs i regel 15 i denna bilaga. |
| --- | --- |

vi)

skall fartyget ha i drift ett övervaknings- och kontrollsystem för oljeutsläpp och ett sloptanksarrangemang enligt vad som föreskrivs i regel 15 i denna bilaga.

| b) | I fråga om fartyg som inte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet av minst 400 ton samt i fråga om länsvatten från maskinutrymmen, undantaget länsvatten från lastpumprum i oljetankfartyg, såvida blandning inte skett med oljelastrester,






  i) | får fartyget inte befinna sig inom ett specialområde, |
| --- | --- | --- |

b)

I fråga om fartyg som inte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet av minst 400 ton samt i fråga om länsvatten från maskinutrymmen, undantaget länsvatten från lastpumprum i oljetankfartyg, såvida blandning inte skett med oljelastrester,

i)

får fartyget inte befinna sig inom ett specialområde,

| ii) | skall fartyget vara under gång, |
| --- | --- |

ii)

skall fartyget vara under gång,

| iii) | får oljeinnehållet i utflödet utan utspädning inte överstiga 15 ppm (miljondelar), och |
| --- | --- |

iii)

får oljeinnehållet i utflödet utan utspädning inte överstiga 15 ppm (miljondelar), och

| iv) | skall fartyget ha i drift [ett övervaknings-, kontroll- och filtreringssystem] enligt vad som föreskrivs i regel 16 i denna bilaga. |
| --- | --- |

iv)

skall fartyget ha i drift [ett övervaknings-, kontroll- och filtreringssystem] enligt vad som föreskrivs i regel 16 i denna bilaga.

| 2. | I fråga om fartyg som inte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet understigande 400 ton skall [flaggstatens] administration när fartyget befinner sig utanför specialområdet se till att det är utrustat, så långt det är möjligt och rimligt, med anordningar som säkerställer att oljerester behålls ombord och att de avlämnas till mottagningsanordningar eller släpps ut i havet i enlighet med föreskrifterna i punkt 1 b i denna regel.
  [...] |
| --- | --- |

2.

I fråga om fartyg som inte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet understigande 400 ton skall [flaggstatens] administration när fartyget befinner sig utanför specialområdet se till att det är utrustat, så långt det är möjligt och rimligt, med anordningar som säkerställer att oljerester behålls ombord och att de avlämnas till mottagningsanordningar eller släpps ut i havet i enlighet med föreskrifterna i punkt 1 b i denna regel.

[...]

| 3. | Föreskrifterna i punkt 1 i denna regel skall inte tillämpas på utsläpp av ren eller segregerad barlast eller obehandlad oljehaltig blandning som utan utspädning har ett oljeinnehåll som inte överstiger 15 ppm och som inte kommer från lastpumprum och inte blandats med oljelastrester. |
| --- | --- |

3.

Föreskrifterna i punkt 1 i denna regel skall inte tillämpas på utsläpp av ren eller segregerad barlast eller obehandlad oljehaltig blandning som utan utspädning har ett oljeinnehåll som inte överstiger 15 ppm och som inte kommer från lastpumprum och inte blandats med oljelastrester.

| 4. | Inget utsläpp i havet får innehålla kemikalier eller andra ämnen i mängder eller koncentrationer som innebär risker för den marina miljön, inte heller kemikalier eller andra ämnen som tillsätts i syfte att kringgå de villkor för utsläpp som anges i denna regel. |
| --- | --- |

4.

Inget utsläpp i havet får innehålla kemikalier eller andra ämnen i mängder eller koncentrationer som innebär risker för den marina miljön, inte heller kemikalier eller andra ämnen som tillsätts i syfte att kringgå de villkor för utsläpp som anges i denna regel.

| 5. | De oljerester som inte kan släppas ut i havet med iakttagande av föreskrifterna i punkterna 1, 2 och 4 i denna regel skall behållas ombord eller avlämnas till mottagningsanordningar.
  [...] |
| --- | --- |

5.

De oljerester som inte kan släppas ut i havet med iakttagande av föreskrifterna i punkterna 1, 2 och 4 i denna regel skall behållas ombord eller avlämnas till mottagningsanordningar.

[...]

Regel 10:   Metoder för förebyggande av oljeförorening från fartyg i specialområden

| 1. | I denna bilaga förstås med specialområde Medelhavsområdet, Östersjöområdet, Svartahavsområdet, Rödahavsområdet, Gulfområdet, Adenvikområdet, Antarktisområdet och nordvästeuropeiska havsområdet, [vilka definieras och specificeras enligt följande:] |
| --- | --- |

1.

I denna bilaga förstås med specialområde Medelhavsområdet, Östersjöområdet, Svartahavsområdet, Rödahavsområdet, Gulfområdet, Adenvikområdet, Antarktisområdet och nordvästeuropeiska havsområdet, [vilka definieras och specificeras enligt följande:]

| 2. | Om annat inte följer av föreskrifterna i regel 11 i denna bilaga,






  a) | skall utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning från oljetankfartyg och från fartyg som inte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet av minst 400 ton vara förbjudet när fartyget befinner sig i ett specialområde, [...] |
| --- | --- | --- |

2.

Om annat inte följer av föreskrifterna i regel 11 i denna bilaga,

a)

skall utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning från oljetankfartyg och från fartyg som inte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet av minst 400 ton vara förbjudet när fartyget befinner sig i ett specialområde, [...]

| b) | [...] skall utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning från ett fartyg som inte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet understigande 400 ton vara förbjudet när det befinner sig i ett specialområde utom när utflödets oljeinnehåll utan utspädning inte överstiger 15 ppm. |
| --- | --- |

b)

[...] skall utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning från ett fartyg som inte är oljetankfartyg och som har en bruttodräktighet understigande 400 ton vara förbjudet när det befinner sig i ett specialområde utom när utflödets oljeinnehåll utan utspädning inte överstiger 15 ppm.

| 3. | a) | Föreskrifterna i punkt 2 i denna regel skall inte tillämpas på utsläpp av ren eller segregerad barlast. |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Föreskrifterna i punkt 2 i denna regel skall inte tillämpas på utsläpp av ren eller segregerad barlast.

| b) | Föreskrifterna i punkt 2 a i denna regel skall inte tillämpas på utsläpp av behandlat länsvatten från maskinutrymmen, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:






  i) | Länsvattnet får inte komma från lastpumprum. |
| --- | --- | --- |

b)

Föreskrifterna i punkt 2 a i denna regel skall inte tillämpas på utsläpp av behandlat länsvatten från maskinutrymmen, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:

i)

Länsvattnet får inte komma från lastpumprum.

| ii) | Länsvattnet har inte blandats med oljelastrester. |
| --- | --- |

ii)

Länsvattnet har inte blandats med oljelastrester.

| iii) | Fartyget skall vara under gång. |
| --- | --- |

iii)

Fartyget skall vara under gång.

| iv) | Oljeinnehållet i utflödet utan utspädning får inte överstiga 15 ppm. |
| --- | --- |

iv)

Oljeinnehållet i utflödet utan utspädning får inte överstiga 15 ppm.

| v) | Fartyget skall ha i drift ett system för behandling av länsvatten enligt vad som föreskrivs i regel 16.5 i denna bilaga. |
| --- | --- |

v)

Fartyget skall ha i drift ett system för behandling av länsvatten enligt vad som föreskrivs i regel 16.5 i denna bilaga.

| vi) | Länsvattenseparatorsystemet skall vara utrustat med en automatisk stoppanordning som ser till att utsläppet avbryts när utflödets oljeinnehåll överstiger 15 ppm. |
| --- | --- |

vi)

Länsvattenseparatorsystemet skall vara utrustat med en automatisk stoppanordning som ser till att utsläppet avbryts när utflödets oljeinnehåll överstiger 15 ppm.

| 4. | a) | Inget utsläpp i havet får innehålla kemikalier eller andra ämnen i mängder eller koncentrationer som innebär risker för den marina miljön, inte heller kemikalier eller andra ämnen som tillsätts i syfte att kringgå de villkor för utsläpp som anges i denna regel. |
| --- | --- | --- |

4.

a)

Inget utsläpp i havet får innehålla kemikalier eller andra ämnen i mängder eller koncentrationer som innebär risker för den marina miljön, inte heller kemikalier eller andra ämnen som tillsätts i syfte att kringgå de villkor för utsläpp som anges i denna regel.

| b) | De oljerester som inte kan släppas ut i havet med iakttagande av föreskrifterna i punkterna 2 eller 3 i denna regel skall behållas ombord eller avlämnas till mottagningsanordningar. |
| --- | --- |

b)

De oljerester som inte kan släppas ut i havet med iakttagande av föreskrifterna i punkterna 2 eller 3 i denna regel skall behållas ombord eller avlämnas till mottagningsanordningar.

| 5. | Denna regel skall inte utgöra hinder för ett fartyg, vars resa endast till en del sker inom ett specialområde, att utanför specialområdet göra utsläpp enligt föreskrifterna i regel 9 i denna bilaga.
  [...] |
| --- | --- |

5.

Denna regel skall inte utgöra hinder för ett fartyg, vars resa endast till en del sker inom ett specialområde, att utanför specialområdet göra utsläpp enligt föreskrifterna i regel 9 i denna bilaga.

[...]

Regel 11:   Undantag

Reglerna 9 och 10 i denna bilaga skall inte tillämpas i fråga om

| a) | sådant utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning som är nödvändigt för ett fartygs säkerhet eller för räddande av människoliv till sjöss, eller |
| --- | --- |

a)

sådant utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning som är nödvändigt för ett fartygs säkerhet eller för räddande av människoliv till sjöss, eller

| b) | utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning, om utsläppet är en följd av en skada på fartyget eller dess utrustning,






  i) | förutsatt att alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits efter det att skadan inträffat eller utsläppet upptäckts, i syfte att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet, och |
| --- | --- | --- |

b)

utsläpp i havet av olja eller oljehaltig blandning, om utsläppet är en följd av en skada på fartyget eller dess utrustning,

i)

förutsatt att alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits efter det att skadan inträffat eller utsläppet upptäckts, i syfte att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet, och

| ii) | utom när ägaren eller befälhavaren handlat antingen i avsikt att orsaka skada eller vårdslöst och med kännedom om att en skada troligen skulle bli följden, eller |
| --- | --- |

ii)

utom när ägaren eller befälhavaren handlat antingen i avsikt att orsaka skada eller vårdslöst och med kännedom om att en skada troligen skulle bli följden, eller

| c) | utsläpp i havet av ämnen som innehåller olja och som godkänts av [flaggstatens] administration, när de användes i syfte att bekämpa särskilda föroreningsincidenter för att så långt som möjligt begränsa skada på grund av förorening. Sådant utsläpp kräver godkännande av varje regering inom vars jurisdiktion utsläpp avses äga rum. |
| --- | --- |

c)

utsläpp i havet av ämnen som innehåller olja och som godkänts av [flaggstatens] administration, när de användes i syfte att bekämpa särskilda föroreningsincidenter för att så långt som möjligt begränsa skada på grund av förorening. Sådant utsläpp kräver godkännande av varje regering inom vars jurisdiktion utsläpp avses äga rum.

DEL II:   SKADLIGA FLYTANDE ÄMNEN (BILAGA II TILL MARPOL 73/78)

Utdrag ur de relevanta bestämmelserna i bilaga II till MARPOL 73/78:

Regel 3:   Kategoriindelning av och förteckning över skadliga flytande ämnen

| 1. | Vid tillämpning av reglerna i denna bilaga indelas skadliga flytande ämnen i fyra kategorier enligt följande:






  a) | Kategori A: Skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, skulle utgöra en allvarlig risk för marina tillgångar eller människors hälsa eller medföra allvarlig skada på skönhets- och rekreationsvärden eller medföra allvarlig störning av annat behörigt utnyttjande av havet och som därför berättigar till vidtagande av stränga åtgärder till förhindrande av förorening. |
| --- | --- | --- |

1.

Vid tillämpning av reglerna i denna bilaga indelas skadliga flytande ämnen i fyra kategorier enligt följande:

a)

Kategori A: Skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, skulle utgöra en allvarlig risk för marina tillgångar eller människors hälsa eller medföra allvarlig skada på skönhets- och rekreationsvärden eller medföra allvarlig störning av annat behörigt utnyttjande av havet och som därför berättigar till vidtagande av stränga åtgärder till förhindrande av förorening.

| b) | Kategori B: Skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, skulle utgöra en risk för marina tillgångar eller människors hälsa eller medföra skada på skönhets- och rekreationsvärden eller medföra störning av annat behörigt utnyttjande av havet och som därför berättigar till vidtagande av särskilda åtgärder till förhindrande av förorening. |
| --- | --- |

b)

Kategori B: Skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, skulle utgöra en risk för marina tillgångar eller människors hälsa eller medföra skada på skönhets- och rekreationsvärden eller medföra störning av annat behörigt utnyttjande av havet och som därför berättigar till vidtagande av särskilda åtgärder till förhindrande av förorening.

| c) | Kategori C: Skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, skulle utgöra en mindre risk för marina tillgångar eller människors hälsa eller medföra mindre skada på skönhets- och rekreationsvärden eller medföra mindre störning av annat behörigt utnyttjande av havet och som därför kräver särskilda förhållningsregler. |
| --- | --- |

c)

Kategori C: Skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, skulle utgöra en mindre risk för marina tillgångar eller människors hälsa eller medföra mindre skada på skönhets- och rekreationsvärden eller medföra mindre störning av annat behörigt utnyttjande av havet och som därför kräver särskilda förhållningsregler.

| d) | Kategori D: Skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, skulle utgöra en mätbar risk för marina tillgångar eller människors hälsa eller medföra obetydlig skada på skönhets- och rekreationsvärden eller medföra obetydlig störning av annat behörigt utnyttjande av havet och som därför kräver viss uppmärksamhet i fråga om förhållningsregler. |
| --- | --- |

d)

Kategori D: Skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, skulle utgöra en mätbar risk för marina tillgångar eller människors hälsa eller medföra obetydlig skada på skönhets- och rekreationsvärden eller medföra obetydlig störning av annat behörigt utnyttjande av havet och som därför kräver viss uppmärksamhet i fråga om förhållningsregler.

[...]

[Ytterligare riktlinjer för kategoriindelningen av skadliga flytande ämnen, inbegripet en förteckning över kategoriserade ämnen, finns i regel 3.2 och 3.4 samt regel 4 och i tilläggen till bilaga II till MARPOL 73/78]

[...]

Regel 5:   Utsläpp av skadliga flytande ämnen

Ämnen av kategori A, B eller C utanför specialområden och ämnen av kategori D inom alla områden

Om annat inte följer av föreskrifterna i regel 6 i denna bilaga, gäller följande:

| 1. | Utsläpp i havet av ämnen av kategori A, såsom dessa är definierade i regel 3.1 a i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet. Om tankar som innehåller sådana ämnen eller blandningar skall spolas rena, skall därvid uppkommande rester avlämnas till en mottagningsanordning till dess ämnets koncentration i utflödet till sådan anordning är lika med eller mindre än 0,1viktprocent och till dess tanken är tom, med undantag av gul eller vit fosfor för vilken restkoncentrationen skall vara 0,01 viktprocent. Allt vatten som därefter tillförs tanken får släppas ut i havet när samtliga följande villkor är uppfyllda:






  a) | fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri, |
| --- | --- | --- |

1.

Utsläpp i havet av ämnen av kategori A, såsom dessa är definierade i regel 3.1 a i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet. Om tankar som innehåller sådana ämnen eller blandningar skall spolas rena, skall därvid uppkommande rester avlämnas till en mottagningsanordning till dess ämnets koncentration i utflödet till sådan anordning är lika med eller mindre än 0,1viktprocent och till dess tanken är tom, med undantag av gul eller vit fosfor för vilken restkoncentrationen skall vara 0,01 viktprocent. Allt vatten som därefter tillförs tanken får släppas ut i havet när samtliga följande villkor är uppfyllda:

a)

fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri,

| b) | utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen, och |
| --- | --- |

b)

utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen, och

| c) | utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter. |
| --- | --- |

c)

utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter.

| 2. | Utsläpp i havet av ämnen av kategori B, såsom dessa är definierade i regel 3.1 b i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:






  a) | fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri, |
| --- | --- | --- |

2.

