# Den Europæiske Unions C 74/23.

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 74 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 48. årgang23. marts 2005 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 74

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

48. årgang23. marts 2005

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | II   Forberedende retsakter |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004 |
| 2005/C 074/1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplan: Den europæiske dagsorden for iværksætterkulturKOM(2004) 70 endelig | 1 |
| 2005/C 074/2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Turismepolitikken og samarbejdet mellem den offentlige og private sektor | 7 |
| 2005/C 074/3 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØFKOM(2004) 162 endelig – 2004/0053 (COD) | 15 |
| 2005/C 074/4 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om filmarv og konkurrenceevnen for relaterede industrielle aktiviteterKOM(2004) 171 endelig - 2004/0066 (COD) | 18 |
| 2005/C 074/5 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om det fælles merværdiafgiftssystem (omarbejdning)KOM(2004) 246 endelig — 2004/0079 (CNS) | 21 |
| 2005/C 074/6 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Bedre økonomisk styring i EU | 23 |
| 2005/C 074/7 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Fremtiden skaber vi i fællesskab - Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013KOM(2004) 101 endelig | 32 |
| 2005/C 074/8 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kvindeorganisationernes rolle som ikke-statslige aktører i forbindelse med Cotonou-aftalen | 39 |
| 2005/C 074/9 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hen imod det 7. rammeprogram for forskning: Forskningsbehovet i forbindelse med ændringer i befolkningssammensætningen – De ældres livskvalitet og teknologiske behov | 44 |
| 2005/C 074/0 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 66/401/EØF, 66/402/EØF, 2002/54/EF og 2002/57/EF for så vidt angår undersøgelser foretaget under officielt tilsyn og ligestilling af frø produceret i tredjelandeKOM(2004) 263 endelig – 2004/0086 (CNS) | 55 |
| 2005/C 074/1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om inddragelse af miljøhensyn i den europæiske standardiseringKOM(2004) 130 endelig | 57 |
| 2005/C 074/2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Bynært landbrug | 62 |

Informationsnummer

Indhold

Side

II   Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004

2005/C 074/1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplan: Den europæiske dagsorden for iværksætterkulturKOM(2004) 70 endelig

KOM(2004) 70 endelig

1

2005/C 074/2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Turismepolitikken og samarbejdet mellem den offentlige og private sektor

7

2005/C 074/3

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØFKOM(2004) 162 endelig – 2004/0053 (COD)

KOM(2004) 162 endelig – 2004/0053 (COD)

15

2005/C 074/4

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om filmarv og konkurrenceevnen for relaterede industrielle aktiviteterKOM(2004) 171 endelig - 2004/0066 (COD)

KOM(2004) 171 endelig - 2004/0066 (COD)

18

2005/C 074/5

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om det fælles merværdiafgiftssystem (omarbejdning)KOM(2004) 246 endelig — 2004/0079 (CNS)

KOM(2004) 246 endelig — 2004/0079 (CNS)

21

2005/C 074/6

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Bedre økonomisk styring i EU

23

2005/C 074/7

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Fremtiden skaber vi i fællesskab - Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013KOM(2004) 101 endelig

KOM(2004) 101 endelig

32

2005/C 074/8

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kvindeorganisationernes rolle som ikke-statslige aktører i forbindelse med Cotonou-aftalen

39

2005/C 074/9

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hen imod det 7. rammeprogram for forskning: Forskningsbehovet i forbindelse med ændringer i befolkningssammensætningen – De ældres livskvalitet og teknologiske behov

44

2005/C 074/0

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 66/401/EØF, 66/402/EØF, 2002/54/EF og 2002/57/EF for så vidt angår undersøgelser foretaget under officielt tilsyn og ligestilling af frø produceret i tredjelandeKOM(2004) 263 endelig – 2004/0086 (CNS)

KOM(2004) 263 endelig – 2004/0086 (CNS)

55

2005/C 074/1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om inddragelse af miljøhensyn i den europæiske standardiseringKOM(2004) 130 endelig

KOM(2004) 130 endelig

57

2005/C 074/2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Bynært landbrug

62

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

II Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplan: Den europæiske dagsorden for iværksætterkultur«

KOM(2004) 70 endelig

(2005/C 74/01)

Kommissionen besluttede den 11. februar 2004 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Ben Butters til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 15. september, følgende udtalelse med 150 stemmer for, 1 imod og 6 hverken for eller imod:

1.   Baggrund

| 1.1 | I konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Lissabon i 2000 og det europæiske charter for små virksomheder fremhævedes betydningen af iværksætteraktiviteter for bæredygtig udvikling i Europa samt behovet for at skabe et politisk miljø, der var fremmende for iværksætterkultur. |
| --- | --- |

1.1

I konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Lissabon i 2000 og det europæiske charter for små virksomheder fremhævedes betydningen af iværksætteraktiviteter for bæredygtig udvikling i Europa samt behovet for at skabe et politisk miljø, der var fremmende for iværksætterkultur.

| 1.2 | Formanden for Kommissionen, Romano Prodi, bebudede efterfølgende på Det Europæiske Råds forårsmøde i Barcelona i 2002, at Kommissionen ville fremlægge en grønbog om iværksætterkultur inden Det Europæiske Råds forårsmøde i 2003. Kommissionen offentliggjorde grønbogen i januar 2003, hvilket førte til en omfattende og åben høring af de berørte parter de efterfølgende måneder. Kommissionen blev på forårsmødet i 2003 opfordret til at fremlægge en handlingsplan for iværksætterkultur på forårsmødet i 2004. |
| --- | --- |

1.2

Formanden for Kommissionen, Romano Prodi, bebudede efterfølgende på Det Europæiske Råds forårsmøde i Barcelona i 2002, at Kommissionen ville fremlægge en grønbog om iværksætterkultur inden Det Europæiske Råds forårsmøde i 2003. Kommissionen offentliggjorde grønbogen i januar 2003, hvilket førte til en omfattende og åben høring af de berørte parter de efterfølgende måneder. Kommissionen blev på forårsmødet i 2003 opfordret til at fremlægge en handlingsplan for iværksætterkultur på forårsmødet i 2004.

| 1.3 | EØSU's udtalelse om grønbogen blev vedtaget på plenarforsamlingen i september 2003 (1). |
| --- | --- |

1.3

EØSU's udtalelse om grønbogen blev vedtaget på plenarforsamlingen i september 2003 (1).

| 1.4 | Kommissionen vedtog derpå sin handlingsplan med den europæiske dagsorden for iværksætterkultur i februar 2004 (2). |
| --- | --- |

1.4

Kommissionen vedtog derpå sin handlingsplan med den europæiske dagsorden for iværksætterkultur i februar 2004 (2).

2.   Formålet med udtalelsen

| 2.1 | Som det var tilfældet med EØSU's forudgående udtalelse om grønbogen om iværksætterkultur i Europa er formålet med denne udtalelse at bidrage til forståelsen og stimuleringen af iværksætterkulturen, hvilket er en løbende proces. Dette vil ske gennem en række generelle bemærkninger og en mere dybtgående analyse af handlingsplanen. EØSU vil dernæst fremsætte en række konstruktive forslag til, hvordan handlingsplanen kan udmøntes i realistiske og konkrete tiltag, som vil komme nuværende og fremtidige generationer af europæiske iværksættere til gavn. |
| --- | --- |

2.1

Som det var tilfældet med EØSU's forudgående udtalelse om grønbogen om iværksætterkultur i Europa er formålet med denne udtalelse at bidrage til forståelsen og stimuleringen af iværksætterkulturen, hvilket er en løbende proces. Dette vil ske gennem en række generelle bemærkninger og en mere dybtgående analyse af handlingsplanen. EØSU vil dernæst fremsætte en række konstruktive forslag til, hvordan handlingsplanen kan udmøntes i realistiske og konkrete tiltag, som vil komme nuværende og fremtidige generationer af europæiske iværksættere til gavn.

3.   Generelle bemærkninger til handlingsplanen: imødekommer den det tilsigtede mål om opstilling af et »sæt strategiske rammer for fremme af iværksætterkulturen«?

| 3.1 | I grønbogen om iværksætterkultur i Europa blev der givet udtryk for en klar anerkendelse af de problemer og omfanget af de udfordringer, der knytter sig til styrkelsen af iværksætterkultur i EU. EØSU bifaldt dette i sin udtalelse og roste Kommissionen for grønbogen og den derpå følgende åbne og omfattende høringsproces. |
| --- | --- |

3.1

I grønbogen om iværksætterkultur i Europa blev der givet udtryk for en klar anerkendelse af de problemer og omfanget af de udfordringer, der knytter sig til styrkelsen af iværksætterkultur i EU. EØSU bifaldt dette i sin udtalelse og roste Kommissionen for grønbogen og den derpå følgende åbne og omfattende høringsproces.

| 3.2 | Handlingsplanen bygger videre på grønbogen og undersøger nærmere, hvilke typer udfordringer EU står over for på iværksætterområdet. Handlingsplanens mål er med rette ambitiøse, men ledsaget af uklare målsætninger. Samlet set virker dokumentet vagt og konservativt. Handlingsplanen rummer ikke meget af den kreativitet, der refereres til i grønbogen og den offentlige høring, og holder sig ofte til at anføre eksisterende initiativer i stedet. Der foreslås få gennemførelsesmekanismer, anvises ingen konkret fordeling af ansvaret for gennemførelse og fastlægges ingen overvågnings- og evalueringsprocedurer. |
| --- | --- |

3.2

Handlingsplanen bygger videre på grønbogen og undersøger nærmere, hvilke typer udfordringer EU står over for på iværksætterområdet. Handlingsplanens mål er med rette ambitiøse, men ledsaget af uklare målsætninger. Samlet set virker dokumentet vagt og konservativt. Handlingsplanen rummer ikke meget af den kreativitet, der refereres til i grønbogen og den offentlige høring, og holder sig ofte til at anføre eksisterende initiativer i stedet. Der foreslås få gennemførelsesmekanismer, anvises ingen konkret fordeling af ansvaret for gennemførelse og fastlægges ingen overvågnings- og evalueringsprocedurer.

| 3.3 | En af de vigtige konklusioner, der blev draget under udarbejdelsen af grønbogen og den efterfølgende høring, var, at en lang række politikområder indvirker på iværksætterne, hvorfor der kræves en horisontal tilgang til at tackle de pågældende udfordringer. Intet i Kommissionens meddelelse giver de berørte parter anledning til at tro, at handlingsplanen har modtaget andet end symbolsk støtte fra Kommissionens tjenestegrene, bortset fra GD for Erhvervspolitik og medlemsstaternes administrationer. Uden reel støtte vil handlingsplanen have begrænset effekt. |
| --- | --- |

3.3

En af de vigtige konklusioner, der blev draget under udarbejdelsen af grønbogen og den efterfølgende høring, var, at en lang række politikområder indvirker på iværksætterne, hvorfor der kræves en horisontal tilgang til at tackle de pågældende udfordringer. Intet i Kommissionens meddelelse giver de berørte parter anledning til at tro, at handlingsplanen har modtaget andet end symbolsk støtte fra Kommissionens tjenestegrene, bortset fra GD for Erhvervspolitik og medlemsstaternes administrationer. Uden reel støtte vil handlingsplanen have begrænset effekt.

| 3.4 | Kommissionen modtog 250 svar på høringen. Kommissionen skal roses for at have sikret gennemsigtighed ved at offentliggøre alle de indsendte bidrag på sin webside. Ikke desto mindre indeholder handlingsplanen yderst få konkrete henvisninger til de indsendte kommentarer, og det står uklart for læseren, hvordan høringssvarene er blevet analyseret og inddraget. I betragtning af høringens omfang og den interesse, der udvistes i hele EU, ville det være beklageligt, hvis svarene ikke blev gennemgået nøje. I det omfang de er medtaget, bør det fremgå tydeligt at handlingsplanen. |
| --- | --- |

3.4

Kommissionen modtog 250 svar på høringen. Kommissionen skal roses for at have sikret gennemsigtighed ved at offentliggøre alle de indsendte bidrag på sin webside. Ikke desto mindre indeholder handlingsplanen yderst få konkrete henvisninger til de indsendte kommentarer, og det står uklart for læseren, hvordan høringssvarene er blevet analyseret og inddraget. I betragtning af høringens omfang og den interesse, der udvistes i hele EU, ville det være beklageligt, hvis svarene ikke blev gennemgået nøje. I det omfang de er medtaget, bør det fremgå tydeligt at handlingsplanen.

| 3.5 | Kommissionen burde i handlingsplanen have taget højde for SMV'ernes vidt forskellige karakteristika og indset, at denne mangfoldighed forudsætter målrettede frem for generelle tiltag. Bl.a. Kommissionens nylige meddelelse om »fremme af andelsselskaber i Europa« (3) anerkender vigtigheden af at fremme andelsselskaber i Europa. En tilsvarende henvisning til den specifikke rolle, som virksomheder inden for den sociale økonomi spiller, burde være medtaget i handlingsplanen (4). Derudover er der betydelig forskel mellem selvstændige iværksætteres og registrerede selskabers behov (5). Handlingsplanen burde tage behørigt hensyn til sådanne særlige virksomhedsformer og erkende nødvendigheden af en målrettet politisk tilgang til virksomheder med særlige behov og karakteristika såsom innovative nye virksomheder eller etablerede virksomheder, der beskæftiger sig med mere konventionelle aktiviteter. |
| --- | --- |

3.5

Kommissionen burde i handlingsplanen have taget højde for SMV'ernes vidt forskellige karakteristika og indset, at denne mangfoldighed forudsætter målrettede frem for generelle tiltag. Bl.a. Kommissionens nylige meddelelse om »fremme af andelsselskaber i Europa« (3) anerkender vigtigheden af at fremme andelsselskaber i Europa. En tilsvarende henvisning til den specifikke rolle, som virksomheder inden for den sociale økonomi spiller, burde være medtaget i handlingsplanen (4). Derudover er der betydelig forskel mellem selvstændige iværksætteres og registrerede selskabers behov (5). Handlingsplanen burde tage behørigt hensyn til sådanne særlige virksomhedsformer og erkende nødvendigheden af en målrettet politisk tilgang til virksomheder med særlige behov og karakteristika såsom innovative nye virksomheder eller etablerede virksomheder, der beskæftiger sig med mere konventionelle aktiviteter.

| 3.6 | EØSU finder det også vigtigt at fremme iværksætterånden i den offentlige sektor. Det er forståeligt, at handlingsplanen fokuserer på iværksættervirksomhed i form af etablering, drift og udvikling af en virksomhed, men der bør også lægges vægt på behovet for at stimulere iværksætterholdningen i den offentlige forvaltning. |
| --- | --- |

3.6

EØSU finder det også vigtigt at fremme iværksætterånden i den offentlige sektor. Det er forståeligt, at handlingsplanen fokuserer på iværksættervirksomhed i form af etablering, drift og udvikling af en virksomhed, men der bør også lægges vægt på behovet for at stimulere iværksætterholdningen i den offentlige forvaltning.

3.7   Struktur

| 3.7.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg henstillede i sin udtalelse om grønbogen, »at handlingsplanen deler sit indhold op i to særskilte områder:






  — | fremme af iværksætterkultur: Dette tiltag skal have til formål at udvikle en iværksætterkultur, at »genskabe« og forbedre iværksætteres ry blandt potentielle iværksættere, i skole-, universitets- og familiemiljøet, inden for offentlige og private tjenester, især i pengeinstitutkredse og i EU's og medlemsstaternes forvaltninger; |
| --- | --- | --- |

3.7.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg henstillede i sin udtalelse om grønbogen, »at handlingsplanen deler sit indhold op i to særskilte områder:

—

fremme af iværksætterkultur: Dette tiltag skal have til formål at udvikle en iværksætterkultur, at »genskabe« og forbedre iværksætteres ry blandt potentielle iværksættere, i skole-, universitets- og familiemiljøet, inden for offentlige og private tjenester, især i pengeinstitutkredse og i EU's og medlemsstaternes forvaltninger;

| — | tilvejebringelse af et egnet klima for iværksættervirksomhed: Dette skal tage sigte på at fastlægge et praktisk gennemførligt handlingsprogram med henblik på at fremme iværksættervirksomhed som svar på de ti spørgsmål i grønbogen.« (6) |
| --- | --- |

—

tilvejebringelse af et egnet klima for iværksættervirksomhed: Dette skal tage sigte på at fastlægge et praktisk gennemførligt handlingsprogram med henblik på at fremme iværksættervirksomhed som svar på de ti spørgsmål i grønbogen.« (6)

| 3.7.2 | EØSU tilslutter sig generelt de fem strategiske politikområder, men er bekymret over, at der ikke er skitseret konkrete foranstaltninger inden for de enkelte områder. Derudover er EØSU af den opfattelse, at ovennævnte tostrengede tilgang ville have været mere kohærent end den noget vilkårlige inddeling i fem strategiske politikområder. Disse fem politikområder stemmer ikke umiddelbart overens og synes at overlappe hinanden. De omfatter fire store udfordringer og ét specifikt punkt (lette finansieringsmulighederne). |
| --- | --- |

3.7.2

EØSU tilslutter sig generelt de fem strategiske politikområder, men er bekymret over, at der ikke er skitseret konkrete foranstaltninger inden for de enkelte områder. Derudover er EØSU af den opfattelse, at ovennævnte tostrengede tilgang ville have været mere kohærent end den noget vilkårlige inddeling i fem strategiske politikområder. Disse fem politikområder stemmer ikke umiddelbart overens og synes at overlappe hinanden. De omfatter fire store udfordringer og ét specifikt punkt (lette finansieringsmulighederne).

| 3.7.3 | For at sikre sammenhæng vil de særlige bemærkninger til handlingsplanen, som følger i næste afsnit, ikke desto mindre være inddelt i de samme fem områder. |
| --- | --- |

3.7.3

For at sikre sammenhæng vil de særlige bemærkninger til handlingsplanen, som følger i næste afsnit, ikke desto mindre være inddelt i de samme fem områder.

| 3.7.4 | Kommissionens meddelelse lægger efter EØSU's mening op til en bred dagsorden. Det næste skridt bør være at udvikle specifikke foranstaltninger og politikker, overvågnings- og kontrolmekanismer såvel som indekstal og data, der kan fremme iværksætterkultur. |
| --- | --- |

3.7.4

Kommissionens meddelelse lægger efter EØSU's mening op til en bred dagsorden. Det næste skridt bør være at udvikle specifikke foranstaltninger og politikker, overvågnings- og kontrolmekanismer såvel som indekstal og data, der kan fremme iværksætterkultur.

4.   Særlige bemærkninger til de fem strategiske prioriterede indsatsområder

| 4.1 | EØSU tager en række konkrete prioriteringer under hver enkelt af de fem strategiske prioriterede indsatsområder til efterretning. |
| --- | --- |

4.1

EØSU tager en række konkrete prioriteringer under hver enkelt af de fem strategiske prioriterede indsatsområder til efterretning.

4.1.1   Fremme af iværksættertankegang

| 4.1.1.1 | Dette bør være et langsigtet mål, som involverer adskillige organer på flere forskellige niveauer. GD for Erhvervspolitik har brug for støtte fra GD for Uddannelse og Kultur såvel som nationale og subnationale agenturer, der bidrager til udformning og gennemførelse af uddannelsespolitikken. |
| --- | --- |

4.1.1.1

Dette bør være et langsigtet mål, som involverer adskillige organer på flere forskellige niveauer. GD for Erhvervspolitik har brug for støtte fra GD for Uddannelse og Kultur såvel som nationale og subnationale agenturer, der bidrager til udformning og gennemførelse af uddannelsespolitikken.

| 4.1.1.2 | Som påpeget i grønbogen er der mange årsager til, at folk bliver iværksættere, bl.a. økonomisk vinding, uafhængighed og jobtilfredsstillelse Uanset hvad årsagen er, er det vigtigt, at potentielle og eksisterende iværksættere er bevidste om det sociale ansvar, der følger med at drive virksomhed. |
| --- | --- |

4.1.1.2

Som påpeget i grønbogen er der mange årsager til, at folk bliver iværksættere, bl.a. økonomisk vinding, uafhængighed og jobtilfredsstillelse Uanset hvad årsagen er, er det vigtigt, at potentielle og eksisterende iværksættere er bevidste om det sociale ansvar, der følger med at drive virksomhed.

| 4.1.1.3 | EØSU bifalder handlingsplanens henstillinger vedrørende unge, men gør samtidig opmærksom på befolkningens aldring i Europa. Det ville være under al kritik ikke at skabe et miljø, der giver ældre, som har muligheden for det (kvalifikationer, ledelsesevner, kapital osv.), en chance til at etablere og drive en virksomhed. |
| --- | --- |

4.1.1.3

EØSU bifalder handlingsplanens henstillinger vedrørende unge, men gør samtidig opmærksom på befolkningens aldring i Europa. Det ville være under al kritik ikke at skabe et miljø, der giver ældre, som har muligheden for det (kvalifikationer, ledelsesevner, kapital osv.), en chance til at etablere og drive en virksomhed.

| 4.1.1.4 | EØSU bifalder ligeledes, at der i handlingsplanen lægges vægt på at tilfredsstille de specifikke krav, som kvindelige iværksættere stiller. Kvinder, der ønsker at starte og videreudvikle en virksomhed, står over for særlige praktiske, økonomiske og kulturelle udfordringer, der varierer betydeligt mellem de enkelte medlemsstater. De officielle myndigheder vil bedre kunne forstå og tackle disse udfordringer ved at inddrage både succesrige kvindelige iværksættere og kvindelige iværksættere, hvis iværksætterprojekt er slået fejl, i beslutningsprocessen. |
| --- | --- |

4.1.1.4

EØSU bifalder ligeledes, at der i handlingsplanen lægges vægt på at tilfredsstille de specifikke krav, som kvindelige iværksættere stiller. Kvinder, der ønsker at starte og videreudvikle en virksomhed, står over for særlige praktiske, økonomiske og kulturelle udfordringer, der varierer betydeligt mellem de enkelte medlemsstater. De officielle myndigheder vil bedre kunne forstå og tackle disse udfordringer ved at inddrage både succesrige kvindelige iværksættere og kvindelige iværksættere, hvis iværksætterprojekt er slået fejl, i beslutningsprocessen.

| 4.1.1.5 | Der har i flere medlemsstater længe været tradition for iværksætterprogrammer i skolen. Der er ingen grund til at genopfinde hjulet, og handlingsplanen bør være baseret på analyse, erfaringsudveksling og tilskyndelse til anvendelse af god praksis. Kommissionen koordinerede i 1990'erne adskillige værdifulde BEST-projekter på dette område. Resultaterne og henstillingerne har vist sig at være guld værd i udformningen af politiske foranstaltninger inden for rammerne af handlingsplanen. |
| --- | --- |

4.1.1.5

Der har i flere medlemsstater længe været tradition for iværksætterprogrammer i skolen. Der er ingen grund til at genopfinde hjulet, og handlingsplanen bør være baseret på analyse, erfaringsudveksling og tilskyndelse til anvendelse af god praksis. Kommissionen koordinerede i 1990'erne adskillige værdifulde BEST-projekter på dette område. Resultaterne og henstillingerne har vist sig at være guld værd i udformningen af politiske foranstaltninger inden for rammerne af handlingsplanen.

| 4.1.1.6 | Mekanismer til fremme af yderligere inddragelse af erhvervsorganisationer i skoleprojekter bør indbygges i Kommissionens nye flerårige program for SMV'er for 2006-2010. |
| --- | --- |

4.1.1.6

Mekanismer til fremme af yderligere inddragelse af erhvervsorganisationer i skoleprojekter bør indbygges i Kommissionens nye flerårige program for SMV'er for 2006-2010.

| 4.1.1.7 | At fremme iværksætterkultur i Europa er dog ikke blot et spørgsmål om at uddanne fremtidige iværksættere. Handlingsplanen vil falde på stengrund, hvis EU ikke samtidig fremmer et gunstigt miljø for potentielle iværksættere. Dette forudsætter en bevidstgørelse af langt flere aktører i erhvervslivet – den offentlige og den private sektor og samfundet som helhed – så de forstår og bakker op om iværksætterinitiativerne. Ansatte i den offentlige sektor, der stræber efter at udføre deres opgaver effektivt, såvel som virksomhedsdrivende bør således være drevet af iværksætterånden. |
| --- | --- |

4.1.1.7

At fremme iværksætterkultur i Europa er dog ikke blot et spørgsmål om at uddanne fremtidige iværksættere. Handlingsplanen vil falde på stengrund, hvis EU ikke samtidig fremmer et gunstigt miljø for potentielle iværksættere. Dette forudsætter en bevidstgørelse af langt flere aktører i erhvervslivet – den offentlige og den private sektor og samfundet som helhed – så de forstår og bakker op om iværksætterinitiativerne. Ansatte i den offentlige sektor, der stræber efter at udføre deres opgaver effektivt, såvel som virksomhedsdrivende bør således være drevet af iværksætterånden.

| 4.1.1.8 | Man bør efter EØSU's mening gennem politiske foranstaltninger stræbe efter at afdramatisere iværksættervirksomhed ved at begrænse de formodede og faktiske hindringer mellem iværksættere og resten af samfundet. Nutidens arbejdsmønstre gør det muligt for folk at afprøve forskellige måder at indgå i erhvervslivet på og for at gå fra at være lønmodtager til selvstændig eller arbejdsgiver og tilbage igen uden større problemer. Iværksætterkultur bør derfor betragtes af langt flere som enten en langsigtet eller kortsigtet mulighed. Dette vil have den fordel, at det ud over at tilskynde folk til at betragte selvstændig virksomhed som et positivt alternativ også vil fremme en positiv holdning til iværksættere blandt en lang række relevante interessenter. Ved udviklingen af et sådant miljø er det vigtigt, at de bureaukratiske procedurer for registrering og framelding af en virksomhed minimeres. Dette er særlig vigtigt i flere af de nye medlemsstater, hvor omklassificering fra selvstændig til lønmodtager opfattes som forbundet med unødigt administrativt besvær, og vejen til registrering er belagt med bureaukratiske hindringer. |
| --- | --- |

4.1.1.8

Man bør efter EØSU's mening gennem politiske foranstaltninger stræbe efter at afdramatisere iværksættervirksomhed ved at begrænse de formodede og faktiske hindringer mellem iværksættere og resten af samfundet. Nutidens arbejdsmønstre gør det muligt for folk at afprøve forskellige måder at indgå i erhvervslivet på og for at gå fra at være lønmodtager til selvstændig eller arbejdsgiver og tilbage igen uden større problemer. Iværksætterkultur bør derfor betragtes af langt flere som enten en langsigtet eller kortsigtet mulighed. Dette vil have den fordel, at det ud over at tilskynde folk til at betragte selvstændig virksomhed som et positivt alternativ også vil fremme en positiv holdning til iværksættere blandt en lang række relevante interessenter. Ved udviklingen af et sådant miljø er det vigtigt, at de bureaukratiske procedurer for registrering og framelding af en virksomhed minimeres. Dette er særlig vigtigt i flere af de nye medlemsstater, hvor omklassificering fra selvstændig til lønmodtager opfattes som forbundet med unødigt administrativt besvær, og vejen til registrering er belagt med bureaukratiske hindringer.

| 4.1.1.9 | Myndighederne og andre interessenter bør samtidig sikre, at der ikke hermed åbnes op for misbrug. Det er vigtigt at finde en balance, hvorved ansatte – eller arbejdsløse – ikke lokkes eller tvinges til at blive selvstændige mod deres overbevisning, og hvor mindre samvittighedsfulde arbejdsgivere ikke kan svigte deres ansvar over for de ansatte (7). |
| --- | --- |

4.1.1.9

Myndighederne og andre interessenter bør samtidig sikre, at der ikke hermed åbnes op for misbrug. Det er vigtigt at finde en balance, hvorved ansatte – eller arbejdsløse – ikke lokkes eller tvinges til at blive selvstændige mod deres overbevisning, og hvor mindre samvittighedsfulde arbejdsgivere ikke kan svigte deres ansvar over for de ansatte (7).

4.1.2   Flere skal tilskyndes til at blive iværksættere

| 4.1.2.1 | Handlingsplanen behandler det centrale emne om en retfærdig balance mellem risiko og belønning tilfredsstillende. |
| --- | --- |

4.1.2.1

Handlingsplanen behandler det centrale emne om en retfærdig balance mellem risiko og belønning tilfredsstillende.

| 4.1.2.2 | EØSU ser frem til Kommissionens kommende meddelelse om overdragelse af virksomheder. Meddelelsen forventes at tage udgangspunkt i den værdifulde BEST-rapport fra maj 2002 og forfølge målet om at øge bevidstheden blandt tjenestemænd fra medlemsstaterne såvel som i finanssektoren om, hvad der præcist står på spil på dette afgørende politikområde. Der skal findes en løsning på adskillige konkrete problemer for at lette adgangen til virksomhedsoverdragelser og sikre de bedste muligheder for at undgå, at virksomheder lukker. Navnlig skattesystem, arveafgift, arvelovgivning og selskabsret er alle med til at modvirke overdragelsen af virksomheder og bør derfor tages op til revision. |
| --- | --- |

4.1.2.2

EØSU ser frem til Kommissionens kommende meddelelse om overdragelse af virksomheder. Meddelelsen forventes at tage udgangspunkt i den værdifulde BEST-rapport fra maj 2002 og forfølge målet om at øge bevidstheden blandt tjenestemænd fra medlemsstaterne såvel som i finanssektoren om, hvad der præcist står på spil på dette afgørende politikområde. Der skal findes en løsning på adskillige konkrete problemer for at lette adgangen til virksomhedsoverdragelser og sikre de bedste muligheder for at undgå, at virksomheder lukker. Navnlig skattesystem, arveafgift, arvelovgivning og selskabsret er alle med til at modvirke overdragelsen af virksomheder og bør derfor tages op til revision.

| 4.1.2.3 | Det understreges i handlingsplanen med rette, at det, at en virksomhed én gang er slået fejl, ofte er en afgørende hindring for øget iværksættervirksomhed. Dette kan delvis undgås gennem vellykkede strategier, der skal fremme samfundets forståelse for iværksætterkultur. Der bør dog fokuseres mere på holdningen i penge- og finansieringsinstitutter, som bør være mere fleksible i deres behandling af iværksættere, der har måttet lukke deres virksomhed. EØSU anbefaler, at Kommissionen stiller materiale til rådighed for penge- og finansinstitutterne, der beviser, at iværksættere med tidligere (vellykkede eller mislykkede) erfaringer har størst chance for at klare sig i nye projekter. |
| --- | --- |

4.1.2.3

Det understreges i handlingsplanen med rette, at det, at en virksomhed én gang er slået fejl, ofte er en afgørende hindring for øget iværksættervirksomhed. Dette kan delvis undgås gennem vellykkede strategier, der skal fremme samfundets forståelse for iværksætterkultur. Der bør dog fokuseres mere på holdningen i penge- og finansieringsinstitutter, som bør være mere fleksible i deres behandling af iværksættere, der har måttet lukke deres virksomhed. EØSU anbefaler, at Kommissionen stiller materiale til rådighed for penge- og finansinstitutterne, der beviser, at iværksættere med tidligere (vellykkede eller mislykkede) erfaringer har størst chance for at klare sig i nye projekter.

| 4.1.2.4 | Det er i den forbindelse vigtigt at sikre, at »ærlige« konkurser på den ene side får mulighed for at starte op igen, mens ulovlig praksis forbydes. Konkursretten bør således være mindre kritisk og mere gennemsigtig. |
| --- | --- |

4.1.2.4

Det er i den forbindelse vigtigt at sikre, at »ærlige« konkurser på den ene side får mulighed for at starte op igen, mens ulovlig praksis forbydes. Konkursretten bør således være mindre kritisk og mere gennemsigtig.

| 4.1.2.5 | EØSU efterlyser fortsat en uddybning af de planlagte specifikke foranstaltninger, men bifalder dog, at det i handlingsplanen forudses, at Kommissionen og medlemsstaterne arbejder videre med de sociale sikringsordninger for iværksættere. |
| --- | --- |

4.1.2.5

EØSU efterlyser fortsat en uddybning af de planlagte specifikke foranstaltninger, men bifalder dog, at det i handlingsplanen forudses, at Kommissionen og medlemsstaterne arbejder videre med de sociale sikringsordninger for iværksættere.

4.1.3   Gearing af iværksætterne til vækst og forbedret konkurrenceevne

| 4.1.3.1 | Undersøgelser viser, at der er behov for uddannelse og støttetjenester for selvstændige, navnlig inden for marketing. Der er desuden sket betydelige fremskridt inden for overførsel af viden til SMV'er gennem arbejdsformidlinger og styrkede forbindelser mellem forskningsinstitutter og SMV-samfundet. Vejledningsordninger, hvor nye virksomheder/iværksættere kan lære fra de erfarne kolleger, bør udbygges og understøttes yderligere |
| --- | --- |

4.1.3.1

Undersøgelser viser, at der er behov for uddannelse og støttetjenester for selvstændige, navnlig inden for marketing. Der er desuden sket betydelige fremskridt inden for overførsel af viden til SMV'er gennem arbejdsformidlinger og styrkede forbindelser mellem forskningsinstitutter og SMV-samfundet. Vejledningsordninger, hvor nye virksomheder/iværksættere kan lære fra de erfarne kolleger, bør udbygges og understøttes yderligere

4.1.4   Forbedring af finansieringsmulighederne

| 4.1.4.1 | EØSU bifalder forslaget om at anspore medlemsstaterne til at udveksle eksempler på god praksis og udarbejde en handlingsplan om elektroniske udbud. |
| --- | --- |

4.1.4.1

EØSU bifalder forslaget om at anspore medlemsstaterne til at udveksle eksempler på god praksis og udarbejde en handlingsplan om elektroniske udbud.

| 4.1.4.2 | Udvalget anbefaler dog en mere helhedspræget strategi for finansiering, der er med til at:






  — | skærpe selvstændiges forretningssans, så de forstår, hvad der kræves for at opnå finansiering af vækst. Denne opgave kan varetages af godkendte erhvervsfremmenetværk; |
| --- | --- | --- |

4.1.4.2

Udvalget anbefaler dog en mere helhedspræget strategi for finansiering, der er med til at:

—

skærpe selvstændiges forretningssans, så de forstår, hvad der kræves for at opnå finansiering af vækst. Denne opgave kan varetages af godkendte erhvervsfremmenetværk;

| — | gøre penge- og finansieringsinstitutterne bevidste om virksomhedernes behov for finansiering og støtte med henblik på vækst. Dette forudsætter en større forståelse for iværksætterkultur i finanssektoren; |
| --- | --- |

—

gøre penge- og finansieringsinstitutterne bevidste om virksomhedernes behov for finansiering og støtte med henblik på vækst. Dette forudsætter en større forståelse for iværksætterkultur i finanssektoren;

| — | give mindre virksomheder adgang til offentlige kontrakter. Dette er den mest direkte mulighed, som den offentlige sektor har for at gribe ind på efterspørgselssiden. EØSU udpegede i sin udtalelse om grønbogen en lang række hindringer, som begrænser små virksomheders adgang til offentlige kontrakter (8), mens offentligt ansatte støder på administrative hindringer. De potentielle fordele, som begge parter såvel som økonomien ville kunne høste, giver imidlertid tilstrækkelig grund til, at der sættes yderligere ind på dette område. USA er et godt eksempel i den forbindelse, idet forbundsstater og –organer her stiler efter at overlade 23 % af de offentlige indkøbsaftaler til små virksomheder; |
| --- | --- |

—

give mindre virksomheder adgang til offentlige kontrakter. Dette er den mest direkte mulighed, som den offentlige sektor har for at gribe ind på efterspørgselssiden. EØSU udpegede i sin udtalelse om grønbogen en lang række hindringer, som begrænser små virksomheders adgang til offentlige kontrakter (8), mens offentligt ansatte støder på administrative hindringer. De potentielle fordele, som begge parter såvel som økonomien ville kunne høste, giver imidlertid tilstrækkelig grund til, at der sættes yderligere ind på dette område. USA er et godt eksempel i den forbindelse, idet forbundsstater og –organer her stiler efter at overlade 23 % af de offentlige indkøbsaftaler til små virksomheder;

| — | forenkle og reducere procedurerne for overholdelse af skattelovgivningen. Selv om der i handlingsplanen fremføres nogle interessante idéer, er spørgsmålet endnu ikke tilstrækkeligt gennemtænkt. EØSU er bevidst om, at gennemførelsen af konkrete foranstaltninger på dette punkt hører under det nationale og, i mange tilfælde, det regionale, ja sågar lokale ansvarsområde. EØSU gentager sit krav om skattemæssige incitamenter til geninvestering af overskud
   (9), som ikke nævnes i handlingsplanen. |
| --- | --- |

—

forenkle og reducere procedurerne for overholdelse af skattelovgivningen. Selv om der i handlingsplanen fremføres nogle interessante idéer, er spørgsmålet endnu ikke tilstrækkeligt gennemtænkt. EØSU er bevidst om, at gennemførelsen af konkrete foranstaltninger på dette punkt hører under det nationale og, i mange tilfælde, det regionale, ja sågar lokale ansvarsområde. EØSU gentager sit krav om skattemæssige incitamenter til geninvestering af overskud
   (9), som ikke nævnes i handlingsplanen.