Utsläpp i havet av ämnen av kategori B, såsom dessa är definierade i regel 3.1 b i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:

a)

fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri,

| b) | metoder och anordningar för utsläpp skall vara godkända av [flaggstatens] administration, varvid dessa metoder och anordningar skall vara grundade på normer, som utvecklats av [IMO], och skall säkerställa att koncentrationen i utflödet och utsläppshastigheten är sådana att koncentrationen av ämnet i kölvattnet akter om fartyget inte överstiger 1 ppm, |
| --- | --- |

b)

metoder och anordningar för utsläpp skall vara godkända av [flaggstatens] administration, varvid dessa metoder och anordningar skall vara grundade på normer, som utvecklats av [IMO], och skall säkerställa att koncentrationen i utflödet och utsläppshastigheten är sådana att koncentrationen av ämnet i kölvattnet akter om fartyget inte överstiger 1 ppm,

| c) | den största mängd last som släpps ut från varje tank med tillhörande rörledningar får inte överstiga den största mängd som tillåts enligt den metod som avses i b i denna punkt och som inte i något fall får överstiga det större av värdena 1 kubikmeter eller 1/3000 av tankens lastförmåga i kubikmeter, |
| --- | --- |

c)

den största mängd last som släpps ut från varje tank med tillhörande rörledningar får inte överstiga den största mängd som tillåts enligt den metod som avses i b i denna punkt och som inte i något fall får överstiga det större av värdena 1 kubikmeter eller 1/3000 av tankens lastförmåga i kubikmeter,

| d) | utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen, och |
| --- | --- |

d)

utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen, och

| e) | utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter. |
| --- | --- |

e)

utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter.

| 3. | Utsläpp i havet av ämnen av kategori C, såsom dessa är definierade i regel 3.1 c i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:






  a) | fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri, |
| --- | --- | --- |

3.

Utsläpp i havet av ämnen av kategori C, såsom dessa är definierade i regel 3.1 c i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:

a)

fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri,

| b) | metoder och anordningar för utsläpp skall vara godkända av [flaggstatens] administration, varvid dessa metoder och anordningar skall vara grundade på normer, som utvecklats av [IMO], och skall säkerställa att koncentrationen i utflödet och utsläppshastigheten är sådana att koncentrationen av ämnet i kölvattnet akter om fartyget inte överstiger 10 ppm, |
| --- | --- |

b)

metoder och anordningar för utsläpp skall vara godkända av [flaggstatens] administration, varvid dessa metoder och anordningar skall vara grundade på normer, som utvecklats av [IMO], och skall säkerställa att koncentrationen i utflödet och utsläppshastigheten är sådana att koncentrationen av ämnet i kölvattnet akter om fartyget inte överstiger 10 ppm,

| c) | den största mängd last som släpps ut från varje tank med tillhörande rörledningar får inte överstiga den största mängd som tillåts enligt den metod som avses i b i denna punkt och som inte i något fall får överstiga det större av värdena 3 kubikmeter eller 1/1000 av tankens lastförmåga i kubikmeter, |
| --- | --- |

c)

den största mängd last som släpps ut från varje tank med tillhörande rörledningar får inte överstiga den största mängd som tillåts enligt den metod som avses i b i denna punkt och som inte i något fall får överstiga det större av värdena 3 kubikmeter eller 1/1000 av tankens lastförmåga i kubikmeter,

| d) | utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen, och |
| --- | --- |

d)

utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen, och

| e) | utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter. |
| --- | --- |

e)

utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter.

| 4. | Utsläpp i havet av ämnen av kategori D såsom dessa är definierade i regel 3.1 d i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:






  a) | fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri, |
| --- | --- | --- |

4.

Utsläpp i havet av ämnen av kategori D såsom dessa är definierade i regel 3.1 d i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:

a)

fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri,

| b) | sådana blandningar skall ha en koncentration på högst en del av ämnet på tio delar vatten, och |
| --- | --- |

b)

sådana blandningar skall ha en koncentration på högst en del av ämnet på tio delar vatten, och

| c) | utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land. |
| --- | --- |

c)

utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land.

| 5. | Av [flaggstatens] administration godkända ventilationsmetoder får användas för att avlägsna lastrester från en tank. Sådana metoder skall vara grundade på normer som utvecklats av [IMO]. Allt vatten som därefter tillförs tanken skall anses vara rent och inte omfattas av punkterna 1–4 i denna regel. |
| --- | --- |

5.

Av [flaggstatens] administration godkända ventilationsmetoder får användas för att avlägsna lastrester från en tank. Sådana metoder skall vara grundade på normer som utvecklats av [IMO]. Allt vatten som därefter tillförs tanken skall anses vara rent och inte omfattas av punkterna 1–4 i denna regel.

| 6. | Utsläpp i havet av ämnen som inte blivit kategoriserade, provisoriskt bedömda eller utvärderade såsom anges i regel 4.1 i denna bilaga eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet. |
| --- | --- |

6.

Utsläpp i havet av ämnen som inte blivit kategoriserade, provisoriskt bedömda eller utvärderade såsom anges i regel 4.1 i denna bilaga eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet.

Ämnen av kategori A, B eller C inom specialområden [enligt definitionen i regel 1 i bilaga II till MARPOL 73/78, inbegripet Östersjön]

Om annat inte följer av föreskrifterna i punkt 14 i denna regel och regel 6 i denna bilaga, gäller följande:

| 7. | Utsläpp i havet av ämnen av kategori A, såsom dessa är definierade i regel 3.1 a i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet. Om tankar som innehåller sådana ämnen eller blandningar skall spolas rena, skall därvid uppkommande rester avlämnas till en mottagningsanordning, som de stater som gränsar till specialområdet skall anordna enligt föreskrifterna i regel 7 i denna bilaga, till dess ämnets koncentration i utflödet till sådan anordning är lika med eller mindre än 0,05 viktprocent och till dess tanken är tom, med undantag av gul eller vit fosfor för vilken restkoncentrationen skall vara 0,005 viktprocent. Allt vatten som därefter tillförs tanken får släppas ut i havet när samtliga följande villkor är uppfyllda:






  a) | Fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri. |
| --- | --- | --- |

7.

Utsläpp i havet av ämnen av kategori A, såsom dessa är definierade i regel 3.1 a i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet. Om tankar som innehåller sådana ämnen eller blandningar skall spolas rena, skall därvid uppkommande rester avlämnas till en mottagningsanordning, som de stater som gränsar till specialområdet skall anordna enligt föreskrifterna i regel 7 i denna bilaga, till dess ämnets koncentration i utflödet till sådan anordning är lika med eller mindre än 0,05 viktprocent och till dess tanken är tom, med undantag av gul eller vit fosfor för vilken restkoncentrationen skall vara 0,005 viktprocent. Allt vatten som därefter tillförs tanken får släppas ut i havet när samtliga följande villkor är uppfyllda:

a)

Fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri.

| b) | Utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen. |
| --- | --- |

b)

Utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen.

| c) | Utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter. |
| --- | --- |

c)

Utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter.

| 8. | Utsläpp i havet av ämnen av kategori B, såsom dessa är definierade i regel 3.1 b i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:






  a) | Tanken skall ha förspolats i enlighet med det förfarande som godkänts av [flaggstatens] administration och grundade på normer som utvecklats av [IMO] och därvid uppkommande tankspolvätska skall ha avlämnats till en mottagningsanordning. |
| --- | --- | --- |

8.

Utsläpp i havet av ämnen av kategori B, såsom dessa är definierade i regel 3.1 b i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:

a)

Tanken skall ha förspolats i enlighet med det förfarande som godkänts av [flaggstatens] administration och grundade på normer som utvecklats av [IMO] och därvid uppkommande tankspolvätska skall ha avlämnats till en mottagningsanordning.

| b) | Fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri. |
| --- | --- |

b)

Fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri.

| c) | Metoder och anordningar för utsläpp och spolning skall vara godkända av [flaggstatens] administration, varvid dessa metoder och anordningar skall vara grundade på normer, som utvecklats av [IMO], och skall säkerställa att koncentrationen i utflödet och utsläppshastigheten är sådana att koncentrationen av ämnet i kölvattnet akter om fartyget inte överstiger 1 ppm. |
| --- | --- |

c)

Metoder och anordningar för utsläpp och spolning skall vara godkända av [flaggstatens] administration, varvid dessa metoder och anordningar skall vara grundade på normer, som utvecklats av [IMO], och skall säkerställa att koncentrationen i utflödet och utsläppshastigheten är sådana att koncentrationen av ämnet i kölvattnet akter om fartyget inte överstiger 1 ppm.

| d) | Utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen. |
| --- | --- |

d)

Utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen.

| e) | Utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter. |
| --- | --- |

e)

Utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter.

| 9. | Utsläpp i havet av ämnen av kategori C, såsom dessa är definierade i regel 3.1 c i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:






  a) | Fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri. |
| --- | --- | --- |

9.

Utsläpp i havet av ämnen av kategori C, såsom dessa är definierade i regel 3.1 c i denna bilaga, eller av ämnen som provisoriskt bedömts som sådana eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet utom när samtliga följande villkor är uppfyllda:

a)

Fartyget skall vara under gång med en fart av minst 7 knop när det gäller fartyg med eget framdrivningsmaskineri eller minst 4 knop när det gäller fartyg som saknar eget framdrivningsmaskineri.

| b) | Metoder och anordningar för utsläpp skall vara godkända av [flaggstatens] administration, varvid dessa metoder och anordningar skall vara grundade på normer, som utvecklats av [IMO], och skall säkerställa att koncentrationen i utflödet och utsläppshastigheten är sådana att koncentrationen av ämnet i kölvattnet akter om fartyget inte överstiger 1 ppm. |
| --- | --- |

b)

Metoder och anordningar för utsläpp skall vara godkända av [flaggstatens] administration, varvid dessa metoder och anordningar skall vara grundade på normer, som utvecklats av [IMO], och skall säkerställa att koncentrationen i utflödet och utsläppshastigheten är sådana att koncentrationen av ämnet i kölvattnet akter om fartyget inte överstiger 1 ppm.

| c) | Den största mängd last som släpps ut från varje tank med tillhörande rörledningar får inte överstiga den största mängd som tillåts enligt den metod som avses i b i denna punkt och som inte i något fall får överstiga det större av värdena 1 kubikmeter eller 1/3000 av tankens lastförmåga i kubikmeter. |
| --- | --- |

c)

Den största mängd last som släpps ut från varje tank med tillhörande rörledningar får inte överstiga den största mängd som tillåts enligt den metod som avses i b i denna punkt och som inte i något fall får överstiga det större av värdena 1 kubikmeter eller 1/3000 av tankens lastförmåga i kubikmeter.

| d) | Utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen. |
| --- | --- |

d)

Utsläppet, med beaktande av vattenintagets placering, skall göras under vattenlinjen.

| e) | Utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter. |
| --- | --- |

e)

Utsläppet skall göras på ett avstånd av minst 12 nautiska mil från närmaste land och där vattendjupet är minst 25 meter.

| 10. | Av [flaggstatens] administration godkända ventilationsmetoder får användas för att avlägsna lastrester från en tank. Sådana metoder skall vara grundade på normer som utvecklats av [IMO]. Allt vatten som därefter tillförs tanken skall anses vara rent och inte omfattas av punkterna 7–9 i denna regel. |
| --- | --- |

10.

Av [flaggstatens] administration godkända ventilationsmetoder får användas för att avlägsna lastrester från en tank. Sådana metoder skall vara grundade på normer som utvecklats av [IMO]. Allt vatten som därefter tillförs tanken skall anses vara rent och inte omfattas av punkterna 7–9 i denna regel.

| 11. | Utsläpp i havet av ämnen som inte blivit kategoriserade, provisoriskt bedömda eller utvärderade såsom anges i regel 4.1 i denna bilaga eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet. |
| --- | --- |

11.

Utsläpp i havet av ämnen som inte blivit kategoriserade, provisoriskt bedömda eller utvärderade såsom anges i regel 4.1 i denna bilaga eller av barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar som innehåller sådana ämnen skall vara förbjudet.

| 12. | Denna regel skall inte utgöra hinder för ett fartyg att behålla ombord lastrester av kategori B eller C och släppa ut sådana rester i havet utanför ett specialområde i enlighet med punkt 2 respektive 3 i denna regel. |
| --- | --- |

12.

Denna regel skall inte utgöra hinder för ett fartyg att behålla ombord lastrester av kategori B eller C och släppa ut sådana rester i havet utanför ett specialområde i enlighet med punkt 2 respektive 3 i denna regel.

Regel 6:   Undantag

Regel 5 i denna bilaga skall inte tillämpas i fråga om

| a) | utsläpp i havet av skadliga flytande ämnen eller blandningar som innehåller sådana ämnen, om utsläppet är nödvändigt för ett fartygs säkerhet eller för räddande av människoliv till sjöss, eller |
| --- | --- |

a)

utsläpp i havet av skadliga flytande ämnen eller blandningar som innehåller sådana ämnen, om utsläppet är nödvändigt för ett fartygs säkerhet eller för räddande av människoliv till sjöss, eller

| b) | utsläpp i havet av skadliga flytande ämnen eller blandningar som innehåller sådana ämnen, om utsläppet är en följd av en skada på fartyget eller dess utrustning,






  i) | förutsatt att alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits efter det att skadan inträffat eller utsläppet upptäckts, i syfte att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet, och |
| --- | --- | --- |

b)

utsläpp i havet av skadliga flytande ämnen eller blandningar som innehåller sådana ämnen, om utsläppet är en följd av en skada på fartyget eller dess utrustning,

i)

förutsatt att alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits efter det att skadan inträffat eller utsläppet upptäckts, i syfte att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet, och

| ii) | utom när ägaren eller befälhavaren handlat antingen i avsikt att orsaka skada eller vårdslöst och med kännedom om att en skada troligen skulle bli följden, eller |
| --- | --- |

ii)

utom när ägaren eller befälhavaren handlat antingen i avsikt att orsaka skada eller vårdslöst och med kännedom om att en skada troligen skulle bli följden, eller

| c) | utsläpp i havet av skadliga flytande ämnen eller blandningar som innehåller sådana ämnen, om de godkänts av [flaggstatens] administration och användes i syfte att bekämpa särskilda föroreningsincidenter för att så långt som möjligt begränsa skada på grund av förorening. Sådant utsläpp kräver godkännande av varje regering inom vars jurisdiktion utsläpp avses äga rum. |
| --- | --- |

c)

utsläpp i havet av skadliga flytande ämnen eller blandningar som innehåller sådana ämnen, om de godkänts av [flaggstatens] administration och användes i syfte att bekämpa särskilda föroreningsincidenter för att så långt som möjligt begränsa skada på grund av förorening. Sådant utsläpp kräver godkännande av varje regering inom vars jurisdiktion utsläpp avses äga rum.

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Inom ramen för medbeslutandeförfarandet (artikel 251 i EG-fördraget) nådde rådet den 11 juni 2004 en politisk överenskommelse om utkastet till Europaparlamentets och rådets direktiv om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av påföljder för överträdelser (1). Efter juristlingvisternas slutgranskning antog rådet sin gemensamma ståndpunkt den 7 oktober 2004.

När rådet antog sin ståndpunkt tog det hänsyn till Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen den 13 januari 2004 (2) och Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3)
   (4).

Syftet med direktivet är att införliva MARPOL-konventionens internationella bestämmelser om föroreningar förorsakade av fartyg med gemenskapsrätten genom att fastställa att kränkningar av bestämmelserna om utsläpp är överträdelser och att upprätta harmoniserade regler för deras tillämpning. Det syftar också till att utvidga bestämmelserna dels för att se till att de omfattar utsläpp av olja till följd av skador när detta sker uppsåtligen, genom vårdslöshet eller genom grov oaktsamhet, dels för att garantera så bred tillämpning som möjligt enligt FN:s havsrättskonvention (UNCLOS).

II.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Efter olyckan med oljetankern Prestige betonade rådet inte bara betydelsen av sjösäkerhetspolitiken utan också nödvändigheten av att se till att alla som har orsakat eller bidragit till en föroreningsolycka genom grov oaktsamhet blir föremål för lämpliga påföljder. Rådets inställning till detta kommissionsförslag, som lades fram i mars 2003 och backades upp av Europeiska rådets slutsatser samma månad där man framhävde valet av lämplig rättslig grund, bygger på principen att till fullo utnyttja gemenskapens rättigheter enligt Förenta nationernas havsrättskonvention (UNCLOS) och samtidigt uppfylla medlemsstaternas skyldigheter enligt den internationella konventionen till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL).

Rådet anser att införlivande av MARPOL-bestämmelserna om föroreningar förorsakade av fartyg i gemenskapsrätten kommer att garantera större stränghet och enhetlighet beträffande tillämpning och verkställighet i medlemsstaterna. Det håller med om att det är nödvändigt att fastställa att alla utsläpp av förorenande ämnen skall betraktas som överträdelser om de sker uppsåtligen eller genom vårdslöshet eller grov oaktsamhet.

Enligt principen om att respektera MARPOL-bestämmelserna har det fastställts undantag när utsläpp görs för att rädda liv eller för att rädda fartyget. Undantaget enligt MARPOL-konventionen beträffande redaren och befälhavaren vid utsläpp till följd av olyckor gäller på internationellt hav och i medlemsstaternas exklusiva ekonomiska zon eller motsvarande zon. I sådana fall är besättningen, som en logisk följd av MARPOL-konventionen, skyddad om den handlar under befälhavarens ansvar. I medlemsstaternas inre vatten och territorialhav däremot anser rådet det lämpligt att utöva gemenskapens rättigheter enligt artikel 211.4 i UNCLOS för att förstärka skyddet för kusterna, och avskaffa undantaget för utsläpp som följer av olyckor.

Rådet anser att påföljder för överträdelser i fråga om föroreningar förorsakade av fartyg bör vara effektiva, proportionerliga och avskräckande och kan inbegripa brottspåföljder eller administrativa påföljder. Det håller också med om att dessa påföljder skall tillämpas på alla som befunnits skyldiga till havsförorening, dvs. att de skall omfatta hela ansvarskedjan. Medan överträdelserna definieras i direktivet anser rådet att bindande minimiregler om brottspåföljder, skadeståndsansvar och domstols behörighet bör fastställas i det parallella rambeslut till vilket kommissionen lagt fram ett förslag som behandlas av rådet (rättsliga och inrikes frågor).

Rådet välkomnar effektiva och strikta verkställighetsåtgärder mot fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat, i enlighet med relevanta internationella riktlinjer. Det stöder det ökade utbytet av information mellan medlemsstaterna och tredjeländer, i egenskap av hamn- eller flaggstater, om misstänkta utsläpp, i syfte att underlätta verkställandet av lämpliga åtgärder.

Slutligen anser rådet att alla möjligheter enligt UNCLOS-konventionen för att skydda kusterna och resurserna där bör utnyttjas, inklusive genomförandeåtgärder av kuststaterna när det gäller fartyg i transitering i territorialhavet eller den exklusiva ekonomiska zonen eller motsvarande zonen i enlighet med artikel 220.6 i UNCLOS, när det finns tydliga objektiva bevis på ett utsläpp som förorsakar allvarlig skada eller risk för allvarlig skada på kustlinjen eller resurser i territorialhavet eller exklusiva ekonomiska eller motsvarande zonen. I detta fall skall den berörda medlemsstaten lägga fram saken för de behöriga myndigheterna i syfte att inleda rättsliga åtgärder, inbegripet kvarhållande av fartyget, i enlighet med nationell rätt.

III.   ÄNDRINGAR

Med hänsyn till att rådet, såsom påpekas ovan, har en avsevärt annorlunda inställning till detta utkast till direktiv jämfört med den text som ursprungligen föreslogs var det inte möjligt att låta den gemensamma ståndpunkten avspegla flertalet av de ändringar som Europaparlamentet föreslog vid första behandlingen.

| — | Tanken att inrätta en europeisk kustbevakning (ändringarna 6 och 22) ingick inte i kommissionens ursprungliga förslag. Rådet anser det visserligen viktigt att behandla metoder för att öka skyddet av de europeiska kusterna men vill inte föregripa kommissionens initiativ i detta hänseende, som eventuellt kan leda till en skild rättsakt som rådet kommer att studera med intresse. |
| --- | --- |

—

Tanken att inrätta en europeisk kustbevakning (ändringarna 6 och 22) ingick inte i kommissionens ursprungliga förslag. Rådet anser det visserligen viktigt att behandla metoder för att öka skyddet av de europeiska kusterna men vill inte föregripa kommissionens initiativ i detta hänseende, som eventuellt kan leda till en skild rättsakt som rådet kommer att studera med intresse.

| — | Rådet delar Europaparlamentets farhågor när det gäller genomförandet av gemenskapslagstiftningen om sjösäkerhet (ändringarna 3, 19, 20 och 31) men anser att genomförandet av befintliga rättsakter, t.ex. direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn, faller under medlemsstaternas behörighet och att övervakningen av detta hör till kommissionens uppgifter enligt fördraget. |
| --- | --- |

—

Rådet delar Europaparlamentets farhågor när det gäller genomförandet av gemenskapslagstiftningen om sjösäkerhet (ändringarna 3, 19, 20 och 31) men anser att genomförandet av befintliga rättsakter, t.ex. direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn, faller under medlemsstaternas behörighet och att övervakningen av detta hör till kommissionens uppgifter enligt fördraget.

| — | Eftersom syftet med direktivet är att tydligt definiera utsläpp av förorenande ämnen från fartyg som överträdelser enligt gemenskapsrätten anser rådet att andra tekniska bestämmelser, t.ex. övervakningsutrustning ombord eller register över oljeutsläpp (ändringarna 30 och 32), faller utanför förslagets räckvidd. |
| --- | --- |

—

Eftersom syftet med direktivet är att tydligt definiera utsläpp av förorenande ämnen från fartyg som överträdelser enligt gemenskapsrätten anser rådet att andra tekniska bestämmelser, t.ex. övervakningsutrustning ombord eller register över oljeutsläpp (ändringarna 30 och 32), faller utanför förslagets räckvidd.

| — | Enligt den grundläggande principen i rådets ovan angivna inställning skall MARPOL -bestämmelserna om utsläpp, inklusive undantaget beträffande redaren och befälhavaren vid utsläpp förorsakade av olyckor (ändring 10), tillämpas på internationellt hav och i medlemsstaternas exklusiva ekonomiska zon eller motsvarande zon. I dessa fall utesluts besättningen också uttryckligen om den handlar under befälhavarens ansvar. I inre vatten och i medlemsstaternas territorialhav däremot godkänns detta undantag inte, i enlighet med möjligheterna i artikel 211.4 i UNCLOS. |
| --- | --- |

—

Enligt den grundläggande principen i rådets ovan angivna inställning skall MARPOL -bestämmelserna om utsläpp, inklusive undantaget beträffande redaren och befälhavaren vid utsläpp förorsakade av olyckor (ändring 10), tillämpas på internationellt hav och i medlemsstaternas exklusiva ekonomiska zon eller motsvarande zon. I dessa fall utesluts besättningen också uttryckligen om den handlar under befälhavarens ansvar. I inre vatten och i medlemsstaternas territorialhav däremot godkänns detta undantag inte, i enlighet med möjligheterna i artikel 211.4 i UNCLOS.

| — | När det gäller direktivets räckvidd anser rådet det lämpligt att behandla alla fartyg, oberoende av flagg, inom ett visst havsområde på samma sätt i syfte att undvika en ogynnsam ställning för fartyg som seglar under en medlemsstats flagg (ändringarna 11 och 13). |
| --- | --- |

—

När det gäller direktivets räckvidd anser rådet det lämpligt att behandla alla fartyg, oberoende av flagg, inom ett visst havsområde på samma sätt i syfte att undvika en ogynnsam ställning för fartyg som seglar under en medlemsstats flagg (ändringarna 11 och 13).

| — | Den gemensamma ståndpunkten innehåller inga detaljerade bestämmelser om påföljderna (artikel 8.4–6 har strukits/ ändringarna 17 och 18), eftersom minimiregler för harmonisering av brottspåföljder är föremål för ett parallellt rambeslut, men det hänvisas i artikel 7.2 till kuststaternas genomförandeåtgärder enligt UNCLOS 220.6, inbegripet kvarhållande av fartyget i de särskilda fall som avses i den artikeln. |
| --- | --- |

—

Den gemensamma ståndpunkten innehåller inga detaljerade bestämmelser om påföljderna (artikel 8.4–6 har strukits/ ändringarna 17 och 18), eftersom minimiregler för harmonisering av brottspåföljder är föremål för ett parallellt rambeslut, men det hänvisas i artikel 7.2 till kuststaternas genomförandeåtgärder enligt UNCLOS 220.6, inbegripet kvarhållande av fartyget i de särskilda fall som avses i den artikeln.

Den gemensamma ståndpunkten omfattar ytterligare några smärre ändringar och förtydliganden av kommissionsförslaget. På ett par punkter har ändringar som föreslagits av Europaparlamentet helt eller delvis införlivats i syfte att garantera en konsekvent rättsakt.

---

(1)  Kommissionen lade fram sitt förslag den 7 mars 2003 (EUT C 76, 25.3.2004, s. 5) med titeln ”Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om föroreningar orsakade av fartyg och införandet av påföljder, inbegripet brottspåföljder, för föroreningsbrott”.

(2)  Dok. 5181/04 CODEC 24 MAR 2 ENV 8 DROIPEN 1 (ännu ej offentliggjort i EUT).

(3)  EUT C 220, 16.9.2003, s. 72.

(4)  Regionkommittén beslutade att inte avge något yttrande.

---

| 1.2.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 25/41 |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 25/41

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 4/2005

antagen av rådet den 21 oktober 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut nr .../2005/EG av den ... om ändring av beslut nr 1419/1999/EG om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2005 till 2019

(2005/C 25E/04)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 151,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (1),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets beslut nr 1419/1999/EG av den 25 maj 1999 om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2005 till 2019 (3) syftar till att framhäva de europeiska kulturernas rikedom och mångfald och deras gemensamma drag samt bidra till att Europas medborgare får ökad kunskap om varandra. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets beslut nr 1419/1999/EG av den 25 maj 1999 om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2005 till 2019 (3) syftar till att framhäva de europeiska kulturernas rikedom och mångfald och deras gemensamma drag samt bidra till att Europas medborgare får ökad kunskap om varandra.

| (2) | I bilaga I till beslut nr 1419/1999/EG anges den kronologiska ordning enligt vilken medlemsstaterna kan lägga fram förslag till värdstäder för detta evenemang. Denna bilaga är begränsad till de stater som var medlemmar när beslutet antogs den 25 maj 1999. |
| --- | --- |

(2)

I bilaga I till beslut nr 1419/1999/EG anges den kronologiska ordning enligt vilken medlemsstaterna kan lägga fram förslag till värdstäder för detta evenemang. Denna bilaga är begränsad till de stater som var medlemmar när beslutet antogs den 25 maj 1999.

| (3) | I artikel 6 i beslut nr 1419/1999/EG fastställs det att det finns möjlighet till översyn av detta beslut, särskilt inför den framtida utvidgningen av unionen. |
| --- | --- |

(3)

I artikel 6 i beslut nr 1419/1999/EG fastställs det att det finns möjlighet till översyn av detta beslut, särskilt inför den framtida utvidgningen av unionen.

| (4) | Med tanke på utvidgningen 2004 är det viktigt att även de nya medlemsstaterna inom en snar framtid får möjlighet att lägga fram förslag inom ramen för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad, utan att rubba den turordning som fastställts för de andra medlemsstaterna, så att från och med 2009 och fram till slutet av denna gemenskapsåtgärd två Europeiska kulturhuvudstäder kan utses varje år i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(4)

Med tanke på utvidgningen 2004 är det viktigt att även de nya medlemsstaterna inom en snar framtid får möjlighet att lägga fram förslag inom ramen för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad, utan att rubba den turordning som fastställts för de andra medlemsstaterna, så att från och med 2009 och fram till slutet av denna gemenskapsåtgärd två Europeiska kulturhuvudstäder kan utses varje år i medlemsstaterna.

| (5) | Beslut nr 1419/1999/EG bör därför ändras. |
| --- | --- |

(5)

Beslut nr 1419/1999/EG bör därför ändras.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Beslut nr 1419/1999/EG ändras på följande sätt:

| 1. | Följande skäl skall läggas till:






  ”(12a) | De ekonomiska konsekvenserna av detta beslut bör beaktas för att det skall vara möjligt att garantera tillräcklig och lämplig gemenskapsfinansiering för nomineringen av de båda europeiska kulturhuvudstäderna.” |
| --- | --- | --- |

1.

Följande skäl skall läggas till:

”(12a)

De ekonomiska konsekvenserna av detta beslut bör beaktas för att det skall vara möjligt att garantera tillräcklig och lämplig gemenskapsfinansiering för nomineringen av de båda europeiska kulturhuvudstäderna.”

| 2. | Artikel 2.1 skall ersättas med följande:
  ”1.   Städer i medlemsstaterna skall utses till ’Europeisk kulturhuvudstad’ enligt den turordning som anges i förteckningen i bilaga I. Till och med 2008 skall man utse en stad i den medlemsstat som anges i förteckningen. Från och med 2009 skall man utse en stad i var och en av de medlemsstater som anges i förteckningen. Den kronologiska ordning som föreskrivs i bilaga I kan ändras i samförstånd mellan berörda medlemsstater. Varje medlemsstat skall i tur och ordning till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och Regionkommittén lägga fram förslag till en eller flera städer. Förslagen skall anmälas senast fyra år innan evenemanget börjar och får åtföljas av en eventuell rekommendation från den berörda medlemsstaten.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 2.1 skall ersättas med följande:

”1.   Städer i medlemsstaterna skall utses till ’Europeisk kulturhuvudstad’ enligt den turordning som anges i förteckningen i bilaga I. Till och med 2008 skall man utse en stad i den medlemsstat som anges i förteckningen. Från och med 2009 skall man utse en stad i var och en av de medlemsstater som anges i förteckningen. Den kronologiska ordning som föreskrivs i bilaga I kan ändras i samförstånd mellan berörda medlemsstater. Varje medlemsstat skall i tur och ordning till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och Regionkommittén lägga fram förslag till en eller flera städer. Förslagen skall anmälas senast fyra år innan evenemanget börjar och får åtföljas av en eventuell rekommendation från den berörda medlemsstaten.”

| 3. | Bilaga I skall ersättas av texten i bilagan till det här beslutet. |
| --- | --- |

3.

Bilaga I skall ersättas av texten i bilagan till det här beslutet.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Det skall tillämpas från och med den 1 maj 2004.

Utfärdat i Luxemburg den ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 121, 30.4.2004, s. 15.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 22 april 2004(EUT C 104 E, 30.4.2004), rådets gemensamma ståndpunkt av den 21 oktober 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

2

(3)  EGT L 166, 1.7.1999, s. 1.

3

---

BILAGA

TURORDNING FÖR ATT LÄGGA FRAM FÖRSLAG TILL VÄRDSTÄDER FÖR ”EUROPEISK KULTURHUVUDSTAD”

| 2005 | Irland | |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Grekland (1) | |
| 2007 | Luxemburg | |
| 2008 | Förenade kungariket | |
| 2009 | Österrike | Litauen |
| 2010 | Tyskland | Ungern |
| 2011 | Finland | Estland |
| 2012 | Portugal | Slovenien |
| 2013 | Frankrike | Slovakien |
| 2014 | Sverige | Lettland |
| 2015 | Belgien | Tjeckiska republiken |
| 2016 | Spanien | Polen |
| 2017 | Danmark | Cypern |
| 2018 | Nederländerna (1) | Malta |
| 2019 | Italien | |

2005

Irland

2006

Grekland (1)

2007

Luxemburg

2008

Förenade kungariket

2009

Österrike

Litauen

2010

Tyskland

Ungern

2011

Finland

Estland

2012

Portugal

Slovenien

2013

Frankrike

Slovakien

2014

Sverige

Lettland

2015

Belgien

Tjeckiska republiken

2016

Spanien

Polen

2017

Danmark

Cypern

2018

Nederländerna (1)

Malta

2019

Italien

---

(1)  Vid sitt möte den 28 maj 1998 noterade rådet (kultur och audiovisuella frågor) att Grekland och Nederländerna har bytt plats med varandra i enlighet med artikel 2.1 i beslut nr 1419/1999/EG.