4.1.5   Tilvejebringelse af et sæt lovgivningsmæssige og administrative rammer, som er mere SMV-venlige

| 4.1.5.1 | EØSU fremhævede i sin udtalelse om grønbogen, at de politiske muligheder for at støtte mindre virksomheder burde »indarbejdes horisontalt i alle relevante politiske områder (beskæftigelse, beskatning, miljø, uddannelse osv.) og vertikalt på alle politiske planer« (10). Trods den ganske lovende pakke »Bedre lovgivning« fra juni 2002 har flere af Kommissionens tjenestegrene fortsat ikke evalueret konsekvenserne af de forskellige lovforslag for SMV'er, eller andre berørte parter for den sags skyld, tilstrækkeligt. EØSU tilslutter sig af den grund de seneste krav om en næstformand for Kommissionen, som skal have et mere direkte ansvar for overvågning af lovgivningsreformen. |
| --- | --- |

4.1.5.1

EØSU fremhævede i sin udtalelse om grønbogen, at de politiske muligheder for at støtte mindre virksomheder burde »indarbejdes horisontalt i alle relevante politiske områder (beskæftigelse, beskatning, miljø, uddannelse osv.) og vertikalt på alle politiske planer« (10). Trods den ganske lovende pakke »Bedre lovgivning« fra juni 2002 har flere af Kommissionens tjenestegrene fortsat ikke evalueret konsekvenserne af de forskellige lovforslag for SMV'er, eller andre berørte parter for den sags skyld, tilstrækkeligt. EØSU tilslutter sig af den grund de seneste krav om en næstformand for Kommissionen, som skal have et mere direkte ansvar for overvågning af lovgivningsreformen.

| 4.1.5.2 | Der er mere generelt fortsat en betydelig mulighed for at forbedre procedurerne for konsekvensanalyse af EU-lovgivning, ikke blot i Kommissionen, men også i Europa-Parlamentet og Rådet. |
| --- | --- |

4.1.5.2

Der er mere generelt fortsat en betydelig mulighed for at forbedre procedurerne for konsekvensanalyse af EU-lovgivning, ikke blot i Kommissionen, men også i Europa-Parlamentet og Rådet.

| 4.1.5.3 | EØSU beklager, at der ikke længere lægges vægt på princippet om at »tænke småt først« (»think small first«), ifølge hvilket enhver bestemmelse eller lovgivning skal udformes under hensyntagen til små virksomheders særlige kendetegn og behov. Det er særlig vigtigt, at virkningerne af al ny og eksisterende lovgivning på erhvervslivet vurderes, med særlig fokus på små virksomheder og mikrovirksomheder. Hvis princippet efterleves i alle led i EU's beslutningsproces, vil der være tale om institutionernes største enkeltbidrag til større iværksættervirksomhed. |
| --- | --- |

4.1.5.3

EØSU beklager, at der ikke længere lægges vægt på princippet om at »tænke småt først« (»think small first«), ifølge hvilket enhver bestemmelse eller lovgivning skal udformes under hensyntagen til små virksomheders særlige kendetegn og behov. Det er særlig vigtigt, at virkningerne af al ny og eksisterende lovgivning på erhvervslivet vurderes, med særlig fokus på små virksomheder og mikrovirksomheder. Hvis princippet efterleves i alle led i EU's beslutningsproces, vil der være tale om institutionernes største enkeltbidrag til større iværksættervirksomhed.

| 4.1.5.4 | Den nylige tiltrædelse af 10 nye medlemsstater har forøget antallet af SMV'er betydeligt. Mange af de nye SMV'er har imidlertid svært ved at leve op til kravene i den eksisterende EU-lovgivning og kan næppe beskæftige sig med overvågning af eventuelle nye lovforslag. Kommissionen er derfor nødt til at støtte sig til en række isolerede initiativer og derigennem gøre en aktiv indsats for at høre SMV'erne. Hvad endnu vigtigere er: Kommissionen er også nødt til at vise, at den lægger vægt på den feedback, den får, hvis man skal undgå en fremmedgørelse og en kulturkløft mellem EU-institutioner og –politikker på den ene side og små virksomheder på den anden. |
| --- | --- |

4.1.5.4

Den nylige tiltrædelse af 10 nye medlemsstater har forøget antallet af SMV'er betydeligt. Mange af de nye SMV'er har imidlertid svært ved at leve op til kravene i den eksisterende EU-lovgivning og kan næppe beskæftige sig med overvågning af eventuelle nye lovforslag. Kommissionen er derfor nødt til at støtte sig til en række isolerede initiativer og derigennem gøre en aktiv indsats for at høre SMV'erne. Hvad endnu vigtigere er: Kommissionen er også nødt til at vise, at den lægger vægt på den feedback, den får, hvis man skal undgå en fremmedgørelse og en kulturkløft mellem EU-institutioner og –politikker på den ene side og små virksomheder på den anden.

| 4.1.5.5 | EØSU understreger vigtigheden af en effektiv dialog mellem Kommissionen og SMV-repræsentanter. Det bør indgå som en naturlig del i alle Kommissionens høringsprocedurer, at SMV'erne høres gennem deres repræsentative organisationer. For at gøre dette lettere og sikre, at alle Kommissionens tjenestegrene har fingeren på pulsen i SMV-samfundet, foreslår EØSU, at der med udgangspunkt i SMV-repræsentantens rolle udnævnes en kommissær med ansvar for SMV'er i den nye Kommission. En af dennes centrale opgaver bør være at overvåge Kommissionens anvendelse af princippet om at »tænke småt først«. |
| --- | --- |

4.1.5.5

EØSU understreger vigtigheden af en effektiv dialog mellem Kommissionen og SMV-repræsentanter. Det bør indgå som en naturlig del i alle Kommissionens høringsprocedurer, at SMV'erne høres gennem deres repræsentative organisationer. For at gøre dette lettere og sikre, at alle Kommissionens tjenestegrene har fingeren på pulsen i SMV-samfundet, foreslår EØSU, at der med udgangspunkt i SMV-repræsentantens rolle udnævnes en kommissær med ansvar for SMV'er i den nye Kommission. En af dennes centrale opgaver bør være at overvåge Kommissionens anvendelse af princippet om at »tænke småt først«.

| 4.1.5.6 | Der bør finde en tilsvarende dialog sted med arbejdsmarkedets parter, der beskæftiger sig med mange spørgsmål af afgørende betydning for fremtidige og eksisterende iværksættere. EØSU henstiller, at den sociale dialog tages op til revision – navnlig på EU-plan, men i enkelte tilfælde også på nationalt plan – så det kan afgøres, hvordan der formelt kan sikres en mere proportionel inddragelse af det stadig større og mere forskelligartede SMV-samfund. |
| --- | --- |

4.1.5.6

Der bør finde en tilsvarende dialog sted med arbejdsmarkedets parter, der beskæftiger sig med mange spørgsmål af afgørende betydning for fremtidige og eksisterende iværksættere. EØSU henstiller, at den sociale dialog tages op til revision – navnlig på EU-plan, men i enkelte tilfælde også på nationalt plan – så det kan afgøres, hvordan der formelt kan sikres en mere proportionel inddragelse af det stadig større og mere forskelligartede SMV-samfund.

| 4.1.5.7 | EØSU bifalder udviklingen af et redskab, hvormed støtte, som kun i ringe omfang vil indvirke på konkurrencen, kan udpeges, og tænker i den forbindelse særlig på statsstøttereglerne. Det er f.eks. vigtigt, at statsstøtte ikke hindrer små virksomheder i at udtænke og gennemføre nye måder at lukke eventuelle finansieringsgab på. |
| --- | --- |

4.1.5.7

EØSU bifalder udviklingen af et redskab, hvormed støtte, som kun i ringe omfang vil indvirke på konkurrencen, kan udpeges, og tænker i den forbindelse særlig på statsstøttereglerne. Det er f.eks. vigtigt, at statsstøtte ikke hindrer små virksomheder i at udtænke og gennemføre nye måder at lukke eventuelle finansieringsgab på.

5.   Henstillinger til maksimering af handlingsplanens positive effekt

| 5.1 | EØSU efterlyser følgende proceduremæssige specifikationer og/eller forbedringer: |
| --- | --- |

5.1

EØSU efterlyser følgende proceduremæssige specifikationer og/eller forbedringer:

| 5.1.1 | Sammenhængende erhvervspolitiske fremgangsmåder: Kommissionens GD for Erhvervspolitik bør tydeligvis spille en central rolle i overvågningen af udviklingen. Handlingsplanen berører alle områder inden for Kommissionens erhvervspolitik, og dette bør som anbefalet i EØSU's udtalelse om grønbogen (11) fremgå af de enkelte politiske initiativer, som tages i generaldirektoratet. Især det flerårige program for SMV'er (2006-2010) bør afstemmes efter handlingsplanen for en iværksætterkultur og tilsvarende være et middel, hvormed en række af handlingsplanens prioriteringer kan imødekommes. |
| --- | --- |

5.1.1

Sammenhængende erhvervspolitiske fremgangsmåder: Kommissionens GD for Erhvervspolitik bør tydeligvis spille en central rolle i overvågningen af udviklingen. Handlingsplanen berører alle områder inden for Kommissionens erhvervspolitik, og dette bør som anbefalet i EØSU's udtalelse om grønbogen (11) fremgå af de enkelte politiske initiativer, som tages i generaldirektoratet. Især det flerårige program for SMV'er (2006-2010) bør afstemmes efter handlingsplanen for en iværksætterkultur og tilsvarende være et middel, hvormed en række af handlingsplanens prioriteringer kan imødekommes.

| 5.1.2 | Evaluering: trods en række nylige forbedringer har erhvervslivet ikke været tilfreds med den metode, der er anvendt til at vurdere det europæiske charter for små virksomheder. Metoden giver på nuværende tidspunkt offentlige tjenestemænd på såvel EU- som nationalt plan mulighed for at fungere som både »dommer og jury«. Det er vigtigt, at repræsentanter for erhvervslivet i højere grad inddrages i evalueringen af handlingsplanen. |
| --- | --- |

5.1.2

Evaluering: trods en række nylige forbedringer har erhvervslivet ikke været tilfreds med den metode, der er anvendt til at vurdere det europæiske charter for små virksomheder. Metoden giver på nuværende tidspunkt offentlige tjenestemænd på såvel EU- som nationalt plan mulighed for at fungere som både »dommer og jury«. Det er vigtigt, at repræsentanter for erhvervslivet i højere grad inddrages i evalueringen af handlingsplanen.

| 5.1.3 | Der bør tilvejebringes et sæt rammer for fremtidige efterfølgende evalueringer for at muliggøre løbende forbedringer. Kommissionen, medlemsstaterne og anerkendte repræsentanter for de europæiske og nationale erhvervsliv bør inddrages. |
| --- | --- |

5.1.3

Der bør tilvejebringes et sæt rammer for fremtidige efterfølgende evalueringer for at muliggøre løbende forbedringer. Kommissionen, medlemsstaterne og anerkendte repræsentanter for de europæiske og nationale erhvervsliv bør inddrages.

| 5.1.4 | Hensigtsmæssige indikatorer for måling af resultater er et afgørende redskab til at opstille og kortlægge mål for øget iværksætterkultur. Dette blev anbefalet i EØSU's tidligere udtalelse (12) og understreget i Rådets (konkurrenceevne) konklusioner af 20. februar. Sådanne oplysninger vil også muliggøre komparative undersøgelser af de enkelte medlemsstaters politikker og iværksætterklima. |
| --- | --- |

5.1.4

Hensigtsmæssige indikatorer for måling af resultater er et afgørende redskab til at opstille og kortlægge mål for øget iværksætterkultur. Dette blev anbefalet i EØSU's tidligere udtalelse (12) og understreget i Rådets (konkurrenceevne) konklusioner af 20. februar. Sådanne oplysninger vil også muliggøre komparative undersøgelser af de enkelte medlemsstaters politikker og iværksætterklima.

| 5.1.5 | Klart fastlagte tidsrammer: konklusionerne af Rådet (konkurrenceevne) afholdt den 20. februar henstiller til Kommissionen at opstille en mere ambitiøs tidsplan. Af hensyn til effektiviteten bør tidsplanen indeholde en række klare mål. EØSU har erfaret, at Kommissionen siden offentliggørelsen af handlingsplanen har opstillet mere præcise mål og tidsplaner for specifikke foranstaltninger i en række arbejdsblade. Ud fra samme tankegang som i forbindelse med høringen opfordrer EØSU Kommissionen til at gøre opmærksom på disse arbejdsblade og gøre dem tilgængelige for interesserede parter. |
| --- | --- |

5.1.5

Klart fastlagte tidsrammer: konklusionerne af Rådet (konkurrenceevne) afholdt den 20. februar henstiller til Kommissionen at opstille en mere ambitiøs tidsplan. Af hensyn til effektiviteten bør tidsplanen indeholde en række klare mål. EØSU har erfaret, at Kommissionen siden offentliggørelsen af handlingsplanen har opstillet mere præcise mål og tidsplaner for specifikke foranstaltninger i en række arbejdsblade. Ud fra samme tankegang som i forbindelse med høringen opfordrer EØSU Kommissionen til at gøre opmærksom på disse arbejdsblade og gøre dem tilgængelige for interesserede parter.

| 5.1.6 | Overvågning af udviklingen og uddelegering af ansvar: Kommissionen hverken kan eller bør gennemføre mange af de påkrævede foranstaltninger, men bør i stedet nøje overvåge fremskridtene med gennemførelsen af handlingsplanen. Der er derfor vigtigt, at ansvaret for gennemførelse af de forskellige foranstaltninger samtidig uddelegeres til det relevante myndighedsniveau, og at alle berørte parter gøres bekendt med og tilslutter sig tidsplanen. Dette forudsætter en samordnet inddragelse af de forskellige aktører, og EØSU anbefaler følgende initiativer for at sikre deres opbakning i det videre arbejde. |
| --- | --- |

5.1.6

Overvågning af udviklingen og uddelegering af ansvar: Kommissionen hverken kan eller bør gennemføre mange af de påkrævede foranstaltninger, men bør i stedet nøje overvåge fremskridtene med gennemførelsen af handlingsplanen. Der er derfor vigtigt, at ansvaret for gennemførelse af de forskellige foranstaltninger samtidig uddelegeres til det relevante myndighedsniveau, og at alle berørte parter gøres bekendt med og tilslutter sig tidsplanen. Dette forudsætter en samordnet inddragelse af de forskellige aktører, og EØSU anbefaler følgende initiativer for at sikre deres opbakning i det videre arbejde.

| 5.1.7 | For at øge Kommissionens engagement i overvågningsprocessen bør der nedsættes en form for overvågningsudvalg for handlingsplanen inden for den nye kommissionsstruktur efter november 2004. Udvalget ville skulle bestå af repræsentanter for alle de generaldirektorater, der fremsætter lovforslag med henblik på erhvervslivet, såvel som de generaldirektorater, der skal føre tilsyn med gennemførelsen af EU-programmer, der ligger til grund for handlingsplanen. |
| --- | --- |

5.1.7

For at øge Kommissionens engagement i overvågningsprocessen bør der nedsættes en form for overvågningsudvalg for handlingsplanen inden for den nye kommissionsstruktur efter november 2004. Udvalget ville skulle bestå af repræsentanter for alle de generaldirektorater, der fremsætter lovforslag med henblik på erhvervslivet, såvel som de generaldirektorater, der skal føre tilsyn med gennemførelsen af EU-programmer, der ligger til grund for handlingsplanen.

| 5.1.8 | Nedsættelsen af en arbejdsgruppe bestående af tjenestemænd fra medlemsstaterne vil øge deres engagement i overvågningsprocessen. Arbejdsgruppen bør mødes regelmæssigt for at drøfte specifikke aspekter af handlingsplanens henstillinger, gøre status over processen og indkredse problemer. |
| --- | --- |

5.1.8

Nedsættelsen af en arbejdsgruppe bestående af tjenestemænd fra medlemsstaterne vil øge deres engagement i overvågningsprocessen. Arbejdsgruppen bør mødes regelmæssigt for at drøfte specifikke aspekter af handlingsplanens henstillinger, gøre status over processen og indkredse problemer.

| 5.1.9 | Det er af altafgørende betydning, at erhvervslivet inddrages nøje i gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af handlingsplanen. Der skal hermed forstås erhvervslivet i sin bredeste betydning, hvilket indbefatter virksomheder i alle former og størrelser og rækker lige fra selvstændige til multinationale selskaber og fra andelsselskaber til aktieselskaber. Hvis der ikke opnås et sådant bredt samarbejde, risikerer erhvervslivet at blive koblet af den løbende proces, hvilket i sidste ende vil begrænse handlingsplanens effekt. EØSU anbefaler derfor en systematisk høring af erhvervslivet under hele processen gennem anerkendte repræsentanter på EU-plan og i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.1.9

Det er af altafgørende betydning, at erhvervslivet inddrages nøje i gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af handlingsplanen. Der skal hermed forstås erhvervslivet i sin bredeste betydning, hvilket indbefatter virksomheder i alle former og størrelser og rækker lige fra selvstændige til multinationale selskaber og fra andelsselskaber til aktieselskaber. Hvis der ikke opnås et sådant bredt samarbejde, risikerer erhvervslivet at blive koblet af den løbende proces, hvilket i sidste ende vil begrænse handlingsplanens effekt. EØSU anbefaler derfor en systematisk høring af erhvervslivet under hele processen gennem anerkendte repræsentanter på EU-plan og i medlemsstaterne.

| 5.1.10 | Som reaktionerne på grønbogen illustrerede, er der et betydeligt antal aktører ud over SMV'erne, der interesserer sig for iværksætterkultur. Eksempelvis erkender fagforeninger generelt, at erhvervspolitik er en vigtig faktor. Alle parter, der måtte være interesserede, bør have mulighed for at bidrage til gennemførelsen af handlingsplanen. |
| --- | --- |

5.1.10

Som reaktionerne på grønbogen illustrerede, er der et betydeligt antal aktører ud over SMV'erne, der interesserer sig for iværksætterkultur. Eksempelvis erkender fagforeninger generelt, at erhvervspolitik er en vigtig faktor. Alle parter, der måtte være interesserede, bør have mulighed for at bidrage til gennemførelsen af handlingsplanen.

| 5.1.11 | Generelt opfordrer EØSU Kommissionen til at bestræbe sig på at fastholde fokus på handlingsplanen blandt såvel politiske beslutningstagere som i EU som helhed. Løbende pr-aktiviteter og bevidstgørelseskampagner, der er knyttet til specifikke målsætninger i den overordnede handlingsplan, vil bidrage til at bevare flere aktørers dynamik og engagement, hvilket er forudsætningen for, at dette yderst vigtige initiativ lykkes. |
| --- | --- |

5.1.11

Generelt opfordrer EØSU Kommissionen til at bestræbe sig på at fastholde fokus på handlingsplanen blandt såvel politiske beslutningstagere som i EU som helhed. Løbende pr-aktiviteter og bevidstgørelseskampagner, der er knyttet til specifikke målsætninger i den overordnede handlingsplan, vil bidrage til at bevare flere aktørers dynamik og engagement, hvilket er forudsætningen for, at dette yderst vigtige initiativ lykkes.

6.   Konklusion

| 6.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bifalder Kommissionens handlingsplan og roser på ny GD for Erhvervspolitik for dets indsats, siden arbejdet blev indledt i begyndelsen af 2002. EØSU erkender, at mange af de påkrævede foranstaltninger skal træffes af politiske beslutningstagere uden for GD for Erhvervspolitik. |
| --- | --- |

6.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bifalder Kommissionens handlingsplan og roser på ny GD for Erhvervspolitik for dets indsats, siden arbejdet blev indledt i begyndelsen af 2002. EØSU erkender, at mange af de påkrævede foranstaltninger skal træffes af politiske beslutningstagere uden for GD for Erhvervspolitik.

| 6.2 | Handlingsplanen er blot starten på en løbende, langsigtet proces. Denne proces vil kun lykkes, hvis den horisontalt griber ind i en lang række politiske områder og vertikalt inddrager beslutningstagere på alle politiske niveauer. Handlingsplanen og andre dermed forbundne initiativer, som Kommissionen måtte fremlægge, bør udløse en positiv reaktion hos disse beslutningstagere. EØSU slår derfor særlig til lyd for, at andre af Kommissionens generaldirektorater såvel som medlemsstaternes myndigheder går ind og spiller en aktiv rolle. |
| --- | --- |

6.2

Handlingsplanen er blot starten på en løbende, langsigtet proces. Denne proces vil kun lykkes, hvis den horisontalt griber ind i en lang række politiske områder og vertikalt inddrager beslutningstagere på alle politiske niveauer. Handlingsplanen og andre dermed forbundne initiativer, som Kommissionen måtte fremlægge, bør udløse en positiv reaktion hos disse beslutningstagere. EØSU slår derfor særlig til lyd for, at andre af Kommissionens generaldirektorater såvel som medlemsstaternes myndigheder går ind og spiller en aktiv rolle.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 10 af 14.1.2004.

1

(2)  KOM(2004) 70 endelig, s. 4.

2

(3)  KOM(2004) 18.

3

(4)  For yderligere oplysninger om betydningen af virksomheder inden for den sociale økonomi se EØSU's udtalelse 242/2000 (Olsson) og 528/2004 (Fusco & Glorieux).

4

(5)  EUT C 10 af 14.1.2004, punkt 5.4 og 6.12.

5

(6)  EUT C 10 af 14.1.2004, punkt 2.2.2.

6

(7)  EUT C 10 af 14.1.2004, punkt 5.3.

7

(8)  EUT C 10 af 14.1.2004, punkt 6.10.1 og 6.10.2.

8

(9)  EUT C 10 af 14.1.2004, punkt 6.11.1.

9

(10)  EUT C 10 af 14.1.2004, punkt 6.2.1.

10

(11)  EUT C 10 af 14.1.2004, punkt 4.3.

11

(12)  EUT C 10 af 14.1.2004, punkt 8.4, sidste punktum.

12

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/7

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Turismepolitikken og samarbejdet mellem den offentlige og private sektor«

(2005/C 74/02)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 29. januar 2004 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om »Turismepolitikken og samarbejdet mellem den offentlige og private sektor«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. juli 2004 med Juan Mendoza som ordfører.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 15. september, følgende udtalelse med 148 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Som led i sit engagement i turistsektoren vedtog EØSU på plenum den 29. oktober 2003 sin udtalelse om »En socialt bæredygtig turisme for alle«. |
| --- | --- |

1.1

Som led i sit engagement i turistsektoren vedtog EØSU på plenum den 29. oktober 2003 sin udtalelse om »En socialt bæredygtig turisme for alle«.

| 1.1.1 | Denne udtalelse blev senere præsenteret på Det Europæiske Forum for Turisme 2003 som et bidrag til en forbedring af turismen generelt og tilgængelig turisme i særdeleshed, som led i Det Europæiske Handicapår. |
| --- | --- |

1.1.1

Denne udtalelse blev senere præsenteret på Det Europæiske Forum for Turisme 2003 som et bidrag til en forbedring af turismen generelt og tilgængelig turisme i særdeleshed, som led i Det Europæiske Handicapår.

| 1.2 | Udtalelsen opstillede en generel ramme for analyser, principper og forslag med henblik på at definere fremtiden for turistsektoren i dens mange og forskellige afskygninger. Der blev konkret udvalgt ti vigtige aspekter, hvor der for hvert aspekt blev foreslået ti initiativer, således at der i alt var tale om hundrede initiativer, der hver især og samlet har som mål at skabe en bæredygtig og tilgængelig turisme for det 21. århundrede. |
| --- | --- |

1.2

Udtalelsen opstillede en generel ramme for analyser, principper og forslag med henblik på at definere fremtiden for turistsektoren i dens mange og forskellige afskygninger. Der blev konkret udvalgt ti vigtige aspekter, hvor der for hvert aspekt blev foreslået ti initiativer, således at der i alt var tale om hundrede initiativer, der hver især og samlet har som mål at skabe en bæredygtig og tilgængelig turisme for det 21. århundrede.

| 1.3 | Med disse mål som referenceramme ønsker EØSU i en ny udtalelse om »Turismepolitikken og samarbejdet mellem den offentlige og private sektor «at fastlægge, hvilke aktiviteter og foranstaltninger der er nødvendige for at gøre målene mulige og realisere dem i praksis. Endvidere ser udtalelsen nærmere på de personer, sektorer, organisationer, organer og institutioner, der er ansvarlige for at gennemføre dem, såvel inden for rammerne af deres egne og særlige ansvarsområder og beføjelser som i samarbejde med de øvrige aktører. |
| --- | --- |

1.3

Med disse mål som referenceramme ønsker EØSU i en ny udtalelse om »Turismepolitikken og samarbejdet mellem den offentlige og private sektor «at fastlægge, hvilke aktiviteter og foranstaltninger der er nødvendige for at gøre målene mulige og realisere dem i praksis. Endvidere ser udtalelsen nærmere på de personer, sektorer, organisationer, organer og institutioner, der er ansvarlige for at gennemføre dem, såvel inden for rammerne af deres egne og særlige ansvarsområder og beføjelser som i samarbejde med de øvrige aktører.

| 1.4 | Formålet med denne udtalelse er at analysere og foreslå metoder for samarbejde mellem den offentlige og private sektor, især mellem offentlige forvaltninger og private virksomheder og deres arbejdsgiverorganisationer. Den ser også på spørgsmål, der er relevante for andre aktører i turistsektoren: arbejdstagere og fagforeninger, forbrugerorganisationer osv. I sidste instans drejer det sig om at ansvarliggøre alle aktører inden for deres kompetenceområde og samtidig finde frem til mekanismer og instrumenter, som kan gøre det muligt at koordinere dette arbejde med det arbejde, de øvrige aktører inden for turistpolitik og –forvaltning gennemfører for at forbedre sektorens konkurrenceevne og bæredygtighed. |
| --- | --- |

1.4

Formålet med denne udtalelse er at analysere og foreslå metoder for samarbejde mellem den offentlige og private sektor, især mellem offentlige forvaltninger og private virksomheder og deres arbejdsgiverorganisationer. Den ser også på spørgsmål, der er relevante for andre aktører i turistsektoren: arbejdstagere og fagforeninger, forbrugerorganisationer osv. I sidste instans drejer det sig om at ansvarliggøre alle aktører inden for deres kompetenceområde og samtidig finde frem til mekanismer og instrumenter, som kan gøre det muligt at koordinere dette arbejde med det arbejde, de øvrige aktører inden for turistpolitik og –forvaltning gennemfører for at forbedre sektorens konkurrenceevne og bæredygtighed.

| 1.5 | Selv om turismens udvikling og betydning varierer meget i de forskellige europæiske lande, er det vigtigt at nævne, at samarbejdet mellem den offentlige og private sektor overalt har vist sig at være en god måde at forbedre turismens kvalitet, bæredygtighed og konkurrenceevne på. |
| --- | --- |

1.5

Selv om turismens udvikling og betydning varierer meget i de forskellige europæiske lande, er det vigtigt at nævne, at samarbejdet mellem den offentlige og private sektor overalt har vist sig at være en god måde at forbedre turismens kvalitet, bæredygtighed og konkurrenceevne på.

| 1.6 | Den offentlige høring, der blev afholdt i Sevilla (Spanien) den 15. april 2004, viste klart, at der er mange positive eksempler på offentligt-privat samarbejde, og at det er nødvendigt at fortsætte ad denne vej for at opnå bedre kvalitet, bæredygtighed og konkurrenceevne i turistsektoren. Disse mål må gives endnu større prioritet i et udvidet Europa, hvor turisme helt sikkert kommer til at spille en vigtig rolle. |
| --- | --- |

1.6

Den offentlige høring, der blev afholdt i Sevilla (Spanien) den 15. april 2004, viste klart, at der er mange positive eksempler på offentligt-privat samarbejde, og at det er nødvendigt at fortsætte ad denne vej for at opnå bedre kvalitet, bæredygtighed og konkurrenceevne i turistsektoren. Disse mål må gives endnu større prioritet i et udvidet Europa, hvor turisme helt sikkert kommer til at spille en vigtig rolle.

2.   Definition af aktører og sektorer i turistindustrien: den offentlige og den private sektor

| 2.1 | Det er ikke formålet med denne udtalelse at give en nøjagtig definition af den offentlige og den private sektor, men gennem eksempler og for at centrere analysen mener vi, at vi bør give en enkel oversigt over begge sektorer for således at redegøre for deres holdning til samarbejde i turistsektoren. |
| --- | --- |

2.1

Det er ikke formålet med denne udtalelse at give en nøjagtig definition af den offentlige og den private sektor, men gennem eksempler og for at centrere analysen mener vi, at vi bør give en enkel oversigt over begge sektorer for således at redegøre for deres holdning til samarbejde i turistsektoren.

| 2.2 | Den offentlige sektor består af forskellige forvaltningsniveauer (et lokalt, regionalt, statsligt og internationalt niveau) samt af organer og institutioner, som hovedsagelig er afhængige af disse niveauer, og som finansieres enten over skatten eller gennem servicegebyrer. Der er derfor tale om en bred vifte af institutioner, f.eks. uddannelses- og fremmeorganer, herunder nogle i form af private eller blandede selskaber, men med nøje definerede kompetenceområder. Deres rolle i samfundet er nøje reguleret, og i sidste instans er deres mål at fremme almenvellet. Der skal her henvises til den erfaring, der er indhøstet af offentlige virksomheder, som optræder på markedet, eksempelvis »paradores« i Spanien og »pousadas« i Portugal. Den offentlige sektor leverer generelt nogle grundlæggende tjenesteydelser, hvorudfra virksomhederne skal udvikle sig. |
| --- | --- |

2.2

Den offentlige sektor består af forskellige forvaltningsniveauer (et lokalt, regionalt, statsligt og internationalt niveau) samt af organer og institutioner, som hovedsagelig er afhængige af disse niveauer, og som finansieres enten over skatten eller gennem servicegebyrer. Der er derfor tale om en bred vifte af institutioner, f.eks. uddannelses- og fremmeorganer, herunder nogle i form af private eller blandede selskaber, men med nøje definerede kompetenceområder. Deres rolle i samfundet er nøje reguleret, og i sidste instans er deres mål at fremme almenvellet. Der skal her henvises til den erfaring, der er indhøstet af offentlige virksomheder, som optræder på markedet, eksempelvis »paradores« i Spanien og »pousadas« i Portugal. Den offentlige sektor leverer generelt nogle grundlæggende tjenesteydelser, hvorudfra virksomhederne skal udvikle sig.

| 2.2.1 | I særdeleshed bør nævnes de organer, der er ansvarlige for turistinformation og -fremme, hvor det er afgørende at samarbejde om at definere mål og iværksætte fælles foranstaltninger. |
| --- | --- |

2.2.1

I særdeleshed bør nævnes de organer, der er ansvarlige for turistinformation og -fremme, hvor det er afgørende at samarbejde om at definere mål og iværksætte fælles foranstaltninger.

| 2.2.2 | Hvad den offentlige sektor angår, kan de forskellige typer offentligt-privat samarbejde sikre nye former for finansiering af aktiviteter især inden for turistfremme, etablering af infrastrukturer, kvalitetsforbedring osv. |
| --- | --- |

2.2.2

Hvad den offentlige sektor angår, kan de forskellige typer offentligt-privat samarbejde sikre nye former for finansiering af aktiviteter især inden for turistfremme, etablering af infrastrukturer, kvalitetsforbedring osv.

| 2.3 | Den private sektor består af en række forskellige selskabsformer, kooperativer eller individuelle foretagender, men også i høj grad af arbejdsmarkedets parter, fagforeninger og erhvervs- og borgerorganisationer som forbrugere og parter med en direkte interesse i samfundets vel. Deres interesser og mål er grundlæggende personlige og individuelle, men de har også sociale mål, i og med at deres aktiviteter direkte og indirekte indvirker på samfundet som helhed, som de således er ansvarlige over for, såvel for hvad de gør som for hvad de undlader at gøre. |
| --- | --- |

2.3

Den private sektor består af en række forskellige selskabsformer, kooperativer eller individuelle foretagender, men også i høj grad af arbejdsmarkedets parter, fagforeninger og erhvervs- og borgerorganisationer som forbrugere og parter med en direkte interesse i samfundets vel. Deres interesser og mål er grundlæggende personlige og individuelle, men de har også sociale mål, i og med at deres aktiviteter direkte og indirekte indvirker på samfundet som helhed, som de således er ansvarlige over for, såvel for hvad de gør som for hvad de undlader at gøre.

| 2.3.1 | Det er værd at understrege, at disse mange forskellige virksomheder ligeledes kan inddeles efter størrelse: store virksomheder, mikrovirksomheder, små- og mellemstore virksomheder (SMV'er). Størrelse forekommer at være relevant, når samarbejdets omfang skal defineres, og der er en tendens til, at SMV'erne er mest interesserede i at samarbejde, måske fordi de er mere afhængige og derfor har brug for mere støtte til at nå deres mål. En anden relevant faktor kan være omfanget af deres aktiviteter, idet lokale eller regionale virksomheder er mere parate til at samarbejde end de store multinationale, der ofte er mindre fleksible som følge af deres centraliserede struktur og ensartede managementsystemer, og som har flere forskellige interesser fordelt over forskellige turiststeder eller -destinationer. |
| --- | --- |

2.3.1

Det er værd at understrege, at disse mange forskellige virksomheder ligeledes kan inddeles efter størrelse: store virksomheder, mikrovirksomheder, små- og mellemstore virksomheder (SMV'er). Størrelse forekommer at være relevant, når samarbejdets omfang skal defineres, og der er en tendens til, at SMV'erne er mest interesserede i at samarbejde, måske fordi de er mere afhængige og derfor har brug for mere støtte til at nå deres mål. En anden relevant faktor kan være omfanget af deres aktiviteter, idet lokale eller regionale virksomheder er mere parate til at samarbejde end de store multinationale, der ofte er mindre fleksible som følge af deres centraliserede struktur og ensartede managementsystemer, og som har flere forskellige interesser fordelt over forskellige turiststeder eller -destinationer.

| 2.3.2 | De økonomiske og sociale aktører kan inddeles efter de grupper, de repræsenterer, dvs. arbejdsgivere eller arbejdstagere. Det er klart, at deres organisationer er yderst vigtige, når det drejer sig om at oprette offentlige-private partnerskaber; selv om de varetager interesser, der grundlæggende er private, ligger deres kollektive interesser meget tæt op ad den offentlige sektors og er derfor nemmere at koordinere. Deres repræsentanters professionalisme kan og bør være en nøglefaktor i en succesfuld oprettelse af et partnerskab. |
| --- | --- |

2.3.2

De økonomiske og sociale aktører kan inddeles efter de grupper, de repræsenterer, dvs. arbejdsgivere eller arbejdstagere. Det er klart, at deres organisationer er yderst vigtige, når det drejer sig om at oprette offentlige-private partnerskaber; selv om de varetager interesser, der grundlæggende er private, ligger deres kollektive interesser meget tæt op ad den offentlige sektors og er derfor nemmere at koordinere. Deres repræsentanters professionalisme kan og bør være en nøglefaktor i en succesfuld oprettelse af et partnerskab.

| 2.3.3 | Den såkaldte sociale sektor består af en lang række private organisationer og sammenslutninger af forskellig art, der ligesom de sociale og økonomiske aktører som mål har at forsvare private og kollektive interesser. Der er tale om forbrugerorganisationer, miljøgrupper, beboerforeninger osv. De er normalt gode partnere i de samarbejdsprojekter, der iværksættes i turistsektoren, og er undertiden i stand til at mobilisere de øvrige aktører. |
| --- | --- |

2.3.3

Den såkaldte sociale sektor består af en lang række private organisationer og sammenslutninger af forskellig art, der ligesom de sociale og økonomiske aktører som mål har at forsvare private og kollektive interesser. Der er tale om forbrugerorganisationer, miljøgrupper, beboerforeninger osv. De er normalt gode partnere i de samarbejdsprojekter, der iværksættes i turistsektoren, og er undertiden i stand til at mobilisere de øvrige aktører.

| 2.3.4 | Selv om det strengt taget ikke er målet med denne udtalelse, skal det nævnes, at det er muligt og ønskeligt med andre former for samarbejde mellem på den ene side offentlige institutioner på forskellige niveauer og på den anden side forskellige typer virksomheder. Et sådant samarbejde kan være vertikalt eller horisontalt. |
| --- | --- |

2.3.4

Selv om det strengt taget ikke er målet med denne udtalelse, skal det nævnes, at det er muligt og ønskeligt med andre former for samarbejde mellem på den ene side offentlige institutioner på forskellige niveauer og på den anden side forskellige typer virksomheder. Et sådant samarbejde kan være vertikalt eller horisontalt.