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

| 1. | Den 17 november 2003 förelade kommissionen Europaparlamentet och rådet ett förslag till beslut, grundat på artikel 151 i EG-fördraget, om ändring av beslut 1419/1999/EG om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget ”Europeisk kulturhuvudstad” för åren 2005 till 2019. |
| --- | --- |

1.

Den 17 november 2003 förelade kommissionen Europaparlamentet och rådet ett förslag till beslut, grundat på artikel 151 i EG-fördraget, om ändring av beslut 1419/1999/EG om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget ”Europeisk kulturhuvudstad” för åren 2005 till 2019.

| 2. | Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen den 22 april 2004. Kommissionen gav en muntlig redogörelse för sitt ändrade förslag den 29 april 2004. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen den 22 april 2004. Kommissionen gav en muntlig redogörelse för sitt ändrade förslag den 29 april 2004.

| 3. | Regionkommittén avgav sitt yttrande den 21 april 2004 (1). |
| --- | --- |

3.

Regionkommittén avgav sitt yttrande den 21 april 2004 (1).

| 4. | Den 21 oktober 2004 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251.2 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

4.

Den 21 oktober 2004 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251.2 i EG-fördraget.

II.   SYFTET MED FÖRSLAGET

Syftet med förslaget är att låta de nya medlemsstaterna delta i evenemanget Europeisk kulturhuvudstad innan det nuvarande beslutet löper ut år 2019. I förslaget ändras inte den nuvarande turordningen för att lägga fram förslag från medlemsstaterna, men ett nytt system fastställs där man för varje år från 2009 och framåt utser två medlemsstater som kan lägga fram förslag, så att två huvudstäder kan väljas i medlemsstaterna.

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänna synpunkter

Rådet gjorde ingen ändring i kommissionens förslag. Kommissionen godtog helt 1 av de 5 ändringar som parlamentet föreslog (ändring 1).

2.   Ändringar gjorda av Europaparlamentet

2.1   Ändringar som godtogs av rådet

Rådet stödde fullständigt den ändring som föreslagits av parlamentet och godtagits av kommissionen (ändring 1).

2.2   Ändringar som inte införlivades av rådet

Rådet liksom kommissionen ansåg att ändringarna 2, 3, 4 och 5 sträckte sig utanför förslagets räckvidd och tyckte inte det var lämpligt att införliva dem.

III.   SLUTSATSER

Rådet anser att dess gemensamma ståndpunkt är välavvägd och helt i linje med huvudsyftet med kommissionens förslag, och att den därigenom underlättar för de nya medlemsstaterna att delta i evenemanget Europeisk kulturhuvudstad så snart som möjligt.

---

(1)  EUT C 121, 30.4.2004, s. 15.

---

| 1.2.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 25/44 |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 25/44

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 5/2005

antagen av rådet den 12 november 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2005 av den ... om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten

(Text av betydelse för EES)

(2005/C 25E/05)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (1), och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/55/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (2) var ett betydande steg mot fullbordandet av den inre gasmarknaden. Nu bör regelverkets struktur ändras så att de sista hindren mot fullbordandet av den inre marknaden undanröjs, särskilt för gashandeln. Det krävs ytterligare tekniska bestämmelser, bland annat i fråga om tjänster för tredjepartstillträde, principer om mekanism för kapacitetstilldelning, förfaranden för hantering av överbelastning och krav på insyn. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/55/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (2) var ett betydande steg mot fullbordandet av den inre gasmarknaden. Nu bör regelverkets struktur ändras så att de sista hindren mot fullbordandet av den inre marknaden undanröjs, särskilt för gashandeln. Det krävs ytterligare tekniska bestämmelser, bland annat i fråga om tjänster för tredjepartstillträde, principer om mekanism för kapacitetstilldelning, förfaranden för hantering av överbelastning och krav på insyn.

| (2) | Erfarenheterna från tillämpningen och övervakningen av den första versionen av riktlinjerna för god praxis, som forumet för europeiska tillsynsmyndigheter på gasområdet (nedan kallat ”forumet”) antog 2002, visar att de regler som fastställs i riktlinjerna måste vara rättsligt bindande för att verkligen tillämpas i alla medlemsstater och för att i praktiken ge en minimigaranti för lika villkor för marknadstillträde. |
| --- | --- |

(2)

Erfarenheterna från tillämpningen och övervakningen av den första versionen av riktlinjerna för god praxis, som forumet för europeiska tillsynsmyndigheter på gasområdet (nedan kallat ”forumet”) antog 2002, visar att de regler som fastställs i riktlinjerna måste vara rättsligt bindande för att verkligen tillämpas i alla medlemsstater och för att i praktiken ge en minimigaranti för lika villkor för marknadstillträde.

| (3) | Forumet antog en andra version av de gemensamma reglerna med titeln ”de andra riktlinjerna för god praxis” vid sitt möte den 24–25 september 2003. På grundval av dessa riktlinjer är syftet med den här förordningen att fastställa grundläggande principer och bestämmelser för tillträde till nätet och tjänster för tredjepartstillträde, hantering av överbelastning, insyn, balansering och handel med kapacitetsrättigheter. |
| --- | --- |

(3)

Forumet antog en andra version av de gemensamma reglerna med titeln ”de andra riktlinjerna för god praxis” vid sitt möte den 24–25 september 2003. På grundval av dessa riktlinjer är syftet med den här förordningen att fastställa grundläggande principer och bestämmelser för tillträde till nätet och tjänster för tredjepartstillträde, hantering av överbelastning, insyn, balansering och handel med kapacitetsrättigheter.

| (4) | Enligt artikel 15 i direktiv 2003/55/EG medges ett kombinerat systemansvar för överföring och distribution. Enligt reglerna i denna förordning krävs därför ingen ändring av uppbyggnaden av nationella överförings- och distributionssystem som överensstämmer med tillämpliga bestämmelser i direktiv 2003/55/EG och särskilt artikel 15 i detta. |
| --- | --- |

(4)

Enligt artikel 15 i direktiv 2003/55/EG medges ett kombinerat systemansvar för överföring och distribution. Enligt reglerna i denna förordning krävs därför ingen ändring av uppbyggnaden av nationella överförings- och distributionssystem som överensstämmer med tillämpliga bestämmelser i direktiv 2003/55/EG och särskilt artikel 15 i detta.

| (5) | Högtrycksrörledningar som kopplar lokala distributörer till gasnätet och som inte huvudsakligen används i samband med lokal distribution ingår i förordningens tillämpningsområde. |
| --- | --- |

(5)

Högtrycksrörledningar som kopplar lokala distributörer till gasnätet och som inte huvudsakligen används i samband med lokal distribution ingår i förordningens tillämpningsområde.

| (6) | Det måste anges kriterier för fastställandet av avgifter för nättillträde som ser till att tarifferna till fullo följer principerna om icke-diskriminering, uppfyller behoven av en väl fungerande inre marknad, tar full hänsyn till systemets funktionsduglighet och återspeglar de faktiska kostnaderna samt ger lämpliga incitament till effektivitet, inklusive rimlig avkastning på investerat kapital, vid behov med hänsyn till tariffjämförelser av tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

(6)

Det måste anges kriterier för fastställandet av avgifter för nättillträde som ser till att tarifferna till fullo följer principerna om icke-diskriminering, uppfyller behoven av en väl fungerande inre marknad, tar full hänsyn till systemets funktionsduglighet och återspeglar de faktiska kostnaderna samt ger lämpliga incitament till effektivitet, inklusive rimlig avkastning på investerat kapital, vid behov med hänsyn till tariffjämförelser av tillsynsmyndigheterna.

| (7) | Vid beräkning av tariffer för tillträde till nät är det viktigt att ta hänsyn till faktiska kostnader samt till behovet av rimlig avkastning på investeringar och incitament till att uppföra ny infrastruktur. I detta avseende, och särskilt om verklig konkurrens råder mellan olika delar av systemet, kommer jämförelser mellan tarifferna att vara relevant. |
| --- | --- |

(7)

Vid beräkning av tariffer för tillträde till nät är det viktigt att ta hänsyn till faktiska kostnader samt till behovet av rimlig avkastning på investeringar och incitament till att uppföra ny infrastruktur. I detta avseende, och särskilt om verklig konkurrens råder mellan olika delar av systemet, kommer jämförelser mellan tarifferna att vara relevant.

| (8) | Marknadsbaserade arrangemang, såsom auktioner, för att fastställa tarifferna måste vara förenliga med bestämmelserna i direktiv 2003/55/EG. |
| --- | --- |

(8)

Marknadsbaserade arrangemang, såsom auktioner, för att fastställa tarifferna måste vara förenliga med bestämmelserna i direktiv 2003/55/EG.

| (9) | Det krävs en minsta gemensam uppsättning tjänster för tredjepartstillträde för att hela gemenskapen i praktiken skall få en gemensam lägsta tillträdesnivå, så att det säkerställs att tjänsterna för tredjepartstillträde är tillräckligt förenliga och så att fördelarna med en väl fungerande inre gasmarknad verkligen kan utnyttjas. |
| --- | --- |

(9)

Det krävs en minsta gemensam uppsättning tjänster för tredjepartstillträde för att hela gemenskapen i praktiken skall få en gemensam lägsta tillträdesnivå, så att det säkerställs att tjänsterna för tredjepartstillträde är tillräckligt förenliga och så att fördelarna med en väl fungerande inre gasmarknad verkligen kan utnyttjas.

| (10) | Hänvisningar till harmoniserade transportavtal i samband med icke-diskriminerande tillträde till ett nät som innehas av systemansvariga för överföringssystem innebär inte att villkor i en särskild systemansvarigs transportavtal i en medlemsstat måste vara desamma som hos en annan systemansvarig i den medlemsstaten eller i en annan medlemsstat, om det inte har fastställts minimikrav som måste uppfyllas i alla transportavtal. |
| --- | --- |

(10)

Hänvisningar till harmoniserade transportavtal i samband med icke-diskriminerande tillträde till ett nät som innehas av systemansvariga för överföringssystem innebär inte att villkor i en särskild systemansvarigs transportavtal i en medlemsstat måste vara desamma som hos en annan systemansvarig i den medlemsstaten eller i en annan medlemsstat, om det inte har fastställts minimikrav som måste uppfyllas i alla transportavtal.

| (11) | Hanteringen av avtalsbetingad överbelastning av näten är en viktig fråga för fullbordandet av den inre gasmarknaden. Det är viktigt att ta fram gemensamma regler som – enligt principen om att outnyttjad kapacitet går förlorad – skapar jämvikt mellan behovet av att frigöra outnyttjad kapacitet och kapacitetsinnehavarnas rätt att vid behov använda kapaciteten, samtidigt som kapacitetens likviditet förbättras. |
| --- | --- |

(11)

Hanteringen av avtalsbetingad överbelastning av näten är en viktig fråga för fullbordandet av den inre gasmarknaden. Det är viktigt att ta fram gemensamma regler som – enligt principen om att outnyttjad kapacitet går förlorad – skapar jämvikt mellan behovet av att frigöra outnyttjad kapacitet och kapacitetsinnehavarnas rätt att vid behov använda kapaciteten, samtidigt som kapacitetens likviditet förbättras.

| (12) | Visserligen är fysisk överbelastning av näten för närvarande inget stort problem i gemenskapen, men det kan komma att ändras i framtiden. Därför är det viktigt att fastställa grundläggande principer för hur kapaciteten skall tilldelas vid sådan överbelastning. |
| --- | --- |

(12)

Visserligen är fysisk överbelastning av näten för närvarande inget stort problem i gemenskapen, men det kan komma att ändras i framtiden. Därför är det viktigt att fastställa grundläggande principer för hur kapaciteten skall tilldelas vid sådan överbelastning.

| (13) | Nätanvändarna måste ha uppgifter i synnerhet om tekniska krav och tillgänglig kapacitet för att få effektivt tillträde till gasnäten och kunna ta vara på affärsmöjligheterna på den inre marknaden. Det krävs gemensamma minimikrav på öppenhet i detta avseende. Offentliggörande av sådan information får ske genom olika medel, bl.a. elektroniska medel. |
| --- | --- |

(13)

Nätanvändarna måste ha uppgifter i synnerhet om tekniska krav och tillgänglig kapacitet för att få effektivt tillträde till gasnäten och kunna ta vara på affärsmöjligheterna på den inre marknaden. Det krävs gemensamma minimikrav på öppenhet i detta avseende. Offentliggörande av sådan information får ske genom olika medel, bl.a. elektroniska medel.

| (14) | De balanseringssystem för gas som systemansvariga för överföringssystem tillämpar måste vara icke-diskriminerande och medge insyn, eftersom de är viktiga mekanismer, inte minst för nya marknadsaktörer, som kan ha större problem med att balansera sin samlade försäljningsportfölj än etablerade företag på marknaden i fråga. Det är därför nödvändigt att införa regler som ser till att systemansvariga för överföringssystem tillämpar sådana mekanismer på ett sätt som är förenligt med icke-diskriminerande, klara och effektiva villkor för tillträde till nätet. |
| --- | --- |

(14)

De balanseringssystem för gas som systemansvariga för överföringssystem tillämpar måste vara icke-diskriminerande och medge insyn, eftersom de är viktiga mekanismer, inte minst för nya marknadsaktörer, som kan ha större problem med att balansera sin samlade försäljningsportfölj än etablerade företag på marknaden i fråga. Det är därför nödvändigt att införa regler som ser till att systemansvariga för överföringssystem tillämpar sådana mekanismer på ett sätt som är förenligt med icke-diskriminerande, klara och effektiva villkor för tillträde till nätet.

| (15) | Handeln med primära kapacitetsrättigheter är ett viktigt led i utvecklingen av en konkurrenspräglad marknad och skapandet av likviditet. Denna förordning bör därför innehålla grundläggande bestämmelser om detta. |
| --- | --- |

(15)

Handeln med primära kapacitetsrättigheter är ett viktigt led i utvecklingen av en konkurrenspräglad marknad och skapandet av likviditet. Denna förordning bör därför innehålla grundläggande bestämmelser om detta.

| (16) | Det är nödvändigt att se till att företag som förvärvar kapacitetsrättigheter kan sälja dessa till andra företag med tillstånd för att säkerställa lämplig likviditetsnivå på kapacitetsmarknaden. Denna strategi förhindrar dock inte ett system där oanvänd kapacitet för en given period, som fastställts på nationell nivå, åter görs tillgänglig på marknaden som fast kapacitet. |
| --- | --- |

(16)

Det är nödvändigt att se till att företag som förvärvar kapacitetsrättigheter kan sälja dessa till andra företag med tillstånd för att säkerställa lämplig likviditetsnivå på kapacitetsmarknaden. Denna strategi förhindrar dock inte ett system där oanvänd kapacitet för en given period, som fastställts på nationell nivå, åter görs tillgänglig på marknaden som fast kapacitet.

| (17) | De nationella tillsynsmyndigheterna bör se till att de bestämmelser som omfattas av denna förordning och de riktlinjer som antas enligt förordningen följs. |
| --- | --- |

(17)

De nationella tillsynsmyndigheterna bör se till att de bestämmelser som omfattas av denna förordning och de riktlinjer som antas enligt förordningen följs.

| (18) | Riktlinjerna i bilagan till denna förordning innehåller särskilda, detaljerade genomföranderegler som bygger på de andra riktlinjerna för god praxis. Om så är lämpligt kommer dessa regler att vidareutvecklas med tiden med beaktande av skillnaderna mellan nationella gassystem. |
| --- | --- |

(18)

Riktlinjerna i bilagan till denna förordning innehåller särskilda, detaljerade genomföranderegler som bygger på de andra riktlinjerna för god praxis. Om så är lämpligt kommer dessa regler att vidareutvecklas med tiden med beaktande av skillnaderna mellan nationella gassystem.

| (19) | När kommissionen föreslår ändringar av riktlinjerna i bilagan till denna förordning, bör den först samråda med alla de relevanta parter som berörs av riktlinjerna och som företräds av deras yrkesorganisationer samt med medlemsstaterna i forumet och begära att Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för el och gas förser den med information. |
| --- | --- |

(19)

När kommissionen föreslår ändringar av riktlinjerna i bilagan till denna förordning, bör den först samråda med alla de relevanta parter som berörs av riktlinjerna och som företräds av deras yrkesorganisationer samt med medlemsstaterna i forumet och begära att Europeiska gruppen av tillsynsmyndigheter för el och gas förser den med information.

| (20) | Medlemsstaterna och de behöriga nationella myndigheterna bör åläggas att förse kommissionen med relevanta uppgifter. Kommissionen bör behandla sådana uppgifter konfidentiellt. |
| --- | --- |

(20)

Medlemsstaterna och de behöriga nationella myndigheterna bör åläggas att förse kommissionen med relevanta uppgifter. Kommissionen bör behandla sådana uppgifter konfidentiellt.

| (21) | Denna förordning och de riktlinjer som antas i enlighet med den får inte påverka tillämpningen av gemenskapens konkurrensregler. |
| --- | --- |

(21)

Denna förordning och de riktlinjer som antas i enlighet med den får inte påverka tillämpningen av gemenskapens konkurrensregler.

| (22) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (3). |
| --- | --- |

(22)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (3).

| (23) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att införa rättvisa regler för villkoren för tillträde till naturgasöverföringssystemen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(23)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att införa rättvisa regler för villkoren för tillträde till naturgasöverföringssystemen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   Syftet med denna förordning är att införa icke-diskriminerande regler när det gäller villkoren för tillträde till naturgasöverföringssystem, med hänsyn till de nationella och regionala marknadernas särdrag, för att säkerställa att den inre gasmarknaden fungerar väl.