3.   Den nuværende situation

| 3.1 | Den nuværende vifte af mulige relationer mellem den offentlige og private sektor omfatter fire brede alternative scenarier, som kun vanskeligt kan optræde i deres rene form, men som angiver de forskellige tendenser i praksis: |
| --- | --- |

3.1

Den nuværende vifte af mulige relationer mellem den offentlige og private sektor omfatter fire brede alternative scenarier, som kun vanskeligt kan optræde i deres rene form, men som angiver de forskellige tendenser i praksis:

| 3.1.1 | Konkurrence. I dette scenario er der tale om konfrontationsbaserede relationer mellem den offentlige og den private sektor, hvor den ene part opfatter eller mener at opfatte den anden part som modstander af eller hindring for sine mål og interesser. Den private sektor er ofte af den opfattelse, at den offentlige sektor lægger hindringer i vejen for dens mål om rentabilitet ved ikke at tilvejebringe de infrastrukturer, der er nødvendige, for at den kan udvikle sine aktiviteter på passende vis, eller fordi de offentlige tjenester for turister eller turistindustrien er begrænsede eller af dårlig kvalitet. I andre tilfælde opfatter virksomhederne de offentlige institutioner udelukkende som skatteopkrævere, der henter mere og mere hjem hos en sektor, hvor priskonkurrencen er stor, og som medvirker til at forvride konkurrencen over for andre lande, regioner eller lokaliteter med forskellige skatteordninger. Det er grunden til, at virksomhederne kræver en harmonisering af skatter og afgifter såsom momsen på turisttjenesteydelser. I sidste instans mener de, at de bliver nødt til at bekæmpe den offentlige sektor, som snarere mindsker end fremmer sektorens konkurrenceevne. |
| --- | --- |

3.1.1

Konkurrence. I dette scenario er der tale om konfrontationsbaserede relationer mellem den offentlige og den private sektor, hvor den ene part opfatter eller mener at opfatte den anden part som modstander af eller hindring for sine mål og interesser. Den private sektor er ofte af den opfattelse, at den offentlige sektor lægger hindringer i vejen for dens mål om rentabilitet ved ikke at tilvejebringe de infrastrukturer, der er nødvendige, for at den kan udvikle sine aktiviteter på passende vis, eller fordi de offentlige tjenester for turister eller turistindustrien er begrænsede eller af dårlig kvalitet. I andre tilfælde opfatter virksomhederne de offentlige institutioner udelukkende som skatteopkrævere, der henter mere og mere hjem hos en sektor, hvor priskonkurrencen er stor, og som medvirker til at forvride konkurrencen over for andre lande, regioner eller lokaliteter med forskellige skatteordninger. Det er grunden til, at virksomhederne kræver en harmonisering af skatter og afgifter såsom momsen på turisttjenesteydelser. I sidste instans mener de, at de bliver nødt til at bekæmpe den offentlige sektor, som snarere mindsker end fremmer sektorens konkurrenceevne.

| 3.1.1.1 | I denne situation med potentielt antagonistiske relationer mellem den offentlige og den private sektor kan de offentlige myndigheder opfatte turistsektoren som en kilde til problemer og forhindringer og forvanskning af deres offentlige målsætninger for social velfærd, bevarelse af naturressourcerne og orientering mod bæredygtighed, social samhørighed og virksomheders ansvar over for lokalbefolkningen. |
| --- | --- |

3.1.1.1

I denne situation med potentielt antagonistiske relationer mellem den offentlige og den private sektor kan de offentlige myndigheder opfatte turistsektoren som en kilde til problemer og forhindringer og forvanskning af deres offentlige målsætninger for social velfærd, bevarelse af naturressourcerne og orientering mod bæredygtighed, social samhørighed og virksomheders ansvar over for lokalbefolkningen.

| 3.1.1.2 | Gennem medierne bliver samfundet i større eller mindre omfang opmærksomt på den spænding og de interne eller eksterne konfrontationer, som disse relationer skaber, og der opstår et klima præget af konfrontation og gensidige beskyldninger, som hverken hjælper den private eller den offentlige sektor med at nå sine mål. |
| --- | --- |

3.1.1.2

Gennem medierne bliver samfundet i større eller mindre omfang opmærksomt på den spænding og de interne eller eksterne konfrontationer, som disse relationer skaber, og der opstår et klima præget af konfrontation og gensidige beskyldninger, som hverken hjælper den private eller den offentlige sektor med at nå sine mål.

| 3.1.1.3 | Dette scenario er naturligvis ikke det mest hensigtsmæssige til at opnå en social, økonomisk, miljømæssigt bæredygtig og konkurrencedygtig udvikling af turismen, hverken for forbrugerne, lokalbefolkningen eller virksomhederne, som forsøger at anvende turismens potentiale til at skabe og fordele velstand. |
| --- | --- |

3.1.1.3

Dette scenario er naturligvis ikke det mest hensigtsmæssige til at opnå en social, økonomisk, miljømæssigt bæredygtig og konkurrencedygtig udvikling af turismen, hverken for forbrugerne, lokalbefolkningen eller virksomhederne, som forsøger at anvende turismens potentiale til at skabe og fordele velstand.

| 3.1.2 | Sameksistens. I dette scenario tolererer de offentlige organer og de private virksomheder hinanden og arbejder hver for sig for at nå deres respektive mål, respekterer hinandens kompetenceområder, opfylder deres juridiske og sociale forpligtelser samt respekterer de rettigheder, de øvrige aktører i turistsektoren har. Det er et scenario baseret på gensidig tolerance, som nok er at foretrække frem for det foregående scenario, men som helt klart ikke er tilstrækkeligt til at udvikle den bæredygtige turisme, som vi finder passende for det 21. århundrede. Det er et meget almindeligt scenario på steder, hvor turisme ikke er hovedaktiviteten, men hvor den supplerer indtægterne fra andre aktiviteter, eller i landsbyer og byer med erhvervsspredning, hvor turisme kun tegner sig for en begrænset andel af den lokale erhvervsaktivitet. |
| --- | --- |

3.1.2

Sameksistens. I dette scenario tolererer de offentlige organer og de private virksomheder hinanden og arbejder hver for sig for at nå deres respektive mål, respekterer hinandens kompetenceområder, opfylder deres juridiske og sociale forpligtelser samt respekterer de rettigheder, de øvrige aktører i turistsektoren har. Det er et scenario baseret på gensidig tolerance, som nok er at foretrække frem for det foregående scenario, men som helt klart ikke er tilstrækkeligt til at udvikle den bæredygtige turisme, som vi finder passende for det 21. århundrede. Det er et meget almindeligt scenario på steder, hvor turisme ikke er hovedaktiviteten, men hvor den supplerer indtægterne fra andre aktiviteter, eller i landsbyer og byer med erhvervsspredning, hvor turisme kun tegner sig for en begrænset andel af den lokale erhvervsaktivitet.

| 3.1.3 | Koordinering. Dette scenario er karakteriseret ved en vis koordinering af de politikker, strategier og foranstaltninger, som de forskellige offentlige og private aktører i turistsektoren opererer med. Selv om hver enkelt har sine egne mål, er der en forståelse af, at sammenhæng og gensidig information gør det muligt at opnå bedre resultater i arbejdet med at nå de respektive mål og således er til gavn for samfundet. Hovedinstrumentet i dette scenario er information og kommunikation, både om den førte politik og de konkrete foranstaltninger, mellem de forskellige aktører i turistsektoren. Kommunikationen kan foregå gennem fælles aktiviteter såsom arbejdsgrupper, fora, informationsmøder osv. Dette kræver en højere grad af offentligt-privat samarbejde, og fremmer efter vor mening målet om en økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtig turisme. Dette scenario finder man ofte i typiske turistsituationer eller steder, hvor turismen udvikler sig på passende vis, og hvor de offentlige og private aktører er klare over turismens betydning for deres lokalsamfund. |
| --- | --- |

3.1.3

Koordinering. Dette scenario er karakteriseret ved en vis koordinering af de politikker, strategier og foranstaltninger, som de forskellige offentlige og private aktører i turistsektoren opererer med. Selv om hver enkelt har sine egne mål, er der en forståelse af, at sammenhæng og gensidig information gør det muligt at opnå bedre resultater i arbejdet med at nå de respektive mål og således er til gavn for samfundet. Hovedinstrumentet i dette scenario er information og kommunikation, både om den førte politik og de konkrete foranstaltninger, mellem de forskellige aktører i turistsektoren. Kommunikationen kan foregå gennem fælles aktiviteter såsom arbejdsgrupper, fora, informationsmøder osv. Dette kræver en højere grad af offentligt-privat samarbejde, og fremmer efter vor mening målet om en økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtig turisme. Dette scenario finder man ofte i typiske turistsituationer eller steder, hvor turismen udvikler sig på passende vis, og hvor de offentlige og private aktører er klare over turismens betydning for deres lokalsamfund.

| 3.1.4 | Samarbejde. I dette scenario har de offentlige eller private aktører deres egne mål, men de forfølger ligeledes fælles mål for såvel iværksatte foranstaltninger som strategier og endda den førte politik. Dette kræver overensstemmelse mht. mål og et meget udviklet syn på turisme, hvilket ikke er nemt at realisere, idet der til enhver tid må anvendes økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtige kriterier, både på kort, mellemlangt og langt sigt. Det er efter vor mening det bedste scenario, som det nye koncept for bæredygtig turisme må bevæge sig henimod, hvis turismen skal overleve som en industri, der skaber økonomiske, sociale og miljømæssige fordele. |
| --- | --- |

3.1.4

Samarbejde. I dette scenario har de offentlige eller private aktører deres egne mål, men de forfølger ligeledes fælles mål for såvel iværksatte foranstaltninger som strategier og endda den førte politik. Dette kræver overensstemmelse mht. mål og et meget udviklet syn på turisme, hvilket ikke er nemt at realisere, idet der til enhver tid må anvendes økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtige kriterier, både på kort, mellemlangt og langt sigt. Det er efter vor mening det bedste scenario, som det nye koncept for bæredygtig turisme må bevæge sig henimod, hvis turismen skal overleve som en industri, der skaber økonomiske, sociale og miljømæssige fordele.

| 3.1.4.1 | Dette samarbejde kan baseres på forskellige instrumenter: blandede virksomheder, fonde, blandede institutioner, råd, partnerskaber osv. Men i de enkelt tilfælde er udveksling af erfaringer og knowhow samt langsigtede investeringsprojekter væsentlige aspekter af samarbejds- og optimeringsindsatsen. Det er vigtigt at bemærke, at dette samarbejde er mest effektivt på lokalt plan, hvor offentlige og private interesser er mest konkret og direkte sammenfaldende. Det er her, der kan skabes det rigtige miljø, for at turismen kan blive drivkraften i lokaludviklingen, med skabelse af kvalitetsbetonede og socialt bæredygtige arbejdspladser. |
| --- | --- |

3.1.4.1

Dette samarbejde kan baseres på forskellige instrumenter: blandede virksomheder, fonde, blandede institutioner, råd, partnerskaber osv. Men i de enkelt tilfælde er udveksling af erfaringer og knowhow samt langsigtede investeringsprojekter væsentlige aspekter af samarbejds- og optimeringsindsatsen. Det er vigtigt at bemærke, at dette samarbejde er mest effektivt på lokalt plan, hvor offentlige og private interesser er mest konkret og direkte sammenfaldende. Det er her, der kan skabes det rigtige miljø, for at turismen kan blive drivkraften i lokaludviklingen, med skabelse af kvalitetsbetonede og socialt bæredygtige arbejdspladser.

| 3.1.4.2 | Denne type samarbejde forekommer hyppigst, når den offentlige og den private sektor går sammen om at skabe turistprodukter. Der er eksempler på meget succesfulde produkter, som er blevet skabt gennem et sådant samarbejde. |
| --- | --- |

3.1.4.2

Denne type samarbejde forekommer hyppigst, når den offentlige og den private sektor går sammen om at skabe turistprodukter. Der er eksempler på meget succesfulde produkter, som er blevet skabt gennem et sådant samarbejde.

| 3.2 | Det fremgår af en analyse af den nuværende situation, at alle fire beskrevne scenarier forekommer i det virkelige liv, nogle gange i ren form, men oftere kombineret, hvilket skaber en række mellemliggende og forskellige situationer. Samarbejde er et muligt og ønskeligt mål for den europæiske og den globale turistindustri, da det forbedrer dens konkurrenceevne og bæredygtighed. Samtidig er det nødvendigt at anerkende og fremme de former for god praksis, som er ved at gøre sig gældende i Europa og i hele verden, heraf nogle på den offentlige sektors initiativ, mens mange andre er udviklet og fremmet af den private sektor. |
| --- | --- |

3.2

Det fremgår af en analyse af den nuværende situation, at alle fire beskrevne scenarier forekommer i det virkelige liv, nogle gange i ren form, men oftere kombineret, hvilket skaber en række mellemliggende og forskellige situationer. Samarbejde er et muligt og ønskeligt mål for den europæiske og den globale turistindustri, da det forbedrer dens konkurrenceevne og bæredygtighed. Samtidig er det nødvendigt at anerkende og fremme de former for god praksis, som er ved at gøre sig gældende i Europa og i hele verden, heraf nogle på den offentlige sektors initiativ, mens mange andre er udviklet og fremmet af den private sektor.

| 3.3 | Når der er tale om turistdestinationer eller -aktiviteter, hvor et offentligt-privat samarbejde er grundlaget for kvalitetsforbedring, udviklingsplanlægning, imødegåelse af krisesituationer og i mange andre tilfælde, kan det generelt siges, at foranstaltningernes effektivitet og rentabilitet øges væsentligt gennem stedets eller aktivitetens konkurrencedygtighed. |
| --- | --- |

3.3

Når der er tale om turistdestinationer eller -aktiviteter, hvor et offentligt-privat samarbejde er grundlaget for kvalitetsforbedring, udviklingsplanlægning, imødegåelse af krisesituationer og i mange andre tilfælde, kan det generelt siges, at foranstaltningernes effektivitet og rentabilitet øges væsentligt gennem stedets eller aktivitetens konkurrencedygtighed.

| 3.3.1 | Er der derimod tale om konfrontation, manglende koordinering og ren og skær uvidenhed, hvilket undertiden kan forekomme bevidst eller ubevidst, vil dette blot forværre problemerne, forsinke løsninger og mindske konkurrenceevnen og rentabiliteten. |
| --- | --- |

3.3.1

Er der derimod tale om konfrontation, manglende koordinering og ren og skær uvidenhed, hvilket undertiden kan forekomme bevidst eller ubevidst, vil dette blot forværre problemerne, forsinke løsninger og mindske konkurrenceevnen og rentabiliteten.

| 3.3.2 | Forskellige undersøgelser har vist og bekræftet, at turister opfatter kvaliteten af de ydelser, de modtager under en rejse eller ferie, som værende 50 % afhængige af de ydelser, som de offentlige organer leverer, og 50 % af de ydelser, den private sektor, hovedsagelig virksomhederne, leverer gennem deres ansatte. Den måde, hvorpå turister opfatter forskellige kvalitetsindikatorer og disses betydning for deres samlede opfattelse af et produkts kvalitet fremgår f.eks. af forskellige undersøgelser foretaget af Calvia kommune og andre kommuner i Spanien som led i »Planes de Excelencia Turística«. |
| --- | --- |

3.3.2

Forskellige undersøgelser har vist og bekræftet, at turister opfatter kvaliteten af de ydelser, de modtager under en rejse eller ferie, som værende 50 % afhængige af de ydelser, som de offentlige organer leverer, og 50 % af de ydelser, den private sektor, hovedsagelig virksomhederne, leverer gennem deres ansatte. Den måde, hvorpå turister opfatter forskellige kvalitetsindikatorer og disses betydning for deres samlede opfattelse af et produkts kvalitet fremgår f.eks. af forskellige undersøgelser foretaget af Calvia kommune og andre kommuner i Spanien som led i »Planes de Excelencia Turística«.

| 3.4 | Det er opmuntrende at konstatere, at tendensen går i retning af samarbejde og ikke antagonisme, som måske var mere almindelig i turistindustriens tidlige år, i perioder med kraftig vækst, hvor udviklingen af de bedste steder på kysten eller på landet ikke kendte til begrænsninger. Der var perioder, hvor jagten på kortsigtet profit dækkede over andre aspekter af bæredygtighed, som heller ikke den offentlige sektor var i stand til at tage hensyn til, indarbejde i sin strategi og udvikle i samarbejde med den private sektor. |
| --- | --- |

3.4

Det er opmuntrende at konstatere, at tendensen går i retning af samarbejde og ikke antagonisme, som måske var mere almindelig i turistindustriens tidlige år, i perioder med kraftig vækst, hvor udviklingen af de bedste steder på kysten eller på landet ikke kendte til begrænsninger. Der var perioder, hvor jagten på kortsigtet profit dækkede over andre aspekter af bæredygtighed, som heller ikke den offentlige sektor var i stand til at tage hensyn til, indarbejde i sin strategi og udvikle i samarbejde med den private sektor.

| 3.4.1 | Samfundet er nu blevet mere bevidst om de langsigtede faktorer og begrænsninger, især mht. bevarelse af naturressourcerne, og turismeformerne er i dag i meget bedre overensstemmelse med de kollektive mål end førhen. |
| --- | --- |

3.4.1

Samfundet er nu blevet mere bevidst om de langsigtede faktorer og begrænsninger, især mht. bevarelse af naturressourcerne, og turismeformerne er i dag i meget bedre overensstemmelse med de kollektive mål end førhen.

4.   Nuværende mål for offentligt-privat samarbejde

| 4.1 | Generelt kan det siges, at de grundlæggende mål for enhver samarbejdsproces må være at fremme og integrere de mål, som indgår i de enkelte parters kompetenceområde, i deres strategier og planlægning af aktiviteter, som er deres eksistensgrundlag i samfundet nu og fremover. Hver part må komme med sine egne mål, såvel individuelle som kollektive, og sikre, at de integreres i de øvrige aktørers mål. |
| --- | --- |

4.1

Generelt kan det siges, at de grundlæggende mål for enhver samarbejdsproces må være at fremme og integrere de mål, som indgår i de enkelte parters kompetenceområde, i deres strategier og planlægning af aktiviteter, som er deres eksistensgrundlag i samfundet nu og fremover. Hver part må komme med sine egne mål, såvel individuelle som kollektive, og sikre, at de integreres i de øvrige aktørers mål.

| 4.2 | Der kan sondres mellem forskellige typer mål for samarbejde på turistområdet. |
| --- | --- |

4.2

Der kan sondres mellem forskellige typer mål for samarbejde på turistområdet.

| 4.2.1 | Sektorbestemte mål. Som allerede nævnt en del gange og på forskellige måder er turistindustrien en sektor af strategisk betydning for gennemførelsen af mange af de målsætninger, der udgør kernen i EU, dets politik og vilje til at skabe et bedre Europa i dag og for de kommende generationer. |
| --- | --- |

4.2.1

Sektorbestemte mål. Som allerede nævnt en del gange og på forskellige måder er turistindustrien en sektor af strategisk betydning for gennemførelsen af mange af de målsætninger, der udgør kernen i EU, dets politik og vilje til at skabe et bedre Europa i dag og for de kommende generationer.

| 4.2.1.1 | På grund af turismeudviklingens direkte indvirkning på de økonomiske, sociale og miljømæssige betingelser i det berørte område kan og bør den være et af de foretrukne midler til at forbedre EU-borgernes livskvalitet. For at udnytte og realisere dette potentiale på længere sigt skal turismen imidlertid opfylde visse krav om bæredygtighed, som alle de berørte aktører (offentlige og private institutioner, virksomheder og brugere) skal overholde. Det grundlæggende mål for offentligt-privat samarbejde kan og må være at sikre turistsektorens overlevelse og konkurrenceevne på langt sigt. |
| --- | --- |

4.2.1.1

På grund af turismeudviklingens direkte indvirkning på de økonomiske, sociale og miljømæssige betingelser i det berørte område kan og bør den være et af de foretrukne midler til at forbedre EU-borgernes livskvalitet. For at udnytte og realisere dette potentiale på længere sigt skal turismen imidlertid opfylde visse krav om bæredygtighed, som alle de berørte aktører (offentlige og private institutioner, virksomheder og brugere) skal overholde. Det grundlæggende mål for offentligt-privat samarbejde kan og må være at sikre turistsektorens overlevelse og konkurrenceevne på langt sigt.

| 4.2.1.2 | Det bør i særdeleshed nævnes, at offentligt-privat samarbejde har vist sig meget effektivt til at løse situationer med tilbagegang eller endda kriser inden for turismen på de klassiske destinationer, som risikerer at miste deres velstandsskabende potentiale. Den nødvendige fælles indsats, som omfatter alle aktører, øger de trufne foranstaltningers effektivitet og synlighed. |
| --- | --- |

4.2.1.2

Det bør i særdeleshed nævnes, at offentligt-privat samarbejde har vist sig meget effektivt til at løse situationer med tilbagegang eller endda kriser inden for turismen på de klassiske destinationer, som risikerer at miste deres velstandsskabende potentiale. Den nødvendige fælles indsats, som omfatter alle aktører, øger de trufne foranstaltningers effektivitet og synlighed.

| 4.2.1.3 | Endvidere er det klart, at i krisesituationer som 11. september i New York og for ganske nylig 11. marts i Madrid er det nødvendigt at appellere til alle aktive og beslutningstagende offentlige og private aktører om at gå sammen om at afbøde de negative konsekvenser af sådanne tragedier for turismen. |
| --- | --- |

4.2.1.3

Endvidere er det klart, at i krisesituationer som 11. september i New York og for ganske nylig 11. marts i Madrid er det nødvendigt at appellere til alle aktive og beslutningstagende offentlige og private aktører om at gå sammen om at afbøde de negative konsekvenser af sådanne tragedier for turismen.

| 4.2.1.4 | Et område, hvor alliancer og offentlig-private samarbejdsformer i det sektorbestemte miljø kan vise sig at være effektive, er transportsektoren, hvor den massive stigning i antallet af lavprisflyselskaber har mindsket transportomkostningerne generelt. Offentlige-private alliancer må sikre vilkårene for tjenesteydelsens kvalitet og for beskæftigelsen og sikkerheden inden for denne sektor. |
| --- | --- |

4.2.1.4

Et område, hvor alliancer og offentlig-private samarbejdsformer i det sektorbestemte miljø kan vise sig at være effektive, er transportsektoren, hvor den massive stigning i antallet af lavprisflyselskaber har mindsket transportomkostningerne generelt. Offentlige-private alliancer må sikre vilkårene for tjenesteydelsens kvalitet og for beskæftigelsen og sikkerheden inden for denne sektor.

| 4.2.1.5 | Uddannelse af de ansatte i en sektor er et klart mål for enhver menneskelig aktivitet og er endnu vigtigere inden for turisme, hvis klare og væsentlige komponent er menneskelige relationer. Et offentligt-privat samarbejde på dette område er af stor betydning, da begge sektorer har en interesse i at forbedre de ansattes uddannelse og professionalisme. |
| --- | --- |

4.2.1.5

Uddannelse af de ansatte i en sektor er et klart mål for enhver menneskelig aktivitet og er endnu vigtigere inden for turisme, hvis klare og væsentlige komponent er menneskelige relationer. Et offentligt-privat samarbejde på dette område er af stor betydning, da begge sektorer har en interesse i at forbedre de ansattes uddannelse og professionalisme.

| 4.2.2 | Sociale mål. Man kan ikke opstille mål for et offentligt-privat samarbejde uden at tage hensyn til de sociale mål, som bør indgå i enhver menneskelig aktivitet. Mere specifikt er lokal udvikling og skabelse af arbejdspladser grundlaget for målene for turisme og følgelig for samarbejdet i turistsektoren. |
| --- | --- |

4.2.2

Sociale mål. Man kan ikke opstille mål for et offentligt-privat samarbejde uden at tage hensyn til de sociale mål, som bør indgå i enhver menneskelig aktivitet. Mere specifikt er lokal udvikling og skabelse af arbejdspladser grundlaget for målene for turisme og følgelig for samarbejdet i turistsektoren.

| 4.2.2.1 | Da turisme er kernen i en økonomisk aktivitet, som går ud på at levere personlige tjenesteydelser, kan der med enhver ny turistaktivitet skabes nye arbejdspladser, men kvalitetspræget og bæredygtig turisme er kun mulig med arbejdspladser af god kvalitet. |
| --- | --- |

4.2.2.1

Da turisme er kernen i en økonomisk aktivitet, som går ud på at levere personlige tjenesteydelser, kan der med enhver ny turistaktivitet skabes nye arbejdspladser, men kvalitetspræget og bæredygtig turisme er kun mulig med arbejdspladser af god kvalitet.

| 4.2.2.2 | Forbedring af de sociale vilkår i de lokalsamfund, som besøges af turister, må helt sikkert være et af målene for et effektivt samarbejde mellem den offentlige og den private sektor. Adskillige europæiske regioner vil blive berørt af og må tilpasse sig til de seneste og kommende ændringer af den fælles landbrugspolitik. Bondegårdsferie bør måske fremmes som en måde at kombinere traditionel landsbrugsaktivitet med en ny aktivitet – turisme – som kan øge rentabiliteten. Man bør også overveje at fremme turisme som en potentielt ny aktivitet i områder med industriel omstrukturering, minedrift eller lignende aktiviteter. EØSU bør udarbejde en initiativudtalelse, som ser på og konkret udvikler dette alternativ for de berørte regioner. |
| --- | --- |

4.2.2.2

Forbedring af de sociale vilkår i de lokalsamfund, som besøges af turister, må helt sikkert være et af målene for et effektivt samarbejde mellem den offentlige og den private sektor. Adskillige europæiske regioner vil blive berørt af og må tilpasse sig til de seneste og kommende ændringer af den fælles landbrugspolitik. Bondegårdsferie bør måske fremmes som en måde at kombinere traditionel landsbrugsaktivitet med en ny aktivitet – turisme – som kan øge rentabiliteten. Man bør også overveje at fremme turisme som en potentielt ny aktivitet i områder med industriel omstrukturering, minedrift eller lignende aktiviteter. EØSU bør udarbejde en initiativudtalelse, som ser på og konkret udvikler dette alternativ for de berørte regioner.

| 4.2.2.3 | Bevarelse af den kulturelle, arkæologiske og arkitektoniske arv er muligvis et af de sociale mål, som bedst kan varetages af et offentligt-privat samarbejde. Dette er tilfældet med netværket af »paradores« i Spanien og »pousadas« i Portugal, som man kan takke for, at en lang række monumenter er blevet restaureret og åbnet for offentligheden, og samtidige er der helt sikkert skabt velstand i det pågældende område. Dette er en måde at bevare offentlige goder på offentlige hænder på og samtidig sikre, at de værdsættes og nydes. Det samme gælder for naturområder, som mange små og mellemstore virksomheder ser som en forretningsmulighed. Sådanne foranstaltninger behøver imidlertid ikke nødvendigvis udelukkende at gennemføres af offentlige virksomheder; der er mange eksempler på paladser og monumenter, som er blevet restaureret af private, og som nu er rentable takket være turismen. Et af eksemplerne herpå sås under det besøg, der blev arrangeret i forbindelse med høringen i Sevilla. De nye lande i EU har alle en ekstraordinær kulturarv, der bør restaureres. Dette er en ny og spændende lejlighed til at fremme turismen og samtidig beskytte kulturarven. Det offentligt-private samarbejde har i alle sine former en meget vigtig rolle at spille i opfyldelsen af dette mål. |
| --- | --- |

4.2.2.3

Bevarelse af den kulturelle, arkæologiske og arkitektoniske arv er muligvis et af de sociale mål, som bedst kan varetages af et offentligt-privat samarbejde. Dette er tilfældet med netværket af »paradores« i Spanien og »pousadas« i Portugal, som man kan takke for, at en lang række monumenter er blevet restaureret og åbnet for offentligheden, og samtidige er der helt sikkert skabt velstand i det pågældende område. Dette er en måde at bevare offentlige goder på offentlige hænder på og samtidig sikre, at de værdsættes og nydes. Det samme gælder for naturområder, som mange små og mellemstore virksomheder ser som en forretningsmulighed. Sådanne foranstaltninger behøver imidlertid ikke nødvendigvis udelukkende at gennemføres af offentlige virksomheder; der er mange eksempler på paladser og monumenter, som er blevet restaureret af private, og som nu er rentable takket være turismen. Et af eksemplerne herpå sås under det besøg, der blev arrangeret i forbindelse med høringen i Sevilla. De nye lande i EU har alle en ekstraordinær kulturarv, der bør restaureres. Dette er en ny og spændende lejlighed til at fremme turismen og samtidig beskytte kulturarven. Det offentligt-private samarbejde har i alle sine former en meget vigtig rolle at spille i opfyldelsen af dette mål.

| 4.2.2.4 | Et offentligt-privat samarbejde inden for andre sektorer kan ligeledes være til gavn for turismen. Eksempelvis, og set i lyset af gastronomiens betydning som en kulturel og turistmæssig arv og rigdom, vil fremme af offentligt-privat samarbejde om forbedring af udviklingen inden for fødevarekvalitet og oprindelsesbetegnelser virke ind på turistudbuddet fremover. |
| --- | --- |

4.2.2.4

Et offentligt-privat samarbejde inden for andre sektorer kan ligeledes være til gavn for turismen. Eksempelvis, og set i lyset af gastronomiens betydning som en kulturel og turistmæssig arv og rigdom, vil fremme af offentligt-privat samarbejde om forbedring af udviklingen inden for fødevarekvalitet og oprindelsesbetegnelser virke ind på turistudbuddet fremover.

| 4.2.2.5 | Et positivt skridt kunne være udbredt anvendelse af Turismens Etiske Kodeks, som Verdensorganisationen for Turisme vedtog for nogle år siden, da dette ville understrege behovet for et offentligt-privat samarbejde. |
| --- | --- |

4.2.2.5

Et positivt skridt kunne være udbredt anvendelse af Turismens Etiske Kodeks, som Verdensorganisationen for Turisme vedtog for nogle år siden, da dette ville understrege behovet for et offentligt-privat samarbejde.

| 4.2.3 | Økonomiske mål. Alle er enige om, at den økonomiske faktor er afgørende på turistområdet. Som allerede anført, har turistindustrien vist sig at være en afgørende beskæftigelses- og velstandsskabende faktor i stort set hele verden, specielt i Europa, herunder i landene omkring Middelhavet. Målene om bæredygtighed, og hvad der har med denne faktor at gøre, kræver en langsigtet og ikke blot en mellem- eller kortsigtet strategisk planlægning. Det betyder, at turismeprodukterne skal udtænkes med sigte på konkurrenceevne nu og fremover, og de skal være rentable på kort, mellemlangt og langt sigt og kunne skabe fast beskæftigelse af god kvalitet året rundt på kort, mellemlangt og langt sigt. De fælles mål for et effektivt samarbejde vil således være at sikre og bevare konkurrenceevnen og den økonomiske rentabilitet i turistsektoren. |
| --- | --- |

4.2.3

Økonomiske mål. Alle er enige om, at den økonomiske faktor er afgørende på turistområdet. Som allerede anført, har turistindustrien vist sig at være en afgørende beskæftigelses- og velstandsskabende faktor i stort set hele verden, specielt i Europa, herunder i landene omkring Middelhavet. Målene om bæredygtighed, og hvad der har med denne faktor at gøre, kræver en langsigtet og ikke blot en mellem- eller kortsigtet strategisk planlægning. Det betyder, at turismeprodukterne skal udtænkes med sigte på konkurrenceevne nu og fremover, og de skal være rentable på kort, mellemlangt og langt sigt og kunne skabe fast beskæftigelse af god kvalitet året rundt på kort, mellemlangt og langt sigt. De fælles mål for et effektivt samarbejde vil således være at sikre og bevare konkurrenceevnen og den økonomiske rentabilitet i turistsektoren.

| 4.2.3.1 | Informations- og kommunikationsteknologierne (IKT) er et andet felt under turismens økonomiske mål, hvor et samarbejde er nødvendigt, hvis vi skal opfylde målene for både turistdestinationerne, der normalt repræsenteres af den offentlige sektor, og for den økonomiske aktivitet, der går ud på at sælge turisttjenesteydelser, og som normalt varetages af virksomhederne. Turistinformation, som er tilgængelig for alle, herunder randregionerne, er nødvendig, hvis sektoren skal blive konkurrencedygtig. |
| --- | --- |

4.2.3.1

Informations- og kommunikationsteknologierne (IKT) er et andet felt under turismens økonomiske mål, hvor et samarbejde er nødvendigt, hvis vi skal opfylde målene for både turistdestinationerne, der normalt repræsenteres af den offentlige sektor, og for den økonomiske aktivitet, der går ud på at sælge turisttjenesteydelser, og som normalt varetages af virksomhederne. Turistinformation, som er tilgængelig for alle, herunder randregionerne, er nødvendig, hvis sektoren skal blive konkurrencedygtig.

| 4.2.3.2 | Hvad de økonomiske mål for samarbejde angår, må man huske, at den offentlige sektors intervention er vigtig for at undgå illoyal konkurrence, ensartetgøre konkurrenceaspekter, f.eks. beskatningsordninger, der kan være med til at gøre markedet uigennemsigtigt. |
| --- | --- |

4.2.3.2

Hvad de økonomiske mål for samarbejde angår, må man huske, at den offentlige sektors intervention er vigtig for at undgå illoyal konkurrence, ensartetgøre konkurrenceaspekter, f.eks. beskatningsordninger, der kan være med til at gøre markedet uigennemsigtigt.

| 4.2.4 | Miljømål. Turismen er en industri, muligvis den eneste, der er kendetegnet ved, at dens vigtigste produkt er den turistmæssige tiltrækningskraft, som består af en række elementer, hvor iblandt opfattelsen af naturen, de forskellige omgivelser og landskaber, biodiversiteten, og i sidste ende respekten for miljøet spiller en afgørende rolle for kvaliteten og tilpasningen af det produkt, som brugerne, dvs. turisterne, ønsker. Det er så absolut muligt og ønskeligt, at både de offentlige og de private aktører som mål for samarbejdet sætter sig at opretholde disse vilkår, der kan sikre, at naturressourcerne er bæredygtige og anvendes rationelt og bæredygtigt, så det bliver muligt for dem at give et afkast. |
| --- | --- |

4.2.4

Miljømål. Turismen er en industri, muligvis den eneste, der er kendetegnet ved, at dens vigtigste produkt er den turistmæssige tiltrækningskraft, som består af en række elementer, hvor iblandt opfattelsen af naturen, de forskellige omgivelser og landskaber, biodiversiteten, og i sidste ende respekten for miljøet spiller en afgørende rolle for kvaliteten og tilpasningen af det produkt, som brugerne, dvs. turisterne, ønsker. Det er så absolut muligt og ønskeligt, at både de offentlige og de private aktører som mål for samarbejdet sætter sig at opretholde disse vilkår, der kan sikre, at naturressourcerne er bæredygtige og anvendes rationelt og bæredygtigt, så det bliver muligt for dem at give et afkast.

| 4.2.4.1 | Miljøbeskyttelse er et af de områder, hvor et offentligt-privat samarbejde kan være et instrument til at nå målet om miljøkvalitet. Nylige begivenheder såsom Prestige-katastrofen har understreget behovet for at gribe forebyggende ind over for miljøet i såvel den private som den offentlige sektor. |
| --- | --- |

4.2.4.1

Miljøbeskyttelse er et af de områder, hvor et offentligt-privat samarbejde kan være et instrument til at nå målet om miljøkvalitet. Nylige begivenheder såsom Prestige-katastrofen har understreget behovet for at gribe forebyggende ind over for miljøet i såvel den private som den offentlige sektor.

| 4.3 | Endelig må de mulige mål for et passende offentligt-privat samarbejde altid være i overensstemmelse med princippet om bæredygtighed, som på den ene side omfatter de tre dimensioner, økonomi, samfund og natur, og på den anden side de tre tidshorisonter, kort, mellemlangt og langt sigt. Endvidere er deltagelse af alle aktører i turistsektoren et væsentligt og integrerende led i disse mål. Det er en bæredygtig udviklingspolitik og –indsats, som danner grundlaget for samarbejde. |
| --- | --- |

4.3

Endelig må de mulige mål for et passende offentligt-privat samarbejde altid være i overensstemmelse med princippet om bæredygtighed, som på den ene side omfatter de tre dimensioner, økonomi, samfund og natur, og på den anden side de tre tidshorisonter, kort, mellemlangt og langt sigt. Endvidere er deltagelse af alle aktører i turistsektoren et væsentligt og integrerende led i disse mål. Det er en bæredygtig udviklingspolitik og –indsats, som danner grundlaget for samarbejde.

5.   Samarbejdsprincipper og -kriterier

| 5.1 | Der findes en række principper, som bør styre samarbejdsrelationerne mellem den offentlige og den private sektor på turistområdet. |
| --- | --- |

5.1

Der findes en række principper, som bør styre samarbejdsrelationerne mellem den offentlige og den private sektor på turistområdet.

| 5.1.1 | Kompetenceområde. For at etablere et solidt og varigt partnerskab skal de forskellige involverede aktører naturligvis selvstændigt kunne forfølge deres mål, som de indbyrdes har enedes om. Deres beføjelser må derfor være anerkendt, enten i form af et udtrykkeligt juridisk mandat, delegering af beføjelser eller blot en formel eller uformel repræsentation. |
| --- | --- |

5.1.1

Kompetenceområde. For at etablere et solidt og varigt partnerskab skal de forskellige involverede aktører naturligvis selvstændigt kunne forfølge deres mål, som de indbyrdes har enedes om. Deres beføjelser må derfor være anerkendt, enten i form af et udtrykkeligt juridisk mandat, delegering af beføjelser eller blot en formel eller uformel repræsentation.

| 5.1.2 | Medansvar. De forskellige aktører skal være enten direkte eller indirekte berørt eller involveret i den situation, der danner grundlag for partnerskabet. |
| --- | --- |

5.1.2

Medansvar. De forskellige aktører skal være enten direkte eller indirekte berørt eller involveret i den situation, der danner grundlag for partnerskabet.

| 5.1.3 | Frivillighed. Kun dem, der frit vælger at være aktive deltagere i et partnerskab, er underkastet dets betingelser. |
| --- | --- |

5.1.3

Frivillighed. Kun dem, der frit vælger at være aktive deltagere i et partnerskab, er underkastet dets betingelser.

| 5.1.4 | Demokrati. Reglerne for beslutningstagning og repræsentation skal være meget klare og i overensstemmelse med principperne om deltagelsesdemokrati. |
| --- | --- |

5.1.4

Demokrati. Reglerne for beslutningstagning og repræsentation skal være meget klare og i overensstemmelse med principperne om deltagelsesdemokrati.

| 5.2 | For at nå de opstillede mål skal de operationelle kriterier for partnerskaberne omfatte følgende: |
| --- | --- |

5.2

For at nå de opstillede mål skal de operationelle kriterier for partnerskaberne omfatte følgende:

| 5.2.1 | Konkrete mål, dvs. eksplicitte, specifikke og om muligt økonomisk kvantificerbare og tidsmæssigt fastsatte mål, som man har enedes om. |
| --- | --- |

5.2.1

Konkrete mål, dvs. eksplicitte, specifikke og om muligt økonomisk kvantificerbare og tidsmæssigt fastsatte mål, som man har enedes om.

| 5.2.2 | Relevans. Målene skal være vigtige for alle involverede aktører, enten direkte eller indirekte. |
| --- | --- |

5.2.2

Relevans. Målene skal være vigtige for alle involverede aktører, enten direkte eller indirekte.

| 5.2.3 | Resultatovervågning. Det er vigtigt, at aktørerne klart kan se resultaterne af deres deltagelse i et partnerskab, da de ellers vil miste interessen og trække sig ud. |
| --- | --- |

5.2.3

Resultatovervågning. Det er vigtigt, at aktørerne klart kan se resultaterne af deres deltagelse i et partnerskab, da de ellers vil miste interessen og trække sig ud.

| 5.2.4 | Proportionalitet. Det er vigtigt, at inddragelsen af aktører står i forhold til udfordringernes omfang. |
| --- | --- |

5.2.4

Proportionalitet. Det er vigtigt, at inddragelsen af aktører står i forhold til udfordringernes omfang.

6.   Instrumenter og sammenslutnings- og samarbejdsformer

| 6.1 | En beskrivelse af instrumenter og sammenslutningsformer kræver først og fremmest, at man finder frem til det ideelle samarbejdsniveau, dvs. det niveau, hvor et samarbejde giver mening. Det betyder, at man skal analysere og definere den kontekst, hvor problemet optræder, og hvor der kan findes en løsning, og hvor den ekspertise, alle aktørerne har, kan udnyttes. Konteksten vil således være lokal, hvis problemet er rent lokalt, og hvis der lokalt er den kompetence til stede, som gør det muligt at anvende løsningerne. Det samme gælder for det regionale og statslige niveau. |
| --- | --- |

6.1

En beskrivelse af instrumenter og sammenslutningsformer kræver først og fremmest, at man finder frem til det ideelle samarbejdsniveau, dvs. det niveau, hvor et samarbejde giver mening. Det betyder, at man skal analysere og definere den kontekst, hvor problemet optræder, og hvor der kan findes en løsning, og hvor den ekspertise, alle aktørerne har, kan udnyttes. Konteksten vil således være lokal, hvis problemet er rent lokalt, og hvis der lokalt er den kompetence til stede, som gør det muligt at anvende løsningerne. Det samme gælder for det regionale og statslige niveau.

| 6.2 | Et andet væsentligt træk er bred inddragelse. Det er vigtigt, at alle aktører kan bidrage med noget til løsningen, enten med instrumenter, information eller koordinering af aktiviteter. |
| --- | --- |

6.2

Et andet væsentligt træk er bred inddragelse. Det er vigtigt, at alle aktører kan bidrage med noget til løsningen, enten med instrumenter, information eller koordinering af aktiviteter.

| 6.3 | Konkret kan partnerskaber antage følgende former: |
| --- | --- |

6.3

Konkret kan partnerskaber antage følgende former:

| 6.3.1 | Uformel: Aktørerne opretter uformelt en arbejdsgruppe, et forum eller lignende uden nogen juridisk personlighed. Beslutninger træffes med simpelt flertal, men er ikke bindende og indebærer ingen forpligtelser for de involverede, bortset fra dem, der indgås frivilligt. |
| --- | --- |

6.3.1

Uformel: Aktørerne opretter uformelt en arbejdsgruppe, et forum eller lignende uden nogen juridisk personlighed. Beslutninger træffes med simpelt flertal, men er ikke bindende og indebærer ingen forpligtelser for de involverede, bortset fra dem, der indgås frivilligt.

| 6.3.2 | Formel: Der kan her være tale om fonde, offentlige organer, blandede virksomheder, sammenslutninger osv. De er underlagt vedtægter, som fastlægger betingelserne for aftaler og deres gennemførelse. |
| --- | --- |

6.3.2

Formel: Der kan her være tale om fonde, offentlige organer, blandede virksomheder, sammenslutninger osv. De er underlagt vedtægter, som fastlægger betingelserne for aftaler og deres gennemførelse.

| 6.3.3 | Samarbejdsånden hos de økonomiske og sociale aktører, når det drejer sig om at fastsætte stabile arbejdsforhold, baseret på rettigheder og udvikling af kollektive overenskomstforhandlinger har en positiv indvirkning på konkurrenceevnen, rentabiliteten, stabiliteten og den sociale og økonomiske effektivitet inden for turisme. Det samme gælder for den sociale dialog mellem arbejdsmarkedets parter med deltagelse af offentlige institutioner og administrationer, når de spørgsmål, der tages op, kræver trepartsforhandlinger. |
| --- | --- |

6.3.3

Samarbejdsånden hos de økonomiske og sociale aktører, når det drejer sig om at fastsætte stabile arbejdsforhold, baseret på rettigheder og udvikling af kollektive overenskomstforhandlinger har en positiv indvirkning på konkurrenceevnen, rentabiliteten, stabiliteten og den sociale og økonomiske effektivitet inden for turisme. Det samme gælder for den sociale dialog mellem arbejdsmarkedets parter med deltagelse af offentlige institutioner og administrationer, når de spørgsmål, der tages op, kræver trepartsforhandlinger.