Detta syfte omfattar fastställandet av harmoniserade principer för tariffer för tillträde till nät eller för de metoder som använts för att beräkna dem, inrättande av tjänster för tredjepartstillträde, och harmoniserade principer för kapacitetstilldelning och hantering av överbelastning, krav på insyn, balanseringsregler och avgifter för obalans samt underlättande av handel med kapacitet.

2.   Medlemsstaterna får inrätta ett organ i enlighet med direktiv 2003/55/EG i syfte att utföra en eller flera av de uppgifter som brukar handhas av den systemansvarige för överföringssystem, för vilka kraven i denna förordning skall gälla.

Artikel 2

Definitioner

1.   I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

| (1) | överföring: transport, vars avsikt är tillhandahållande till kunder, men inte leverans, av naturgas genom ett nät som i huvudsak består av högtrycksrörledningar, utom tidigare led i rörledningsnätet och utom den del av högtrycksrörledningarna som huvudsakligen används för lokal distribution av naturgas. |
| --- | --- |

(1)

överföring: transport, vars avsikt är tillhandahållande till kunder, men inte leverans, av naturgas genom ett nät som i huvudsak består av högtrycksrörledningar, utom tidigare led i rörledningsnätet och utom den del av högtrycksrörledningarna som huvudsakligen används för lokal distribution av naturgas.

| (2) | transportavtal: avtal som den systemansvarige för överföringssystemet har slutit med en nätanvändare i syfte att utföra överföring. |
| --- | --- |

(2)

transportavtal: avtal som den systemansvarige för överföringssystemet har slutit med en nätanvändare i syfte att utföra överföring.

| (3) | kapacitet: det maximala flöde, uttryckt i kubikmeter per tidsenhet eller som energienhet per tidsenhet, som nätanvändaren har rätt till enligt bestämmelserna i transportavtalet. |
| --- | --- |

(3)

kapacitet: det maximala flöde, uttryckt i kubikmeter per tidsenhet eller som energienhet per tidsenhet, som nätanvändaren har rätt till enligt bestämmelserna i transportavtalet.

| (4) | outnyttjad kapacitet: de fasta kapaciteter som en nätanvändare erhållit enligt ett transportavtal, men som den användaren inte utnyttjar. |
| --- | --- |

(4)

outnyttjad kapacitet: de fasta kapaciteter som en nätanvändare erhållit enligt ett transportavtal, men som den användaren inte utnyttjar.

| (5) | hantering av överbelastning: hantering av den systemansvariges kapacitetsportfölj, så att dels den tekniska kapaciteten utnyttjas på bästa möjliga sätt och i högsta möjliga grad, dels eventuella överbelastningar och flaskhalsar upptäcks i tid. |
| --- | --- |

(5)

hantering av överbelastning: hantering av den systemansvariges kapacitetsportfölj, så att dels den tekniska kapaciteten utnyttjas på bästa möjliga sätt och i högsta möjliga grad, dels eventuella överbelastningar och flaskhalsar upptäcks i tid.

| (6) | sekundär marknad: marknad där kapaciteten inte handlas på den primära marknaden. |
| --- | --- |

(6)

sekundär marknad: marknad där kapaciteten inte handlas på den primära marknaden.

| (7) | nominering: nätanvändarens förhandsmeddelande till den systemansvarige för överföringssystemet om det faktiska gasflöde som nätanvändaren vill mata in i eller ta ut från systemet. |
| --- | --- |

(7)

nominering: nätanvändarens förhandsmeddelande till den systemansvarige för överföringssystemet om det faktiska gasflöde som nätanvändaren vill mata in i eller ta ut från systemet.

| (8) | renominering: senare meddelande om korrigerad nominering. |
| --- | --- |

(8)

renominering: senare meddelande om korrigerad nominering.

| (9) | funktionsduglighet: situation där naturgasens tryck och kvalitet i ett överföringsnät och även i nödvändiga överföringsutrustningar befinner sig inom de övre och nedre gränser som den systemansvarige för överföringssystemet har fastställt, så att naturgasöverföringen är tekniskt säkerställd. |
| --- | --- |

(9)

funktionsduglighet: situation där naturgasens tryck och kvalitet i ett överföringsnät och även i nödvändiga överföringsutrustningar befinner sig inom de övre och nedre gränser som den systemansvarige för överföringssystemet har fastställt, så att naturgasöverföringen är tekniskt säkerställd.

| (10) | balanseringsperiod: den period inom vilken varje nätanvändare måste utjämna uttaget av en viss mängd naturgas, uttryckt i energienheter, genom att mata in samma mängd naturgas i överföringsnätet i enlighet med transportavtalet eller de allmänna villkoren för överföring. |
| --- | --- |

(10)

balanseringsperiod: den period inom vilken varje nätanvändare måste utjämna uttaget av en viss mängd naturgas, uttryckt i energienheter, genom att mata in samma mängd naturgas i överföringsnätet i enlighet med transportavtalet eller de allmänna villkoren för överföring.

| (11) | nätanvändare: kund eller potentiell kund till en systemansvarig för överföringssystem samt systemansvariga för överföringssystem, i den mån som det är nödvändigt för dem för att kunna bedriva sin överföringsverksamhet. |
| --- | --- |

(11)

nätanvändare: kund eller potentiell kund till en systemansvarig för överföringssystem samt systemansvariga för överföringssystem, i den mån som det är nödvändigt för dem för att kunna bedriva sin överföringsverksamhet.

| (12) | avbrytbara tjänster: tjänster som den systemansvarige för överföringssystemet tillhandahåller avseende avbrytbar kapacitet. |
| --- | --- |

(12)

avbrytbara tjänster: tjänster som den systemansvarige för överföringssystemet tillhandahåller avseende avbrytbar kapacitet.

| (13) | avbrytbar kapacitet: gasöverföringskapacitet som kan avbrytas av den systemansvarige för överföringssystemet i enlighet med villkoren i transportavtalet. |
| --- | --- |

(13)

avbrytbar kapacitet: gasöverföringskapacitet som kan avbrytas av den systemansvarige för överföringssystemet i enlighet med villkoren i transportavtalet.

| (14) | långfristiga tjänster: tjänster som den systemansvarige för överföringssystemet tillhandahåller med en löptid på minst ett år. |
| --- | --- |

(14)

långfristiga tjänster: tjänster som den systemansvarige för överföringssystemet tillhandahåller med en löptid på minst ett år.

| (15) | kortfristiga tjänster: tjänster som den systemansvarige för överföringssystemet tillhandahåller med en löptid på mindre än ett år. |
| --- | --- |

(15)

kortfristiga tjänster: tjänster som den systemansvarige för överföringssystemet tillhandahåller med en löptid på mindre än ett år.

| (16) | fast kapacitet: gasöverföringskapacitet som avtalsenligt garanteras som icke-avbrytbar av den systemansvarige för överföringssystemet. |
| --- | --- |

(16)

fast kapacitet: gasöverföringskapacitet som avtalsenligt garanteras som icke-avbrytbar av den systemansvarige för överföringssystemet.

| (17) | fasta tjänster: tjänster som tillhandahålls av den systemansvarige för överföringssystemet avseende fast kapacitet. |
| --- | --- |

(17)

fasta tjänster: tjänster som tillhandahålls av den systemansvarige för överföringssystemet avseende fast kapacitet.

| (18) | teknisk kapacitet: största möjliga fasta kapacitet som den systemansvarige för överföringssystemet kan tillhandahålla nätanvändarna med beaktande av systemets funktionsduglighet och överföringsnätets tekniska drift. |
| --- | --- |

(18)

teknisk kapacitet: största möjliga fasta kapacitet som den systemansvarige för överföringssystemet kan tillhandahålla nätanvändarna med beaktande av systemets funktionsduglighet och överföringsnätets tekniska drift.

| (19) | avtalad kapacitet: kapacitet som den systemansvarige för överföringssystemet har tilldelat en nätanvändare genom ett transportavtal. |
| --- | --- |

(19)

avtalad kapacitet: kapacitet som den systemansvarige för överföringssystemet har tilldelat en nätanvändare genom ett transportavtal.

| (20) | tillgänglig kapacitet: den del av den tekniska kapaciteten som ännu inte tilldelats och som fortfarande finns tillgänglig i systemet. |
| --- | --- |

(20)

tillgänglig kapacitet: den del av den tekniska kapaciteten som ännu inte tilldelats och som fortfarande finns tillgänglig i systemet.

| (21) | avtalsbetingad överbelastning: situation då efterfrågan på fast kapacitet överstiger den tekniska kapaciteten. |
| --- | --- |

(21)

avtalsbetingad överbelastning: situation då efterfrågan på fast kapacitet överstiger den tekniska kapaciteten.

| (22) | primär marknad: marknad för kapacitet som handlas direkt av den systemansvarige för överföringssystemet. |
| --- | --- |

(22)

primär marknad: marknad för kapacitet som handlas direkt av den systemansvarige för överföringssystemet.

| (23) | fysisk överbelastning: situation då efterfrågan av faktisk överföring överstiger den tekniska kapaciteten. |
| --- | --- |

(23)

fysisk överbelastning: situation då efterfrågan av faktisk överföring överstiger den tekniska kapaciteten.

2.   Dessutom skall de definitioner i artikel 2 i direktiv 2003/55/EG som är relevanta för tillämpningen av denna förordning tillämpas med undantag av definitionen av överföring i artikel 2.3 direktiv 2003/55/EG.

Artikel 3

Tariffer för tillträde till nät

1.   Tarifferna, eller de metoder som används för att beräkna dem, som systemansvariga för överföringssystem tillämpar och vilka godkänts av tillsynsmyndigheterna enligt artikel 25.2 i direktiv 2003/55/EG, samt de tariffer som offentliggjorts enligt artikel 18.1 i det direktivet, skall vara tydliga, ta hänsyn till systemets funktionsduglighet och förbättringen av det och återspegla de faktiska kostnaderna, samt ge lämpliga incitament till effektivitet, inklusive rimlig avkastning på investeringar, och när så är lämpligt med hänsyn till tariffjämförelser av tillsynsmyndigheterna. Tarifferna, eller de metoder som används för att beräkna dem, skall tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt.

Medlemsstaterna får besluta att tarifferna också får fastställas genom marknadsbaserade principer, såsom auktioner, förutsatt att sådana principer och de intäkter som uppstår från dessa har godkänts av tillsynsmyndigheten.

Tarifferna, eller de metoder som används för att beräkna dem skall underlätta effektiv gashandel och konkurrens och samtidigt hindra korssubventionering mellan nätanvändare samt ge incitament till investeringar och upprätthållande eller skapande av driftskompatibilitet för överföringsnät.

2.   Tariffer för tillträde till nät får inte begränsa marknadens likviditet eller påverka den gränsöverskridande handeln mellan olika överföringssystem. Om olika tariffstrukturer eller balanseringsregler skulle hindra handel över överföringssystem, skall de systemansvariga, trots vad som anges i artikel 25.2 i direktiv 2003/55/EG, i nära samarbete med relevanta nationella myndigheter aktivt arbeta för enhetliga tariffstrukturer och avgiftsprinciper, även när det gäller balansering.

Artikel 4

Tjänster för tredjepartstillträde

1.   Systemansvariga för överföringssystem skall

| a) | se till att på ett icke-diskriminerande sätt erbjuda samtliga nätanvändare sina tjänster. Framför allt när en systemansvarig för överföringssystemet erbjuder samma tjänster till olika kunder, skall detta ske på samma kontraktsvillkor, antingen på grundval av harmoniserade transportavtal eller allmänna villkor för överföring som godkänts av behörig myndighet i enlighet med förfarandet i artikel 25 i direktiv 2003/55/EG, |
| --- | --- |

a)

se till att på ett icke-diskriminerande sätt erbjuda samtliga nätanvändare sina tjänster. Framför allt när en systemansvarig för överföringssystemet erbjuder samma tjänster till olika kunder, skall detta ske på samma kontraktsvillkor, antingen på grundval av harmoniserade transportavtal eller allmänna villkor för överföring som godkänts av behörig myndighet i enlighet med förfarandet i artikel 25 i direktiv 2003/55/EG,

| b) | tillhandahålla både fasta och avbrytbara tjänster för tredjepartstillträde; priset på frånkopplingsbar kapacitet skall återspegla sannolikheten för avbrott, |
| --- | --- |

b)

tillhandahålla både fasta och avbrytbara tjänster för tredjepartstillträde; priset på frånkopplingsbar kapacitet skall återspegla sannolikheten för avbrott,

| c) | erbjuda samtliga nätanvändare både lång- och kortfristiga tjänster. |
| --- | --- |

c)

erbjuda samtliga nätanvändare både lång- och kortfristiga tjänster.

2.   Transportavtal som ingås med annat än normalt startdatum eller för kortare löptid än ett årligt standardtransportavtal får inte leda till godtyckligt högre eller lägre tariffer som inte återspeglar tjänstens marknadsvärde, i överensstämmelse med principerna i artikel 3.1.

3.   När så är lämpligt får tjänster för tredjepartstillträde beviljas, under förutsättning att nätanvändarna ger lämpliga garantier avseende sin kreditvärdighet. Sådana garantier får inte utgöra ett orättmätigt hinder för inträde på marknaden och de skall vara icke-diskriminerande, medge insyn och vara proportionerliga.

Artikel 5

Principer för mekanismerna för kapacitetstilldelning och förfarandena för hantering av överbelastning

1.   Den maximala kapaciteten vid alla relevanta punkter som avses i artikel 6.3 skall ställas till marknadsaktörernas förfogande, med beaktande av systemets funktionsduglighet och en effektiv nätdrift.

2.   Systemansvariga för överföringssystem skall tillämpa och offentliggöra icke-diskriminerande och klara mekanismer för kapacitetstilldelning, vilka skall

| a) | ge riktiga ekonomiska signaler för effektiv och maximal användning av den tekniska kapaciteten och underlätta investeringar i ny infrastruktur, |
| --- | --- |

a)

ge riktiga ekonomiska signaler för effektiv och maximal användning av den tekniska kapaciteten och underlätta investeringar i ny infrastruktur,

| b) | vara förenliga med marknadsmekanismerna, även med spotmarknaderna och handelsplatser, och samtidigt vara flexibla och kunna anpassas till ändrade marknadsvillkor, |
| --- | --- |

b)

vara förenliga med marknadsmekanismerna, även med spotmarknaderna och handelsplatser, och samtidigt vara flexibla och kunna anpassas till ändrade marknadsvillkor,

| c) | vara förenliga med medlemsstaternas system för tillträde till systemen. |
| --- | --- |

c)

vara förenliga med medlemsstaternas system för tillträde till systemen.

3.   När nya transportavtal ingås eller befintliga transportavtal omförhandlas av en systemansvarig för överföringssystem, skall dessa avtal bygga på följande principer:

| a) | Vid avtalsbetingad överbelastning skall den systemansvarige erbjuda outnyttjad kapacitet på den primära marknaden, åtminstone med en dags framförhållning och på avbrytbara villkor. |
| --- | --- |

a)

Vid avtalsbetingad överbelastning skall den systemansvarige erbjuda outnyttjad kapacitet på den primära marknaden, åtminstone med en dags framförhållning och på avbrytbara villkor.

| b) | Nätanvändare skall ha rätt att återförsälja eller återuthyra sin outnyttjade kapacitet på den sekundära marknaden. Medlemsstaterna får begära att nätanvändarna anmäler detta till den systemansvarige för överföringssystemet eller att de informerar denne. |
| --- | --- |

b)

Nätanvändare skall ha rätt att återförsälja eller återuthyra sin outnyttjade kapacitet på den sekundära marknaden. Medlemsstaterna får begära att nätanvändarna anmäler detta till den systemansvarige för överföringssystemet eller att de informerar denne.

4.   Om kapacitet som omfattas av befintliga transportavtal inte utnyttjas och det uppstår en avtalsbetingad överbelastning, skall systemansvarig för överföringssystem tillämpa punkt 3, förutsatt att de därmed inte bryter mot kraven i befintliga transportavtal. Om detta skulle bryta mot befintliga transportavtal, skall systemansvariga för överföringssystem lämna en begäran till nätanvändaren om att få använda den outnyttjade kapaciteten på den sekundära marknaden, efter samråd med de behöriga myndigheterna, i enlighet med punkt 3.

5.   Vid fysisk överbelastning skall icke-diskriminerande, klara mekanismer för kapacitetstilldelning tillämpas av den systemansvarige för överföringssystemet eller, om så är lämpligt, av tillsynsmyndigheterna.

Artikel 6

Krav på insyn

1.   Systemansvariga för överföringssystem skall offentliggöra närmare upplysningar om tjänster som de erbjuder och villkor som är tillämpliga, tillsammans med de tekniska uppgifter som krävs för att nätanvändarna skall få effektivt nättillträde.

2.   För att garantera tydliga, objektiva och icke-diskriminerande tariffer och möjliggöra effektiv användning av gasnätet skall de systemansvariga eller behöriga nationella myndigheter offentliggöra rimlig och tillräcklig information om grund, metod och struktur för tariffen.

3.   För de tillhandahållna tjänsterna skall varje systemansvarig för överföringssystem regelbundet, löpande och på ett användarvänligt standardiserat sätt offentliggöra numeriska uppgifter om teknisk, avtalad och tillgänglig kapacitet för alla relevanta punkter, inklusive inmatnings- och uttagspunkter.

4.   De behöriga myndigheterna skall efter samråd med nätanvändare godkänna vilka uppgifter om de relevanta punkterna i överföringssystemet som måste offentliggöras.

5.   Om en systemansvarig för överföringssystem anser att alla uppgifter som krävs inte kan offentliggöras av sekretesskäl, skall den systemansvarige söka de behöriga myndigheternas tillstånd att begränsa offentliggörandet i fråga om den/de aktuella punkten/punkterna.

De behöriga tillsynsmyndigheterna skall bevilja eller vägra tillstånd från fall till fall och då särskilt beakta befogade krav på bevarande av affärshemligheter och målet att skapa en konkurrensutsatt inre gasmarknad. Om tillstånd beviljas, skall den tillgängliga kapaciteten offentliggöras utan sådana sifferuppgifter som skulle röja affärshemligheter.

Inget sådant tillstånd som anges i denna punkt skall beviljas om tre eller fler nätanvändare har avtalad kapacitet i en och samma punkt.

6.   Systemansvariga för överföringssystem skall alltid lämna de uppgifter som krävs enligt denna förordning i meningsfull, kvantifierbar, tydlig och lättillgänglig form och på icke-diskriminerande grund.

Artikel 7

Balanseringsregler och avgifter för obalans

1.   Balanseringsreglerna skall vara rättvisa, icke-diskriminerande och tydliga och bygga på objektiva kriterier. Balanseringsreglerna skall återspegla verkliga systembehov med hänsyn till de resurser som den systemansvarige för överföringssystemet förfogar över.

2.   Om balanseringsreglerna inte är marknadsbaserade, skall toleransnivåerna utformas så att de antingen speglar säsongsvariation eller resulterar i en toleransnivå som är högre än vad som är resultatet av säsongsvariation och så att de speglar överföringssystemets faktiska, tekniska kapacitet. Toleransnivåerna skall spegla äkta systembehov med hänsyn till de resurser som den systemansvarige för överföringssystemet förfogar över.

3.   Avgifterna för obalans skall i huvudsak vara kostnadsbaserade och samtidigt ge nätanvändarna incitament till att balansera sina gasinmatningar och gasuttag. De skall hindra korssubventionering mellan nätanvändarna men får inte hindra nya marknadsaktörer från att etablera sig på marknaden.

Beräkningsmetoden för avgifterna för obalans samt sluttarifferna skall på lämpligt sätt offentliggöras av de behöriga myndigheterna eller den systemansvarige för överföringssystemet.

4.   Systemansvariga för överföringssystem får ta ut straffavgifter av nätanvändare som inte balanserar sina inmatningar i och uttag från överföringssystemet i enlighet med balanseringsreglerna i punkt 1.

5.   Straffavgifter som överstiger de faktiska balanseringskostnaderna skall beaktas vid beräkningen av tarifferna, så att intresset för balansering inte minskar, och skall godkännas av de behöriga myndigheterna.

6.   För att nätanvändarna i tid skall kunna vidta korrigerande åtgärder skall systemansvariga för överföringssystem i god tid tillhandahålla realtidsbaserad, tillräcklig och tillförlitlig information om nätanvändarens balanseringsstatus. Nivån på den tillhandahållna informationen skall återspegla den informationsnivå som den systemansvarige för överföringssystemet har tillgång till. Om avgifter för tillhandahållandet av sådana uppgifter tas ut skall de godkännas av de behöriga myndigheterna och offentliggöras av den systemansvarige för överföringssystemet.

7.   Medlemsstaterna skall se till att systemansvariga för överföringssystem strävar efter att harmonisera balanseringssystemen och förenkla balanseringsavgifternas strukturer och nivåer för att underlätta gashandeln.

Artikel 8

Handel med kapacitetsrättigheter

Varje systemansvarig för överföringssystem skall vidta lämpliga åtgärder för att möjliggöra fri handel med kapacitetsrättigheter och att underlätta sådan handel. Varje sådan systemansvarig skall ta fram harmoniserade transportavtal och förfaranden för den primära marknaden för att underlätta den sekundära handeln med kapacitet samt erkänna överlåtelse av primära kapacitetsrättigheter som har meddelats av nätanvändarna. De harmoniserade transportavtalen och förfarandena skall meddelas tillsynsmyndigheterna.

Artikel 9

Riktlinjer

1.   Vid behov skall det utarbetas riktlinjer för vilken grad av harmonisering som minst behövs för att uppnå förordningens syfte, med närmare uppgifter om följande:

| a) | Tjänster för tredjepartstillträde med en beskrivning av tjänsternas innebörd, löptid och andra förutsättningar för dessa tjänster i enlighet med artikel 4. |
| --- | --- |

a)

Tjänster för tredjepartstillträde med en beskrivning av tjänsternas innebörd, löptid och andra förutsättningar för dessa tjänster i enlighet med artikel 4.

| b) | Principer för mekanismer för kapacitetstilldelning och tillämpning av förfarandena för hantering av avtalsbetingad överbelastning, i enlighet med artikel 5. |
| --- | --- |

b)

Principer för mekanismer för kapacitetstilldelning och tillämpning av förfarandena för hantering av avtalsbetingad överbelastning, i enlighet med artikel 5.

| c) | Fastställandet av de tekniska uppgifter som nätanvändarna måste ha för att få effektivt tillträde till systemet och av alla relevanta punkter för uppfyllandet av kraven på insyn, inklusive de uppgifter som skall offentliggöras vid alla relevanta punkter och tidsplanen för offentliggörandet, i enlighet med artikel 6. |
| --- | --- |

c)

Fastställandet av de tekniska uppgifter som nätanvändarna måste ha för att få effektivt tillträde till systemet och av alla relevanta punkter för uppfyllandet av kraven på insyn, inklusive de uppgifter som skall offentliggöras vid alla relevanta punkter och tidsplanen för offentliggörandet, i enlighet med artikel 6.

2.   Riktlinjer för de uppgifter som anges i punkt 1 finns i bilagan. Kommissionen får ändra riktlinjerna; detta skall ske i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

3.   Tillämpning och ändring av de riktlinjer som antas enligt denna förordning skall återspegla olikheterna mellan de nationella gassystemen och skall därför inte kräva enhetliga detaljerade villkor för tredje parts tillträde på gemenskapsnivå. I riktlinjerna får dock de minimikrav fastställas som måste uppfyllas för att uppnå sådana icke-diskriminerande och öppna villkor för tillträde till nätet som behövs för en inre gasmarknad, vilka sedan får tillämpas mot bakgrund av olikheterna mellan de nationella gassystemen.

Artikel 10

Tillsynsmyndigheter

När de utför sina åligganden enligt denna förordning, skall medlemsstaternas tillsynsmyndigheter, vilka inrättats enligt artikel 25 i direktiv 2003/55/EG, säkerställa att denna förordning, och de riktlinjer som har antagits i enlighet med artikel 9 i denna förordning, följs.

Vid behov skall de samarbeta med varandra och med kommissionen.

Artikel 11

Tillhandahållande av information

Medlemsstaterna och tillsynsmyndigheterna skall på begäran förse kommissionen med all den information som är nödvändig för att uppfylla de syften som anges i artikel 9.

Kommissionen skall fastställa en rimlig tid inom vilken informationen skall lämnas, med hänsyn till hur komplex och brådskande den begärda informationen är.

Artikel 12

Medlemsstaternas rätt att besluta om mer detaljerade åtgärder

Denna förordning skall inte påverka medlemsstaternas rätt att behålla eller införa åtgärder med mer detaljerade bestämmelser än de som anges i denna förordning och i de riktlinjer som avses i artikel 9.

Artikel 13

Påföljder

1.   Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelserna för påföljder vid överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att bestämmelserna genomförs. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen senast den 1 juli 2006 om bestämmelserna och utan dröjsmål meddela eventuella ändringar som påverkar dessa.

2.   Påföljder enligt punkt 1 skall inte vara straffrättsliga.

Artikel 14

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 30 i direktiv 2003/55/EG.

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 15

Kommissionens rapport

Kommissionen skall se över genomförandet av denna förordning. I sin rapport enligt artikel 31.3 i direktiv 2003/55/EG skall kommissionen också rapportera om de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av denna förordning. I rapporten skall det i synnerhet undersökas i vilken utsträckning man genom förordningen lyckats se till att villkoren för tillträde till gasnät är icke-diskriminerande och återspeglar kostnaderna samt bidrar till kundernas valfrihet på en väl fungerande inre marknad och till långsiktig försörjningstrygghet. Vid behov skall rapporten åtföljas av lämpliga förslag och/eller rekommendationer.

Artikel 16

Undantag

Denna förordning skall inte vara tillämplig på följande:

| a) | Naturgasöverföringssystem som är belägna i medlemsstaterna under giltighetstiden för de undantag som beviljats i enlighet med artikel 28 i direktiv 2003/55/EG. Medlemsstater som har beviljats undantag i enlighet med artikel 28 i direktiv 2003/55/EG får hos kommissionen ansöka om ett temporärt undantag från att tillämpa denna förordning för en period på upp till två år från och med det datum då undantaget i detta led upphör att gälla. |
| --- | --- |

a)

Naturgasöverföringssystem som är belägna i medlemsstaterna under giltighetstiden för de undantag som beviljats i enlighet med artikel 28 i direktiv 2003/55/EG. Medlemsstater som har beviljats undantag i enlighet med artikel 28 i direktiv 2003/55/EG får hos kommissionen ansöka om ett temporärt undantag från att tillämpa denna förordning för en period på upp till två år från och med det datum då undantaget i detta led upphör att gälla.

| b) | Sammanlänkningar mellan medlemsstater och väsentliga kapacitetsökningar i befintliga infrastrukturer och förändringar av sådana infrastrukturer som möjliggör utveckling av nya källor för gasförsörjning i enlighet med artikel 22.1 och 22.2 i direktiv 2003/55/EG, vilka undantas från bestämmelserna i artiklarna 18, 19 och 20 samt artikel 25.2, 25.3 och 25.4 i det direktivet så länge de undantas från de bestämmelser som det hänvisas till i denna punkt. |
| --- | --- |

b)

Sammanlänkningar mellan medlemsstater och väsentliga kapacitetsökningar i befintliga infrastrukturer och förändringar av sådana infrastrukturer som möjliggör utveckling av nya källor för gasförsörjning i enlighet med artikel 22.1 och 22.2 i direktiv 2003/55/EG, vilka undantas från bestämmelserna i artiklarna 18, 19 och 20 samt artikel 25.2, 25.3 och 25.4 i det direktivet så länge de undantas från de bestämmelser som det hänvisas till i denna punkt.

| c) | Naturgasöverföringssystem som har beviljats undantag i enlighet med artikel 27 i direktiv 2003/55/EG. |
| --- | --- |

c)

Naturgasöverföringssystem som har beviljats undantag i enlighet med artikel 27 i direktiv 2003/55/EG.

Artikel 17

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2006, med undantag för artikel 9.2 andra meningen, som skall tillämpas från och med den 1 januari 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  Europaparlamentet yttrande av den 20 april 2004 (EUT C 104 E, 30.4.2004) och rådets beslut av den ...

1

(2)  EUT L 176, 15.7.2003, s. 57.

2

(3)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

3

---

BILAGA

RIKTLINJER FÖR

| 1. | TJÄNSTER FÖR TREDJEPARTSTILLTRÄDE |
| --- | --- |

1.

| 2. | PRINCIPER FÖR MEKANISMER FÖR KAPACITETSTILLDELNING OCH FÖRFARANDENA FÖR HANTERING AV ÖVERBELASTNING SAMT TILLÄMPNINGEN AV DESSA VID AVTALSBETINGAD ÖVERBELASTNING, OCH |
| --- | --- |

2.

| 3. | FASTSTÄLLANDE AV DE TEKNISKA UPPGIFTER SOM NÄTANVÄNDARE MÅSTE HA FÖR ATT FÅ EFFEKTIVT TILLTRÄDE TILL SYSTEMET, FASTSTÄLLANDE AV ALLA PUNKTER SOM ÄR RELEVANTA FÖR UPPFYLLANDET AV KRAVEN PÅ INSYN OCH DE UPPGIFTER SOM SKALL OFFENTLIGGÖRAS VID ALLA RELEVANTA PUNKTER OCH TIDSPLANEN FÖR OFFENTLIGGÖRANDET |
| --- | --- |

3.