7.   Betydningen af netværkene af turistaktører: byer, virksomheder, konkrete projekter

| 7.1 | I en globaliseret verden som vores kan økonomisk aktivitet ikke foregå isoleret; dette princip gælder også for byer, og i dette tilfælde for turistdestinationer og -operatører. Ifølge eksperter på dette område vil den nye globale økonomi geografisk set være baseret på bynetværk for at lette koordineringen. I første fase konkurrerer turistdestinationerne ganske vist om at fremskaffe finansiering, øge salgstallene og styrke deres internationale profil – kort sagt om at være bedre, mere konkurrencedygtige og vokse hurtigere. Men i anden fase tenderer de mod at blive opmærksomme på behovet for at knytte an til andre destinationer og gennemføre fælles fremstød og lobbyvirksomhed over for de nationale regeringer og/eller internationale organisationer. |
| --- | --- |

7.1

I en globaliseret verden som vores kan økonomisk aktivitet ikke foregå isoleret; dette princip gælder også for byer, og i dette tilfælde for turistdestinationer og -operatører. Ifølge eksperter på dette område vil den nye globale økonomi geografisk set være baseret på bynetværk for at lette koordineringen. I første fase konkurrerer turistdestinationerne ganske vist om at fremskaffe finansiering, øge salgstallene og styrke deres internationale profil – kort sagt om at være bedre, mere konkurrencedygtige og vokse hurtigere. Men i anden fase tenderer de mod at blive opmærksomme på behovet for at knytte an til andre destinationer og gennemføre fælles fremstød og lobbyvirksomhed over for de nationale regeringer og/eller internationale organisationer.

| 7.2 | Det anses for nødvendigt med stadig mere erfaringsudveksling mellem turistdestinationerne rundt om i verden, hvis der skal arbejdes hen imod fælles mål om bæredygtighed og konkurrenceevne. Dette har en række positive aspekter, hvoraf de vigtigste måske er evnen til at forebygge strategiske fejl og inddrage de bedste instrumenter for bæredygtig forvaltning. Netværkene er en supplerende og alternativ måde at repræsentere byer, virksomheder eller institutioner på. Informations- og kommunikationsteknologierne styrker disse netværk, da de giver deres medlemmer mulighed for at få en uformel, umiddelbar og værdifuld kontaktflade. |
| --- | --- |

7.2

Det anses for nødvendigt med stadig mere erfaringsudveksling mellem turistdestinationerne rundt om i verden, hvis der skal arbejdes hen imod fælles mål om bæredygtighed og konkurrenceevne. Dette har en række positive aspekter, hvoraf de vigtigste måske er evnen til at forebygge strategiske fejl og inddrage de bedste instrumenter for bæredygtig forvaltning. Netværkene er en supplerende og alternativ måde at repræsentere byer, virksomheder eller institutioner på. Informations- og kommunikationsteknologierne styrker disse netværk, da de giver deres medlemmer mulighed for at få en uformel, umiddelbar og værdifuld kontaktflade.

| 7.3 | Oprettelse af netværk er ikke altid uden problemer og negative aspekter: undertiden optræder der interessekonflikter, som vanskeliggør samarbejdet, og andre gange er det de stærkeste medlemmer af netværket, der høster de fleste fordele ved det. |
| --- | --- |

7.3

Oprettelse af netværk er ikke altid uden problemer og negative aspekter: undertiden optræder der interessekonflikter, som vanskeliggør samarbejdet, og andre gange er det de stærkeste medlemmer af netværket, der høster de fleste fordele ved det.

| 7.4 | For både virksomheder og byer er oprettelse af netværk, et effektivt instrument til formidling og udveksling af information, så de kan blive mere konkurrencedygtige og stå stærkere over for de offentlige myndigheder. |
| --- | --- |

7.4

For både virksomheder og byer er oprettelse af netværk, et effektivt instrument til formidling og udveksling af information, så de kan blive mere konkurrencedygtige og stå stærkere over for de offentlige myndigheder.

| 7.5 | En række konkrete turistprojekter er netværksbaserede. Et eksempel er EU's Urban-program, som tager sigte på at oprette bynetværk, der skal arbejde med mange aspekter af økonomien, samfundet og urbaniseringen. Dette omfatter undertiden fremme af udveksling af erfaringer med bæredygtig turisme. |
| --- | --- |

7.5

En række konkrete turistprojekter er netværksbaserede. Et eksempel er EU's Urban-program, som tager sigte på at oprette bynetværk, der skal arbejde med mange aspekter af økonomien, samfundet og urbaniseringen. Dette omfatter undertiden fremme af udveksling af erfaringer med bæredygtig turisme.

8.   Positive erfaringer med offentligt-privat samarbejde inden for europæisk turisme

| 8.1 | Forskellige positive erfaringer med offentligt-privat samarbejde blev analyseret under den offentlige høring i Sevilla den 15. april 2004. Især skal følgende nævnes: |
| --- | --- |

8.1

Forskellige positive erfaringer med offentligt-privat samarbejde blev analyseret under den offentlige høring i Sevilla den 15. april 2004. Især skal følgende nævnes:

| 8.1.1 | Turisme de Barcelona: Dette foretagende blev oprettet i 1993 af Barcelonas handelskammer, byråd og Fundación Barcelona Promoció med det sigte at promovere byen Barcelona som en turistdestination. I de forløbne 10 år har Turisme de Barcelona bidraget til at forbedre både byens image og turistfaciliteter. Denne positive udvikling afspejles i stigningen udbuddet og efterspørgslen, den forbedrede hotelbelægning og andre indikatorer. Men det vigtigste aspekt er måske at bidraget fra de institutionelle budgetbevillinger i løbet af disse 10 år er faldet fra 70 % til 20 % af det samlede budget, idet den resterende indkomst genereres internt af Turisme de Barcelona's egen aktivitet inden for værelsesformidling til turister. En række forskellige vellykkede turistprodukter fortjener særlig opmærksomhed: Barcelona Bus Turistic, Barcelona Card, Barcelona Pass og lignende produkter samt programmer som Barcelona Convention Bureau, Barcelona Shopping Line osv. Disse produkters succes kan helt sikkert tilskrives det snævre samarbejde og den forståelse, der er mellem turisterhvervet og de offentlige institutioner, der arbejder sammen om at forbedre turistfaciliteterne i Barcelona. |
| --- | --- |

8.1.1

Turisme de Barcelona: Dette foretagende blev oprettet i 1993 af Barcelonas handelskammer, byråd og Fundación Barcelona Promoció med det sigte at promovere byen Barcelona som en turistdestination. I de forløbne 10 år har Turisme de Barcelona bidraget til at forbedre både byens image og turistfaciliteter. Denne positive udvikling afspejles i stigningen udbuddet og efterspørgslen, den forbedrede hotelbelægning og andre indikatorer. Men det vigtigste aspekt er måske at bidraget fra de institutionelle budgetbevillinger i løbet af disse 10 år er faldet fra 70 % til 20 % af det samlede budget, idet den resterende indkomst genereres internt af Turisme de Barcelona's egen aktivitet inden for værelsesformidling til turister. En række forskellige vellykkede turistprodukter fortjener særlig opmærksomhed: Barcelona Bus Turistic, Barcelona Card, Barcelona Pass og lignende produkter samt programmer som Barcelona Convention Bureau, Barcelona Shopping Line osv. Disse produkters succes kan helt sikkert tilskrives det snævre samarbejde og den forståelse, der er mellem turisterhvervet og de offentlige institutioner, der arbejder sammen om at forbedre turistfaciliteterne i Barcelona.

| 8.1.2 | Institut for Kvalitetsturisme i Spanien (ICTE): ICTE går tilbage til begyndelsen af 90'erne, hvor der blev skabt forskellige instrumenter med sigte på at forbedre kvaliteten. I 2000 oprettedes Institut for Kvalitetsturisme i Spanien som svar på, at nye turistdestinationer i Middelhavet, Caraibien og andre steder var begyndt at true den spanske turistindustris førende stilling. Der blev valgt en strategi med fokus på overordnet kvalitet, som bygger på behovet for at inddrage alle turistaktører i dets arbejde. I alle instituttets foranstaltninger inddrager de aktører, der er knyttet til den specifikke undersektor: hotel- og restaurationsbranchen, rejsebureauer, transport, landturisme, golfklubber, kursteder, kommuner og provinser. I dag deltager over 250 arbejdsgiversammenslutninger, statsadministrationen, de autonome regioner og byråd, over 3 000 turistvirksomheder, som får teknisk bistand, og 463 virksomheder og organer med et kvalitetsturisme-certifikat i det integrerede system for kvalitetsturistdestinationer i Spanien. Ligesom det er tilfældet med Barcelona er ICTE et positivt eksempel på offentligt-privat samarbejde som et middel til at forbedre den overordnede kvalitet, der er et afgørende element i turismen. |
| --- | --- |

8.1.2

Institut for Kvalitetsturisme i Spanien (ICTE): ICTE går tilbage til begyndelsen af 90'erne, hvor der blev skabt forskellige instrumenter med sigte på at forbedre kvaliteten. I 2000 oprettedes Institut for Kvalitetsturisme i Spanien som svar på, at nye turistdestinationer i Middelhavet, Caraibien og andre steder var begyndt at true den spanske turistindustris førende stilling. Der blev valgt en strategi med fokus på overordnet kvalitet, som bygger på behovet for at inddrage alle turistaktører i dets arbejde. I alle instituttets foranstaltninger inddrager de aktører, der er knyttet til den specifikke undersektor: hotel- og restaurationsbranchen, rejsebureauer, transport, landturisme, golfklubber, kursteder, kommuner og provinser. I dag deltager over 250 arbejdsgiversammenslutninger, statsadministrationen, de autonome regioner og byråd, over 3 000 turistvirksomheder, som får teknisk bistand, og 463 virksomheder og organer med et kvalitetsturisme-certifikat i det integrerede system for kvalitetsturistdestinationer i Spanien. Ligesom det er tilfældet med Barcelona er ICTE et positivt eksempel på offentligt-privat samarbejde som et middel til at forbedre den overordnede kvalitet, der er et afgørende element i turismen.

| 8.1.3 | Andre erfaringer, der blev redegjort for på høringen i Sevilla: Andalusiens model for offentligt-privat samarbejde, som allerede har eksisteret i tyve år, og som har ført til underskrivelsen af fem samarbejdsaftaler, der dækker alle erhvervssektorer, herunder turistsektoren. Denne model er baseret på et samarbejde mellem den autonome regions offentlige forvaltning, arbejdsgiversammenslutningen i Andalusien og områdets hovedfagforeninger, arbejdstagerorganisationen (U.G.T) og de kommunistiske fagforeninger, »Comisiones Obreras« (CC.OO) og har skabt den tillid og stabilitet, der er nødvendig for turistaktiviteterne. |
| --- | --- |

8.1.3

Andre erfaringer, der blev redegjort for på høringen i Sevilla: Andalusiens model for offentligt-privat samarbejde, som allerede har eksisteret i tyve år, og som har ført til underskrivelsen af fem samarbejdsaftaler, der dækker alle erhvervssektorer, herunder turistsektoren. Denne model er baseret på et samarbejde mellem den autonome regions offentlige forvaltning, arbejdsgiversammenslutningen i Andalusien og områdets hovedfagforeninger, arbejdstagerorganisationen (U.G.T) og de kommunistiske fagforeninger, »Comisiones Obreras« (CC.OO) og har skabt den tillid og stabilitet, der er nødvendig for turistaktiviteterne.

| 8.2 | Som et eksempel på lokal politik ser EØSU positivt på, at Sevillas borgmester under høringen i Sevilla om samarbejde mellem den offentlige og private sektor på ny opfordrede de økonomiske og sociale aktører og turistsektoren generelt til at udarbejde en pagt for at sikre, at alle aktører fuldt ud inddrages i skitseringen, udarbejdelsen, gennemførelsen og evalueringen af turistpolitikken på deres særlige område. Et sådant initiativ kunne sammen med andre allerede igangsatte initiativer være en referenceramme for de store byer og andre lokaliteter af enhver størrelse, når der er tale om at fremme samarbejde lokalt. |
| --- | --- |

8.2

Som et eksempel på lokal politik ser EØSU positivt på, at Sevillas borgmester under høringen i Sevilla om samarbejde mellem den offentlige og private sektor på ny opfordrede de økonomiske og sociale aktører og turistsektoren generelt til at udarbejde en pagt for at sikre, at alle aktører fuldt ud inddrages i skitseringen, udarbejdelsen, gennemførelsen og evalueringen af turistpolitikken på deres særlige område. Et sådant initiativ kunne sammen med andre allerede igangsatte initiativer være en referenceramme for de store byer og andre lokaliteter af enhver størrelse, når der er tale om at fremme samarbejde lokalt.

| 8.3 | Der findes ligeledes flere vellykkede forsøg på samarbejde på socialturismeområdet, som sigter mod at fremme adgangen til ferier og turisme for et bredere udsnit af befolkningen. Det er tilfældet med feriecheckene, som i Frankrig bestyres af det nationale feriecheckagentur (Agence nationale pour les Chèques-Vacances) og i Ungarn af det nationale turistråd. Det er også tilfældet med seniorturismeprogrammerne under det nationale institut for arbejdernes udnyttelse af fritiden (Institutio Nacional para o Aproveitamento do Tempo Livre des Trabalhadores) i Portugal, og fremme af ungdomsherberger i Bruxelles med støtte fra Den Franske Fællesskabskommission, og de offentlige programmer til oprettelse og hjælp til renovering af feriecentre, der er medlemmer af sammenslutninger som f.eks. ungdomsturismecentret, »Centro Turistico Giovanile« (CTG), i Italien. |
| --- | --- |

8.3

Der findes ligeledes flere vellykkede forsøg på samarbejde på socialturismeområdet, som sigter mod at fremme adgangen til ferier og turisme for et bredere udsnit af befolkningen. Det er tilfældet med feriecheckene, som i Frankrig bestyres af det nationale feriecheckagentur (Agence nationale pour les Chèques-Vacances) og i Ungarn af det nationale turistråd. Det er også tilfældet med seniorturismeprogrammerne under det nationale institut for arbejdernes udnyttelse af fritiden (Institutio Nacional para o Aproveitamento do Tempo Livre des Trabalhadores) i Portugal, og fremme af ungdomsherberger i Bruxelles med støtte fra Den Franske Fællesskabskommission, og de offentlige programmer til oprettelse og hjælp til renovering af feriecentre, der er medlemmer af sammenslutninger som f.eks. ungdomsturismecentret, »Centro Turistico Giovanile« (CTG), i Italien.

| 8.4 | Der er helt sikkert mange andre positive eksempler på offentligt-privat samarbejde rundt om i Europa og i verden. Her skal nævnes dem, der er opført i den fortrinlige publikation, som Verdensorganisationen for Turisme og Canadas turistkommission udgav i 2003 med titlen »Samarbejde og partnerskab inden for turisme: et verdensomspændende perspektiv«. Publikationen giver 18 positive eksempler på samarbejde i turistsektoren på verdensplan, der fortjener at blive taget hensyn til, fordi de har betydning for påvisning af god praksis. |
| --- | --- |

8.4

Der er helt sikkert mange andre positive eksempler på offentligt-privat samarbejde rundt om i Europa og i verden. Her skal nævnes dem, der er opført i den fortrinlige publikation, som Verdensorganisationen for Turisme og Canadas turistkommission udgav i 2003 med titlen »Samarbejde og partnerskab inden for turisme: et verdensomspændende perspektiv«. Publikationen giver 18 positive eksempler på samarbejde i turistsektoren på verdensplan, der fortjener at blive taget hensyn til, fordi de har betydning for påvisning af god praksis.

9.   Fremme af samarbejde på EU-plan

| 9.1 | Det udvidede EU frembyder et meget dynamisk miljø på alle områder, og specielt turismeområdet, hvor der sker store omskiftninger, såvel hvad angår udbuds- som efterspørgselsstrukturen. Lissabon-topmødet tog den strategiske udfordring op, som går ud på i løbet af de kommende år at blive verdens mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi, hvis økonomiske udvikling sker på en bæredygtig måde, som skaber flere og bedre job og større social samhørighed. For at nå dette ambitiøse mål anses det for nødvendigt at etablere et bredt samarbejde såvel på det institutionelle plan som inden for den offentlige og private sektor, der er i stand til at samle bred støtte til at klare denne udfordring. Turismen har tidligere bevist, at den som industri skaber beskæftigelse og velstand, og det bør den fortsætte med både i EU-25 og efter den næste udvidelse. Med henblik på at etablere en konkret platform, hvorfra man kan udvikle samarbejdsprincippet på europæisk plan, opfordrer EØSU Kommissionen til at undersøge mulighederne for at skabe et Rådgivende Europæisk Turistråd. |
| --- | --- |

9.1

Det udvidede EU frembyder et meget dynamisk miljø på alle områder, og specielt turismeområdet, hvor der sker store omskiftninger, såvel hvad angår udbuds- som efterspørgselsstrukturen. Lissabon-topmødet tog den strategiske udfordring op, som går ud på i løbet af de kommende år at blive verdens mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi, hvis økonomiske udvikling sker på en bæredygtig måde, som skaber flere og bedre job og større social samhørighed. For at nå dette ambitiøse mål anses det for nødvendigt at etablere et bredt samarbejde såvel på det institutionelle plan som inden for den offentlige og private sektor, der er i stand til at samle bred støtte til at klare denne udfordring. Turismen har tidligere bevist, at den som industri skaber beskæftigelse og velstand, og det bør den fortsætte med både i EU-25 og efter den næste udvidelse. Med henblik på at etablere en konkret platform, hvorfra man kan udvikle samarbejdsprincippet på europæisk plan, opfordrer EØSU Kommissionen til at undersøge mulighederne for at skabe et Rådgivende Europæisk Turistråd.

| 9.2 | Et sådant råd kunne omfatte repræsentanter fra EU-institutionerne (Kommissionen, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget), Det Europæiske Ungdomsråd og medlemsstaterne, et lige antal repræsentanter for arbejdsgiverorganisationerne og fagforeningerne, såvel som repræsentanter for europæiske forbruger-, miljø-, handicap-, socialturismeorganisationer samt universiteterne og anerkendte eksperter på området. |
| --- | --- |

9.2

Et sådant råd kunne omfatte repræsentanter fra EU-institutionerne (Kommissionen, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget), Det Europæiske Ungdomsråd og medlemsstaterne, et lige antal repræsentanter for arbejdsgiverorganisationerne og fagforeningerne, såvel som repræsentanter for europæiske forbruger-, miljø-, handicap-, socialturismeorganisationer samt universiteterne og anerkendte eksperter på området.

| 9.3 | Det foreslåede Rådgivende Europæiske Turistråd kunne samle og analysere oplysninger om udviklingen af og fremtidsudsigterne for turismen, foreslå retningslinjer for støtte og samarbejde med Kommissionen, skabe en referenceramme for samarbejde, som kan videreudvikles af de forskellige aktører inden for andre turismerelaterede sektorer i EU, og planlægge indkaldelsen af Det Europæiske Turismeforum samt følge op på dets beslutninger. |
| --- | --- |

9.3

Det foreslåede Rådgivende Europæiske Turistråd kunne samle og analysere oplysninger om udviklingen af og fremtidsudsigterne for turismen, foreslå retningslinjer for støtte og samarbejde med Kommissionen, skabe en referenceramme for samarbejde, som kan videreudvikles af de forskellige aktører inden for andre turismerelaterede sektorer i EU, og planlægge indkaldelsen af Det Europæiske Turismeforum samt følge op på dets beslutninger.

| 9.4 | Hvis Kommissionen finder dette forslag hensigtsmæssigt, erklærer EØSU sig villig til at hjælpe til med at få oprettet turistrådet, så det kan være fuldkommen på plads inden Det Europæiske Turismeforum i 2005. |
| --- | --- |

9.4

Hvis Kommissionen finder dette forslag hensigtsmæssigt, erklærer EØSU sig villig til at hjælpe til med at få oprettet turistrådet, så det kan være fuldkommen på plads inden Det Europæiske Turismeforum i 2005.

10.   Afsluttende betragtninger

| 10.1 | Vi lever i en globaliseret og samtidig en specialiseret verden, som kræver, at vi konstant omdefinerer de modeller, vore økonomiske og sociale aktiviteter og den fysiske og bymæssige planlægning bygger på. Dette gælder også for turisme, der for alle aktører byder på mange udfordringer mht. kvalitet, bæredygtighed og konkurrenceevne. |
| --- | --- |

10.1

Vi lever i en globaliseret og samtidig en specialiseret verden, som kræver, at vi konstant omdefinerer de modeller, vore økonomiske og sociale aktiviteter og den fysiske og bymæssige planlægning bygger på. Dette gælder også for turisme, der for alle aktører byder på mange udfordringer mht. kvalitet, bæredygtighed og konkurrenceevne.

| 10.2 | Kun hvis de forskellige offentlige og private aktører indtager en grundlæggende samarbejdsorienteret holdning, vil det efter EØSU's mening være muligt at imødegå de vanskelige udfordringer, der rejser sig for al menneskelig aktivitet, men især for turisme pga. dens strategiske karakter, dens væsentlige opgave, som består i levering af tjenesteydelser, og dens inderste væsen, som er kulturel udveksling. |
| --- | --- |

10.2

Kun hvis de forskellige offentlige og private aktører indtager en grundlæggende samarbejdsorienteret holdning, vil det efter EØSU's mening være muligt at imødegå de vanskelige udfordringer, der rejser sig for al menneskelig aktivitet, men især for turisme pga. dens strategiske karakter, dens væsentlige opgave, som består i levering af tjenesteydelser, og dens inderste væsen, som er kulturel udveksling.

| 10.3 | Et offentligt-privat samarbejde er et stadig vigtigere aspekt af en positiv indsats inden for turisme. Det bør fremmes på så mange måder som muligt, da det ikke kan undgå at bidrage til at opfylde sektorens mål. Det er alle relevante aktørers ansvar at inddrage dette aspekt i den måde, hvorpå de reagerer på de store forandringer, der for øjeblikket finder sted i verden. |
| --- | --- |

10.3

Et offentligt-privat samarbejde er et stadig vigtigere aspekt af en positiv indsats inden for turisme. Det bør fremmes på så mange måder som muligt, da det ikke kan undgå at bidrage til at opfylde sektorens mål. Det er alle relevante aktørers ansvar at inddrage dette aspekt i den måde, hvorpå de reagerer på de store forandringer, der for øjeblikket finder sted i verden.

| 10.4 | EØSU ser positivt på Kommissionens initiativ til hvert år at afholde et europæisk turistforum, da dette er en platform, hvor samarbejdsretningslinjer og -kriterier kan blive opstillet på europæisk plan i samråd med sektorens aktører, især de økonomiske og sociale aktører, myndigheder og andre organer. Tanken er, at sådanne retningslinjer og kriterier vil føre til lignende initiativer i de forskellige EU-medlemsstater, regioner og byer og sågar mellem sektorer og regioner. |
| --- | --- |

10.4

EØSU ser positivt på Kommissionens initiativ til hvert år at afholde et europæisk turistforum, da dette er en platform, hvor samarbejdsretningslinjer og -kriterier kan blive opstillet på europæisk plan i samråd med sektorens aktører, især de økonomiske og sociale aktører, myndigheder og andre organer. Tanken er, at sådanne retningslinjer og kriterier vil føre til lignende initiativer i de forskellige EU-medlemsstater, regioner og byer og sågar mellem sektorer og regioner.

| 10.5 | EØSU ønsker at bidrage til samarbejdet i turistsektoren ved at fremme møder, dialoger og aftaler med turismens repræsentanter, især de økonomiske og sociale aktører, nationale regionale og lokale forvaltninger samt organer og sammenslutninger involveret i bæredygtig turisme: forbrugere, miljøforkæmpere, den sociale økonomi, handicappede. Det ønsker ligeledes at videreføre samarbejdet med Verdensturistorganisationen og Det Internationale Kontor for Social Turisme (BITS). EØSU gentager sit tilbud om at være mødested for alle, der opfatter turisme som en individuel ret, der ikke blot må betragtes som en industri og økonomisk aktivitet, men også som et element i personlig og menneskelig udvikling og forståelse, tilnærmelse og fred mellem mennesker. |
| --- | --- |

10.5

EØSU ønsker at bidrage til samarbejdet i turistsektoren ved at fremme møder, dialoger og aftaler med turismens repræsentanter, især de økonomiske og sociale aktører, nationale regionale og lokale forvaltninger samt organer og sammenslutninger involveret i bæredygtig turisme: forbrugere, miljøforkæmpere, den sociale økonomi, handicappede. Det ønsker ligeledes at videreføre samarbejdet med Verdensturistorganisationen og Det Internationale Kontor for Social Turisme (BITS). EØSU gentager sit tilbud om at være mødested for alle, der opfatter turisme som en individuel ret, der ikke blot må betragtes som en industri og økonomisk aktivitet, men også som et element i personlig og menneskelig udvikling og forståelse, tilnærmelse og fred mellem mennesker.

| 10.6 | EØSU vil hvert år erklære sin støtte til den internationale turismedag, som er skabt af Verdensturistorganisationen. I år er EØSU's bidrag til dette arrangement og til Det Europæiske Turismeforum 2004 i Budapest den foreliggende udtalelse, der kan ses som »Sevilla-erklæringen om turismepolitikken og samarbejdet mellem den offentlige og private sektor«. |
| --- | --- |

10.6

EØSU vil hvert år erklære sin støtte til den internationale turismedag, som er skabt af Verdensturistorganisationen. I år er EØSU's bidrag til dette arrangement og til Det Europæiske Turismeforum 2004 i Budapest den foreliggende udtalelse, der kan ses som »Sevilla-erklæringen om turismepolitikken og samarbejdet mellem den offentlige og private sektor«.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/15

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF«

KOM(2004) 162 endelig – 2004/0053 (COD)

(2005/C 74/03)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 30. marts 2004 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Virgilio Ranocchiari til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 15. september 2004, følgende udtalelse med 125 stemmer for, 4 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Hvert år markedsføres der omkring seksten millioner personbiler og lette lastvogne på det europæiske marked, og i samme tidsrum udrangeres mere end ni millioner, som frembringer godt otte millioner tons affald. |
| --- | --- |

1.1

Hvert år markedsføres der omkring seksten millioner personbiler og lette lastvogne på det europæiske marked, og i samme tidsrum udrangeres mere end ni millioner, som frembringer godt otte millioner tons affald.

| 1.2 | Håndteringen af denne store affaldsmasse blev før i tiden tacklet meget forskelligt i de europæiske lande og ikke altid med behørig opmærksomhed på materialernes nyttiggørelse og genvindelighed. |
| --- | --- |

1.2

Håndteringen af denne store affaldsmasse blev før i tiden tacklet meget forskelligt i de europæiske lande og ikke altid med behørig opmærksomhed på materialernes nyttiggørelse og genvindelighed.

| 1.3 | Fra starten af 1990'erne har alle medlemsstaterne imidlertid med stor støtte fra miljøorganisationer fastlagt bestemmelser for behandlingen af udrangerede køretøjer gennem både frivillige aftaler og ad lovgivningens vej. Det har uden tvivl haft gavnlige virkninger for miljøet. |
| --- | --- |

1.3

Fra starten af 1990'erne har alle medlemsstaterne imidlertid med stor støtte fra miljøorganisationer fastlagt bestemmelser for behandlingen af udrangerede køretøjer gennem både frivillige aftaler og ad lovgivningens vej. Det har uden tvivl haft gavnlige virkninger for miljøet.

| 1.4 | Senest har Parlamentet og Rådet vedtaget direktiv 2000/53/EF (1) den 18. september 2000. Formålet med direktivet er at harmonisere de forskellige nationale lovgivninger og undgå konkurrenceforvridning og, hvad vigtigere er, reducere disse køretøjers indvirkning på miljøet yderligere. Udover at fastsætte reglerne for indsamling og behandling af udrangerede køretøjer fastsætter direktivet også de mål, som medlemsstaterne skal opnå med hensyn til genbrug og nyttiggørelse af affald. Det er især følgende:






  a) | inden 1. januar 2006 skal det for udrangerede køretøjers vedkommende være muligt at genbruge og nyttiggøre mindst 85 % af gennemsnitsvægten pr. køretøj og år; inden samme dato skal genvindings- og genbrugsprocenten være mindst 80 %; |
| --- | --- | --- |

1.4

Senest har Parlamentet og Rådet vedtaget direktiv 2000/53/EF (1) den 18. september 2000. Formålet med direktivet er at harmonisere de forskellige nationale lovgivninger og undgå konkurrenceforvridning og, hvad vigtigere er, reducere disse køretøjers indvirkning på miljøet yderligere. Udover at fastsætte reglerne for indsamling og behandling af udrangerede køretøjer fastsætter direktivet også de mål, som medlemsstaterne skal opnå med hensyn til genbrug og nyttiggørelse af affald. Det er især følgende:

a)

inden 1. januar 2006 skal det for udrangerede køretøjers vedkommende være muligt at genbruge og nyttiggøre mindst 85 % af gennemsnitsvægten pr. køretøj og år; inden samme dato skal genvindings- og genbrugsprocenten være mindst 80 %;

| b) | inden 1. januar 2015 skal procenten stige til mindst 95 % hvad angår genbrug og nyttiggørelse og mindst 85 % hvad angår genbrug og genvinding. |
| --- | --- |

b)

inden 1. januar 2015 skal procenten stige til mindst 95 % hvad angår genbrug og nyttiggørelse og mindst 85 % hvad angår genbrug og genvinding.

| 1.5 | Det skal bemærkes, at direktiv 2000/53/EF om udrangerede køretøjer blev vedtaget efter en bred debat og har været genstand for ikke helt ubegrundet kritik, hvilket også kommer til udtryk i den udtalelse (2), EØSU i sin tid afgav. Det bør endvidere anerkendes, at nævnte direktiv – selvom det er svært at anvende – har sat skub i en gunstig udvikling, der som tidligere nævnt allerede var påbegyndt på medlemsstatsniveau, ofte efter aftale med bilproducenterne og aktørerne på ophugnings- og skrotningsområdet. |
| --- | --- |

1.5

Det skal bemærkes, at direktiv 2000/53/EF om udrangerede køretøjer blev vedtaget efter en bred debat og har været genstand for ikke helt ubegrundet kritik, hvilket også kommer til udtryk i den udtalelse (2), EØSU i sin tid afgav. Det bør endvidere anerkendes, at nævnte direktiv – selvom det er svært at anvende – har sat skub i en gunstig udvikling, der som tidligere nævnt allerede var påbegyndt på medlemsstatsniveau, ofte efter aftale med bilproducenterne og aktørerne på ophugnings- og skrotningsområdet.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1 | Det forslag, som EØSU nu er blevet bedt om at udtale sig om, er nødvendiggjort af artikel 7, stk. 4, i direktivet om udrangerede køretøjer, som allerede omfattede indførelse af typegodkendelsesbestemmelser vedrørende genbrug, genvinding og nyttiggørelse af udrangerede køretøjer. |
| --- | --- |

2.1

Det forslag, som EØSU nu er blevet bedt om at udtale sig om, er nødvendiggjort af artikel 7, stk. 4, i direktivet om udrangerede køretøjer, som allerede omfattede indførelse af typegodkendelsesbestemmelser vedrørende genbrug, genvinding og nyttiggørelse af udrangerede køretøjer.

| 2.2 | Det foreliggende direktivforslag fastslår, at køretøjer i kategorierne M1 og N1 for at blive typegodkendt udformes på en sådan måde, at det er muligt at nå de procentsatser for genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder, som direktivet om udrangerede køretøjer fastlægger. |
| --- | --- |

2.2

Det foreliggende direktivforslag fastslår, at køretøjer i kategorierne M1 og N1 for at blive typegodkendt udformes på en sådan måde, at det er muligt at nå de procentsatser for genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder, som direktivet om udrangerede køretøjer fastlægger.

| 2.3 | Når det foreliggende forslag er vedtaget, vil dets bestemmelser blive integreret i Fællesskabets typegodkendelsessystem og ændre direktiv 70/156/EØF (3), som er selve grundlaget for systemet. |
| --- | --- |

2.3

Når det foreliggende forslag er vedtaget, vil dets bestemmelser blive integreret i Fællesskabets typegodkendelsessystem og ændre direktiv 70/156/EØF (3), som er selve grundlaget for systemet.

| 2.4 | Der udstedes en fællesskabstypegodkendelse til en køretøjstype, efter at den godkendende myndighed har kontrolleret, at køretøjstypen opfylder alle kravene i alle de gældende særdirektiver, der er opført i bilagene til direktiv 70/156/EØF. Så snart det er vedtaget, vil nærværende direktiv indgå i denne liste, og der vil ikke blive udstedt typegodkendelse til et køretøj, hvis det ikke er i overensstemmelse med direktivets bestemmelser. |
| --- | --- |

2.4

Der udstedes en fællesskabstypegodkendelse til en køretøjstype, efter at den godkendende myndighed har kontrolleret, at køretøjstypen opfylder alle kravene i alle de gældende særdirektiver, der er opført i bilagene til direktiv 70/156/EØF. Så snart det er vedtaget, vil nærværende direktiv indgå i denne liste, og der vil ikke blive udstedt typegodkendelse til et køretøj, hvis det ikke er i overensstemmelse med direktivets bestemmelser.

| 2.5 | Forslaget fastlægger den procedure, som fabrikanten skal følge for at få køretøjstypen typegodkendt af den relevante myndighed. Formålet med hele proceduren er at få påvist, at køretøjet er konstrueret og fremstillet, så det opfylder de grænseværdier for genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder, som er fastlagt i direktivet. |
| --- | --- |

2.5

Forslaget fastlægger den procedure, som fabrikanten skal følge for at få køretøjstypen typegodkendt af den relevante myndighed. Formålet med hele proceduren er at få påvist, at køretøjet er konstrueret og fremstillet, så det opfylder de grænseværdier for genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder, som er fastlagt i direktivet.

| 2.6 | For at opfylde dette mål skal fabrikanten gennem en indledende vurdering beregne genvindingsgrad på særlige beregningsark, som skal valideres af typegodkendelsesmyndigheden. Samtidig skal fabrikanten meddele den godkendende myndighed, hvilken strategi han anbefaler for genbrug og genvinding af den køretøjstype, som han ønsker at få typegodkendt. Det skal ske gennem udarbejdelse af en monteringshåndbog som fastlagt i direktivet om udrangerede køretøjer. |
| --- | --- |

2.6

For at opfylde dette mål skal fabrikanten gennem en indledende vurdering beregne genvindingsgrad på særlige beregningsark, som skal valideres af typegodkendelsesmyndigheden. Samtidig skal fabrikanten meddele den godkendende myndighed, hvilken strategi han anbefaler for genbrug og genvinding af den køretøjstype, som han ønsker at få typegodkendt. Det skal ske gennem udarbejdelse af en monteringshåndbog som fastlagt i direktivet om udrangerede køretøjer.

| 2.7 | Da en bil er et meget komplekst produkt, som kan bestå af mere end 10 000 komponenter, er det umuligt at kontrollere alle beregninger i detaljen og for alle køretøjer. Derfor, og kun for så vidt angår typegodkendelse, skal der kun foretages detaljeret kontrol af ét eller nogle ganske få køretøjer, såkaldte referencekøretøjer, som udvælges blandt de typeversioner, som udgør den største udfordring med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder. |
| --- | --- |

2.7

Da en bil er et meget komplekst produkt, som kan bestå af mere end 10 000 komponenter, er det umuligt at kontrollere alle beregninger i detaljen og for alle køretøjer. Derfor, og kun for så vidt angår typegodkendelse, skal der kun foretages detaljeret kontrol af ét eller nogle ganske få køretøjer, såkaldte referencekøretøjer, som udvælges blandt de typeversioner, som udgør den største udfordring med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder.

| 2.8 | Endvidere indføres der forbud mod genbrug af komponenter, som kan udgøre en risiko for sikkerheden og/eller miljøet. Disse komponenter, som er opstillet på en særlig liste, må ikke benyttes ved fremstilling af nye køretøjer. |
| --- | --- |

2.8

Endvidere indføres der forbud mod genbrug af komponenter, som kan udgøre en risiko for sikkerheden og/eller miljøet. Disse komponenter, som er opstillet på en særlig liste, må ikke benyttes ved fremstilling af nye køretøjer.

| 2.9 | Endelig undtages følgende køretøjer fra bestemmelserne i direktivforslaget: køretøjer til særlig anvendelse (ambulancer, campingbiler, osv.), køretøjer der fremstilles i små serier (højst 500 køretøjer om året i hver medlemsstat), og lette lastvogne, der bygges i flere etaper, hvor fabrikanten i planlægningsfasen ikke kan vide, hvilken karrosseritype der vil blive monteret på chassiset. |
| --- | --- |

2.9

Endelig undtages følgende køretøjer fra bestemmelserne i direktivforslaget: køretøjer til særlig anvendelse (ambulancer, campingbiler, osv.), køretøjer der fremstilles i små serier (højst 500 køretøjer om året i hver medlemsstat), og lette lastvogne, der bygges i flere etaper, hvor fabrikanten i planlægningsfasen ikke kan vide, hvilken karrosseritype der vil blive monteret på chassiset.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU udtrykker igen anerkendelse af Kommissionens store indsats for at sikre, at behandlingen af dette affald til stadighed forbedres. Den valgte linje fortjener støtte, da den tilstræber at reducere den endelige bortskaffelse af affald så meget som muligt gennem genbrug, genvinding og nyttiggørelse og dermed vende problemet til at blive en miljømæssig og potentielt også økonomisk fordel. |
| --- | --- |

3.1

EØSU udtrykker igen anerkendelse af Kommissionens store indsats for at sikre, at behandlingen af dette affald til stadighed forbedres. Den valgte linje fortjener støtte, da den tilstræber at reducere den endelige bortskaffelse af affald så meget som muligt gennem genbrug, genvinding og nyttiggørelse og dermed vende problemet til at blive en miljømæssig og potentielt også økonomisk fordel.

| 3.2 | EØSU anerkender også den afgørende rolle, som bilindustrien har spillet. Den har gjort det muligt at nå de fastsatte mål ved i årevis at have investeret i undersøgelser og forskning med henblik på udvikling af køretøjer, som fremmer muligheden for genvinding uden dermed at give afkald på andre prioriteringer, som kunne have lidt herunder. |
| --- | --- |

3.2

EØSU anerkender også den afgørende rolle, som bilindustrien har spillet. Den har gjort det muligt at nå de fastsatte mål ved i årevis at have investeret i undersøgelser og forskning med henblik på udvikling af køretøjer, som fremmer muligheden for genvinding uden dermed at give afkald på andre prioriteringer, som kunne have lidt herunder.

| 3.3 | Den positive synergieffekt af Kommissionens initiativ, fabrikanternes engagement og mange regeringers lovgivning har betydet, at kravene i direktivet om udrangerede køretøjer allerede nu er godt på vej til at blive efterlevet. Dette bekræftes også i den nyligt offentliggjorte rapport fra ACEA, som beskriver gennemførelsesstadiet for direktivet i 15 medlemsstater samt i Norge. |
| --- | --- |

3.3

Den positive synergieffekt af Kommissionens initiativ, fabrikanternes engagement og mange regeringers lovgivning har betydet, at kravene i direktivet om udrangerede køretøjer allerede nu er godt på vej til at blive efterlevet. Dette bekræftes også i den nyligt offentliggjorte rapport fra ACEA, som beskriver gennemførelsesstadiet for direktivet i 15 medlemsstater samt i Norge.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | Kommissionens beslutning om at gennemføre kravene i artikel 7, stk. 4, i direktivet om udrangerede køretøjer gennem et ad hoc-direktiv, dvs. det, der er under vurdering, i stedet for at anvende andre mulige foranstaltninger, er korrekt fra et teknisk synspunkt og skal ikke debatteres i denne sammenhæng. |
| --- | --- |

4.1

Kommissionens beslutning om at gennemføre kravene i artikel 7, stk. 4, i direktivet om udrangerede køretøjer gennem et ad hoc-direktiv, dvs. det, der er under vurdering, i stedet for at anvende andre mulige foranstaltninger, er korrekt fra et teknisk synspunkt og skal ikke debatteres i denne sammenhæng.

| 4.2 | De foreslåede metoder frembyder imidlertid visse problemer for såvel bilfabrikanterne i form af større omkostninger som for de tekniske tjenester og godkendelsesmyndighederne, som risikerer at stå med uoverskuelige mængder af data, der skal kontrolleres i forslagets bilag II, og hvor nogle data heller ikke er relevante for formålet (f.eks. antal cylindre og cylinderarrangement, slagvolumen). |
| --- | --- |

4.2

De foreslåede metoder frembyder imidlertid visse problemer for såvel bilfabrikanterne i form af større omkostninger som for de tekniske tjenester og godkendelsesmyndighederne, som risikerer at stå med uoverskuelige mængder af data, der skal kontrolleres i forslagets bilag II, og hvor nogle data heller ikke er relevante for formålet (f.eks. antal cylindre og cylinderarrangement, slagvolumen).

| 4.3 | For at begrænse disse problemer er der efter EØSU's mening behov for ændringer, der kan gøre processen mere virkningsfuld og effektiv uden at afvige fra forslagets ånd og målsætninger. Følgende artikler bør især revideres:

  Artikel 4, punkt (5): Det referencekøretøj, som typegodkendelsestesten skal gennemføres på, defineres som den version af køretøjet, som den godkendende myndighed finder mest problematisk med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder. Hvis man tager alle de karrosseriindretninger, som normalt findes i samme køretøjstype, i betragtning, kan det være svært at identificere referencekøretøjet. For at undgå uoverensstemmelser mellem parterne og spild af dyrebar tid, er det ønskeligt, hvis det udtrykkeligt at angive, at referencekøretøjet udvælges i fællesskab af fabrikanten og den godkendende myndighed som værende det mest problematiske med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder.