1.   TJÄNSTER FÖR TREDJEPARTSTILLTRÄDE

| 1) | Systemansvariga för överföringssystem (nedan kallade ”systemansvariga”) skall erbjuda fasta och avbrytbara tjänster som varar minst en dag. |
| --- | --- |

1)

Systemansvariga för överföringssystem (nedan kallade ”systemansvariga”) skall erbjuda fasta och avbrytbara tjänster som varar minst en dag.

| 2) | Harmoniserade transportavtal och allmänna villkor för överföring skall utformas så att de underlättar handel med och återanvändning av avtalad kapacitet utan att hindra överlåtelse av kapacitet. |
| --- | --- |

2)

Harmoniserade transportavtal och allmänna villkor för överföring skall utformas så att de underlättar handel med och återanvändning av avtalad kapacitet utan att hindra överlåtelse av kapacitet.

| 3) | De systemansvariga skall utarbeta allmänna villkor för överföring och harmoniserade avtal efter vederbörligt samråd med nätanvändarna. |
| --- | --- |

3)

De systemansvariga skall utarbeta allmänna villkor för överföring och harmoniserade avtal efter vederbörligt samråd med nätanvändarna.

| 4) | De systemansvariga skall tillämpa de standardiserade förfaranden för nominering och renominering som överenskommits inom EASEE-gas (EASEE – European Association for the Streamlining of the Exchange of Energy). De skall ta fram informationssystem och instrument för elektronisk kommunikation för att tillhandahålla nätanvändarna lämpliga uppgifter och förenkla transaktioner såsom nominering, avtal om kapacitet och överlåtelse av kapacitetsrättigheter mellan nätanvändare. |
| --- | --- |

4)

De systemansvariga skall tillämpa de standardiserade förfaranden för nominering och renominering som överenskommits inom EASEE-gas (EASEE – European Association for the Streamlining of the Exchange of Energy). De skall ta fram informationssystem och instrument för elektronisk kommunikation för att tillhandahålla nätanvändarna lämpliga uppgifter och förenkla transaktioner såsom nominering, avtal om kapacitet och överlåtelse av kapacitetsrättigheter mellan nätanvändare.

| 5) | De systemansvariga skall harmonisera formaliserade förfaranden för bokning och svarstider i enlighet med bästa branschpraxis för att göra svarstiderna så korta som möjligt. De skall tillhandahålla direktuppkopplade, bildskärmsbaserade system för kapacitetsbokning och bekräftelser samt förfaranden för nominering och renominering senast den 1 juli 2006, om sådana förfaranden har överenskommits inom EASEE-gas. |
| --- | --- |

5)

De systemansvariga skall harmonisera formaliserade förfaranden för bokning och svarstider i enlighet med bästa branschpraxis för att göra svarstiderna så korta som möjligt. De skall tillhandahålla direktuppkopplade, bildskärmsbaserade system för kapacitetsbokning och bekräftelser samt förfaranden för nominering och renominering senast den 1 juli 2006, om sådana förfaranden har överenskommits inom EASEE-gas.

| 6) | De systemansvariga får inte ta ut särskilda avgifter av nätanvändarna för förfrågningar och transaktioner som hänger ihop med transportavtalen och som handläggs enligt standardregler och standardförfaranden. |
| --- | --- |

6)

De systemansvariga får inte ta ut särskilda avgifter av nätanvändarna för förfrågningar och transaktioner som hänger ihop med transportavtalen och som handläggs enligt standardregler och standardförfaranden.

| 7) | För förfrågningar som ger upphov till extraordinära eller orimliga kostnader, t.ex. på grund av att det krävs genomförbarhetsstudier, får det tas ut särskilda avgifter, förutsatt att kostnaderna kan styrkas. |
| --- | --- |

7)

För förfrågningar som ger upphov till extraordinära eller orimliga kostnader, t.ex. på grund av att det krävs genomförbarhetsstudier, får det tas ut särskilda avgifter, förutsatt att kostnaderna kan styrkas.

| 8) | De systemansvariga skall samarbeta med andra systemansvariga och samordna underhållet av sina respektive nät, så att nätanvändare och systemansvariga i andra områden drabbas av så få avbrott i överföringen som möjligt och för att se till att försörjningstryggheten gagnar alla lika mycket, även i fråga om transitflöden. |
| --- | --- |

8)

De systemansvariga skall samarbeta med andra systemansvariga och samordna underhållet av sina respektive nät, så att nätanvändare och systemansvariga i andra områden drabbas av så få avbrott i överföringen som möjligt och för att se till att försörjningstryggheten gagnar alla lika mycket, även i fråga om transitflöden.

| 9) | De systemansvariga skall minst en gång om året vid en i förväg fastställd tidpunkt offentliggöra sina planerade underhållsperioder som kan komma att påverka nätanvändarnas rättigheter enligt transportavtalen och i rimlig tid offentliggöra den driftsrelaterade information som är kopplad till detta. Så snart uppgifterna är tillgängliga för de systemansvariga, skall de också utan dröjsmål och diskriminering offentliggöra eventuella ändringar i de planerade underhållsperioderna och meddela oplanerat underhåll. Under underhållsperioderna skall de systemansvariga regelbundet offentliggöra aktuell information om underhållet, förväntad varaktighet och förväntade effekter. |
| --- | --- |

9)

De systemansvariga skall minst en gång om året vid en i förväg fastställd tidpunkt offentliggöra sina planerade underhållsperioder som kan komma att påverka nätanvändarnas rättigheter enligt transportavtalen och i rimlig tid offentliggöra den driftsrelaterade information som är kopplad till detta. Så snart uppgifterna är tillgängliga för de systemansvariga, skall de också utan dröjsmål och diskriminering offentliggöra eventuella ändringar i de planerade underhållsperioderna och meddela oplanerat underhåll. Under underhållsperioderna skall de systemansvariga regelbundet offentliggöra aktuell information om underhållet, förväntad varaktighet och förväntade effekter.

| 10) | De systemansvariga skall varje dag föra protokoll om aktuellt underhåll och eventuella flödesstörningar. De skall på begäran ställa protokollen till den behöriga myndighetens förfogande. På begäran skall uppgifterna också lämnas till dem som påverkas av störningarna. |
| --- | --- |

10)

De systemansvariga skall varje dag föra protokoll om aktuellt underhåll och eventuella flödesstörningar. De skall på begäran ställa protokollen till den behöriga myndighetens förfogande. På begäran skall uppgifterna också lämnas till dem som påverkas av störningarna.

2.   PRINCIPER FÖR MEKANISMER FÖR KAPACITETSTILLDELNING OCH FÖRFARANDENA FÖR HANTERING AV ÖVERBELASTNING SAMT TILLÄMPNINGEN AV DESSA VID AVTALSBETINGAD ÖVERBELASTNING

2.1   Principer för mekanismer för kapacitetstilldelning och förfarandena för hantering av överbelastning

| 1) | Mekanismerna för kapacitetstilldelning och förfarandena för hantering av överbelastning skall underlätta utvecklingen av konkurrensen och likvidhandel med kapacitet. Mekanismerna skall vara marknadsanpassade, även för spotmarknader och handelsplatser. De skall vara flexibla och kunna anpassas till nya marknadsvillkor. |
| --- | --- |

1)

Mekanismerna för kapacitetstilldelning och förfarandena för hantering av överbelastning skall underlätta utvecklingen av konkurrensen och likvidhandel med kapacitet. Mekanismerna skall vara marknadsanpassade, även för spotmarknader och handelsplatser. De skall vara flexibla och kunna anpassas till nya marknadsvillkor.

| 2) | Mekanismerna och förfarandena skall ta hänsyn till det berörda systemets integritet och till försörjningstryggheten. |
| --- | --- |

2)

Mekanismerna och förfarandena skall ta hänsyn till det berörda systemets integritet och till försörjningstryggheten.

| 3) | Mekanismerna och förfarandena får varken stå i vägen för nya marknadsaktörer eller skapa orimliga hinder för marknadsinträde. De får inte hindra marknadsaktörerna, såväl nya som gamla eller företag med liten marknadsandel, från att konkurrera effektivt med varandra. |
| --- | --- |

3)

Mekanismerna och förfarandena får varken stå i vägen för nya marknadsaktörer eller skapa orimliga hinder för marknadsinträde. De får inte hindra marknadsaktörerna, såväl nya som gamla eller företag med liten marknadsandel, från att konkurrera effektivt med varandra.

| 4) | Dessa mekanismer och förfaranden skall ge lämpliga ekonomiska signaler för en effektiv och maximal användning av den tekniska kapaciteten samt underlätta investeringar i ny infrastruktur. |
| --- | --- |

4)

Dessa mekanismer och förfaranden skall ge lämpliga ekonomiska signaler för en effektiv och maximal användning av den tekniska kapaciteten samt underlätta investeringar i ny infrastruktur.

| 5) | Nätanvändarna skall underrättas om vilken typ av omständigheter som kan påverka tillgängligheten när det gäller avtalad kapacitet. Information om avbrott bör återspegla nivån på den information som finns tillgänglig för den systemansvarige. |
| --- | --- |

5)

Nätanvändarna skall underrättas om vilken typ av omständigheter som kan påverka tillgängligheten när det gäller avtalad kapacitet. Information om avbrott bör återspegla nivån på den information som finns tillgänglig för den systemansvarige.

| 6) | Om det uppstår svårigheter med att uppfylla avtalsenliga leveransskyldigheter som är relaterade till systemets funktionsduglighet, bör de systemansvariga utan dröjsmål underrätta nätanvändarna och försöka finna en icke-diskriminerande lösning.
  De systemansvariga skall rådfråga nätanvändarna om förfaranden innan de genomförs och komma överens om dem med tillsynsmyndigheten. |
| --- | --- |

6)

Om det uppstår svårigheter med att uppfylla avtalsenliga leveransskyldigheter som är relaterade till systemets funktionsduglighet, bör de systemansvariga utan dröjsmål underrätta nätanvändarna och försöka finna en icke-diskriminerande lösning.

De systemansvariga skall rådfråga nätanvändarna om förfaranden innan de genomförs och komma överens om dem med tillsynsmyndigheten.

2.2   Förfaranden för hantering av överbelastning vid avtalsbetingad överbelastning

| 1) | Om avtalad kapacitet inte utnyttjas, skall de systemansvariga göra denna kapacitet tillgänglig på den primära marknaden på avbrytbara villkor och genom avtal med olika löptider, om den relevanta nätanvändaren inte erbjuder denna kapacitet på den sekundära marknaden till ett rimligt pris. |
| --- | --- |

1)

Om avtalad kapacitet inte utnyttjas, skall de systemansvariga göra denna kapacitet tillgänglig på den primära marknaden på avbrytbara villkor och genom avtal med olika löptider, om den relevanta nätanvändaren inte erbjuder denna kapacitet på den sekundära marknaden till ett rimligt pris.

| 2) | Intäkter från överlåtelsen av den frigjorda avbrytbara kapaciteten skall delas enligt de regler som fastställts eller godkänts av den relevanta tillsynsmyndigheten. Reglerna skall vara förenliga med effektiv och ändamålsenlig användning av systemet. |
| --- | --- |

2)

Intäkter från överlåtelsen av den frigjorda avbrytbara kapaciteten skall delas enligt de regler som fastställts eller godkänts av den relevanta tillsynsmyndigheten. Reglerna skall vara förenliga med effektiv och ändamålsenlig användning av systemet.

| 3) | De relevanta tillsynsmyndigheterna kan med hänsyn till rådande omständigheter fastställa ett rimligt pris för överlåtelsen av avbrytbar kapacitet. |
| --- | --- |

3)

De relevanta tillsynsmyndigheterna kan med hänsyn till rådande omständigheter fastställa ett rimligt pris för överlåtelsen av avbrytbar kapacitet.

| 4) | Om det är lämpligt skall de systemansvariga göra rimliga ansträngningar för att på marknaden åtminstone erbjuda delar av den outnyttjade kapaciteten som fast kapacitet. |
| --- | --- |

4)

Om det är lämpligt skall de systemansvariga göra rimliga ansträngningar för att på marknaden åtminstone erbjuda delar av den outnyttjade kapaciteten som fast kapacitet.

3.   FASTSTÄLLANDE AV DE TEKNISKA UPPGIFTER SOM NÄTANVÄNDARE MÅSTE HA FÖR ATT FÅ EFFEKTIVT TILLTRÄDE TILL SYSTEMET, FASTSTÄLLANDE AV ALLA PUNKTER SOM ÄR RELEVANTA FÖR UPPFYLLANDET AV KRAVEN PÅ INSYN OCH DE UPPGIFTER SOM SKALL OFFENTLIGGÖRAS VID ALLA RELEVANTA PUNKTER OCH TIDSPLANEN FÖR OFFENTLIGGÖRANDET

3.1   Fastställande av de tekniska uppgifter som nätanvändare måste ha för att få effektivt tillträde till systemet

De systemansvariga skall offentliggöra åtminstone följande uppgifter om sina system och tjänster:

| a) | En uttömmande beskrivning av de olika tjänster som erbjuds och de avgifter som tas ut för dem. |
| --- | --- |

a)

En uttömmande beskrivning av de olika tjänster som erbjuds och de avgifter som tas ut för dem.

| b) | Redogörelse för olika slag av transportavtal för dessa tjänster och, i förekommande fall, de allmänna villkoren för överföring och/eller standardvillkoren för alla nätanvändares rättigheter och skyldigheter, inklusive harmoniserade transportavtal och andra relevanta dokument. |
| --- | --- |

b)

Redogörelse för olika slag av transportavtal för dessa tjänster och, i förekommande fall, de allmänna villkoren för överföring och/eller standardvillkoren för alla nätanvändares rättigheter och skyldigheter, inklusive harmoniserade transportavtal och andra relevanta dokument.

| c) | De harmoniserade förfarandena för användning av överföringssystemet, inklusive definition av nyckelbegrepp. |
| --- | --- |

c)

De harmoniserade förfarandena för användning av överföringssystemet, inklusive definition av nyckelbegrepp.

| d) | Villkor för kapacitetstilldelning, hantering av överbelastning samt förfaranden för att motverka hamstring och underlätta återanvändning. |
| --- | --- |

d)

Villkor för kapacitetstilldelning, hantering av överbelastning samt förfaranden för att motverka hamstring och underlätta återanvändning.

| e) | De regler för kapacitetshandel på den sekundära marknaden som gäller gentemot den systemansvarige. |
| --- | --- |

e)

De regler för kapacitetshandel på den sekundära marknaden som gäller gentemot den systemansvarige.

| f) | I förekommande fall de flexibilitets- och toleransnivåer som utan särskild avgift inkluderas i transportavtalen och andra tjänster samt den flexibilitet som erbjuds utöver detta med tillhörande avgifter. |
| --- | --- |

f)

I förekommande fall de flexibilitets- och toleransnivåer som utan särskild avgift inkluderas i transportavtalen och andra tjänster samt den flexibilitet som erbjuds utöver detta med tillhörande avgifter.

| g) | En ingående beskrivning av den systemansvariges gassystem med uppgift om alla relevanta punkter som sammanlänkar systemet med andra systemansvarigas system och/eller med gasinfrastruktur för exempelvis LNG (Liquified Natural Gas) och infrastruktur för stödtjänster enligt definitionen i artikel 2.14 i direktiv 2003/55/EG. |
| --- | --- |

g)

En ingående beskrivning av den systemansvariges gassystem med uppgift om alla relevanta punkter som sammanlänkar systemet med andra systemansvarigas system och/eller med gasinfrastruktur för exempelvis LNG (Liquified Natural Gas) och infrastruktur för stödtjänster enligt definitionen i artikel 2.14 i direktiv 2003/55/EG.

| h) | Information om gaskvalitet och tryckkrav. |
| --- | --- |

h)

Information om gaskvalitet och tryckkrav.

| i) | Reglerna för anslutning till det system som drivs av den systemansvarige. |
| --- | --- |

i)

Reglerna för anslutning till det system som drivs av den systemansvarige.

| j) | Information i god tid om föreslagna och/eller faktiska ändringar i fråga om tjänster eller villkor, inklusive de uppgifter som avses i a–i. |
| --- | --- |

j)

Information i god tid om föreslagna och/eller faktiska ändringar i fråga om tjänster eller villkor, inklusive de uppgifter som avses i a–i.