  Artikel 5, stk. 3: Punkt 6.2.2 i begrundelsen, som indleder direktivforslaget, forudser fysisk kontrol af prototyper af det køretøj, som skal typegodkendes, for at kontrollere de oplysninger, der er indsendt af fabrikanten og dennes leverandører, om mærkning, arten af materialer, komponenternes masse, osv. Artikel 5, stk. 3, foreskriver fysisk kontrol af mærkning af komponenter fremstillet af polymerer og elastomerer. I realiteten udføres typegodkendelsesundersøgelsen imidlertid på prototyper, hvis materialer er seriefremstillede og derfor ikke mærkede. Hvis bestemmelsen skal følges bogstaveligt, indebærer det, at prototyper skal fremstilles alene med henblik på gennemførelse af kontrol. Det medfører omkostninger, som skal lægges oven i de i forvejen store omkostninger, som er nødvendige for at opfylde de andre bestemmelser i direktivforslaget. En ikke så dyr løsning, kunne være at ændre artikel 5, stk. 3, så den fastslår, at myndigheden kontrollerer, at fabrikanten har taget skridt til og ansvaret for at sikre, at seriefremstillede komponenter af polymerer og elastomerer mærkes i henhold til kravene. Den fysiske kontrol vil altid kunne gennemføres, inden køretøjerne sendes på markedet, ved at anvende de køretøjer, som er fremstillet under godkendelsesprocessen og anvendt til de forskellige tests (bremser, støj, sikkerhed, osv.) eller - endnu bedre - de køretøjer, som anvendes til kontrol af overensstemmelse.


  Artikel 10, stk. 3: Artiklen fastslår, at de foreskrevne foranstaltninger får virkning 36 måneder efter direktivets ikrafttræden, både for køretøjer med ny typegodkendelse (dvs. nye typer) og for nyregistrerede køretøjer (dvs. hele produktionen). Denne frist er i klar modstrid med det, der normalt fastsættes i lignende bestemmelser. For nyregistrerede køretøjer er fristen for at opfylde kravene normalt to til tre år længere end for køretøjer med ny typegodkendelse, så fabrikanterne har mulighed for at tilpasse de køretøjer, som allerede er i produktion, til de nye krav. Én enkelt ikrafttrædelsesdato vil skabe mange vanskeligheder for fabrikanterne både med hensyn til tilpasning af produktet og med hensyn til den tid, det tager at opnå typegodkendelse for alle køretøjsmodeller. Det må heller ikke glemmes, at godkendelsesproceduren ikke kun omfatter fabrikanten, men også de tekniske tjenester og godkendelsesmyndigheden, som også kan have vanskeligt ved at typegodkende så mange forskellige køretøjstyper på kort tid. I lyset af dette men uden at tilslutte sig den holdning, nogle giver udtryk for, nemlig at de køretøjer, som allerede er i produktion, bør undtages fra direktivet, finder EØSU det hensigtsmæssigt, at artikel 10, stk. 3 ændres, således at de nye regler for nyregistrerede køretøjer træder i kraft efter en længere periode (48 eller 60 måneder) i stedet for efter de 36 måneder, som direktivet foreskriver.


  Bilag I, punkt 9: Det hedder heri, at fabrikanten med henblik på kontrol af komponenters materialer og masser skal stille repræsentative køretøjer for hver karrosseriart og komponenter beregnet til disse køretøjer til rådighed for den typegodkendende myndighed. Dette krav pålægger både fabrikanter og godkendelsesmyndighed store byrder, uden at det synes at være nødvendigt for en korrekt gennemførelse af godkendelsesproceduren. Det er f.eks. ikke nødvendigt at teste alle karrosserityper (tre døre, fem døre, familiekøretøj, osv.), når det også i dette tilfælde vil være lettere med henblik på typegodkendelse at bruge den version af køretøjet, som frembyder de største problemer med hensyn til genvindelighed. |
| --- | --- |

4.3

For at begrænse disse problemer er der efter EØSU's mening behov for ændringer, der kan gøre processen mere virkningsfuld og effektiv uden at afvige fra forslagets ånd og målsætninger. Følgende artikler bør især revideres:

Artikel 4, punkt (5): Det referencekøretøj, som typegodkendelsestesten skal gennemføres på, defineres som den version af køretøjet, som den godkendende myndighed finder mest problematisk med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder. Hvis man tager alle de karrosseriindretninger, som normalt findes i samme køretøjstype, i betragtning, kan det være svært at identificere referencekøretøjet. For at undgå uoverensstemmelser mellem parterne og spild af dyrebar tid, er det ønskeligt, hvis det udtrykkeligt at angive, at referencekøretøjet udvælges i fællesskab af fabrikanten og den godkendende myndighed som værende det mest problematiske med hensyn til genbrugelighed, genvindelighed og nyttiggørelsesmuligheder.

Artikel 5, stk. 3: Punkt 6.2.2 i begrundelsen, som indleder direktivforslaget, forudser fysisk kontrol af prototyper af det køretøj, som skal typegodkendes, for at kontrollere de oplysninger, der er indsendt af fabrikanten og dennes leverandører, om mærkning, arten af materialer, komponenternes masse, osv. Artikel 5, stk. 3, foreskriver fysisk kontrol af mærkning af komponenter fremstillet af polymerer og elastomerer. I realiteten udføres typegodkendelsesundersøgelsen imidlertid på prototyper, hvis materialer er seriefremstillede og derfor ikke mærkede. Hvis bestemmelsen skal følges bogstaveligt, indebærer det, at prototyper skal fremstilles alene med henblik på gennemførelse af kontrol. Det medfører omkostninger, som skal lægges oven i de i forvejen store omkostninger, som er nødvendige for at opfylde de andre bestemmelser i direktivforslaget. En ikke så dyr løsning, kunne være at ændre artikel 5, stk. 3, så den fastslår, at myndigheden kontrollerer, at fabrikanten har taget skridt til og ansvaret for at sikre, at seriefremstillede komponenter af polymerer og elastomerer mærkes i henhold til kravene. Den fysiske kontrol vil altid kunne gennemføres, inden køretøjerne sendes på markedet, ved at anvende de køretøjer, som er fremstillet under godkendelsesprocessen og anvendt til de forskellige tests (bremser, støj, sikkerhed, osv.) eller - endnu bedre - de køretøjer, som anvendes til kontrol af overensstemmelse.

Artikel 10, stk. 3: Artiklen fastslår, at de foreskrevne foranstaltninger får virkning 36 måneder efter direktivets ikrafttræden, både for køretøjer med ny typegodkendelse (dvs. nye typer) og for nyregistrerede køretøjer (dvs. hele produktionen). Denne frist er i klar modstrid med det, der normalt fastsættes i lignende bestemmelser. For nyregistrerede køretøjer er fristen for at opfylde kravene normalt to til tre år længere end for køretøjer med ny typegodkendelse, så fabrikanterne har mulighed for at tilpasse de køretøjer, som allerede er i produktion, til de nye krav. Én enkelt ikrafttrædelsesdato vil skabe mange vanskeligheder for fabrikanterne både med hensyn til tilpasning af produktet og med hensyn til den tid, det tager at opnå typegodkendelse for alle køretøjsmodeller. Det må heller ikke glemmes, at godkendelsesproceduren ikke kun omfatter fabrikanten, men også de tekniske tjenester og godkendelsesmyndigheden, som også kan have vanskeligt ved at typegodkende så mange forskellige køretøjstyper på kort tid. I lyset af dette men uden at tilslutte sig den holdning, nogle giver udtryk for, nemlig at de køretøjer, som allerede er i produktion, bør undtages fra direktivet, finder EØSU det hensigtsmæssigt, at artikel 10, stk. 3 ændres, således at de nye regler for nyregistrerede køretøjer træder i kraft efter en længere periode (48 eller 60 måneder) i stedet for efter de 36 måneder, som direktivet foreskriver.

Bilag I, punkt 9: Det hedder heri, at fabrikanten med henblik på kontrol af komponenters materialer og masser skal stille repræsentative køretøjer for hver karrosseriart og komponenter beregnet til disse køretøjer til rådighed for den typegodkendende myndighed. Dette krav pålægger både fabrikanter og godkendelsesmyndighed store byrder, uden at det synes at være nødvendigt for en korrekt gennemførelse af godkendelsesproceduren. Det er f.eks. ikke nødvendigt at teste alle karrosserityper (tre døre, fem døre, familiekøretøj, osv.), når det også i dette tilfælde vil være lettere med henblik på typegodkendelse at bruge den version af køretøjet, som frembyder de største problemer med hensyn til genvindelighed.

5.   Resumé og konklusioner

| 5.1 | EØSU udtrykker fuld anerkendelse af det arbejde, som Kommissionen har udført i disse år, hvor den har bestræbt sig på at sikre en korrekt og intelligent håndtering af det affald, som demontering af køretøjer frembringer. |
| --- | --- |

5.1

EØSU udtrykker fuld anerkendelse af det arbejde, som Kommissionen har udført i disse år, hvor den har bestræbt sig på at sikre en korrekt og intelligent håndtering af det affald, som demontering af køretøjer frembringer.

| 5.2 | Med direktiv 2000/53/EF (direktivet om udrangerede køretøjer) er de regler, som medlemsstaterne allerede var begyndt at fastsætte for indsamling og behandling af udrangerede køretøjer, endelig blevet harmoniseret på europæisk plan. Samme direktiv har endvidere angivet mindstemålene for genbrug og nyttiggørelse af affald og den tilhørende tidsplan. |
| --- | --- |

5.2

Med direktiv 2000/53/EF (direktivet om udrangerede køretøjer) er de regler, som medlemsstaterne allerede var begyndt at fastsætte for indsamling og behandling af udrangerede køretøjer, endelig blevet harmoniseret på europæisk plan. Samme direktiv har endvidere angivet mindstemålene for genbrug og nyttiggørelse af affald og den tilhørende tidsplan.

| 5.3 | EØSU henstiller i denne sammenhæng til medlemsstaterne at opretholde fokus på og kontrol med korrekt håndtering af kasserede komponenter og reservedele af køretøjer, som endnu er i brug (batterier, bildæk, osv.), da de også udgør en potentiel kilde til forurening af miljøet. |
| --- | --- |

5.3

EØSU henstiller i denne sammenhæng til medlemsstaterne at opretholde fokus på og kontrol med korrekt håndtering af kasserede komponenter og reservedele af køretøjer, som endnu er i brug (batterier, bildæk, osv.), da de også udgør en potentiel kilde til forurening af miljøet.

| 5.4 | Hvad angår det foreliggende forslag, tilslutter EØSU sig fuldt ud ideen om, at køretøjer for at opnå fællesskabstypegodkendelse designes, så det er muligt at nå de procentsatser for genbrug og nyttiggørelse, som er fastsat i direktivet om udrangerede køretøjer. |
| --- | --- |

5.4

Hvad angår det foreliggende forslag, tilslutter EØSU sig fuldt ud ideen om, at køretøjer for at opnå fællesskabstypegodkendelse designes, så det er muligt at nå de procentsatser for genbrug og nyttiggørelse, som er fastsat i direktivet om udrangerede køretøjer.

| 5.5 | EØSU's betænkeligheder vedrører især det valgte instrument, dvs. vedtagelse af et nyt direktiv, når samme resultat kunne være nået på en enklere og hurtigere måde. Det havde faktisk været tilstrækkeligt, om man i bilag X til direktiv 70/156/EØF, som angiveligt er grundlaget for typegodkendelsessystemet, havde indføjet en »vurdering af fabrikantens formåen« i lighed med kravet om at fastsætte fabrikanternes formåen med hensyn til at fremstille køretøjer, som er identiske med typegodkendte køretøjer. |
| --- | --- |

5.5

EØSU's betænkeligheder vedrører især det valgte instrument, dvs. vedtagelse af et nyt direktiv, når samme resultat kunne være nået på en enklere og hurtigere måde. Det havde faktisk været tilstrækkeligt, om man i bilag X til direktiv 70/156/EØF, som angiveligt er grundlaget for typegodkendelsessystemet, havde indføjet en »vurdering af fabrikantens formåen« i lighed med kravet om at fastsætte fabrikanternes formåen med hensyn til at fremstille køretøjer, som er identiske med typegodkendte køretøjer.

| 5.6 | Kommissionens beslutning om at anvende et direktiv er imidlertid korrekt fra et teknisk synspunkt og kan ikke anfægtes på dette stadium, selvom det ikke peger i retning af den forenkling af EU-lovgivningen, som stadig oftere efterlyses fra flere sider. |
| --- | --- |

5.6

Kommissionens beslutning om at anvende et direktiv er imidlertid korrekt fra et teknisk synspunkt og kan ikke anfægtes på dette stadium, selvom det ikke peger i retning af den forenkling af EU-lovgivningen, som stadig oftere efterlyses fra flere sider.

| 5.7 | EØSU håber derfor, at Kommissionen vil tage de foreslåede ændringer til direktivforslaget op til overvejelse. Fordelen ved disse ændringer, som ikke ændrer forslagets ånd og formål, er imidlertid, at de gør hele processen mindre kompleks og byrdefuld for fabrikanterne, de tekniske tjenester og godkendelsesmyndigheden og – sidst, men ikke mindst – for forbrugerne, som ender med at være dem, der skal bære forsinkelser og større omkostninger ved en unødigt kompliceret lovgivning. |
| --- | --- |

5.7

EØSU håber derfor, at Kommissionen vil tage de foreslåede ændringer til direktivforslaget op til overvejelse. Fordelen ved disse ændringer, som ikke ændrer forslagets ånd og formål, er imidlertid, at de gør hele processen mindre kompleks og byrdefuld for fabrikanterne, de tekniske tjenester og godkendelsesmyndigheden og – sidst, men ikke mindst – for forbrugerne, som ender med at være dem, der skal bære forsinkelser og større omkostninger ved en unødigt kompliceret lovgivning.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EFT L 269 af 21.10.2000.

1

(2)  EFT C 129 af 27.4.1998.

2

(3)  EFT L 42 af 23.2.1970.

3

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/18 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/18

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om filmarv og konkurrenceevnen for relaterede industrielle aktiviteter«

KOM(2004) 171 endelig - 2004/0066 (COD)

(2005/C 74/04)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 26. marts 2004 under henvisning til EF-traktatens artikel 157 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Paolo Braghin til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 15. september 2004, følgende udtalelse med 129 stemmer for, 3 imod og 6 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Kommissionens dokument består af to dele: en meddelelse om udvidelse af gyldigheden af det særlige overensstemmelseskriterium for støtte til biograffilm og tv-programmer, som er gyldigt indtil juni 2004, til 30. juni 2007 og en henstilling om filmarv og konkurrenceevnen for relaterede industrielle aktiviteter. |
| --- | --- |

1.1

Kommissionens dokument består af to dele: en meddelelse om udvidelse af gyldigheden af det særlige overensstemmelseskriterium for støtte til biograffilm og tv-programmer, som er gyldigt indtil juni 2004, til 30. juni 2007 og en henstilling om filmarv og konkurrenceevnen for relaterede industrielle aktiviteter.

| 1.2 | Henstillingen dækker dels alle aspekter i forbindelse med filmarv, herunder indsamling, katalogisering, oprettelse af databaser, bevaring, restaurering og anvendelse til undervisnings- og forskningsformål og til akademiske og kulturelle formål, dels samarbejde mellem de institutioner, der er ansvarlige på europæisk plan, og betragter pligtdeponering af biograffilm som et instrument til bevarelse og sikring af Europas audiovisuelle kulturarv. EØSU er blevet anmodet om at afgive udtalelse om dette dokument. |
| --- | --- |

1.2

Henstillingen dækker dels alle aspekter i forbindelse med filmarv, herunder indsamling, katalogisering, oprettelse af databaser, bevaring, restaurering og anvendelse til undervisnings- og forskningsformål og til akademiske og kulturelle formål, dels samarbejde mellem de institutioner, der er ansvarlige på europæisk plan, og betragter pligtdeponering af biograffilm som et instrument til bevarelse og sikring af Europas audiovisuelle kulturarv. EØSU er blevet anmodet om at afgive udtalelse om dette dokument.

| 1.3 | EØSU er kun blevet anmodet om at afgive udtalelse om henstillingen. Hvad angår meddelelsen bifalder EØSU Kommissionens tilgang, som »accepterer, at filmproduktionssektoren er under pres. Den er derfor villig til senest ved næste gennemgang af meddelelsen at overveje højere støttebeløb, under forudsætning af at støtteordningerne er i generel overensstemmelse med lovgivningen i henhold til traktaten og især, at hindringer for den frie bevægelighed for arbejdstagere, varer og tjenesteydelser i EU i denne sektor formindskes.« EØSU vil analysere resultaterne af undersøgelsen af virkningen af de gældende statsstøtteordninger for sektoren for at vurdere deres økonomiske og kulturelle indvirkning og således vurdere, om de aktuelle mekanismer er effektive, eller om der bør findes andre mekanismer og instrumenter. |
| --- | --- |

1.3

EØSU er kun blevet anmodet om at afgive udtalelse om henstillingen. Hvad angår meddelelsen bifalder EØSU Kommissionens tilgang, som »accepterer, at filmproduktionssektoren er under pres. Den er derfor villig til senest ved næste gennemgang af meddelelsen at overveje højere støttebeløb, under forudsætning af at støtteordningerne er i generel overensstemmelse med lovgivningen i henhold til traktaten og især, at hindringer for den frie bevægelighed for arbejdstagere, varer og tjenesteydelser i EU i denne sektor formindskes.« EØSU vil analysere resultaterne af undersøgelsen af virkningen af de gældende statsstøtteordninger for sektoren for at vurdere deres økonomiske og kulturelle indvirkning og således vurdere, om de aktuelle mekanismer er effektive, eller om der bør findes andre mekanismer og instrumenter.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1 | EØSU er enigt i, at betingelserne for konkurrenceevnen for disse industrielle aktiviteter i relation til filmarven skal forbedres, især med hensyn til anvendelse af ny teknologi som f.eks. digitalisering, og derfor er det foreslåede retsgrundlag for henstillingen EF-traktatens artikel 157. |
| --- | --- |

2.1

EØSU er enigt i, at betingelserne for konkurrenceevnen for disse industrielle aktiviteter i relation til filmarven skal forbedres, især med hensyn til anvendelse af ny teknologi som f.eks. digitalisering, og derfor er det foreslåede retsgrundlag for henstillingen EF-traktatens artikel 157.

| 2.1.1 | EØSU bifalder valget af en henstilling fra Parlamentet og Rådet, da den gør det muligt at nå målsætningen om effektivt samarbejde mellem medlemsstater og udvide den politiske debat om et anliggende, som har så stor kulturel betydning. |
| --- | --- |

2.1.1

EØSU bifalder valget af en henstilling fra Parlamentet og Rådet, da den gør det muligt at nå målsætningen om effektivt samarbejde mellem medlemsstater og udvide den politiske debat om et anliggende, som har så stor kulturel betydning.

| 2.1.2 | EØSU håber endvidere, at Kommissionen foretager en grundig analyse af de informationer, som medlemsstaterne anmodes om hvert andet år vedrørende de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med denne henstilling, og vurderer, hvilke foranstaltninger, herunder juridiske, der bedst kan sikre dette samarbejde og den koordinering, som er nødvendig af hensyn til en effektiv beskyttelse af filmarven og den økonomiske udnyttelse heraf. |
| --- | --- |

2.1.2

EØSU håber endvidere, at Kommissionen foretager en grundig analyse af de informationer, som medlemsstaterne anmodes om hvert andet år vedrørende de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med denne henstilling, og vurderer, hvilke foranstaltninger, herunder juridiske, der bedst kan sikre dette samarbejde og den koordinering, som er nødvendig af hensyn til en effektiv beskyttelse af filmarven og den økonomiske udnyttelse heraf.

| 2.2 | EØSU tilslutter sig princippet om, at den fysiske overførsel af et filmisk værk til arkivering ikke medfører, at ophavsretten og de beslægtede rettigheder overføres. Imidlertid kan medlemsstaterne i henhold til direktiv 2001/29/EF (1) indføre undtagelser eller indskrænkninger i særlige reproduktionshandlinger, som foretages af offentligt tilgængelige biblioteker eller af arkiver, og som ikke har til formål at opnå direkte eller indirekte økonomiske eller kommercielle fordele. EØSU støtter også henstillingen om at tillade reproduktion af filmiske værker med henblik på restaurering af disse (henstillingens punkt 9). |
| --- | --- |

2.2

EØSU tilslutter sig princippet om, at den fysiske overførsel af et filmisk værk til arkivering ikke medfører, at ophavsretten og de beslægtede rettigheder overføres. Imidlertid kan medlemsstaterne i henhold til direktiv 2001/29/EF (1) indføre undtagelser eller indskrænkninger i særlige reproduktionshandlinger, som foretages af offentligt tilgængelige biblioteker eller af arkiver, og som ikke har til formål at opnå direkte eller indirekte økonomiske eller kommercielle fordele. EØSU støtter også henstillingen om at tillade reproduktion af filmiske værker med henblik på restaurering af disse (henstillingens punkt 9).

| 2.3 | De juridiske problemer i relation til ophavsret og særlige reproduktionshandlinger, som foretages af offentligt tilgængelige biblioteker eller arkiver, og reproduktion med henblik på restaurering, bør hurtigst muligt tages op og løses. EØSU foreslår, at der gives udtrykkeligt mandat til en gruppe på højt niveau i den henseende, eventuelt ved at foretage de nødvendige tilpasninger i det netværk af eksperter, som allerede er konsulteret. |
| --- | --- |

2.3

De juridiske problemer i relation til ophavsret og særlige reproduktionshandlinger, som foretages af offentligt tilgængelige biblioteker eller arkiver, og reproduktion med henblik på restaurering, bør hurtigst muligt tages op og løses. EØSU foreslår, at der gives udtrykkeligt mandat til en gruppe på højt niveau i den henseende, eventuelt ved at foretage de nødvendige tilpasninger i det netværk af eksperter, som allerede er konsulteret.

| 2.4 | EØSU håber, at perioden inden for hvilken deponeringen skal ske, efter at den er gjort tilgængelig for publikum, gøres kortere, og at der også indføres mekanismer til fremme af deponering af biograffilm og audiovisuelle værker, der indgår i den nationale audiovisuelle kulturarv, før pligtdeponeringen indføres i henhold til henstillingen. |
| --- | --- |

2.4

EØSU håber, at perioden inden for hvilken deponeringen skal ske, efter at den er gjort tilgængelig for publikum, gøres kortere, og at der også indføres mekanismer til fremme af deponering af biograffilm og audiovisuelle værker, der indgår i den nationale audiovisuelle kulturarv, før pligtdeponeringen indføres i henhold til henstillingen.

| 2.5 | EØSU mener, at biograffilm og audiovisuelle værker samtidig er industrielle og kulturelle produkter, der bør beskyttes som fælles europæisk arv, fremmes som faktor for pluralisme og udnyttes på det økonomiske plan. Derfor er det ønskeligt, at også særlige kategorier af tv-programmer fra de nationale sendestationer bliver underlagt pligtdeponering og ikke frivillig deponering, da de afspejler en kultur i dynamisk udvikling, der har langt større forankring i den sociale og kulturelle virkelighed end en biograffilm. Selvom EØSU er klar over, at sendestationerne ikke har hilst pligtdeponeringen velkommen, opfordrer udvalget Kommissionen til at uddybe dette aspekt med sektorundersøgelser for at vurdere, om ikke i det mindste de socio-kulturelt vigtigste tv-programmer bør underlægges pligtdeponering, da de er en del af den audiovisuelle kulturarv. |
| --- | --- |

2.5

EØSU mener, at biograffilm og audiovisuelle værker samtidig er industrielle og kulturelle produkter, der bør beskyttes som fælles europæisk arv, fremmes som faktor for pluralisme og udnyttes på det økonomiske plan. Derfor er det ønskeligt, at også særlige kategorier af tv-programmer fra de nationale sendestationer bliver underlagt pligtdeponering og ikke frivillig deponering, da de afspejler en kultur i dynamisk udvikling, der har langt større forankring i den sociale og kulturelle virkelighed end en biograffilm. Selvom EØSU er klar over, at sendestationerne ikke har hilst pligtdeponeringen velkommen, opfordrer udvalget Kommissionen til at uddybe dette aspekt med sektorundersøgelser for at vurdere, om ikke i det mindste de socio-kulturelt vigtigste tv-programmer bør underlægges pligtdeponering, da de er en del af den audiovisuelle kulturarv.

| 2.6 | EØSU tilslutter sig konstateringen af, at filmindustrien rummer et stort beskæftigelsespotentiale, også inden for beskyttelse af filmarven, men det gælder i særlig grad den audiovisuelle sektor i bred forstand, som er kendetegnet ved den brede vifte af medie- og transmissionsformer og det store potentiale, som karakteriserer den digitale teknik. EØSU håber derfor, at enhver form for støtte udvides til at omfatte alle audiovisuelle værker og i større grad sigter mod sektorens konkurrenceevne i alle dens forskellige former, og at mulighederne for uddannelse ikke begrænses til eller fortrinsvis koncentreres inden for biografsektoren, men omfatter den audiovisuelle sektor i bred forstand. |
| --- | --- |

2.6

EØSU tilslutter sig konstateringen af, at filmindustrien rummer et stort beskæftigelsespotentiale, også inden for beskyttelse af filmarven, men det gælder i særlig grad den audiovisuelle sektor i bred forstand, som er kendetegnet ved den brede vifte af medie- og transmissionsformer og det store potentiale, som karakteriserer den digitale teknik. EØSU håber derfor, at enhver form for støtte udvides til at omfatte alle audiovisuelle værker og i større grad sigter mod sektorens konkurrenceevne i alle dens forskellige former, og at mulighederne for uddannelse ikke begrænses til eller fortrinsvis koncentreres inden for biografsektoren, men omfatter den audiovisuelle sektor i bred forstand.

| 2.7 | EØSU er enigt i, at der er behov for en ordning med frivillig deponering af hjælpe- og reklamemateriale, levende billedmateriale og historiske filmiske værker, da dette materiale er et vigtigt element i den europæiske filmarv. EØSU understreger behovet for at sikre passende incitamenter til denne indsamling og udstyre de ansvarlige organer med de midler, der skal til for, at der inden for en overskuelig tidsramme sikres et systematisk vidnesbyrd om den europæiske rigdom af kulturelle identiteter og mangfoldighed blandt befolkningerne. |
| --- | --- |

2.7

EØSU er enigt i, at der er behov for en ordning med frivillig deponering af hjælpe- og reklamemateriale, levende billedmateriale og historiske filmiske værker, da dette materiale er et vigtigt element i den europæiske filmarv. EØSU understreger behovet for at sikre passende incitamenter til denne indsamling og udstyre de ansvarlige organer med de midler, der skal til for, at der inden for en overskuelig tidsramme sikres et systematisk vidnesbyrd om den europæiske rigdom af kulturelle identiteter og mangfoldighed blandt befolkningerne.

3.   Konklusion

| 3.1 | EØSU er overbevist om, at hvis de opstillede målsætninger skal opnås, bør Kommissionen allerede nu spille en proaktiv rolle i lyset af de intentioner, som kommer til udtryk i dokumentet, og mere specifikt:






  — | fastsætte deponeringsprocedurer, som sikrer, at de nationale systemer er indbyrdes forbundne og interoperationelle, gennem fremme af europæiske katalogiseringsstandarder, |
| --- | --- | --- |

3.1

EØSU er overbevist om, at hvis de opstillede målsætninger skal opnås, bør Kommissionen allerede nu spille en proaktiv rolle i lyset af de intentioner, som kommer til udtryk i dokumentet, og mere specifikt:

—

fastsætte deponeringsprocedurer, som sikrer, at de nationale systemer er indbyrdes forbundne og interoperationelle, gennem fremme af europæiske katalogiseringsstandarder,

| — | fastsætte de tekniske og juridiske forudsætninger for beskyttet online-deponering, som er opdateret i realtid, og som i fremtiden vil kunne lægge grunden til en europæisk database, |
| --- | --- |

—

fastsætte de tekniske og juridiske forudsætninger for beskyttet online-deponering, som er opdateret i realtid, og som i fremtiden vil kunne lægge grunden til en europæisk database,

| — | foreslå en standardkontrakt på europæisk plan mellem de udpegede organer, deponeringsorganer og eventuelt rettighedshavere, i henhold til direktiv 2001/29/EF, som støtter restaurering og efterfølgende gør det tilgængeligt for studerende og med henblik på undervisning, |
| --- | --- |

—

foreslå en standardkontrakt på europæisk plan mellem de udpegede organer, deponeringsorganer og eventuelt rettighedshavere, i henhold til direktiv 2001/29/EF, som støtter restaurering og efterfølgende gør det tilgængeligt for studerende og med henblik på undervisning,

| — | i samarbejde med de berørte organer indkredse kriterier for, hvordan de deponerede værker kan gøres tilgængelige for offentligheden, |
| --- | --- |

—

i samarbejde med de berørte organer indkredse kriterier for, hvordan de deponerede værker kan gøres tilgængelige for offentligheden,

| — | støtte samarbejdet mellem nationale og/eller regionale myndigheder, bl.a. gennem dedikerede strukturer og særlige finansieringsforanstaltninger, hvis der er behov for det, |
| --- | --- |

—

støtte samarbejdet mellem nationale og/eller regionale myndigheder, bl.a. gennem dedikerede strukturer og særlige finansieringsforanstaltninger, hvis der er behov for det,

| — | støtte gennemførelse af benchmarking af god praksis og vurdere de opnåede fremskridt gennem fast regelmæssig rapportering. |
| --- | --- |

—

støtte gennemførelse af benchmarking af god praksis og vurdere de opnåede fremskridt gennem fast regelmæssig rapportering.

| 3.2 | EØSU mener endvidere, at Kommissionen – under overholdelse af nærhedsprincippet – aktivt bør støtte sektoren med passende finansielle og menneskelige ressourcer for at nå følgende mål:






  — | udarbejdelse af en europæisk audiovisuel filmografi og fælles forsknings- og undervisningsprojekter, da frivilligt samarbejde formentlig ikke kan give tilfredsstillende resultater i betragtning af forskellene i ressourcer og kulturelle traditioner i de 25 medlemsstater, |
| --- | --- | --- |

3.2

EØSU mener endvidere, at Kommissionen – under overholdelse af nærhedsprincippet – aktivt bør støtte sektoren med passende finansielle og menneskelige ressourcer for at nå følgende mål:

—

udarbejdelse af en europæisk audiovisuel filmografi og fælles forsknings- og undervisningsprojekter, da frivilligt samarbejde formentlig ikke kan give tilfredsstillende resultater i betragtning af forskellene i ressourcer og kulturelle traditioner i de 25 medlemsstater,

| — | deponering af de nye medlemsstaters historiske filmiske værker. De har nemlig en stor filmproduktion, som vidner om historie, kultur, livsstil, sæder og skikke, der kunne gå tabt, men kun begrænsede økonomiske muligheder for at løfte opgaven, |
| --- | --- |

—

deponering af de nye medlemsstaters historiske filmiske værker. De har nemlig en stor filmproduktion, som vidner om historie, kultur, livsstil, sæder og skikke, der kunne gå tabt, men kun begrænsede økonomiske muligheder for at løfte opgaven,

| — | oprettelse af en struktur med henblik på udnyttelse af eksisterende fonde i nationale og/eller regionale organer, som kan fremme udbredelse på europæisk og internationalt plan igennem de nyeste multimedier (f.eks. udgive arkivmateriale på DVD med undertekster på adskillige europæiske sprog, så historiske værker også kan give et økonomisk afkast) af især værker med tilknytning til EU-politikker og –områder (f.eks. beskyttelse af mindreårige eller kvinders image) eller til særlige traditioner (f.eks. tegnefilm, børnefilm og dokumentarprogrammer), |
| --- | --- |

—

oprettelse af en struktur med henblik på udnyttelse af eksisterende fonde i nationale og/eller regionale organer, som kan fremme udbredelse på europæisk og internationalt plan igennem de nyeste multimedier (f.eks. udgive arkivmateriale på DVD med undertekster på adskillige europæiske sprog, så historiske værker også kan give et økonomisk afkast) af især værker med tilknytning til EU-politikker og –områder (f.eks. beskyttelse af mindreårige eller kvinders image) eller til særlige traditioner (f.eks. tegnefilm, børnefilm og dokumentarprogrammer),

| — | udnyttelse af værker, som har været fremvist på særlige festivaler på regionalt eller lokalt plan, med henblik på at fremme uafhængige produktioner og produktioner fra instruktører, som arbejder uden for de kommercielle kanaler, ved hjælp af tvungen deponering, hvor det er relevant, |
| --- | --- |

—

udnyttelse af værker, som har været fremvist på særlige festivaler på regionalt eller lokalt plan, med henblik på at fremme uafhængige produktioner og produktioner fra instruktører, som arbejder uden for de kommercielle kanaler, ved hjælp af tvungen deponering, hvor det er relevant,

| — | faglig uddannelse inden for bevaring og restaurering, da disse områder forudsætter nye faglige kvalifikationer og teknikker, og støtte denne uddannelse med passende EU-midler og om muligt under Media-uddannelsesprogram, som er ved at blive fornyet. |
| --- | --- |

—

faglig uddannelse inden for bevaring og restaurering, da disse områder forudsætter nye faglige kvalifikationer og teknikker, og støtte denne uddannelse med passende EU-midler og om muligt under Media-uddannelsesprogram, som er ved at blive fornyet.

| 3.3 | EØSU håber også, at der i den igangværende debat om det nye Media-uddannelsesprogram vil blive taget større hensyn til uddannelse i nye teknologier og nye behov i forbindelse med indsamling, katalogisering, bevaring og restaurering af film- og tv-værker og generelt levende billedmateriale. Der er især behov for at udvide uddannelse i anvendelse af og viden om nye arkiveringsteknikker og –metoder og i styring af databaser og standardmetoder til bevaring i digitalt format af høj kvalitet, med efteruddannelse af operatørerne, så den brede offentlighed og især studerende og undervisere kan nyde godt af resultatet. |
| --- | --- |

3.3

EØSU håber også, at der i den igangværende debat om det nye Media-uddannelsesprogram vil blive taget større hensyn til uddannelse i nye teknologier og nye behov i forbindelse med indsamling, katalogisering, bevaring og restaurering af film- og tv-værker og generelt levende billedmateriale. Der er især behov for at udvide uddannelse i anvendelse af og viden om nye arkiveringsteknikker og –metoder og i styring af databaser og standardmetoder til bevaring i digitalt format af høj kvalitet, med efteruddannelse af operatørerne, så den brede offentlighed og især studerende og undervisere kan nyde godt af resultatet.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, EFT L 167 af 22.6.2001.

1

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/21

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om det fælles merværdiafgiftssystem (omarbejdning)«

KOM(2004) 246 endelig — 2004/0079 (CNS)

(2005/C 74/05)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 30. april 2004 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Umberto Burani til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 13. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 15. september 2004, følgende udtalelse med 147 stemmer for, 6 imod og 10 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Nærværende direktiv (1) afviger fra det normale arbejde med kodificering af EU's lovgivning. Kommissionen har fastslået, at momsbestemmelserne, der oprindeligt indgik i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF og siden er blevet ændret flere gange, har brug for en radikal ajourføring. I årenes løb er indholdet flere gange blevet revideret, korrigeret og udvidet med det uundgåelige resultat, at der forekommer gentagelser, uklare bestemmelser og overlapninger. Det var derfor nødvendigt at foretage ændringer, som kunne gøre teksten mere klar og forståelig, uden dermed at ændre bestemmelsernes indhold og rækkevidde. Det var et arbejde, der gik videre end en ren kodifikation. |
| --- | --- |

1.1

Nærværende direktiv (1) afviger fra det normale arbejde med kodificering af EU's lovgivning. Kommissionen har fastslået, at momsbestemmelserne, der oprindeligt indgik i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF og siden er blevet ændret flere gange, har brug for en radikal ajourføring. I årenes løb er indholdet flere gange blevet revideret, korrigeret og udvidet med det uundgåelige resultat, at der forekommer gentagelser, uklare bestemmelser og overlapninger. Det var derfor nødvendigt at foretage ændringer, som kunne gøre teksten mere klar og forståelig, uden dermed at ændre bestemmelsernes indhold og rækkevidde. Det var et arbejde, der gik videre end en ren kodifikation.

| 1.2 | Desuden blev der i samme øjemed indført andre ændringer for at bringe direktivet i overensstemmelse med de principper for god kvalitet i lovgivningen, som Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen var blevet enige om. Den nye tekst forelægges for Rådet og Europa-Parlamentet til godkendelse; selv om ændringerne er overvejende formelle, er der ikke tale om en kodifikation, men om en »omarbejdning«; denne fremgangsmåde giver mulighed for at foretage ændringer og kodifikation i én og samme tekst i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 2001 (2). |
| --- | --- |

1.2

Desuden blev der i samme øjemed indført andre ændringer for at bringe direktivet i overensstemmelse med de principper for god kvalitet i lovgivningen, som Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen var blevet enige om. Den nye tekst forelægges for Rådet og Europa-Parlamentet til godkendelse; selv om ændringerne er overvejende formelle, er der ikke tale om en kodifikation, men om en »omarbejdning«; denne fremgangsmåde giver mulighed for at foretage ændringer og kodifikation i én og samme tekst i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 2001 (2).

| 1.3 | Direktivforslagets tekst, som er resultatet af et imponerende arbejde fra Kommissionens side, træder i stedet for det sjette momsdirektiv, som dermed ophæves. Hver enkelt artikel er blevet gennemgået med henblik på at gøre den kortere og mindre rodet med det resultat, at de oprindelige 53 artikler er blevet til 402. Teksten er blevet forsynet med en indholdsfortegnelse, der gør det hurtigere og lettere at konsultere den. Denne nyskabelse hilses velkommen. |
| --- | --- |

1.3

Direktivforslagets tekst, som er resultatet af et imponerende arbejde fra Kommissionens side, træder i stedet for det sjette momsdirektiv, som dermed ophæves. Hver enkelt artikel er blevet gennemgået med henblik på at gøre den kortere og mindre rodet med det resultat, at de oprindelige 53 artikler er blevet til 402. Teksten er blevet forsynet med en indholdsfortegnelse, der gør det hurtigere og lettere at konsultere den. Denne nyskabelse hilses velkommen.

2.   EØSU's bemærkninger

| 2.1 | Da der faktisk kun er tale om en omarbejdning og ikke et nyt direktiv, kunne EØSU nøjes med at tage Kommissionens gode stykke arbejde til efterretning og glæde sig over resultatet. For de erhvervsdrivende og forvaltningerne er det en stor fordel, da konsultationen bliver hurtigere og fortolkningsusikkerhederne mindre. Ordføreren kan på den anden side kun godkende Kommissionens erklæring om, at den nye teksts indhold svarer til de nugældende tekster. En detaljeret kontrol er umulig og er desuden allerede foretaget af de nationale eksperter og operatører, der er blevet konsulteret. |
| --- | --- |

2.1

Da der faktisk kun er tale om en omarbejdning og ikke et nyt direktiv, kunne EØSU nøjes med at tage Kommissionens gode stykke arbejde til efterretning og glæde sig over resultatet. For de erhvervsdrivende og forvaltningerne er det en stor fordel, da konsultationen bliver hurtigere og fortolkningsusikkerhederne mindre. Ordføreren kan på den anden side kun godkende Kommissionens erklæring om, at den nye teksts indhold svarer til de nugældende tekster. En detaljeret kontrol er umulig og er desuden allerede foretaget af de nationale eksperter og operatører, der er blevet konsulteret.

| 2.2 | En mindre overfladisk gennemgang giver dog anledning til et par bemærkninger om momspolitikkens indhold og mere generelt om en skatte- og afgiftspolitik, hvis erklærede mål er harmonisering af betingelserne for det indre markeds funktion. Direktivforslagets femte betragtning siger om dette: »Det mest enkle og mest neutrale momssystem opnås, når afgiften opkræves så generelt som muligt (...). Det er derfor i det fælles markeds og medlemsstaternes interesse at antage et fælles system (...)«. |
| --- | --- |

2.2

En mindre overfladisk gennemgang giver dog anledning til et par bemærkninger om momspolitikkens indhold og mere generelt om en skatte- og afgiftspolitik, hvis erklærede mål er harmonisering af betingelserne for det indre markeds funktion. Direktivforslagets femte betragtning siger om dette: »Det mest enkle og mest neutrale momssystem opnås, når afgiften opkræves så generelt som muligt (...). Det er derfor i det fælles markeds og medlemsstaternes interesse at antage et fælles system (...)«.

| 2.3 | I de to følgende betragtninger anslår Kommissionen en forsigtig tone: »En gennemførelse i etaper er nødvendig, da harmoniseringen af omsætningsafgifterne i medlemsstaterne medfører ændringer af den fiskale struktur«. Den erklærer hermed, at det endelige mål med den (harmoniserede) merværdiafgift, selv når satserne og fritagelserne ikke er »fuldstændigt« harmoniseret, er at skabe konkurrenceneutralitet»i de enkelte medlemsstater«. |
| --- | --- |

2.3

I de to følgende betragtninger anslår Kommissionen en forsigtig tone: »En gennemførelse i etaper er nødvendig, da harmoniseringen af omsætningsafgifterne i medlemsstaterne medfører ændringer af den fiskale struktur«. Den erklærer hermed, at det endelige mål med den (harmoniserede) merværdiafgift, selv når satserne og fritagelserne ikke er »fuldstændigt« harmoniseret, er at skabe konkurrenceneutralitet»i de enkelte medlemsstater«.

| 2.4 | EØSU konstaterer, at disse bemærkninger er taget fra de sjette momsdirektivs oprindelig tekst. Hvis der efter næsten 40 år føles behov for at gentage det, må det erkendes, at vi stadig befinder os på det punkt, vi startede fra, eller næsten. Harmoniseringen synes at stå i stampe, og andre signaler, der omtales i de følgende afsnit, ansporer ikke til optimisme. |
| --- | --- |

2.4

EØSU konstaterer, at disse bemærkninger er taget fra de sjette momsdirektivs oprindelig tekst. Hvis der efter næsten 40 år føles behov for at gentage det, må det erkendes, at vi stadig befinder os på det punkt, vi startede fra, eller næsten. Harmoniseringen synes at stå i stampe, og andre signaler, der omtales i de følgende afsnit, ansporer ikke til optimisme.

| 2.5 | Det skal endnu en gang understreges, at det momssystem, der blev indført med det sjette direktiv, og som stadig er i kraft, er »midlertidigt«, og at der ikke kan skimtes nogen tegn på vilje til resolut at omdanne det til et »endeligt« system. Det må være et klart tegn på usikkerhed om systemets hensigtsmæssighed, som EØSU har kommenteret med konkrete forslag i sin udtalelse om »Leveringsstedet for tjenesteydelser« (3). |
| --- | --- |

2.5

Det skal endnu en gang understreges, at det momssystem, der blev indført med det sjette direktiv, og som stadig er i kraft, er »midlertidigt«, og at der ikke kan skimtes nogen tegn på vilje til resolut at omdanne det til et »endeligt« system. Det må være et klart tegn på usikkerhed om systemets hensigtsmæssighed, som EØSU har kommenteret med konkrete forslag i sin udtalelse om »Leveringsstedet for tjenesteydelser« (3).

| 2.6 | Systemet med undtagelser, som i det indre markeds perspektiv altid skal være midlertidige, skønt nødvendige, giver anledning til yderligere bemærkninger. De seneste undtagelser er tilfaldet de ti nye medlemsstater, nogle for en afgrænset periode, andre uden angivelse af udløbsfrist. Men andre undtagelser, som blev givet til medlemsstaterne i den »anden bølge« (Østrig, Grækenland, Finland, Portugal, Spanien og Sverige), er stadig i kraft. Det skal i denne forbindelse nævnes, at kun nogle af disse undtagelser fandtes i direktiverne til ændring af det sjette direktiv. Hovedparten af disse var »skjult« i tiltrædelsesakterne. Det er det nye direktivforslags fortjeneste, at alle undtagelser, hvor de end stammer fra, er blevet draget frem i lyset. |
| --- | --- |

2.6

Systemet med undtagelser, som i det indre markeds perspektiv altid skal være midlertidige, skønt nødvendige, giver anledning til yderligere bemærkninger. De seneste undtagelser er tilfaldet de ti nye medlemsstater, nogle for en afgrænset periode, andre uden angivelse af udløbsfrist. Men andre undtagelser, som blev givet til medlemsstaterne i den »anden bølge« (Østrig, Grækenland, Finland, Portugal, Spanien og Sverige), er stadig i kraft. Det skal i denne forbindelse nævnes, at kun nogle af disse undtagelser fandtes i direktiverne til ændring af det sjette direktiv. Hovedparten af disse var »skjult« i tiltrædelsesakterne. Det er det nye direktivforslags fortjeneste, at alle undtagelser, hvor de end stammer fra, er blevet draget frem i lyset.

| 2.7 | Det betyder ikke, at der er vilje til at undersøge undtagelserne for evt. at ophæve dem – heller ikke dem, der blev givet for lang tid siden. Heller ikke de »stiftende« medlemsstater lader til at være interesseret i at tage spørgsmålet op; også de havde i sin tid fordel af undtagelser, som de nok skal vare sig for at så tvivl om (i det mindste før »overgangsordningen« bliver til en fast ordning), bl.a. den berømte »nulsats«, der oprindeligt blev givet til to lande. »Nulsatsen« er på ingen måde blevet ophævet, men derimod udvidet til at omfatte forskellige nye medlemsstater. |
| --- | --- |

2.7

Det betyder ikke, at der er vilje til at undersøge undtagelserne for evt. at ophæve dem – heller ikke dem, der blev givet for lang tid siden. Heller ikke de »stiftende« medlemsstater lader til at være interesseret i at tage spørgsmålet op; også de havde i sin tid fordel af undtagelser, som de nok skal vare sig for at så tvivl om (i det mindste før »overgangsordningen« bliver til en fast ordning), bl.a. den berømte »nulsats«, der oprindeligt blev givet til to lande. »Nulsatsen« er på ingen måde blevet ophævet, men derimod udvidet til at omfatte forskellige nye medlemsstater.

| 2.8 | Ikke alle undtagelser er uberettigede; nogle af permanent karakter gælder for oversøiske områder, øer, regioner i EU's yderste periferi, som på beslutningstidspunktet bar præg af underudvikling. I betragtning af den tid, der er gået, ville det dog være en god lejlighed til at tage listen over geografiske undtagelser op til fornyet overvejelse og kontrollere, om de vilkår, som oprindeligt var baggrunden for dem, stadig er til stede eller ej. |
| --- | --- |

2.8

Ikke alle undtagelser er uberettigede; nogle af permanent karakter gælder for oversøiske områder, øer, regioner i EU's yderste periferi, som på beslutningstidspunktet bar præg af underudvikling. I betragtning af den tid, der er gået, ville det dog være en god lejlighed til at tage listen over geografiske undtagelser op til fornyet overvejelse og kontrollere, om de vilkår, som oprindeligt var baggrunden for dem, stadig er til stede eller ej.

| 2.9 | Andre undtagelser af en vis betydning berører de små virksomheder; 16 medlemsstater (de nye og staterne fra den »anden bølge«) har tilladelse til at udstede momsfritagelser, også når deres omsætning overstiger grænserne i det sjette direktiv. EØSU ser på dette med forbløffelse. For de 10 nye medlemsstater kan fritagelsen have en vis berettigelse, men EØSU kan ikke se, hvorfor den stadig skal gælde for andre medlemsstater, 12 år efter deres tiltrædelse. |
| --- | --- |

2.9

Andre undtagelser af en vis betydning berører de små virksomheder; 16 medlemsstater (de nye og staterne fra den »anden bølge«) har tilladelse til at udstede momsfritagelser, også når deres omsætning overstiger grænserne i det sjette direktiv. EØSU ser på dette med forbløffelse. For de 10 nye medlemsstater kan fritagelsen have en vis berettigelse, men EØSU kan ikke se, hvorfor den stadig skal gælde for andre medlemsstater, 12 år efter deres tiltrædelse.

| 2.10 | EØSU mener, at momsfritagelsen for de små virksomheder kan virke konkurrencefordrejende, selvom omfanget nok er begrænset i den store helhed. Medlemsstaterne og Kommissionen bør uddybe dette aspekt. |
| --- | --- |

2.10

EØSU mener, at momsfritagelsen for de små virksomheder kan virke konkurrencefordrejende, selvom omfanget nok er begrænset i den store helhed. Medlemsstaterne og Kommissionen bør uddybe dette aspekt.

3.   Konklusion

| 3.1 | EØSU lykønsker Kommissionen med dens monumentale arbejde, der er udført med omhu og præcision, men – vigtigst af alt – med gennemsigtighed. Uden den sidste betingelse havde det været svært at gøre sig klart, i hvor høj grad reglerne, der principielt gælder for alle, lider under undtagelser, fritagelser og »sondringer«. Selvfølgelig er ikke alle afvigelser fra et princip uberettigede, men det forekommer dog nødvendigt, at medlemsstaterne går i gang med at genforhandle og eventuelt ophæve de afvigelser, som der ikke længere er grund til at fastholde. |
| --- | --- |

3.1

EØSU lykønsker Kommissionen med dens monumentale arbejde, der er udført med omhu og præcision, men – vigtigst af alt – med gennemsigtighed. Uden den sidste betingelse havde det været svært at gøre sig klart, i hvor høj grad reglerne, der principielt gælder for alle, lider under undtagelser, fritagelser og »sondringer«. Selvfølgelig er ikke alle afvigelser fra et princip uberettigede, men det forekommer dog nødvendigt, at medlemsstaterne går i gang med at genforhandle og eventuelt ophæve de afvigelser, som der ikke længere er grund til at fastholde.

| 3.2 | EØSU mener ikke at kunne se nogen klar vilje til at gøre dette. Tværtimod har en af de største medlemsstater taget et »generelt forbehold«, som ligefrem kan gøre det tvivlsomt, om Kommissionens forslag til direktiv bliver vedtaget. Hvis man kaster et blik tilbage, er udsigterne ikke gunstige. En meddelelse fra Kommissionen fra 1996, som indeholdt et arbejdsprogram og et forslag til harmonisering af satserne, ligger stadig i Rådet og er aldrig blevet drøftet, og meddelelsen fra 2000 om en merværdiafgiftsstrategi ser ikke ud til at have haft stor succes, at dømme efter realiteterne. |
| --- | --- |

3.2

EØSU mener ikke at kunne se nogen klar vilje til at gøre dette. Tværtimod har en af de største medlemsstater taget et »generelt forbehold«, som ligefrem kan gøre det tvivlsomt, om Kommissionens forslag til direktiv bliver vedtaget. Hvis man kaster et blik tilbage, er udsigterne ikke gunstige. En meddelelse fra Kommissionen fra 1996, som indeholdt et arbejdsprogram og et forslag til harmonisering af satserne, ligger stadig i Rådet og er aldrig blevet drøftet, og meddelelsen fra 2000 om en merværdiafgiftsstrategi ser ikke ud til at have haft stor succes, at dømme efter realiteterne.

| 3.3 | EØSU vil ikke med denne udtalelse give en negativ bedømmelse af medlemsstaternes politik på momsområdet. Udvalget er udmærket klar over, at deres beslutninger stadig afhænger af alt for mange interne faktorer af økonomisk og politisk karakter. EØSU udtrykker håbet om, at hele emnet inden alt for længe bliver undersøgt på ny med henblik på at etablere en endelig ordning og reducere, eller fjerne, en af de mest iøjnefaldende hindringer for at realisere et indre marked, der bygger på fælles regler. |
| --- | --- |

3.3

EØSU vil ikke med denne udtalelse give en negativ bedømmelse af medlemsstaternes politik på momsområdet. Udvalget er udmærket klar over, at deres beslutninger stadig afhænger af alt for mange interne faktorer af økonomisk og politisk karakter. EØSU udtrykker håbet om, at hele emnet inden alt for længe bliver undersøgt på ny med henblik på at etablere en endelig ordning og reducere, eller fjerne, en af de mest iøjnefaldende hindringer for at realisere et indre marked, der bygger på fælles regler.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2004) 246 endelig — 2004/0079 (CNS).

1

(2)  EFT C 77 af 28.3.2002.

2

(3)  EUT C 117 af 30.4.2004.

3

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/23

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Bedre økonomisk styring i EU«

(2005/C 74/06)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 29. januar 2004 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive et tillæg til udtalelse om: »Bedre økonomisk styring i EU«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Joost van Iersel til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 13. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 15. september 2004, følgende udtalelse med 130 stemmer for, 3 imod og 7 hverken for eller imod:

SAMMENFATNING

En ny fase er ved at tage sin begyndelse inden for EU. 2004 er året, hvor 10 nye medlemsstater er tiltrådt, og hvor der kommer en ny Kommission, et nyt Parlament og forhåbentlig også en ny forfatning. Og i løbet af året forberedes midtvejsevalueringen af Lissabon-strategien. Kommissionens analyser, bl.a. i de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, afslører manglende fremskridt med integrationen. De skyldes til dels de svage økonomiske konjunkturer; men til dels også medlemsstaternes manglende vilje til at holde sig nøje til de målsætninger og aftaler, de selv har opstillet og indgået. Det er af stor betydning, at der sættes skub i den økonomiske vækst, og at der blæses nyt liv i Lissabon-strategien. I nærværende udtalelse lægges vægten på gennemførelsen af denne strategi, som er en forudsætning for Unionens troværdighed og slagkraft. Der er hårdt brug for en tillidsvækkende institutionel ramme, både med henblik på den rette fordeling af opgaverne i Unionen – hvem er ansvarlig for hvad hvornår ? – og med henblik på omsætningen og gennemførelsen i medlemsstaterne af de målsætninger og direktiver, som Det Europæiske Råd og fagministerrådene har besluttet. Der eksisterer vellykkede forbilleder for en Lissabon-strategi »af nyt tilsnit« som f. eks. »Europa '92« og Den Økonomiske og Monetære Union. Der argumenteres kraftigt for fællesskabsmetoden. En integreret fremgangsmåde på grundlag af en aftalt køreplan er nødvendig.

1.   Indledning

| 1.1 | EU befinder sig i en kritisk fase. Unionen står over for store udfordringer: udvidelsen, behovet for positive impulser til økonomisk vækst og konkurrenceevne, forfatningsudkastet og kravet om en overbevisende reaktion på den aftagende tillid til Unionen. Disse vanskelige opgaver stiller krav om en målrettet og sammenhængende politik, der gennemføres efter hensigten. Foranlediget af De overordnede retningslinjer for den økonomiske politik 2003-2005 har EØSU inden for det sidste år afgivet to udtalelser herom (1). |
| --- | --- |

1.1

EU befinder sig i en kritisk fase. Unionen står over for store udfordringer: udvidelsen, behovet for positive impulser til økonomisk vækst og konkurrenceevne, forfatningsudkastet og kravet om en overbevisende reaktion på den aftagende tillid til Unionen. Disse vanskelige opgaver stiller krav om en målrettet og sammenhængende politik, der gennemføres efter hensigten. Foranlediget af De overordnede retningslinjer for den økonomiske politik 2003-2005 har EØSU inden for det sidste år afgivet to udtalelser herom (1).

| 1.2 | Men der er brug for yderligere overvejelser. Effektiv politik og effektiv integration er utænkelig uden en klar og troværdig institutionel ramme, der sikrer, at de europæiske aftaler følges op. |
| --- | --- |

1.2

Men der er brug for yderligere overvejelser. Effektiv politik og effektiv integration er utænkelig uden en klar og troværdig institutionel ramme, der sikrer, at de europæiske aftaler følges op.

| 1.3 | Kommissionens analyse, navnlig i meddelelsen af 21. januar 2004 (2) og i 2004-opdateringen af 7. april 2004 (3), bekræfter tendenserne fra 2003. Det samme gælder henstillingernes hastende karakter. Derfor beskæftiger EØSU sig i nærværende udtalelse eksplicit med de institutionelle og politiske rammebetingelser, altså med good governance. Implementeringen er det centrale tema for EU-25 (4). |
| --- | --- |

1.3

Kommissionens analyse, navnlig i meddelelsen af 21. januar 2004 (2) og i 2004-opdateringen af 7. april 2004 (3), bekræfter tendenserne fra 2003. Det samme gælder henstillingernes hastende karakter. Derfor beskæftiger EØSU sig i nærværende udtalelse eksplicit med de institutionelle og politiske rammebetingelser, altså med good governance. Implementeringen er det centrale tema for EU-25 (4).

| 1.4 | Der er mange, der deler EØSU's bekymringer. Ligesom Kommissionen, erhvervslivet og en række samfundsmæssige organisationer lægger både det irske og det hollandske formandskab stor vægt på aktiv handling og gennemførelse. Højtidelige erklæringer uden opfølgning virker mod hensigten. Gennemførelse er en afgørende målsætning (5). |
| --- | --- |

1.4

Der er mange, der deler EØSU's bekymringer. Ligesom Kommissionen, erhvervslivet og en række samfundsmæssige organisationer lægger både det irske og det hollandske formandskab stor vægt på aktiv handling og gennemførelse. Højtidelige erklæringer uden opfølgning virker mod hensigten. Gennemførelse er en afgørende målsætning (5).

| 1.5 | De overordnede retningslinjer for den økonomiske politik evaluerer medlemsstaternes makroøkonomiske politik og budgetpolitik, beskæftigelsespolitikken og det indre markeds udvikling. De illustrerer dermed på konkret vis såvel EU's og de nationale politiske niveauers forskellige ansvarsområder som de indbyrdes afvigende forhold i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.5

De overordnede retningslinjer for den økonomiske politik evaluerer medlemsstaternes makroøkonomiske politik og budgetpolitik, beskæftigelsespolitikken og det indre markeds udvikling. De illustrerer dermed på konkret vis såvel EU's og de nationale politiske niveauers forskellige ansvarsområder som de indbyrdes afvigende forhold i medlemsstaterne.

| 1.6 | Den svage økonomiske vækst og medlemsstaternes manglende efterlevelse af de aftaler, som Det Europæiske Råd selv har forpligtet sig på, giver sig udslag på følgende måde:






  — | budgetpolitik: gradvis svækkelse af disciplinen; |
| --- | --- | --- |

1.6

Den svage økonomiske vækst og medlemsstaternes manglende efterlevelse af de aftaler, som Det Europæiske Råd selv har forpligtet sig på, giver sig udslag på følgende måde:

—

budgetpolitik: gradvis svækkelse af disciplinen;

| — | mangelfuld styrkelse af konkurrenceevnen via vidensøkonomi; |
| --- | --- |

—

mangelfuld styrkelse af konkurrenceevnen via vidensøkonomi;

| — | utilstrækkelige produktivitetsforøgende investeringer i informations- og kommunikationsteknologi, viden og uddannelse; |
| --- | --- |

—

utilstrækkelige produktivitetsforøgende investeringer i informations- og kommunikationsteknologi, viden og uddannelse;

| — | usikkert investeringsklima; |
| --- | --- |

—

usikkert investeringsklima;

| — | flytning af visse investeringer til regioner uden for EU; |
| --- | --- |

—

flytning af visse investeringer til regioner uden for EU;

| — | pres på beskæftigelsen; |
| --- | --- |

—

pres på beskæftigelsen;

| — | arbejdsmarkedspolitik: utilstrækkelige reformer og tilpasninger. |
| --- | --- |

—

arbejdsmarkedspolitik: utilstrækkelige reformer og tilpasninger.

| 1.7 | Det økonomiske billede i Europa ser efterhånden noget mere positivt ud, men opsvinget er stadig skrøbeligt. Der er stærkere økonomisk vækst i USA. Nu kommer navnlig Kina og Indien ind i billedet, og deres udviklingstempo vækker stadig større overraskelse. |
| --- | --- |

1.7

Det økonomiske billede i Europa ser efterhånden noget mere positivt ud, men opsvinget er stadig skrøbeligt. Der er stærkere økonomisk vækst i USA. Nu kommer navnlig Kina og Indien ind i billedet, og deres udviklingstempo vækker stadig større overraskelse.

| 1.8 | Pengestrømmene og investeringerne globaliseres, men trods globaliseringen er der dybtgående samfundsøkonomiske og politiske forskelle mellem verdens regioner. Alt dette er Europas referenceramme. |
| --- | --- |

1.8

Pengestrømmene og investeringerne globaliseres, men trods globaliseringen er der dybtgående samfundsøkonomiske og politiske forskelle mellem verdens regioner. Alt dette er Europas referenceramme.

| 1.9 | I år er der behov for yderligere overvejelser i Kommissionen og Rådet over fremgangsmåder og instrumenter:






  — | EU går ind i en helt ny fase: ti nye medlemsstater, et nyt Parlament, en ny Kommission, gradvis tilpasning af hele systemet i Kommissionen til de nye forhold. Og mens alt dette sker, er forfatningen endnu ikke vedtaget. |
| --- | --- | --- |

1.9

I år er der behov for yderligere overvejelser i Kommissionen og Rådet over fremgangsmåder og instrumenter:

—

EU går ind i en helt ny fase: ti nye medlemsstater, et nyt Parlament, en ny Kommission, gradvis tilpasning af hele systemet i Kommissionen til de nye forhold. Og mens alt dette sker, er forfatningen endnu ikke vedtaget.

| — | Udvidelsen er kvantitativt omfattende, men også kvalitativt er Unionen på vej ind i en ny æra. Unionen opviser væsentligt større forskellighed. |
| --- | --- |

—

Udvidelsen er kvantitativt omfattende, men også kvalitativt er Unionen på vej ind i en ny æra. Unionen opviser væsentligt større forskellighed.

| — | Verdensomspændende udviklinger på produkt- og tjenestemarkederne og vedvarende nervøsitet på de finansielle markeder påtvinger i stadig højere grad medlemsstaterne de samme udgangspunkter for deres politik og stiller krav om effektiv integration. |
| --- | --- |

—

Verdensomspændende udviklinger på produkt- og tjenestemarkederne og vedvarende nervøsitet på de finansielle markeder påtvinger i stadig højere grad medlemsstaterne de samme udgangspunkter for deres politik og stiller krav om effektiv integration.

2.   Analysen 2004

| 2.1 | De overordnede retningslinjer for den økonomiske politik 2003-2005 lægger vægt på tre nøgleelementer:






  — | en vækst- og stabilitetsorienteret makroøkonomisk politik |
| --- | --- | --- |

2.1

De overordnede retningslinjer for den økonomiske politik 2003-2005 lægger vægt på tre nøgleelementer:

—

en vækst- og stabilitetsorienteret makroøkonomisk politik

| — | økonomiske reformer for at øge Europas vækstpotentiale |
| --- | --- |

—

økonomiske reformer for at øge Europas vækstpotentiale

| — | fremme af bæredygtig vækst. |
| --- | --- |

—

fremme af bæredygtig vækst.

| 2.2 | Vækst- og stabilitetspagten sørgede i en årrække for et fast grundlag og skabte tillid mellem medlemsstaterne. Men ugunstige økonomiske konjunkturer underminerer den aftalte disciplin. Procedurereglerne er klare nok. Men de manglende muligheder for effektivt at gennemtvinge de indgåede aftaler er et problem. Det hindrer ikke, at et stort antal medlemsstater i (og uden for) Euro-området stadig tilstræber at leve op til den krævede budgetdisciplin. Navnlig for de skandinaviske medlemsstater lykkes det godt. |
| --- | --- |

2.2

Vækst- og stabilitetspagten sørgede i en årrække for et fast grundlag og skabte tillid mellem medlemsstaterne. Men ugunstige økonomiske konjunkturer underminerer den aftalte disciplin. Procedurereglerne er klare nok. Men de manglende muligheder for effektivt at gennemtvinge de indgåede aftaler er et problem. Det hindrer ikke, at et stort antal medlemsstater i (og uden for) Euro-området stadig tilstræber at leve op til den krævede budgetdisciplin. Navnlig for de skandinaviske medlemsstater lykkes det godt.

| 2.3 | Meningsforskelle om procedurerne i forbindelse med vækst- og stabilitetspagten foranledigede i november sidste år Kommissionen til at anlægge sag mod Rådet ved EF-Domstolen (6). Kommissionen mener, at Rådet har krænket dens beføjelser. En sådan fundamental uenighed er ikke befordrende for drøftelserne mellem partnerne i ECOFIN-Rådet. |
| --- | --- |

2.3

Meningsforskelle om procedurerne i forbindelse med vækst- og stabilitetspagten foranledigede i november sidste år Kommissionen til at anlægge sag mod Rådet ved EF-Domstolen (6). Kommissionen mener, at Rådet har krænket dens beføjelser. En sådan fundamental uenighed er ikke befordrende for drøftelserne mellem partnerne i ECOFIN-Rådet.

| 2.4 | Kommissionen konstaterer, at regeringernes råderum er reduceret stærkt. I 2003 var der kun fem medlemsstater, der havde balance eller overskud på budgettet; andre havde derimod et hårdnakket og tiltagende budgetunderskud. Det fremgår af Kommissionens meddelelse af 7. april d.å., dvs. 2004-opdateringen, at budgetsituationen hastigt er forværret i flere medlemsstater, hvilket giver sig udslag i større statsgæld. Behovet for at afvikle gælden går ud over investeringerne i vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

2.4

Kommissionen konstaterer, at regeringernes råderum er reduceret stærkt. I 2003 var der kun fem medlemsstater, der havde balance eller overskud på budgettet; andre havde derimod et hårdnakket og tiltagende budgetunderskud. Det fremgår af Kommissionens meddelelse af 7. april d.å., dvs. 2004-opdateringen, at budgetsituationen hastigt er forværret i flere medlemsstater, hvilket giver sig udslag i større statsgæld. Behovet for at afvikle gælden går ud over investeringerne i vækst og beskæftigelse.

| 2.5 | Kommissionen retter særlige henstillinger til disse medlemsstater. Skønt konjunkturudviklingen er den samme, afviger medlemsstaternes budgetmålsætninger stærkt fra hinanden. Det fører til et bredt spektrum af henstillinger. |
| --- | --- |

2.5

Kommissionen retter særlige henstillinger til disse medlemsstater. Skønt konjunkturudviklingen er den samme, afviger medlemsstaternes budgetmålsætninger stærkt fra hinanden. Det fører til et bredt spektrum af henstillinger.

| 2.6 | Kommissionen råder åbenbart ikke over instrumenter, der gør det muligt for den tilfredsstillende at vurdere kvaliteten af de offentlige udgifter i medlemsstaterne. Derfor er det vanskeligt at måle dem i forhold til den aftalte budgetramme. |
| --- | --- |

2.6

Kommissionen råder åbenbart ikke over instrumenter, der gør det muligt for den tilfredsstillende at vurdere kvaliteten af de offentlige udgifter i medlemsstaterne. Derfor er det vanskeligt at måle dem i forhold til den aftalte budgetramme.

| 2.7 | Årsrapporten beskæftiger sig med social sikring, arbejdsmarkedet, det indre marked og Lissabon-processen. Det er en palet med mange små og store målsætninger. Om de realiseres, beror kun til dels på EU-beslutninger. Mange politiske felter er forbeholdt medlemsstaterne. Desuden er der også emner, som de centrale myndigheder selv kun har marginal indflydelse på; det gælder f.eks. udbygning af »viden«. |
| --- | --- |

2.7

Årsrapporten beskæftiger sig med social sikring, arbejdsmarkedet, det indre marked og Lissabon-processen. Det er en palet med mange små og store målsætninger. Om de realiseres, beror kun til dels på EU-beslutninger. Mange politiske felter er forbeholdt medlemsstaterne. Desuden er der også emner, som de centrale myndigheder selv kun har marginal indflydelse på; det gælder f.eks. udbygning af »viden«.

| 2.8 | Fællesskabets beføjelser koncentrerer sig om det indre marked. Arbejdsmarked, social sikring, pensioner, budgetpolitik, forskning og udvikling, skattepolitik og infrastruktur er hovedsageligt medlemsstaternes sag, om end »Bruxelles« i visse tilfælde har begrænset medlemsstaternes handlefrihed. I disse tilfælde fremsætter Kommissionen også ofte vejledende henstillinger. Men i hvilken grad de bliver fulgt, varierer fra land til land. |
| --- | --- |

2.8

Fællesskabets beføjelser koncentrerer sig om det indre marked. Arbejdsmarked, social sikring, pensioner, budgetpolitik, forskning og udvikling, skattepolitik og infrastruktur er hovedsageligt medlemsstaternes sag, om end »Bruxelles« i visse tilfælde har begrænset medlemsstaternes handlefrihed. I disse tilfælde fremsætter Kommissionen også ofte vejledende henstillinger. Men i hvilken grad de bliver fulgt, varierer fra land til land.

| 2.9 | Arbejdsmarkederne består af forskellige segmenter, som der kun er begrænset cirkulation imellem. Det fører Kommissionen til den konstatering, at der ganske vist er skabt millioner af nye arbejdspladser de seneste år, men at arbejdsløsheden samtidigt er steget kraftigt. Der er fortsat ikke mange aktive ældre arbejdstagere, og der er vedblivende hindringer for kvinder på arbejdsmarkedet. Inaktivitet har også store skadelige konsekvenser for de nationale budgetter. |
| --- | --- |

2.9

Arbejdsmarkederne består af forskellige segmenter, som der kun er begrænset cirkulation imellem. Det fører Kommissionen til den konstatering, at der ganske vist er skabt millioner af nye arbejdspladser de seneste år, men at arbejdsløsheden samtidigt er steget kraftigt. Der er fortsat ikke mange aktive ældre arbejdstagere, og der er vedblivende hindringer for kvinder på arbejdsmarkedet. Inaktivitet har også store skadelige konsekvenser for de nationale budgetter.

| 2.10 | Beskæftigelsesfrekvensen vil i 2005 ligge på 64,5 % i hele Unionen, men der er store forskelle mellem medlemsstaterne. Beskæftigelsen udvikler sig bedst i de lande, hvor arbejdsmarkedets parter er enige om at skabe større fleksibilitet på arbejdsmarkedet, de metoder, der skal anvendes, og med hensyn til arbejdstiden. Kommissionen fastslår, at det i væsentligt omfang (eng. »crucially«) afhænger af yderligere arbejdsmarkedsreformer (7), om målsætningen på 70 % i 2010 kan realiseres. Derfor slår den stærkt til lyd for at gennemføre henstillingerne fra Wim Koks Task Force
   (8). |
| --- | --- |

2.10

Beskæftigelsesfrekvensen vil i 2005 ligge på 64,5 % i hele Unionen, men der er store forskelle mellem medlemsstaterne. Beskæftigelsen udvikler sig bedst i de lande, hvor arbejdsmarkedets parter er enige om at skabe større fleksibilitet på arbejdsmarkedet, de metoder, der skal anvendes, og med hensyn til arbejdstiden. Kommissionen fastslår, at det i væsentligt omfang (eng. »crucially«) afhænger af yderligere arbejdsmarkedsreformer (7), om målsætningen på 70 % i 2010 kan realiseres. Derfor slår den stærkt til lyd for at gennemføre henstillingerne fra Wim Koks Task Force
   (8).

| 2.11 | Ud over tilpasninger af den sociale sikring går Kommissionen ind for mere differentieret løndannelse, større fleksibilitet på arbejdsmarkedet, med bevarelse af tilstrækkelig sikkerhed i ansættelsen, og større mobilitet. Som følge af indbyrdes afvigende lovgivning og resultater af forhandlinger på arbejdsmarkedet er der store forskelle mellem de enkelte medlemsstater. Det ytrer sig bl.a. i antallet af faktisk præsterede arbejdstimer og i arbejdsproduktiviteten. Dette forklarer til dels forskellen mellem væksten i henholdsvis EU og USA. |
| --- | --- |

2.11

Ud over tilpasninger af den sociale sikring går Kommissionen ind for mere differentieret løndannelse, større fleksibilitet på arbejdsmarkedet, med bevarelse af tilstrækkelig sikkerhed i ansættelsen, og større mobilitet. Som følge af indbyrdes afvigende lovgivning og resultater af forhandlinger på arbejdsmarkedet er der store forskelle mellem de enkelte medlemsstater. Det ytrer sig bl.a. i antallet af faktisk præsterede arbejdstimer og i arbejdsproduktiviteten. Dette forklarer til dels forskellen mellem væksten i henholdsvis EU og USA.

| 2.12 | Kommissionen konstaterer, at tendensen til lavere produktivitetsstigning i Europa siden 1995 fortsætter. Også på det punkt er der store forskelle mellem medlemsstaterne. I Europa holder Finland, Sverige og Irland trit med USA. Svigtende produktivitetsstigning skyldes bl.a. forskelle med hensyn til indførelse af informations- og kommunikationsteknologi og generelt mht. innovation i erhvervslivet. Nye produktivitetsfremmende investeringer gennemføres langsommere i Europa. Det har bl.a. konsekvenser i form af svigtende investeringer i de såkaldte »nye high tech-sektorer«. |
| --- | --- |

2.12

Kommissionen konstaterer, at tendensen til lavere produktivitetsstigning i Europa siden 1995 fortsætter. Også på det punkt er der store forskelle mellem medlemsstaterne. I Europa holder Finland, Sverige og Irland trit med USA. Svigtende produktivitetsstigning skyldes bl.a. forskelle med hensyn til indførelse af informations- og kommunikationsteknologi og generelt mht. innovation i erhvervslivet. Nye produktivitetsfremmende investeringer gennemføres langsommere i Europa. Det har bl.a. konsekvenser i form af svigtende investeringer i de såkaldte »nye high tech-sektorer«.

| 2.13 | Den demografiske udvikling og aldringen volder stadig større bekymringer, både på grund af presset på budgetterne og på grund af den nedadrettede påvirkning af væksten. Nogle lande har indledt lovende pensionsreformer, som fører til en faktisk forhøjelse af pensionsalderen. |
| --- | --- |

2.13

Den demografiske udvikling og aldringen volder stadig større bekymringer, både på grund af presset på budgetterne og på grund af den nedadrettede påvirkning af væksten. Nogle lande har indledt lovende pensionsreformer, som fører til en faktisk forhøjelse af pensionsalderen.

| 2.14 | Der er utilstrækkelig konkurrence på vare- og tjenestemarkederne. Der eksisterer fortsat national beskyttelse. Det indre marked er endnu ikke gennemført fuldt ud. Inden for konkurrencepolitikken er der fremsat nye forslag. Lovgivningsarbejdet i forbindelse med »finansielle tjenesteydelser« skrider godt fremad: 36 af de 42 planlagte foranstaltninger er definitivt fastlagt. Der sker også fremskridt med de fiskale foranstaltninger i forbindelse med private investeringer. |
| --- | --- |