3.2   Fastställande av alla punkter som är relevanta för uppfyllandet av kravet på insyn

De relevanta punkterna skall åtminstone omfatta följande punkter:

| a) | Alla inmatningspunkter i den systemansvariges nät. |
| --- | --- |

a)

Alla inmatningspunkter i den systemansvariges nät.

| b) | De viktigaste uttagspunkterna och uttagszonerna med en samlad uttagskapacitet på minst 50 % av den totala uttagskapaciteten i den systemansvariges nät, inklusive alla uttagspunkter eller uttagszoner som omfattar mer än 2 % av nätverkets totala uttagskapacitet. |
| --- | --- |

b)

De viktigaste uttagspunkterna och uttagszonerna med en samlad uttagskapacitet på minst 50 % av den totala uttagskapaciteten i den systemansvariges nät, inklusive alla uttagspunkter eller uttagszoner som omfattar mer än 2 % av nätverkets totala uttagskapacitet.

| c) | Alla punkter som sammanlänkar den systemansvariges nät med andra överföringsnät. |
| --- | --- |

c)

Alla punkter som sammanlänkar den systemansvariges nät med andra överföringsnät.

| d) | Alla punkter som sammanlänkar den systemansvariges nät med terminaler för LNG. |
| --- | --- |

d)

Alla punkter som sammanlänkar den systemansvariges nät med terminaler för LNG.

| e) | Alla viktiga punkter i den systemansvariges nät, inklusive de punkter som sammanlänkar nätet med marknadsplatser för gashandel. Alla punkter där man av erfarenhet kan räkna med fysisk överbelastning är att anse som viktiga. |
| --- | --- |

e)

Alla viktiga punkter i den systemansvariges nät, inklusive de punkter som sammanlänkar nätet med marknadsplatser för gashandel. Alla punkter där man av erfarenhet kan räkna med fysisk överbelastning är att anse som viktiga.

| f) | Alla punkter som sammanlänkar den systemansvariges nät med sådan infrastruktur som krävs för tillhandahållandet av stödtjänster enligt definitionen i artikel 2.14 i direktiv 2003/55/EG. |
| --- | --- |

f)

Alla punkter som sammanlänkar den systemansvariges nät med sådan infrastruktur som krävs för tillhandahållandet av stödtjänster enligt definitionen i artikel 2.14 i direktiv 2003/55/EG.

3.3   Uppgifter som skall offentliggöras vid alla relevanta punkter och tidsplanen för offentliggörandet

| 1) | De systemansvariga skall på ett användarvänligt, standardiserat sätt och regelbundet/löpande, via Internet – vid alla relevanta punkter offentliggöra följande uppgifter om kapacitetssituationen ned till dagliga perioder:






  a) | Högsta möjliga tekniska kapacitet för flöden i båda riktningar. |
| --- | --- | --- |

1)

De systemansvariga skall på ett användarvänligt, standardiserat sätt och regelbundet/löpande, via Internet – vid alla relevanta punkter offentliggöra följande uppgifter om kapacitetssituationen ned till dagliga perioder:

a)

Högsta möjliga tekniska kapacitet för flöden i båda riktningar.

| b) | Total avtalad och avbrytbar kapacitet. |
| --- | --- |

b)

Total avtalad och avbrytbar kapacitet.

| c) | Tillgänglig kapacitet. |
| --- | --- |

c)

Tillgänglig kapacitet.

| 2) | De systemansvariga skall för alla relevanta punkter offentliggöra tillgängliga kapaciteter för åtminstone 18 månader framåt och uppdatera dessa uppgifter minst en gång i månaden eller ännu oftare, om nya uppgifter blir tillgängliga. |
| --- | --- |

2)

De systemansvariga skall för alla relevanta punkter offentliggöra tillgängliga kapaciteter för åtminstone 18 månader framåt och uppdatera dessa uppgifter minst en gång i månaden eller ännu oftare, om nya uppgifter blir tillgängliga.

| 3) | De systemansvariga skall dagligen offentliggöra uppdaterade uppgifter om tillgången till kortfristiga tjänster (för påföljande dag och påföljande vecka) på grundval av bland annat nominering, gällande avtalsenliga åtaganden och regelbundna långtidsprognoser avseende tillgängliga årskapaciteter för upp till tio år framåt för alla relevanta punkter. |
| --- | --- |

3)

De systemansvariga skall dagligen offentliggöra uppdaterade uppgifter om tillgången till kortfristiga tjänster (för påföljande dag och påföljande vecka) på grundval av bland annat nominering, gällande avtalsenliga åtaganden och regelbundna långtidsprognoser avseende tillgängliga årskapaciteter för upp till tio år framåt för alla relevanta punkter.

| 4) | De systemansvariga skall löpande offentliggöra de historiska maximala och minimala värdena för varje månads kapacitetsanvändning samt de årliga genomsnittsflödena i varje relevant punkt för de senaste tre åren. |
| --- | --- |

4)

De systemansvariga skall löpande offentliggöra de historiska maximala och minimala värdena för varje månads kapacitetsanvändning samt de årliga genomsnittsflödena i varje relevant punkt för de senaste tre åren.

| 5) | De systemansvariga skall varje dag föra protokoll över de faktiska kumulerade flödena för minst tre månader. |
| --- | --- |

5)

De systemansvariga skall varje dag föra protokoll över de faktiska kumulerade flödena för minst tre månader.

| 6) | De systemansvariga skall på ett effektivt sätt registrera alla kapacitetsavtal och all annan relevant information i samband med beräkning och tillhandahållande av tillgängliga kapaciteter till vilka de relevanta nationella myndigheterna skall ha tillgång för att kunna utföra sina åligganden. |
| --- | --- |

6)

De systemansvariga skall på ett effektivt sätt registrera alla kapacitetsavtal och all annan relevant information i samband med beräkning och tillhandahållande av tillgängliga kapaciteter till vilka de relevanta nationella myndigheterna skall ha tillgång för att kunna utföra sina åligganden.

| 7) | De systemansvariga skall tillhandahålla användarvänliga instrument för beräkning av tariffer för tillgängliga tjänster och för verifiering av tillgänglig kapacitet via Internet. |
| --- | --- |

7)

De systemansvariga skall tillhandahålla användarvänliga instrument för beräkning av tariffer för tillgängliga tjänster och för verifiering av tillgänglig kapacitet via Internet.

| 8) | De systemansvariga som inte kan offentliggöra uppgifter enligt punkterna 1, 3 och 7 skall samråda med sina relevanta nationella myndigheter och ta fram en handlingsplan för genomförande så snart som möjligt, dock senast den 31 december 2006. |
| --- | --- |

8)

De systemansvariga som inte kan offentliggöra uppgifter enligt punkterna 1, 3 och 7 skall samråda med sina relevanta nationella myndigheter och ta fram en handlingsplan för genomförande så snart som möjligt, dock senast den 31 december 2006.

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

| 1. | Den 12 december 2003 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om villkor för tillträde till gasöverföringsnäten med artikel 95 i EG-fördraget som grund. |
| --- | --- |

1.

Den 12 december 2003 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om villkor för tillträde till gasöverföringsnäten med artikel 95 i EG-fördraget som grund.

| 2. | Europeiska ekonomiska och sociala kommittén avgav ett yttrande den 2 juni 2004. |
| --- | --- |

2.

Europeiska ekonomiska och sociala kommittén avgav ett yttrande den 2 juni 2004.

| 3. | Europaparlamentet antog ett yttrande vid första behandlingen den 20 april 2004 och godkände 41 ändringar. Kommissionen kommer inte att lägga fram ett ändrat förslag. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet antog ett yttrande vid första behandlingen den 20 april 2004 och godkände 41 ändringar. Kommissionen kommer inte att lägga fram ett ändrat förslag.

| 4. | Den 12 november 2004 antog rådet en gemensam ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget. |
| --- | --- |

4.

Den 12 november 2004 antog rådet en gemensam ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

II.   SYFTEN

Förslaget syftar till att slutföra direktivet om den inre marknaden för naturgas (2003/55/EG) från förra året som föreskriver detaljerade regler för tillträde till medlemsstaternas gasöverföringsnät med beaktande av de nationella och de regionala marknadernas särdrag. Direktivet kan betraktas som en parallell till förordning (EG) nr 1228/2003 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel som antogs som en del av paketet för inre marknaden. Förslaget bygger på en uppsättning riktlinjer som Forum för europeiska tillsynsmyndigheter på gasområdet (Madridforumet) enades om och som kommer att få bindande karaktär genom den föreslagna förordningen.

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   ALLMÄNNA SYNPUNKTER

| a) | När det gäller Europaparlamentets 41 ändringar har rådet följt kommissionen genom att






  — | godkänna följande 22 ändringar:






  — | Helt (ibland med ny formulering): 7, 12, 15, 18–21, 23, 26, 32, 34 och 39–41. |
| --- | --- | --- | --- |

a)

När det gäller Europaparlamentets 41 ändringar har rådet följt kommissionen genom att

—

godkänna följande 22 ändringar:

—

Helt (ibland med ny formulering): 7, 12, 15, 18–21, 23, 26, 32, 34 och 39–41.

| — | Delvis: 1, 4 och 25. |
| --- | --- |

—

Delvis: 1, 4 och 25.

| — | I princip: 3, 13, 29, 36 och 38. |
| --- | --- |

—

I princip: 3, 13, 29, 36 och 38.

| — | avslå följande 18 ändringar: 2, 5, 8–11, 14, 16–17, 22, 24, 27, 30–31, 35, 37, 42 och 43 på grund av innehåll och/eller form. |
| --- | --- |

—

avslå följande 18 ändringar: 2, 5, 8–11, 14, 16–17, 22, 24, 27, 30–31, 35, 37, 42 och 43 på grund av innehåll och/eller form.

Rådet godtog även underförstått ändring 33.

| b) | När det gäller kommissionens förslag har rådet infört ytterligare några ändringar (av innehållet och/eller formen) enligt nedanstående redogörelse. |
| --- | --- |

b)

När det gäller kommissionens förslag har rådet infört ytterligare några ändringar (av innehållet och/eller formen) enligt nedanstående redogörelse.

Alla ändringar som rådet infört i kommissionens förslag har godtagits av kommissionen.

2.   SPECIFIKA KOMMENTARER

| a) | De viktigaste ändringar som rådet gjort i utkastet till förordning gäller riktlinjerna i artikel 9 vars tillämpningsområde rådet inskränkte; framför allt har kommissionens möjlighet att anta nya riktlinjer genom kommittéförfarande strukits i kommissionens förslag, men kommissionen har fortfarande behörighet att ändra riktlinjerna i bilagan till förordningen. Dessa riktlinjer rör tjänster för tredjepartstillträde, principer för mekanismen för kapacitetstilldelning och förfaranden för hantering av överbelastning samt krav på insyn. Rådet har också infört en ny punkt i artikel 9 där det framhävs att skillnaderna mellan de nationella gassystemen bör avspeglas i riktlinjerna liksom tillämpning och framtida ändringar i dem.
  Dessutom har rådet infört en ny artikel (artikel 16) som bekräftar att sådana avvikelser och undantag som beviljas enligt direktiv 2003/55/EG är också tillämpliga på denna förordning.
  Rådet har också skjutit upp förordningens tillämpningsdag från den 1 juli 2005 till den 1 juli 2006, utom för artikel 9.2 vars tillämpningsdag är den 1 januari 2007 (artikel 17). |
| --- | --- |

a)

De viktigaste ändringar som rådet gjort i utkastet till förordning gäller riktlinjerna i artikel 9 vars tillämpningsområde rådet inskränkte; framför allt har kommissionens möjlighet att anta nya riktlinjer genom kommittéförfarande strukits i kommissionens förslag, men kommissionen har fortfarande behörighet att ändra riktlinjerna i bilagan till förordningen. Dessa riktlinjer rör tjänster för tredjepartstillträde, principer för mekanismen för kapacitetstilldelning och förfaranden för hantering av överbelastning samt krav på insyn. Rådet har också infört en ny punkt i artikel 9 där det framhävs att skillnaderna mellan de nationella gassystemen bör avspeglas i riktlinjerna liksom tillämpning och framtida ändringar i dem.

Dessutom har rådet infört en ny artikel (artikel 16) som bekräftar att sådana avvikelser och undantag som beviljas enligt direktiv 2003/55/EG är också tillämpliga på denna förordning.

Rådet har också skjutit upp förordningens tillämpningsdag från den 1 juli 2005 till den 1 juli 2006, utom för artikel 9.2 vars tillämpningsdag är den 1 januari 2007 (artikel 17).

| b) | Dessutom gjordes följande ändringar:






  — | Artikel 2.1.1: Rådet har ändrat lite i definitionen på överföring för att klarlägga vilka rörledningar som definitionen omfattar. Till denna ändring hör införandet av skäl 5. |
| --- | --- | --- |

b)

Dessutom gjordes följande ändringar:

—

Artikel 2.1.1: Rådet har ändrat lite i definitionen på överföring för att klarlägga vilka rörledningar som definitionen omfattar. Till denna ändring hör införandet av skäl 5.

| — | Artikel 2.1.4 och 2.1.18: Rådet har infört två nya definitioner (på ”outnyttjad kapacitet” och ”fasta tjänster”). |
| --- | --- |

—

Artikel 2.1.4 och 2.1.18: Rådet har infört två nya definitioner (på ”outnyttjad kapacitet” och ”fasta tjänster”).

| — | Artikel 2.1.23 och 2.1.24: Rådet har strukit definitionerna på ny marknadsaktör och företag med liten marknadsandel eftersom det anser att förordningen bör behandla alla marknadsaktörer på likvärdigt sätt. |
| --- | --- |

—

Artikel 2.1.23 och 2.1.24: Rådet har strukit definitionerna på ny marknadsaktör och företag med liten marknadsandel eftersom det anser att förordningen bör behandla alla marknadsaktörer på likvärdigt sätt.

| — | Artikel 3.1: Rådet har infört ett nytt led som andra stycke för att säkerställa att auktioner kan vara ett möjligt medel för att fastställa tariffer. Till denna ändring hör införandet av skäl 8. |
| --- | --- |

—

Artikel 3.1: Rådet har infört ett nytt led som andra stycke för att säkerställa att auktioner kan vara ett möjligt medel för att fastställa tariffer. Till denna ändring hör införandet av skäl 8.

| — | Artiklarna 5.4 och 7.6: Rådet har formulerat om dessa bestämmelser för att göra dem tydligare. |
| --- | --- |

—

Artiklarna 5.4 och 7.6: Rådet har formulerat om dessa bestämmelser för att göra dem tydligare.

| — | Artikel 6.4: Andra meningen i denna punkt har ändrats för att tydliggöra tillämpningsområdet och överförts till bilagan (punkt 3.2 b), framför allt på grund av detaljnivån. |
| --- | --- |

—

Artikel 6.4: Andra meningen i denna punkt har ändrats för att tydliggöra tillämpningsområdet och överförts till bilagan (punkt 3.2 b), framför allt på grund av detaljnivån.

| — | Artikel 11.2–11.5: Rådet har strukit dessa punkter och följaktligen även punkt 1 i artikel 13. |
| --- | --- |

—

Artikel 11.2–11.5: Rådet har strukit dessa punkter och följaktligen även punkt 1 i artikel 13.

| — | Ett antal korshänvisningar till direktiv 2003/55/EG har införts i klarläggande syfte (artiklarna 1.2 [ny], 3.1, 3.2, 4.1, 10, 14 och 15 (se ändring 36). |
| --- | --- |

—

Ett antal korshänvisningar till direktiv 2003/55/EG har införts i klarläggande syfte (artiklarna 1.2 [ny], 3.1, 3.2, 4.1, 10, 14 och 15 (se ändring 36).

| — | Rådet har även infört ett par nya skäl utöver de som nämns ovan, framför allt för att avspegla ändringarna i artiklarna (skäl 4, 7, 10, 16 och 19 [motsvarande ändring 3]). |
| --- | --- |

—

Rådet har även infört ett par nya skäl utöver de som nämns ovan, framför allt för att avspegla ändringarna i artiklarna (skäl 4, 7, 10, 16 och 19 [motsvarande ändring 3]).

IV.   SLUTSATSER

Rådet anser att i stor utsträckning uppfyller den gemensamma ståndpunkten de flesta av Europaparlamentets önskemål och kommer att bidra till att det går att uppnå en inre marknad för gas och att denna marknad fungerar väl.

---