2.14

Der er utilstrækkelig konkurrence på vare- og tjenestemarkederne. Der eksisterer fortsat national beskyttelse. Det indre marked er endnu ikke gennemført fuldt ud. Inden for konkurrencepolitikken er der fremsat nye forslag. Lovgivningsarbejdet i forbindelse med »finansielle tjenesteydelser« skrider godt fremad: 36 af de 42 planlagte foranstaltninger er definitivt fastlagt. Der sker også fremskridt med de fiskale foranstaltninger i forbindelse med private investeringer.

| 2.15 | Omsætningen af EF-direktiver til national lovgivning præges mere og mere af efterladenhed. Overholdelsen af fristerne er utilfredsstillende, og »oversættelsen« af direktiverne til lovgivning får ofte nationalt præg. Dette forekommer bl.a., når en medlemsstat har gjort indrømmelser i Bruxelles af hensyn til et kompromis i Rådet, men senere fortryder dette. Det bliver stadigt vanskeligere at holde kontrol med dette. |
| --- | --- |

2.15

Omsætningen af EF-direktiver til national lovgivning præges mere og mere af efterladenhed. Overholdelsen af fristerne er utilfredsstillende, og »oversættelsen« af direktiverne til lovgivning får ofte nationalt præg. Dette forekommer bl.a., når en medlemsstat har gjort indrømmelser i Bruxelles af hensyn til et kompromis i Rådet, men senere fortryder dette. Det bliver stadigt vanskeligere at holde kontrol med dette.

| 2.16 | I forbindelse med viden og innovation er der uden tvivl positive signaler, men som følge af mangler mht. risikokapital, forskning og udvikling, patenter og it-udgifter lever resultaterne ikke op til forventningerne. Målsætningen om at anvende mindst 3 % af BNP til forskning og udvikling, der blev vedtaget på topmødet i Barcelona, er der i de fleste medlemsstater ikke kommet meget ud af. De skandinaviske lande ser ud til at klare sig bedst. I forbindelse med målsætningen om 3 % regnede man med en fordeling mellem myndighederne og erhvervslivet på 1:2. I de fleste tilfælde har hverken myndighederne eller erhvervslivet nået det opstillede mål. |
| --- | --- |

2.16

I forbindelse med viden og innovation er der uden tvivl positive signaler, men som følge af mangler mht. risikokapital, forskning og udvikling, patenter og it-udgifter lever resultaterne ikke op til forventningerne. Målsætningen om at anvende mindst 3 % af BNP til forskning og udvikling, der blev vedtaget på topmødet i Barcelona, er der i de fleste medlemsstater ikke kommet meget ud af. De skandinaviske lande ser ud til at klare sig bedst. I forbindelse med målsætningen om 3 % regnede man med en fordeling mellem myndighederne og erhvervslivet på 1:2. I de fleste tilfælde har hverken myndighederne eller erhvervslivet nået det opstillede mål.

| 2.17 | Også i en tid med økonomisk stagnation stiller hensynet til økonomiens bæredygtighed i uformindsket grad krav om opmærksomhed og om målrettet lovgivning. Bæredygtighed rummer flere forskellige aspekter. Energisektoren er et godt eksempel. Kommissionen lægger med rette vægt på miljøaspekterne og peger navnlig på den ugunstige situation i de nye medlemsstater. Kommissionen måler udviklingen i forhold til verdensomspændende aftaler. Men energi kan også udgøre en trussel for bæredygtig vækst i kraft af prisstigningen på olie som følge af efterspørgslen (Kina) og i kraft af den politiske afhængighed af energikilder. |
| --- | --- |

2.17

Også i en tid med økonomisk stagnation stiller hensynet til økonomiens bæredygtighed i uformindsket grad krav om opmærksomhed og om målrettet lovgivning. Bæredygtighed rummer flere forskellige aspekter. Energisektoren er et godt eksempel. Kommissionen lægger med rette vægt på miljøaspekterne og peger navnlig på den ugunstige situation i de nye medlemsstater. Kommissionen måler udviklingen i forhold til verdensomspændende aftaler. Men energi kan også udgøre en trussel for bæredygtig vækst i kraft af prisstigningen på olie som følge af efterspørgslen (Kina) og i kraft af den politiske afhængighed af energikilder.

| 2.18 | For at genoprette tilliden til virksomhederne og på aktiemarkederne efter de finansielle skandaler i en række virksomheder udarbejdes der forslag til en europæisk udgave af »corporate governance« (god virksomhedsledelse). |
| --- | --- |

2.18

For at genoprette tilliden til virksomhederne og på aktiemarkederne efter de finansielle skandaler i en række virksomheder udarbejdes der forslag til en europæisk udgave af »corporate governance« (god virksomhedsledelse).

| 2.19 | Denne første rapport om fremskridtene efter overgangen til flerårige retningslinjer (2003-2006) tegner et blandet billede. I sin endelige vurdering konstaterer Kommissionen en vis fremgang for så vidt angår arbejdsmarkedet, konkurrencepolitikken, erhvervsklimaet, ny teknologi, uddannelse og pensioner. Derimod går det mindre godt med markedsintegrationen, med forskning og udvikling og med sociale og miljøpolitiske tilpasninger. Den hastige forringelse af budgetsituationen i flere medlemsstater og manglen på politisk vilje til at gøre noget ved dette kalder Kommissionen rent ud bekymrende. Den konkluderer, at det er illusorisk at tro, at det aftalte resultat kan nås i 2006, medmindre reformtempoet sættes vejret. Det er også til skade for resultaterne af Lissabon-processen i 2010. |
| --- | --- |

2.19

Denne første rapport om fremskridtene efter overgangen til flerårige retningslinjer (2003-2006) tegner et blandet billede. I sin endelige vurdering konstaterer Kommissionen en vis fremgang for så vidt angår arbejdsmarkedet, konkurrencepolitikken, erhvervsklimaet, ny teknologi, uddannelse og pensioner. Derimod går det mindre godt med markedsintegrationen, med forskning og udvikling og med sociale og miljøpolitiske tilpasninger. Den hastige forringelse af budgetsituationen i flere medlemsstater og manglen på politisk vilje til at gøre noget ved dette kalder Kommissionen rent ud bekymrende. Den konkluderer, at det er illusorisk at tro, at det aftalte resultat kan nås i 2006, medmindre reformtempoet sættes vejret. Det er også til skade for resultaterne af Lissabon-processen i 2010.

| 2.20 | Kommissionen mener i 2004-opdateringen, at de nye medlemsstater for så vidt angår budgetsituation, gældsætning og beskæftigelse har problemer, der er sammenlignelige med EU-15's. De ti har hidtil gjort beundringsværdige fremskridt, hvilket bl.a. giver sig udslag i stærkere økonomisk vækst end i EU-15, om end der er store forskelle mellem dem med hensyn til udvikling. Samtidig fastslår Kommissionen, at der stadig er en enorm kløft at slå bro over mellem de ti og EU-15. |
| --- | --- |

2.20

Kommissionen mener i 2004-opdateringen, at de nye medlemsstater for så vidt angår budgetsituation, gældsætning og beskæftigelse har problemer, der er sammenlignelige med EU-15's. De ti har hidtil gjort beundringsværdige fremskridt, hvilket bl.a. giver sig udslag i stærkere økonomisk vækst end i EU-15, om end der er store forskelle mellem dem med hensyn til udvikling. Samtidig fastslår Kommissionen, at der stadig er en enorm kløft at slå bro over mellem de ti og EU-15.

| 2.21 | »Sammenlignelige problemer« betyder efter EØSU's opfattelse imidlertid ikke, at de nye medlemsstater opviser samme mønster som EU-15. En sammenligning med de såkaldte »samhørighedslande« lader sig kun til dels gennemføre. De nye medlemsstater er »nye vækstøkonomier«. I nogle af dem, og specielt i en række regioner, er arbejdsløsheden meget høj. En omstrukturering af industrien er i fuld gang. Den fører til stor friktionsledighed. Der er stor afhængighed af udenlandske investeringer. |
| --- | --- |

2.21

»Sammenlignelige problemer« betyder efter EØSU's opfattelse imidlertid ikke, at de nye medlemsstater opviser samme mønster som EU-15. En sammenligning med de såkaldte »samhørighedslande« lader sig kun til dels gennemføre. De nye medlemsstater er »nye vækstøkonomier«. I nogle af dem, og specielt i en række regioner, er arbejdsløsheden meget høj. En omstrukturering af industrien er i fuld gang. Den fører til stor friktionsledighed. Der er stor afhængighed af udenlandske investeringer.

| 2.22 | Tilpasningen af lovgivningen og af den sociale og økonomiske praksis til det højtudviklede niveau i EU-15 kan komme til at forårsage rystelser. Den stabilitet, der er nødvendig for at fastholde den stigende tendens i såvel indenlandske som udenlandske investeringer, forudsætter effektiv finansiel og monetær kontrol og stor forudsigelighed hvad angår lovgivningen. Der er ingen garanti for et sådant stabilt klima, og dets tilvejebringelse må derfor prioriteres højt. EØSU er enig med Kommissionen i, at der for at sikre en stabil udvikling i de ti lande bør opstilles en særlig tidsplan for, hvornår de skal opfylde de finansielle og økonomiske målsætninger. |
| --- | --- |

2.22

Tilpasningen af lovgivningen og af den sociale og økonomiske praksis til det højtudviklede niveau i EU-15 kan komme til at forårsage rystelser. Den stabilitet, der er nødvendig for at fastholde den stigende tendens i såvel indenlandske som udenlandske investeringer, forudsætter effektiv finansiel og monetær kontrol og stor forudsigelighed hvad angår lovgivningen. Der er ingen garanti for et sådant stabilt klima, og dets tilvejebringelse må derfor prioriteres højt. EØSU er enig med Kommissionen i, at der for at sikre en stabil udvikling i de ti lande bør opstilles en særlig tidsplan for, hvornår de skal opfylde de finansielle og økonomiske målsætninger.

| 2.23 | Der er ved at opstå en erkendelse i EU af, at det haster. De samme retningslinjer vender regelmæssigt tilbage i konklusioner fra Kommissionen, fra fagministerrådene og fra Det Europæiske Råd. Fra den seneste tid foreligger der også breve fra regeringsledere, som nærer samme bekymringer (9). I princippet aftegner der sig en fælles kurs, men det står ikke klart, hvem der skal tage ansvaret for, at den følges, endsige hvornår det skal ske. |
| --- | --- |

2.23

Der er ved at opstå en erkendelse i EU af, at det haster. De samme retningslinjer vender regelmæssigt tilbage i konklusioner fra Kommissionen, fra fagministerrådene og fra Det Europæiske Råd. Fra den seneste tid foreligger der også breve fra regeringsledere, som nærer samme bekymringer (9). I princippet aftegner der sig en fælles kurs, men det står ikke klart, hvem der skal tage ansvaret for, at den følges, endsige hvornår det skal ske.

3.   Det indre marked, beskæftigelsen og Lissabon-processen

| 3.1 | Hvad angår det indre marked finder Kommissionen det nødvendigt i det kommende år at sætte ind på to fronter (10):






  — | der må udfoldes nye anstrengelser på nøgleområder som EF-patentet, direktivet om intellektuelle ejendomsrettigheder, direktivet om anerkendelse af faglige kvalifikationer og handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser, som er nødvendige forudsætninger for vækst og beskæftigelse. Yderligere udsættelse kan udløse en dominoeffekt; |
| --- | --- | --- |

3.1

Hvad angår det indre marked finder Kommissionen det nødvendigt i det kommende år at sætte ind på to fronter (10):

—

der må udfoldes nye anstrengelser på nøgleområder som EF-patentet, direktivet om intellektuelle ejendomsrettigheder, direktivet om anerkendelse af faglige kvalifikationer og handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser, som er nødvendige forudsætninger for vækst og beskæftigelse. Yderligere udsættelse kan udløse en dominoeffekt;

| — | medlemsstaterne opfordres til at præstere »better governance« (bedre regeringsførelse), dvs. til at arbejde effektivt sammen og til faktisk at gennemføre tingene. |
| --- | --- |

—

medlemsstaterne opfordres til at præstere »better governance« (bedre regeringsførelse), dvs. til at arbejde effektivt sammen og til faktisk at gennemføre tingene.

| 3.2 | Begge dele er nødvendige, både af hensyn til Lissabon-processen og som grundlag for et udvidet indre marked. Øget intern handel og konkurrence tvinger virksomhederne til større effektivitet og højere produktivitet, hvilket i et relativt højtlønsområde som EU er nøglen til konkurrenceevne og velfærd på lang sigt. |
| --- | --- |

3.2

Begge dele er nødvendige, både af hensyn til Lissabon-processen og som grundlag for et udvidet indre marked. Øget intern handel og konkurrence tvinger virksomhederne til større effektivitet og højere produktivitet, hvilket i et relativt højtlønsområde som EU er nøglen til konkurrenceevne og velfærd på lang sigt.

| 3.3 | Faktisk er den interne handel i tilbagegang, mens priserne inden for Unionen snarere divergerer end konvergerer. Saldoen for EU's investeringer i resten af verden og den øvrige verdens investeringer i EU er negativ for EU. |
| --- | --- |

3.3

Faktisk er den interne handel i tilbagegang, mens priserne inden for Unionen snarere divergerer end konvergerer. Saldoen for EU's investeringer i resten af verden og den øvrige verdens investeringer i EU er negativ for EU.

| 3.4 | Hvad angår det indre marked tegner Kommissionen følgende billede: Der arbejdes nu på de såkaldte »new approach«-direktiver. Der er stadig ikke et rigtigt indre marked for tjenesteydelser. Tjenesteydelserne tegner sig for mere end 50 % af EU's BNP og for 60 % af beskæftigelsen. Derfor prioriteres det for nyligt forelagte direktivforslag om fri udveksling af tjenesteydelser så højt. Liberaliseringen af netværksindustrierne (energi, transport og telekommunikation) skrider fremad, men det er velkendt, at der er mange problemer og hindringer på dette område. Den manglende harmonisering af visse skatter er fortsat et problem for det indre marked. Men afskaffelsen af skattemæssige skævheder er i god gænge. Det samme gælder handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser. Kommissionen går ud fra, at myndighedernes manglende overholdelse af reglerne om offentlige udbud i væsentligt omfang påvirker priserne i opadgående retning. Det emne kommer igen på dagsordenen. Under indtryk af befolkningens aldring vil Kommissionen også fremme adgangen til grænseoverskridende sundhedsydelser. Forhalingsprocessen i forbindelse med EU-patentet trækker i langdrag. |
| --- | --- |

3.4

Hvad angår det indre marked tegner Kommissionen følgende billede: Der arbejdes nu på de såkaldte »new approach«-direktiver. Der er stadig ikke et rigtigt indre marked for tjenesteydelser. Tjenesteydelserne tegner sig for mere end 50 % af EU's BNP og for 60 % af beskæftigelsen. Derfor prioriteres det for nyligt forelagte direktivforslag om fri udveksling af tjenesteydelser så højt. Liberaliseringen af netværksindustrierne (energi, transport og telekommunikation) skrider fremad, men det er velkendt, at der er mange problemer og hindringer på dette område. Den manglende harmonisering af visse skatter er fortsat et problem for det indre marked. Men afskaffelsen af skattemæssige skævheder er i god gænge. Det samme gælder handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser. Kommissionen går ud fra, at myndighedernes manglende overholdelse af reglerne om offentlige udbud i væsentligt omfang påvirker priserne i opadgående retning. Det emne kommer igen på dagsordenen. Under indtryk af befolkningens aldring vil Kommissionen også fremme adgangen til grænseoverskridende sundhedsydelser. Forhalingsprocessen i forbindelse med EU-patentet trækker i langdrag.

| 3.5 | Forenklingen af lovgivningen skrider fremad på grundlag af handlingsplanen om bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer. Men der er lang vej igen. Der er en række medlemsstater, der ikke gennemfører de aftalte konsekvensanalyser. |
| --- | --- |

3.5

Forenklingen af lovgivningen skrider fremad på grundlag af handlingsplanen om bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer. Men der er lang vej igen. Der er en række medlemsstater, der ikke gennemfører de aftalte konsekvensanalyser.

| 3.6 | Gennemførelsen af forskrifterne er et alvorligt problem. Det indre marked bygger på tillid. I forbindelse med udvidelsen skal denne tillid netop styrkes. Følgende udsagn er betegnende for den nye fase i Unionen: »I et indre marked med 28 lande kræver virkelige fremskridt dog en helt anden indstilling og andre arbejdsforhold. Medlemsstaterne må tage det indre marked til sig og arbejde sammen indbyrdes og med Kommissionen for at få det til at fungere i praksis«
   (11). |
| --- | --- |

3.6

Gennemførelsen af forskrifterne er et alvorligt problem. Det indre marked bygger på tillid. I forbindelse med udvidelsen skal denne tillid netop styrkes. Følgende udsagn er betegnende for den nye fase i Unionen: »I et indre marked med 28 lande kræver virkelige fremskridt dog en helt anden indstilling og andre arbejdsforhold. Medlemsstaterne må tage det indre marked til sig og arbejde sammen indbyrdes og med Kommissionen for at få det til at fungere i praksis«
   (11).

| 3.7 | Der arbejdes også på beskæftigelsesstrategien. Ansvaret herfor ligger hovedsageligt hos medlemsstaterne. Men også på europæisk plan er de sociale systemer på dagsordenen. Det skyldes for det første, at medlemsstaternes budgetpolitik skal holde sig inden for de fastlagte EU-rammer. For det andet hænger det sammen med arbejdsmarkedsreformerne og befolkningens aldring. |
| --- | --- |

3.7

Der arbejdes også på beskæftigelsesstrategien. Ansvaret herfor ligger hovedsageligt hos medlemsstaterne. Men også på europæisk plan er de sociale systemer på dagsordenen. Det skyldes for det første, at medlemsstaternes budgetpolitik skal holde sig inden for de fastlagte EU-rammer. For det andet hænger det sammen med arbejdsmarkedsreformerne og befolkningens aldring.

| 3.8 | Hvordan Kok-taskforcens henstillinger modtages og gennemføres, er medlemsstaternes afgørelse. Disse henstillinger er en kraftig støtte til Lissabon-processen. De berører et bredt spektrum af emner: større fleksibilitet til fremme af iværksætteri og innovation, forøgelse af beskæftigelseskvoten og ændring af socialsikringssystemerne i aktiverende retning, investering i undervisning og uddannelse og partnerskab med henblik på forandring, dvs. aktiv inddragelse af alle parter, der har gavn af og deltager i forandringsprocesser. Det hele kan næppe sammenfattes bedre end med sætningen: »Europe needs more people in work, working more productively« (Europa har brug for, at flere kommer i arbejde, og at de arbejder mere produktivt). For nylig har EØSU i en udtalelse i store træk, men med kritiske bemærkninger, tilsluttet sig Kok-taskforcens henstillinger (12). |
| --- | --- |

3.8

Hvordan Kok-taskforcens henstillinger modtages og gennemføres, er medlemsstaternes afgørelse. Disse henstillinger er en kraftig støtte til Lissabon-processen. De berører et bredt spektrum af emner: større fleksibilitet til fremme af iværksætteri og innovation, forøgelse af beskæftigelseskvoten og ændring af socialsikringssystemerne i aktiverende retning, investering i undervisning og uddannelse og partnerskab med henblik på forandring, dvs. aktiv inddragelse af alle parter, der har gavn af og deltager i forandringsprocesser. Det hele kan næppe sammenfattes bedre end med sætningen: »Europe needs more people in work, working more productively« (Europa har brug for, at flere kommer i arbejde, og at de arbejder mere produktivt). For nylig har EØSU i en udtalelse i store træk, men med kritiske bemærkninger, tilsluttet sig Kok-taskforcens henstillinger (12).

| 3.9 | Sammenhængen mellem den overordnede Lissabon-strategi og stabil budgetpolitik er evident. Ifølge beretningen til forårstopmødet (13) er de manglende fremskridt med Lissabon-processen en kostbar affære for Europa som følge af mindre vækst, utilstrækkelig stigning i beskæftigelsen og efterslæb med hensyn til uddannelse og forskning og udvikling. |
| --- | --- |

3.9

Sammenhængen mellem den overordnede Lissabon-strategi og stabil budgetpolitik er evident. Ifølge beretningen til forårstopmødet (13) er de manglende fremskridt med Lissabon-processen en kostbar affære for Europa som følge af mindre vækst, utilstrækkelig stigning i beskæftigelsen og efterslæb med hensyn til uddannelse og forskning og udvikling.

| 3.10 | Forårsrapporten behandler den ovenfor omtalte udvikling i forbindelse med det indre marked og beskæftigelsen. Kommissionen anbefaler større investeringer i net og viden, herunder forskning og udvikling, undervisning og erhvervsuddannelse. |
| --- | --- |

3.10

Forårsrapporten behandler den ovenfor omtalte udvikling i forbindelse med det indre marked og beskæftigelsen. Kommissionen anbefaler større investeringer i net og viden, herunder forskning og udvikling, undervisning og erhvervsuddannelse.

| 3.11 | Der er mangel på interaktion mellem universiteterne og virksomhederne, som er for langt for hinanden. Det stemmer ikke med de ambitioner, der knytter sig til en vidensøkonomi. Interaktion – som i USA – ville kunne forøge produktiviteten og styrke virksomhederne. Dette tilskud må man i dag i meget høj grad undvære. Særlig omtale fortjener hjerneflugten fra Europa: balancen mellem immigrerende og emigrerende vidensarbejdere er fortsat negativ (14), og det i stigende grad. |
| --- | --- |

3.11

Der er mangel på interaktion mellem universiteterne og virksomhederne, som er for langt for hinanden. Det stemmer ikke med de ambitioner, der knytter sig til en vidensøkonomi. Interaktion – som i USA – ville kunne forøge produktiviteten og styrke virksomhederne. Dette tilskud må man i dag i meget høj grad undvære. Særlig omtale fortjener hjerneflugten fra Europa: balancen mellem immigrerende og emigrerende vidensarbejdere er fortsat negativ (14), og det i stigende grad.

| 3.12 | Som i andre rapporter fremsætter Kommissionen også i forårsberetningen en række klare forslag, byggende på de tre elementer: investeringer, konkurrenceevne og reformer. |
| --- | --- |

3.12

Som i andre rapporter fremsætter Kommissionen også i forårsberetningen en række klare forslag, byggende på de tre elementer: investeringer, konkurrenceevne og reformer.

| 3.13 | Retningslinjerne for den økonomiske politik og rapporterne om det indre marked, om beskæftigelsesstrategien og om Lissabon-processen er sammenlignelige med hensyn til emner og vurdering. Kommissionen sætter de offentlige finanser og en række samfundsøkonomiske emner i relation til hinanden. Dermed kastes der lys over problemerne i forbindelse med omlægning fra offentlige konsumudgifter til produktive udgifter. |
| --- | --- |

3.13

Retningslinjerne for den økonomiske politik og rapporterne om det indre marked, om beskæftigelsesstrategien og om Lissabon-processen er sammenlignelige med hensyn til emner og vurdering. Kommissionen sætter de offentlige finanser og en række samfundsøkonomiske emner i relation til hinanden. Dermed kastes der lys over problemerne i forbindelse med omlægning fra offentlige konsumudgifter til produktive udgifter.

4.   De institutionelle rammer

| 4.1 | EØSU konstaterer, at situationen nu kræver,






  — | at den indgribende overgang fra en Union med 15 til en Union med 25 medlemmer forløber så afbalanceret som muligt under de vanskelige økonomiske omstændigheder, |
| --- | --- | --- |

4.1

EØSU konstaterer, at situationen nu kræver,

—

at den indgribende overgang fra en Union med 15 til en Union med 25 medlemmer forløber så afbalanceret som muligt under de vanskelige økonomiske omstændigheder,

| — | at samtidig efterslæbene i forhold til aftaler, som Det Europæiske Råd tidligere har indgået, og som ikke har mistet deres aktualitet, afvikles, |
| --- | --- |

—

at samtidig efterslæbene i forhold til aftaler, som Det Europæiske Råd tidligere har indgået, og som ikke har mistet deres aktualitet, afvikles,

| — | at tempoet opretholdes, og nye impulser gives. |
| --- | --- |

—

at tempoet opretholdes, og nye impulser gives.

| 4.2 | Det hele er for EØSU ikke alene et spørgsmål om at formulere en politik. Organisatoriske forhold, herunder især kontrol og tilsyn, og politisk-kulturelle faktorer spiller en lige så stor rolle. På den baggrund har EØSU med tilslutning taget analyserne og konklusionerne i Kommissionens meddelelse af 21. januar d.å. og i opdateringen af 7. april d.å. til efterretning. Konklusionerne fra Rådsmødet (konkurrenceevne) den 17.-18. maj er desværre for generelle og lidet konkrete (15). |
| --- | --- |

4.2

Det hele er for EØSU ikke alene et spørgsmål om at formulere en politik. Organisatoriske forhold, herunder især kontrol og tilsyn, og politisk-kulturelle faktorer spiller en lige så stor rolle. På den baggrund har EØSU med tilslutning taget analyserne og konklusionerne i Kommissionens meddelelse af 21. januar d.å. og i opdateringen af 7. april d.å. til efterretning. Konklusionerne fra Rådsmødet (konkurrenceevne) den 17.-18. maj er desværre for generelle og lidet konkrete (15).

| 4.3 | EU's udvidelse stiller krav om endnu større bestræbelser for gode institutionelle rammer og omhyggelig afgrænsning af beføjelser og ansvarsområder, da der ellers er risiko for større mangel på disciplin og for udvanding (16). |
| --- | --- |

4.3

EU's udvidelse stiller krav om endnu større bestræbelser for gode institutionelle rammer og omhyggelig afgrænsning af beføjelser og ansvarsområder, da der ellers er risiko for større mangel på disciplin og for udvanding (16).

| 4.4 | I årenes løb er der opstået en broget samling af indbyrdes forskellige kompetencer og beslutningsprocesser, dels i EU-regi, dels mellemstatslige. Også forfatningsudkastet går klart ud fra, at en Union med 25 lande umuligt kan fungere på samme måde som en Union med 15. |
| --- | --- |

4.4

I årenes løb er der opstået en broget samling af indbyrdes forskellige kompetencer og beslutningsprocesser, dels i EU-regi, dels mellemstatslige. Også forfatningsudkastet går klart ud fra, at en Union med 25 lande umuligt kan fungere på samme måde som en Union med 15.

| 4.5 | Indførelsen af euroen burde, ud over den velfungerende vækst- og stabilitetspagt, have ført til større konvergens med hensyn til økonomisk politik. Men der er for mange aftaler og beslutninger, der ikke er af forpligtende karakter. |
| --- | --- |

4.5

Indførelsen af euroen burde, ud over den velfungerende vækst- og stabilitetspagt, have ført til større konvergens med hensyn til økonomisk politik. Men der er for mange aftaler og beslutninger, der ikke er af forpligtende karakter.

| 4.6 | Som følge af manglen på faktiske resultater af de indgåede aftaler sættes Den Europæiske Unions holdbarhed alvorligt på prøve. |
| --- | --- |

4.6

Som følge af manglen på faktiske resultater af de indgåede aftaler sættes Den Europæiske Unions holdbarhed alvorligt på prøve.

| 4.7 | I Det Europæiske Råd er der enighed om målsætningerne, om end de ofte defineres for generelt og upræcist. Men gode politiske intentioner omsættes ikke til håndterlige love og bestemmelser, hvis efterlevelse faktisk kontrolleres. |
| --- | --- |

4.7

I Det Europæiske Råd er der enighed om målsætningerne, om end de ofte defineres for generelt og upræcist. Men gode politiske intentioner omsættes ikke til håndterlige love og bestemmelser, hvis efterlevelse faktisk kontrolleres.

| 4.8 | I de seneste år har man knyttet store forventninger til politisk konkurrence, naming and shaming og til den åbne koordinationsmetode. Men under mindre gunstige økonomiske konjunkturer virker disse metoder ikke tilfredsstillende. I praksis holder medlemsstaterne ikke, eller ikke i tilstrækkelig grad, hinanden fast på forsømmelser. I den situation er også Kommissionens manøvremuligheder begrænsede. Der er ikke noget tilfredsstillende alternativ til fællesskabsmetoden. |
| --- | --- |

4.8

I de seneste år har man knyttet store forventninger til politisk konkurrence, naming and shaming og til den åbne koordinationsmetode. Men under mindre gunstige økonomiske konjunkturer virker disse metoder ikke tilfredsstillende. I praksis holder medlemsstaterne ikke, eller ikke i tilstrækkelig grad, hinanden fast på forsømmelser. I den situation er også Kommissionens manøvremuligheder begrænsede. Der er ikke noget tilfredsstillende alternativ til fællesskabsmetoden.

| 4.9 | Det indre marked volder bekymringer. Opstillede målsætninger og indgåede aftaler vedrørende fri bevægelighed og lige vilkår efterleves ikke eller ikke i tilstrækkelig grad. Opgørelserne viser, at disciplinen i forbindelse med den nationale omsætning af indre markedsdirektiverne er aftagende, undertiden i alvorlig grad (17). |
| --- | --- |

4.9

Det indre marked volder bekymringer. Opstillede målsætninger og indgåede aftaler vedrørende fri bevægelighed og lige vilkår efterleves ikke eller ikke i tilstrækkelig grad. Opgørelserne viser, at disciplinen i forbindelse med den nationale omsætning af indre markedsdirektiverne er aftagende, undertiden i alvorlig grad (17).

| 4.10 | Subsidiaritet er et positivt begreb. Men der er tendens til at overse, at uberettiget henvisning til subsidiaritetsprincippet ganske ofte fører til uens fortolkninger i medlemsstaterne af EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

4.10

Subsidiaritet er et positivt begreb. Men der er tendens til at overse, at uberettiget henvisning til subsidiaritetsprincippet ganske ofte fører til uens fortolkninger i medlemsstaterne af EU-lovgivningen.

| 4.11 | Der er også flere hastigheder, som f.eks. i forbindelse med Den Økonomiske og Monetære Union. Over for 12 deltagere står der nu 13, som ikke er med. En ØMU med 12 deltagere og 3 ikke-deltagere er noget andet end en ØMU med 12 deltagere og 13 ikke-deltagere, om end de 10 nye medlemsstater tilføjer et nyt økonomisk perspektiv. Der skal føres kontrol med, at kravet om budgetdisciplin efterleves, som forudsat i traktaten. |
| --- | --- |

4.11

Der er også flere hastigheder, som f.eks. i forbindelse med Den Økonomiske og Monetære Union. Over for 12 deltagere står der nu 13, som ikke er med. En ØMU med 12 deltagere og 3 ikke-deltagere er noget andet end en ØMU med 12 deltagere og 13 ikke-deltagere, om end de 10 nye medlemsstater tilføjer et nyt økonomisk perspektiv. Der skal føres kontrol med, at kravet om budgetdisciplin efterleves, som forudsat i traktaten.

| 4.12 | Euroen skal støttes af medlemsstaternes makroøkonomiske politik og af fortsat realisering og uddybning af hele integrationen. |
| --- | --- |

4.12

Euroen skal støttes af medlemsstaternes makroøkonomiske politik og af fortsat realisering og uddybning af hele integrationen.

| 4.13 | Unionens karakter af retsstat skal i alle tilfælde sikres. |
| --- | --- |

4.13

Unionens karakter af retsstat skal i alle tilfælde sikres.

| 4.14 | Derfor må der findes en metode til at forhindre, at Kommissionen og Rådet fortsat begrænser sig til at konstatere forsømmelserne eller til at appellere indtrængende til medlemsstaterne, hvorefter man går over til næste punkt på dagsordenen. Lissabon-strategien og den omfattende udvidelse tvinger simpelt hen til en mere stringent tilgang. |
| --- | --- |

4.14

Derfor må der findes en metode til at forhindre, at Kommissionen og Rådet fortsat begrænser sig til at konstatere forsømmelserne eller til at appellere indtrængende til medlemsstaterne, hvorefter man går over til næste punkt på dagsordenen. Lissabon-strategien og den omfattende udvidelse tvinger simpelt hen til en mere stringent tilgang.

| 4.15 | Lissabon-strategien er et strategisk koncept. Den kan sammenlignes med tidligere strategiske koncepter, der på afgørende vis har bragt integrationen videre. I de tilfælde var der tale om planlægning med en tidshorisont og en stram køreplan, i nøje samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Sidst i 1960'erne gjaldt det toldunionen, der er forankret i traktaten. Succesen med »Europa '92« var ligeledes resultat af en sådan planlægning. Ved, på grundlag af Fællesakten af 1987, at samle 279 direktivforslag i én pakke overvandt man stagnationen og gjorde betydelige fremskridt med det indre marked. Den monetære union er endnu et vellykket eksempel. Fra 1993 faldt budgetunderskuddene støt hos alle potentielle deltagere. Dermed faldt også inflationen og rentesatserne. Derefter kunne man planmæssigt indføre euroen og en pengepolitik, som garanteres af en uafhængig centralbank. |
| --- | --- |

4.15

Lissabon-strategien er et strategisk koncept. Den kan sammenlignes med tidligere strategiske koncepter, der på afgørende vis har bragt integrationen videre. I de tilfælde var der tale om planlægning med en tidshorisont og en stram køreplan, i nøje samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Sidst i 1960'erne gjaldt det toldunionen, der er forankret i traktaten. Succesen med »Europa '92« var ligeledes resultat af en sådan planlægning. Ved, på grundlag af Fællesakten af 1987, at samle 279 direktivforslag i én pakke overvandt man stagnationen og gjorde betydelige fremskridt med det indre marked. Den monetære union er endnu et vellykket eksempel. Fra 1993 faldt budgetunderskuddene støt hos alle potentielle deltagere. Dermed faldt også inflationen og rentesatserne. Derefter kunne man planmæssigt indføre euroen og en pengepolitik, som garanteres af en uafhængig centralbank.

| 4.16 | I de nævnte tilfælde var det enten sådan, at fællesskabsmetoden anvendtes med succes – det gælder toldunionen og »Europa '92« – eller, at positiv medvirken fra medlemsstaternes side indbragte dem et stærkt ønsket resultat, nemlig deltagelse i Den Økonomiske og Monetære Union. Problemet er, at ingen af de to situationer foreligger i dag. Tilfredsstillende fremgang afhænger nu helt af den politiske vilje. |
| --- | --- |

4.16

I de nævnte tilfælde var det enten sådan, at fællesskabsmetoden anvendtes med succes – det gælder toldunionen og »Europa '92« – eller, at positiv medvirken fra medlemsstaternes side indbragte dem et stærkt ønsket resultat, nemlig deltagelse i Den Økonomiske og Monetære Union. Problemet er, at ingen af de to situationer foreligger i dag. Tilfredsstillende fremgang afhænger nu helt af den politiske vilje.

| 4.17 | Det Europæiske Råd den 27.-28. marts d.å. tilsluttede sig i realiteten Kommissionens analyser og konklusioner. Det understreger det vigtige i ligevægt eller endog overskud på budgettet og prisstabilitet, og det insisterer på, at vækst- og stabilitetspagten skal overholdes. Uden at negligere social samhørighed og bæredygtighed ser det tre prioriterede mål for Rådet (konkurrenceevne), nemlig konkurrenceevne, dynamisering af det indre marked og bedre lovgivning. Over hele linjen skal der investeres i viden. Med hensyn til arbejdsmarkedspolitikken slår Det Europæiske Råd til lyd for efterlevelse af henstillingerne i Kok-task forcens rapport. |
| --- | --- |

4.17

Det Europæiske Råd den 27.-28. marts d.å. tilsluttede sig i realiteten Kommissionens analyser og konklusioner. Det understreger det vigtige i ligevægt eller endog overskud på budgettet og prisstabilitet, og det insisterer på, at vækst- og stabilitetspagten skal overholdes. Uden at negligere social samhørighed og bæredygtighed ser det tre prioriterede mål for Rådet (konkurrenceevne), nemlig konkurrenceevne, dynamisering af det indre marked og bedre lovgivning. Over hele linjen skal der investeres i viden. Med hensyn til arbejdsmarkedspolitikken slår Det Europæiske Råd til lyd for efterlevelse af henstillingerne i Kok-task forcens rapport.

5.   Europa på ny ved en korsvej

| 5.1 | Europa står på ny ved en korsvej. Det økonomiske opsving er stadig skrøbeligt. De forventninger, der knyttedes til Lissabon-processen, opfyldes ikke. EU kommer ind i en ny fase med en befolkningsstigning på 20 % og en forøgelse af heterogeniteten. Samtidig opstår der nye impulser og nye vækst- og velfærdsmæssige perspektiver som følge af udvidelsen. |
| --- | --- |

5.1

Europa står på ny ved en korsvej. Det økonomiske opsving er stadig skrøbeligt. De forventninger, der knyttedes til Lissabon-processen, opfyldes ikke. EU kommer ind i en ny fase med en befolkningsstigning på 20 % og en forøgelse af heterogeniteten. Samtidig opstår der nye impulser og nye vækst- og velfærdsmæssige perspektiver som følge af udvidelsen.

| 5.2 | EU's troværdighed står på spil. Der må tages hensyn til den offentlige mening og til den svagere støtte til integrationsprocessen. |
| --- | --- |

5.2

EU's troværdighed står på spil. Der må tages hensyn til den offentlige mening og til den svagere støtte til integrationsprocessen.

| 5.3 | Udvidelsen må ikke føre til indadrettethed i Unionen. Den bane, der skal spilles på, er hele verden. Efter EØSU's opfattelse er EU's stilling i verden helt afgørende. Det drejer sig ikke alene om USA, men om det samlede billede, herunder de store nye markeder som Kina, Sydøstasien og Indien, der er i hastig udvikling og kræver deres egen plads i globaliseringen. |
| --- | --- |

5.3

Udvidelsen må ikke føre til indadrettethed i Unionen. Den bane, der skal spilles på, er hele verden. Efter EØSU's opfattelse er EU's stilling i verden helt afgørende. Det drejer sig ikke alene om USA, men om det samlede billede, herunder de store nye markeder som Kina, Sydøstasien og Indien, der er i hastig udvikling og kræver deres egen plads i globaliseringen.

| 5.4 | Kommissionens og rådsformandskabets analyser og henstillinger forud for forårstopmødet ligner hinanden fra år til år. Institutionerne er næsten 100 % enige om, hvad Unionen og medlemsstaterne skal gøre. Mere og mere sættes konkurrenceevnen i centrum. Men gang på gang afviger medlemsstaterne fra henstillingerne, og de trufne beslutninger bliver ikke ført ud i livet, eller bliver det kun ufuldstændigt. Det er efterlevelsen og gennemførelsen, der er hovedproblemet. |
| --- | --- |

5.4

Kommissionens og rådsformandskabets analyser og henstillinger forud for forårstopmødet ligner hinanden fra år til år. Institutionerne er næsten 100 % enige om, hvad Unionen og medlemsstaterne skal gøre. Mere og mere sættes konkurrenceevnen i centrum. Men gang på gang afviger medlemsstaterne fra henstillingerne, og de trufne beslutninger bliver ikke ført ud i livet, eller bliver det kun ufuldstændigt. Det er efterlevelsen og gennemførelsen, der er hovedproblemet.

| 5.5 | Af alle disse årsager er det meget vigtigt, at der på ny sættes skub i Lissabon-processen. EØSU erkender, at langtidsperspektivet er af stor betydning. Det støtter Kommissionens og Det Europæiske Råds prioritering og er tilhænger af en fælles kurs for de gamle og de nye medlemsstater. |
| --- | --- |

5.5

Af alle disse årsager er det meget vigtigt, at der på ny sættes skub i Lissabon-processen. EØSU erkender, at langtidsperspektivet er af stor betydning. Det støtter Kommissionens og Det Europæiske Råds prioritering og er tilhænger af en fælles kurs for de gamle og de nye medlemsstater.

| 5.6 | Denne kurs kan kun sigte mod uddybning af integrationen. Uden uddybning kommer en Union med 25 medlemsstater ikke længere end til en frihandelszone. Men set i forhold til kræfternes spil i morgendagens verden er det ikke nogen ønskelig løsning for den europæiske økonomi, for virksomhederne eller borgerne. |
| --- | --- |

5.6

Denne kurs kan kun sigte mod uddybning af integrationen. Uden uddybning kommer en Union med 25 medlemsstater ikke længere end til en frihandelszone. Men set i forhold til kræfternes spil i morgendagens verden er det ikke nogen ønskelig løsning for den europæiske økonomi, for virksomhederne eller borgerne.

| 5.7 | Hvis der på EU-plan udformes en Lissabon-proces af »nyt tilsnit« – styrkelse af økonomiens konkurrenceevne og vidensintensitet, fremme af bæredygtighed, social høring og social dialog – kan det også få gunstige indvirkninger på medlemsstaternes politik. |
| --- | --- |

5.7

Hvis der på EU-plan udformes en Lissabon-proces af »nyt tilsnit« – styrkelse af økonomiens konkurrenceevne og vidensintensitet, fremme af bæredygtighed, social høring og social dialog – kan det også få gunstige indvirkninger på medlemsstaternes politik.

| 5.8 | Retningslinjerne for den økonomiske politik viser, at sunde offentlige finanser og offentlige og private investeringer forudsætter en sammenhængende, transparent og tillidsvækkende ramme, som Rådet og Kommissionen må stå inde for. Unionen trænger hårdt til slagkraft. Europa står igen ved en korsvej. |
| --- | --- |

5.8

Retningslinjerne for den økonomiske politik viser, at sunde offentlige finanser og offentlige og private investeringer forudsætter en sammenhængende, transparent og tillidsvækkende ramme, som Rådet og Kommissionen må stå inde for. Unionen trænger hårdt til slagkraft. Europa står igen ved en korsvej.

6.   Henstillinger og konklusioner

| 6.1 | I denne proces er EØSU's udgangspunkter følgende:






  — | såvel i forbindelse med analyse som målsætninger skarp skelnen mellem, hvad der i beslutningstagningen er forbeholdt henholdsvis »Bruxelles« og medlemsstaterne; |
| --- | --- | --- |

6.1

I denne proces er EØSU's udgangspunkter følgende:

—

såvel i forbindelse med analyse som målsætninger skarp skelnen mellem, hvad der i beslutningstagningen er forbeholdt henholdsvis »Bruxelles« og medlemsstaterne;

| — | for at bevare troværdigheden og undgå frustrationer bør der kun opstilles målsætninger, der også med rimelighed kan realiseres; |
| --- | --- |

—

for at bevare troværdigheden og undgå frustrationer bør der kun opstilles målsætninger, der også med rimelighed kan realiseres;

| — | i disse målsætninger skal økonomisk vækst og en »Lissabon-strategi af nyt tilsnit« have en central placering med henblik på at styrke konkurrenceevnen og støtte strukturtilpasninger; |
| --- | --- |

—

i disse målsætninger skal økonomisk vækst og en »Lissabon-strategi af nyt tilsnit« have en central placering med henblik på at styrke konkurrenceevnen og støtte strukturtilpasninger;

| — | medlemsstaterne må ikke rette bebrejdelser mod »Bruxelles« for europæiske målsætninger, som de har truffet beslutning om i fællesskab. |
| --- | --- |

—

medlemsstaterne må ikke rette bebrejdelser mod »Bruxelles« for europæiske målsætninger, som de har truffet beslutning om i fællesskab.

| 6.2 | Transparens forudsætter stor opmærksomhed om det institutionelle aspekt. Den divergerende fordeling af ansvaret mellem medlemsstaterne og Unionen er ikke genstand for tilstrækkelig omhyggelig overvejelse. Man kan ikke forklare borgerne og virksomhederne, hvorfor der er en så uforpligtende karakter over fordelingen. |
| --- | --- |

6.2

Transparens forudsætter stor opmærksomhed om det institutionelle aspekt. Den divergerende fordeling af ansvaret mellem medlemsstaterne og Unionen er ikke genstand for tilstrækkelig omhyggelig overvejelse. Man kan ikke forklare borgerne og virksomhederne, hvorfor der er en så uforpligtende karakter over fordelingen.

| 6.3 | Større regelbundethed er desuden en støtte, dels for medlemsstaterne, dels for Kommissionen i dens funktion både indadtil og udadtil. Og i den udvidede Union skal Kommissionen nødvendigvis have en stærk forankring. |
| --- | --- |

6.3

Større regelbundethed er desuden en støtte, dels for medlemsstaterne, dels for Kommissionen i dens funktion både indadtil og udadtil. Og i den udvidede Union skal Kommissionen nødvendigvis have en stærk forankring.

| 6.4 | Medlemsstaterne skal indordne sig under den disciplin i forbindelse med de offentlige budgetter og den makroøkonomiske politik, som de selv har vedtaget i vækst- og stabilitetspagten. |
| --- | --- |

6.4

Medlemsstaterne skal indordne sig under den disciplin i forbindelse med de offentlige budgetter og den makroøkonomiske politik, som de selv har vedtaget i vækst- og stabilitetspagten.

| 6.5 | Der er tendens til, at de mellemstatslige reflekser styrkes. EØSU advarer stærkt mod denne tendens. Der er ingen enkelt medlemsstat eller nogen gruppe af medlemsstater, der er i stand til at overtage Kommissionens særlige rolle. For alle medlemsstaterne ræsonnerer ud fra deres egen situation og foretager deres egen politiske prioritering, også hvor der er brug for distance, objektivering og subtil overvågning. |
| --- | --- |

6.5

Der er tendens til, at de mellemstatslige reflekser styrkes. EØSU advarer stærkt mod denne tendens. Der er ingen enkelt medlemsstat eller nogen gruppe af medlemsstater, der er i stand til at overtage Kommissionens særlige rolle. For alle medlemsstaterne ræsonnerer ud fra deres egen situation og foretager deres egen politiske prioritering, også hvor der er brug for distance, objektivering og subtil overvågning.

| 6.6 | Forfatningstraktaten tilsigter bedre politikimplementering i Unionen med 25 medlemsstater. I denne afgørende periode vil øget anvendelse af kvalificeret flertal være en fordel. Ellers vil der fortsat optræde uønskede blokeringer. Såvel erhvervslivet som arbejdsmarkedets parter og andre af samfundets aktører (universiteter, forskningsinstitutter o. l.) kan drage nytte af denne forbedrede politikgennemførelse. |
| --- | --- |

6.6

Forfatningstraktaten tilsigter bedre politikimplementering i Unionen med 25 medlemsstater. I denne afgørende periode vil øget anvendelse af kvalificeret flertal være en fordel. Ellers vil der fortsat optræde uønskede blokeringer. Såvel erhvervslivet som arbejdsmarkedets parter og andre af samfundets aktører (universiteter, forskningsinstitutter o. l.) kan drage nytte af denne forbedrede politikgennemførelse.

| 6.7 | Fragmentering er en konstant trussel. EØSU går ind for en helhedspræget fremgangsmåde. Det forudsætter, at Rådet (konkurrenceevne), i samarbejde med ECOFIN-rådet, udviser større effektivitet, og at der gøres en større indsats over for offentligheden. Det Europæiske Råds konklusioner peger i samme retning, og det gør også tre regeringslederes argumentation for en superkommissær for økonomisk politik (18). |
| --- | --- |

6.7

Fragmentering er en konstant trussel. EØSU går ind for en helhedspræget fremgangsmåde. Det forudsætter, at Rådet (konkurrenceevne), i samarbejde med ECOFIN-rådet, udviser større effektivitet, og at der gøres en større indsats over for offentligheden. Det Europæiske Råds konklusioner peger i samme retning, og det gør også tre regeringslederes argumentation for en superkommissær for økonomisk politik (18).

| 6.8 | EØSU går under alle omstændigheder ind for, at Rådet (konkurrenceevne) bliver mere synligt. Det er et konkret punkt, hvor styringen kan forbedres. Dette Råd er ikke tjent med, at mødesalen befolkes af flere kommissionsmedlemmer sammen med en stadigt skiftende flok ministre med ansvar for forskellige sagsområder. For det første må Kommissionen sørge for, at koordinationen i Rådet (konkurrenceevne) er transparent og klart overskuelig for offentligheden. På grund af Lissabon-dagsordenens betydning ligger der her også en opgave for Kommissionens formand. For det andet bør bedre organisation i Rådet (konkurrenceevne) og strømlining på EU-plan også føre til et internationalt mere genkendeligt mønster i de nationale ministres ansvarsområder. Det vil øge overbevisningskraften over for offentligheden og fremme fælles ansvarlighed for den fælles politik. |
| --- | --- |

6.8

EØSU går under alle omstændigheder ind for, at Rådet (konkurrenceevne) bliver mere synligt. Det er et konkret punkt, hvor styringen kan forbedres. Dette Råd er ikke tjent med, at mødesalen befolkes af flere kommissionsmedlemmer sammen med en stadigt skiftende flok ministre med ansvar for forskellige sagsområder. For det første må Kommissionen sørge for, at koordinationen i Rådet (konkurrenceevne) er transparent og klart overskuelig for offentligheden. På grund af Lissabon-dagsordenens betydning ligger der her også en opgave for Kommissionens formand. For det andet bør bedre organisation i Rådet (konkurrenceevne) og strømlining på EU-plan også føre til et internationalt mere genkendeligt mønster i de nationale ministres ansvarsområder. Det vil øge overbevisningskraften over for offentligheden og fremme fælles ansvarlighed for den fælles politik.

| 6.9 | Der er ikke nogen formel definition af »flere hastigheder«, som Unionen kan trives godt med. ØMU'en og Schengen-aftalen er ganske vist vellykkede eksempler. Men de forskellige situationer og fremgangsmåder i medlemsstaterne, der skildres i retningslinjerne, åbner ikke noget tiltrækkende perspektiv i retning af dårligt definerede »flere hastigheder«, der er en kilde til konkurrenceforvridning. Men der er positive elementer i den procedure, der er indeholdt i forfatningsudkastet. |
| --- | --- |

6.9

Der er ikke nogen formel definition af »flere hastigheder«, som Unionen kan trives godt med. ØMU'en og Schengen-aftalen er ganske vist vellykkede eksempler. Men de forskellige situationer og fremgangsmåder i medlemsstaterne, der skildres i retningslinjerne, åbner ikke noget tiltrækkende perspektiv i retning af dårligt definerede »flere hastigheder«, der er en kilde til konkurrenceforvridning. Men der er positive elementer i den procedure, der er indeholdt i forfatningsudkastet.

| 6.10 | I forbindelse med det indre marked – der stadig er kernen i integrationen – er det ikke nogen tiltrækkende løsning at vælge »flere hastigheder«, fordi det ville resultere i vekslende koalitioner på forskellige delområder og ville give modstræbende medlemsstater en for let vej ud af dilemmaer. |
| --- | --- |

6.10

I forbindelse med det indre marked – der stadig er kernen i integrationen – er det ikke nogen tiltrækkende løsning at vælge »flere hastigheder«, fordi det ville resultere i vekslende koalitioner på forskellige delområder og ville give modstræbende medlemsstater en for let vej ud af dilemmaer.

| 6.11 | På de områder, der er forbeholdt medlemsstaterne, kan der vanskeligt foreslås et generelt sæt foranstaltninger og tilpasninger. Den måde, hvorpå det foregår nu, nemlig via præcise beskrivelser af situationer og god praksis i de enkelte medlemsstater, fortjener al mulig støtte. Det må tilstræbes yderligere at forfine denne metode, navnlig hvad angår sammenligneligt talmateriale. Kommissionen må også skaffe sig instrumenter, som sætter den i stand til bedre at vurdere kvaliteten af de offentlige udgifter. |
| --- | --- |

6.11

På de områder, der er forbeholdt medlemsstaterne, kan der vanskeligt foreslås et generelt sæt foranstaltninger og tilpasninger. Den måde, hvorpå det foregår nu, nemlig via præcise beskrivelser af situationer og god praksis i de enkelte medlemsstater, fortjener al mulig støtte. Det må tilstræbes yderligere at forfine denne metode, navnlig hvad angår sammenligneligt talmateriale. Kommissionen må også skaffe sig instrumenter, som sætter den i stand til bedre at vurdere kvaliteten af de offentlige udgifter.

| 6.12 | EØSU er tilhænger af konkurrence omkring bedste politik og af den åbne koordinationsmetode på nøje definerede områder, hvor fællesskabsmetoden ikke anvendes. Men det vil (i det mindste på kort sigt) uden tvivl kun give begrænsede resultater, fordi medlemsstaterne ikke bedømmer hinanden. Nogle medlemsstater er i gang med at gennemføre væsentlige ændringer af deres politik, f.eks. vedrørende pensioner og arbejdsmarked. Det skorter imidlertid på evnen til at kommunikere de gode budskaber ud til befolkningen. |
| --- | --- |

6.12

EØSU er tilhænger af konkurrence omkring bedste politik og af den åbne koordinationsmetode på nøje definerede områder, hvor fællesskabsmetoden ikke anvendes. Men det vil (i det mindste på kort sigt) uden tvivl kun give begrænsede resultater, fordi medlemsstaterne ikke bedømmer hinanden. Nogle medlemsstater er i gang med at gennemføre væsentlige ændringer af deres politik, f.eks. vedrørende pensioner og arbejdsmarked. Det skorter imidlertid på evnen til at kommunikere de gode budskaber ud til befolkningen.

| 6.13 | Det Europæiske Råd har taget til efterretning, at Kommissionen agter at udarbejde en køreplan for at styrke Lissabon-strategien og forbedre dens gennemførelse. »Better governance« er et centralt udgangspunkt. Tillid og stabilitet forudsætter en klar institutionel ramme. |
| --- | --- |

6.13

Det Europæiske Råd har taget til efterretning, at Kommissionen agter at udarbejde en køreplan for at styrke Lissabon-strategien og forbedre dens gennemførelse. »Better governance« er et centralt udgangspunkt. Tillid og stabilitet forudsætter en klar institutionel ramme.

| 6.14 | EØSU går ind for, at der i »den nye Lissabon-proces« knyttes an til den succesrige metode fra »Europa '92«. Dette indebærer, byggende på bestående praksis, at rapporterne om retningslinjerne, det indre marked, beskæftigelsen og Lissabon-processen sammenfattes i én tydelig køreplan med tidsskema, og at det deri gøres klart, hvilke aktioner der forventes af hvem (Kommissionen, Rådet, Europa-Parlamentet, medlemsstaterne), til hvilken tid og på grundlag af hvilke beslutninger. I den forbindelse understreger EØSU Kommissionens og fællesskabsmetodens betydning, der var udslagsgivende for, at »Europa '92« blev en succes. Kommissionen forelægger hvert år en fremskridtsrapport, ud fra hvilken ECOFIN-rådet og Rådet (konkurrenceevne), efter høring af Europa-Parlamentet, bestemmer den prioritering, der danner grundlag for Kommissionens forslag. |
| --- | --- |

6.14

EØSU går ind for, at der i »den nye Lissabon-proces« knyttes an til den succesrige metode fra »Europa '92«. Dette indebærer, byggende på bestående praksis, at rapporterne om retningslinjerne, det indre marked, beskæftigelsen og Lissabon-processen sammenfattes i én tydelig køreplan med tidsskema, og at det deri gøres klart, hvilke aktioner der forventes af hvem (Kommissionen, Rådet, Europa-Parlamentet, medlemsstaterne), til hvilken tid og på grundlag af hvilke beslutninger. I den forbindelse understreger EØSU Kommissionens og fællesskabsmetodens betydning, der var udslagsgivende for, at »Europa '92« blev en succes. Kommissionen forelægger hvert år en fremskridtsrapport, ud fra hvilken ECOFIN-rådet og Rådet (konkurrenceevne), efter høring af Europa-Parlamentet, bestemmer den prioritering, der danner grundlag for Kommissionens forslag.

| 6.15 | De eneste virkelige fremskridt i forbindelse med Lissabon-processen er sket inden for det indre marked, i det mindste for så vidt angår lovgivning og fastlæggelse af regler. Gennemførelsen kniber det nemlig ofte med. Fremskridtene er et direkte resultat af fællesskabsmetoden. EØSU foreslår derfor, at alle emner i tilknytning til det indre marked samles i en klar tidsplan:






  — | alle udestående dele af handlingsplanen vedrørende det indre marked; |
| --- | --- | --- |

6.15

De eneste virkelige fremskridt i forbindelse med Lissabon-processen er sket inden for det indre marked, i det mindste for så vidt angår lovgivning og fastlæggelse af regler. Gennemførelsen kniber det nemlig ofte med. Fremskridtene er et direkte resultat af fællesskabsmetoden. EØSU foreslår derfor, at alle emner i tilknytning til det indre marked samles i en klar tidsplan:

—

alle udestående dele af handlingsplanen vedrørende det indre marked;

| — | de udestående dele af handlingsplanen vedrørende finansielle tjenesteydelser; |
| --- | --- |

—

de udestående dele af handlingsplanen vedrørende finansielle tjenesteydelser;

| — | de emner inden for vidensektoren, der hører under Fællesskabets kompetence; |
| --- | --- |

—

de emner inden for vidensektoren, der hører under Fællesskabets kompetence;

| — | fornyet overvejelse og smidiggørelse af for stive og for deltaljerede regler; |
| --- | --- |

—

fornyet overvejelse og smidiggørelse af for stive og for deltaljerede regler;

| — | omsætning og gennemførelse. |
| --- | --- |

—

omsætning og gennemførelse.

| 6.16 | For så vidt angår de emner, der afhænger af national beslutningstagning, som f.eks. social sikkerhed, arbejdsmarkedsspørgsmål (Kok's taskforce) og beskatning, foreslår EØSU, at Rådet på forslag af Kommissionen – i tilknytning til politisk kappestrid og åben koordination – ligeledes træffer beslutning om mål og gennemførelse. Men samtidig skal der i tidsplanen indføres overvågning af fremskridtene i forbindelse med disse nationale processer. På disse områder er styringen det vanskelige punkt. Men aftaler uden gennemførelse er der nu engang ikke megen mening i. |
| --- | --- |

6.16

For så vidt angår de emner, der afhænger af national beslutningstagning, som f.eks. social sikkerhed, arbejdsmarkedsspørgsmål (Kok's taskforce) og beskatning, foreslår EØSU, at Rådet på forslag af Kommissionen – i tilknytning til politisk kappestrid og åben koordination – ligeledes træffer beslutning om mål og gennemførelse. Men samtidig skal der i tidsplanen indføres overvågning af fremskridtene i forbindelse med disse nationale processer. På disse områder er styringen det vanskelige punkt. Men aftaler uden gennemførelse er der nu engang ikke megen mening i.

| 6.17 | Også andre emner, der ikke er undergivet regler og undertiden kun til dels er afhængige af de offentlige myndigheder, men alligevel har at gøre med konkurrenceevne, viden og økonomisk kapacitet, fortjener plads i den nye Lissabon-proces, nemlig bl.a. følgende:






  — | industripolitikken i visse sektorer, der kommer i stand via indbyrdes aftaler mellem erhvervslivet (herunder forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter), Kommissionen og Rådet (19); |
| --- | --- | --- |

6.17

Også andre emner, der ikke er undergivet regler og undertiden kun til dels er afhængige af de offentlige myndigheder, men alligevel har at gøre med konkurrenceevne, viden og økonomisk kapacitet, fortjener plads i den nye Lissabon-proces, nemlig bl.a. følgende:

—

industripolitikken i visse sektorer, der kommer i stand via indbyrdes aftaler mellem erhvervslivet (herunder forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter), Kommissionen og Rådet (19);

| — | resultaterne af EU-teknologiprogrammer og -platforme, mere grænseoverskridende samarbejde mellem forskningsinstitutioner og forskere i Unionen og fremme af samarbejdet mellem universiteter og markedsaktører; |
| --- | --- |

—

resultaterne af EU-teknologiprogrammer og -platforme, mere grænseoverskridende samarbejde mellem forskningsinstitutioner og forskere i Unionen og fremme af samarbejdet mellem universiteter og markedsaktører;

| — | regionalpolitik, hvori der lægges særlig vægt på viden og innovation. |
| --- | --- |

—

regionalpolitik, hvori der lægges særlig vægt på viden og innovation.

| 6.18 | Kommissionen og Det Europæiske Råd er tilhængere af et »partnerskab for forandring«(Partnership for Change). EØSU kan fuldt ud tilslutte sig dette. Det kan blive et vigtigt begreb. Lissabon-strategien er aldrig blevet betragtet som en topstyret proces. Dens succes – formulering af politikken, omsætning og gennemførelse – afhænger af mange aktører: politikere (på europæisk, nationalt og regionalt plan), arbejdsmarkedets parter på alle niveauer, virksomheder, universiteter og mange andre af samfundets institutioner og endelig civilsamfundet. En overskuelig præsentation af målsætningerne, der gør det klart for alle politiske og samfundsmæssige aktører, hvad der forventes af dem, kan levere ny, nødvendig inspiration. |
| --- | --- |

6.18

Kommissionen og Det Europæiske Råd er tilhængere af et »partnerskab for forandring«(Partnership for Change). EØSU kan fuldt ud tilslutte sig dette. Det kan blive et vigtigt begreb. Lissabon-strategien er aldrig blevet betragtet som en topstyret proces. Dens succes – formulering af politikken, omsætning og gennemførelse – afhænger af mange aktører: politikere (på europæisk, nationalt og regionalt plan), arbejdsmarkedets parter på alle niveauer, virksomheder, universiteter og mange andre af samfundets institutioner og endelig civilsamfundet. En overskuelig præsentation af målsætningerne, der gør det klart for alle politiske og samfundsmæssige aktører, hvad der forventes af dem, kan levere ny, nødvendig inspiration.

| 6.19 | Partnership for Change rummer store muligheder, hvis det præsenteres på den rette måde. Det kan føre til ny kommunikation og nye alliancer mellem de mange parter, der berøres af den europæiske integrationsproces. Også det er en del af good governance. |
| --- | --- |

6.19

Partnership for Change rummer store muligheder, hvis det præsenteres på den rette måde. Det kan føre til ny kommunikation og nye alliancer mellem de mange parter, der berøres af den europæiske integrationsproces. Også det er en del af good governance.

| 6.20 | Det Europæiske Råd har opfordret Kommissionen til at nedsætte en gruppe på højt plan, der inden 1. november d.å. skal forelægge Kommissionen en rapport om, hvordan man kommer videre med Lissabon-processen. Denne gruppes rapport og visioner kommer til at spille en vigtig rolle i forbindelse med midtvejsrevisionen af Lissabon-strategien på forårstopmødet 2005. Det Europæiske Råd har ligeledes opfordret Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg til på samme tidspunkt at fremsætte henstillinger til midtvejsrevisionen. |
| --- | --- |

6.20

Det Europæiske Råd har opfordret Kommissionen til at nedsætte en gruppe på højt plan, der inden 1. november d.å. skal forelægge Kommissionen en rapport om, hvordan man kommer videre med Lissabon-processen. Denne gruppes rapport og visioner kommer til at spille en vigtig rolle i forbindelse med midtvejsrevisionen af Lissabon-strategien på forårstopmødet 2005. Det Europæiske Råd har ligeledes opfordret Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg til på samme tidspunkt at fremsætte henstillinger til midtvejsrevisionen.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 133 af 6.6.2003.

1

EUT C 80 af 30.3.2004.

(2)  Meddelelse fra Kommissionen om gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politik for perioden 2003-2005, KOM(2004) 20 endelig.

2

(3)  Kommissionens henstilling om 2004-opdateringen af de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politik, KOM(2004) 238.

3

(4)  EØSU vedtog sin første udtalelse herom i 2002; se EFT C 221 af 17.9.2002.

4

(5)  Parallelt hermed lægges der også stadig større vægt på bedre EU-lovgivning; se Handlingsplan om bedre lovgivning, 2003, og konklusionerne fra Rådsmødet (Konkurrenceevne) den 17.-18. maj 2004.

5

Handlingsplan om bedre lovgivning, 2003,

(6)  Jf. Domstolens dom (i plenum) af 13. juli 2004, sag nr. C-27/04.

6

(7)  Den økonomiske forårsprognose 2004, s. 31.

7

(8)  Jobs, jobs, jobs – Creating more employment in Europe, Rapport fra arbejdsgruppen for beskæftigelse under Wim Koks formandskab, 26. november 2003.

8

Jobs, jobs, jobs – Creating more employment in Europe

(9)  Brev fra premierminister Blair, præsident Chirac og forbundskansler Schröder af 18. februar 2004 og »Joint Contribution to the Spring Council 2004« fra regeringslederne Aznar (Spanien), Balkenende (Holland), Berlusconi (Italien), Durão Barroso (Portugal), Miller (Polen) og Parts (Estland).

9

(10)  Rapport om gennemførelsen af strategien for det indre marked (2003-2006) af 21. januar 2004 – KOM(2004) 22 endelig.

10

(11)  Rapport om gennemførelsen af strategien for det indre marked (2003-2006) af 21. januar 2004 – KOM(2004) 22 endelig.

11

(12)  Udtalelse om »Foranstaltninger til støtte for beskæftigelsen« – EUT C 110 af 30.4.2004 (SOC/159).

12

(13)  Beretning fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde »Gennemførelse af Lissabon-strategien – Reformer for den udvidede Europæiske Union« – KOM(2004) 29 endelig/2.

13

(14)  »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet – Forskere i det europæiske forskningsrum: et fag, mange muligheder« – EUT C 110 af 30.4.2004 (INT/216) – og »Meddelelse fra Kommissionen: Europa og grundforskningen« – EUT C 110 af 30.4.2004 (INT/229).

14

(15)  Konklusioner fra Rådsmødet (konkurrenceevne) den 17.-18. maj 2004.

15

(16)  EØSU har i 2002 udarbejdet en rapport herom – jf. EFT C 221 af 17.9.2002.

16

(17)  Jf. resultattavlen for det indre marked, nr. 13, af 13. juli 2004 http://www.europa.eu.int/comm/internal_market/score/docs/score13/score13-printet_en.pdf.

17

(18)  Brev fra premierminister Blair, præsident Chirac og forbundskansler Schröder af 18. februar 2004.

18

(19)  Se konklusionerne fra Rådsmødet (konkurrenceevne) den 26.-27. november 2003.

19

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/32

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: »Fremtiden skaber vi i fællesskab - Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013««

KOM(2004) 101 endelig

(2005/C 74/07)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 18. marts 2004 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Georgios Dassis til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 13. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 15. september 2004, følgende udtalelse med 143 stemmer for, 26 imod og 11 hverken for eller imod:

1.   Baggrunden for udtalelsen

| 1.1 | Den 1. maj 2004 foretog Den Europæiske Union et spring i retning af virkeliggørelsen af den drøm, som grundlæggerne af det Europæiske Fællesskab nærede i 1952 – grundlæggere, der havde oplevet krige, katastrofer, ulykke, fattigdom og elendighed. Vejen hen imod en egentlig europæisk integration er ikke længere så lang. EU med 25 medlemsstater er en realitet, og udvidelsen med yderligere to medlemsstater er allerede besluttet. |
| --- | --- |

1.1

Den 1. maj 2004 foretog Den Europæiske Union et spring i retning af virkeliggørelsen af den drøm, som grundlæggerne af det Europæiske Fællesskab nærede i 1952 – grundlæggere, der havde oplevet krige, katastrofer, ulykke, fattigdom og elendighed. Vejen hen imod en egentlig europæisk integration er ikke længere så lang. EU med 25 medlemsstater er en realitet, og udvidelsen med yderligere to medlemsstater er allerede besluttet.

| 1.1.1 | Dette betyder dog ikke, at enhver risiko for tilbageslag med uforudsigelige følger er elimineret. Det fælles europæiske projekt kræver støtte. Den bedste støtte får det, hvis de europæiske borgere føler sig som en uadskillelig del af det; hvis de er stolte over at tilhøre en større demokratisk geografisk enhed, der garanterer fred og respekt for menneskelig værdighed, og som stræber efter velfærd for alle – over at være en del af en enhed, hvor solidaritet er den mest grundlæggende adfærdsregel for samtlige borgere. Borgere, der føler sig som europæere og er stolte over at være borgere i EU. |
| --- | --- |

1.1.1

Dette betyder dog ikke, at enhver risiko for tilbageslag med uforudsigelige følger er elimineret. Det fælles europæiske projekt kræver støtte. Den bedste støtte får det, hvis de europæiske borgere føler sig som en uadskillelig del af det; hvis de er stolte over at tilhøre en større demokratisk geografisk enhed, der garanterer fred og respekt for menneskelig værdighed, og som stræber efter velfærd for alle – over at være en del af en enhed, hvor solidaritet er den mest grundlæggende adfærdsregel for samtlige borgere. Borgere, der føler sig som europæere og er stolte over at være borgere i EU.

| 1.2 | Men for at nå dertil må EU dels konsolidere sine eksisterede fælles politikker, dels støt og roligt og med demokratiske procedurer arbejde hen imod udformningen og gennemførelsen af alle de øvrige fælles politikker, der mangler for at Unionen kan udvikle sig videre fra en økonomisk og monetær union til en reel social og politisk enhed. |
| --- | --- |

1.2

Men for at nå dertil må EU dels konsolidere sine eksisterede fælles politikker, dels støt og roligt og med demokratiske procedurer arbejde hen imod udformningen og gennemførelsen af alle de øvrige fælles politikker, der mangler for at Unionen kan udvikle sig videre fra en økonomisk og monetær union til en reel social og politisk enhed.

| 1.3 | Formuleringen og gennemførelsen af disse politikker vil med sikkerhed indebære nogle omkostninger, som vil skulle fordeles retfærdigt og i overensstemmelse med den enkelte borgers og det enkelte medlemslands økonomiske styrke. |
| --- | --- |

1.3

Formuleringen og gennemførelsen af disse politikker vil med sikkerhed indebære nogle omkostninger, som vil skulle fordeles retfærdigt og i overensstemmelse med den enkelte borgers og det enkelte medlemslands økonomiske styrke.

| 1.4 | EØSU vil gerne bidrage til debatten om udarbejdelsen af budgettet for programmeringsperioden 2007-2013 og afgiver derfor efter anmodning fra Kommissionen denne udtalelse om emnet, hvor også Kommissionens meddelelse »Tredje rapport om økonomisk og social samhørighed« (1) tages i betragtning. |
| --- | --- |

1.4

EØSU vil gerne bidrage til debatten om udarbejdelsen af budgettet for programmeringsperioden 2007-2013 og afgiver derfor efter anmodning fra Kommissionen denne udtalelse om emnet, hvor også Kommissionens meddelelse »Tredje rapport om økonomisk og social samhørighed« (1) tages i betragtning.

| 1.5 | EØSU begrænser sig dog ikke til en kritisk gennemgang af de to basisdokumenter, men kommer tillige ind på emner, spørgsmål og politiske aspekter, der ikke berøres i disse på trods af deres åbenlyse betydning for opbygningen af den fælles europæiske fremtid og for Unionens finansielle drift i den omhandlede programmeringsperiode. |
| --- | --- |

1.5

EØSU begrænser sig dog ikke til en kritisk gennemgang af de to basisdokumenter, men kommer tillige ind på emner, spørgsmål og politiske aspekter, der ikke berøres i disse på trods af deres åbenlyse betydning for opbygningen af den fælles europæiske fremtid og for Unionens finansielle drift i den omhandlede programmeringsperiode.

| 1.6 | I betragtning af EØSU's natur og sammensætning har vi derfor ikke kunnet begrænse os til en kritisk gennemgang af disse to dokumenter - selv om vi selvfølgelig har taget behørigt hensyn til dem, især Kommissionens meddelelse om de finansielle overslag 2007-2013, men har også taget fat på emner, spørgsmål og politiske aspekter, der ikke behandles i meddelelsen. |
| --- | --- |

1.6

I betragtning af EØSU's natur og sammensætning har vi derfor ikke kunnet begrænse os til en kritisk gennemgang af disse to dokumenter - selv om vi selvfølgelig har taget behørigt hensyn til dem, især Kommissionens meddelelse om de finansielle overslag 2007-2013, men har også taget fat på emner, spørgsmål og politiske aspekter, der ikke behandles i meddelelsen.

| 1.7 | Med andre ord vil EØSU ud over at tilkendegive sin mening for eller imod Kommissionens synspunkter og forslag også bidrage til debatten om Europas fælles fremtid ved at trække andre relevante spørgsmål frem. |
| --- | --- |

1.7

Med andre ord vil EØSU ud over at tilkendegive sin mening for eller imod Kommissionens synspunkter og forslag også bidrage til debatten om Europas fælles fremtid ved at trække andre relevante spørgsmål frem.

2.   Resumé af Kommissionens meddelelse

| 2.1 | I sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet (2) redegør Kommissionen for sin vision for Den Europæiske Union og programmeringen af budgettet for perioden 2007-2013. |
| --- | --- |

2.1

I sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet (2) redegør Kommissionen for sin vision for Den Europæiske Union og programmeringen af budgettet for perioden 2007-2013.

| 2.2 | For at udnytte alle fordelene ved udvidelsen og befordre velstanden i Europa foreslås det at prioritere tre store områder: bæredygtig udvikling, EU-borgernes interesser og styrkelse af EU's rolle som global partner. |
| --- | --- |

2.2

For at udnytte alle fordelene ved udvidelsen og befordre velstanden i Europa foreslås det at prioritere tre store områder: bæredygtig udvikling, EU-borgernes interesser og styrkelse af EU's rolle som global partner.

2.3   Bæredygtig udvikling: vækst, samhørighed og beskæftigelse.

| 2.3.1 | På Det Europæiske Råd i Lissabon i 2000 vedtog stats- og regeringscheferne et program, der havde som mål at skabe et EU, der skal udvikle sig til »den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed«. |
| --- | --- |

2.3.1

På Det Europæiske Råd i Lissabon i 2000 vedtog stats- og regeringscheferne et program, der havde som mål at skabe et EU, der skal udvikle sig til »den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed«.

| 2.4 | Kommissionen ønsker at puste nyt liv i denne proces ved at opstille nye troværdige og operationelle mål for medlemsstaterne og EU. Virksomhedernes konkurrenceevne må styrkes i det indre marked, forskning og udvikling må fremmes, Europa skal bindes sammen i netværk, kvaliteten af uddannelse og efteruddannelse skal højnes, den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden skal styrkes, og samfundet skal have hjælp til at forudse og administrere forandringer i samfundet. |
| --- | --- |

2.4

Kommissionen ønsker at puste nyt liv i denne proces ved at opstille nye troværdige og operationelle mål for medlemsstaterne og EU. Virksomhedernes konkurrenceevne må styrkes i det indre marked, forskning og udvikling må fremmes, Europa skal bindes sammen i netværk, kvaliteten af uddannelse og efteruddannelse skal højnes, den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden skal styrkes, og samfundet skal have hjælp til at forudse og administrere forandringer i samfundet.

| 2.5 | Målsætningerne om vækst og konkurrenceevne er ligeledes de vigtigste prioriteringer for den næste generation af regional- og samhørighedspolitikker, idet tyngdepunktet skal ligge på regioner, der halter bagefter i udvikling. Vækst og samhørighed bør i endnu højere grad end tidligere gensidigt komplettere hinanden. |
| --- | --- |

2.5

Målsætningerne om vækst og konkurrenceevne er ligeledes de vigtigste prioriteringer for den næste generation af regional- og samhørighedspolitikker, idet tyngdepunktet skal ligge på regioner, der halter bagefter i udvikling. Vækst og samhørighed bør i endnu højere grad end tidligere gensidigt komplettere hinanden.

| 2.6 | I fremtiden bør samhørighedspolitikken systematisk forholde sig til problemet med manglende konkurrenceevne, således at flere af EU's regioner kan bidrage til vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

2.6

I fremtiden bør samhørighedspolitikken systematisk forholde sig til problemet med manglende konkurrenceevne, således at flere af EU's regioner kan bidrage til vækst og beskæftigelse.

| 2.7 | Kommissionen henviser i øvrigt udtrykkeligt i sine forslag til beslutninger truffet af Rådet i 2003 om at reformere den fælles landbrugspolitik og at fastsætte landbrugsudgifterne til markedsforanstaltninger og direkte udbetalinger frem til 2013. Reformen vil omlægge EU's landbrugspolitik radikalt, så der fremover satses på bæredygtig udvikling, og støtten kobles fra produktion. Den fremtidige politik for udvikling af landdistrikterne, der fremover samles i et enkelt instrument, vil bidrage til at øge landbrugets konkurrenceevne og til at skabe fremskridt for miljøet og mangfoldighed i landdistrikterne. Den vil udløse ekstrabevillinger gennem delvis overførsel af beløb fra de direkte betalinger pr. bedrift til programmer for udvikling af landdistrikter. |
| --- | --- |

2.7

Kommissionen henviser i øvrigt udtrykkeligt i sine forslag til beslutninger truffet af Rådet i 2003 om at reformere den fælles landbrugspolitik og at fastsætte landbrugsudgifterne til markedsforanstaltninger og direkte udbetalinger frem til 2013. Reformen vil omlægge EU's landbrugspolitik radikalt, så der fremover satses på bæredygtig udvikling, og støtten kobles fra produktion. Den fremtidige politik for udvikling af landdistrikterne, der fremover samles i et enkelt instrument, vil bidrage til at øge landbrugets konkurrenceevne og til at skabe fremskridt for miljøet og mangfoldighed i landdistrikterne. Den vil udløse ekstrabevillinger gennem delvis overførsel af beløb fra de direkte betalinger pr. bedrift til programmer for udvikling af landdistrikter.

| 2.8 | Den nye reformerede fælles fiskeripolitik vil fortsat være centreret om bæredygtig udnyttelse af ressourcerne. Miljøpolitikken skal opfylde borgernes forventninger om bedre livsbetingelser og solidaritet mellem generationerne såvel som de internationale forpligtelser ved at fremme effektivitet og konkurrenceevne. |
| --- | --- |

2.8

Den nye reformerede fælles fiskeripolitik vil fortsat være centreret om bæredygtig udnyttelse af ressourcerne. Miljøpolitikken skal opfylde borgernes forventninger om bedre livsbetingelser og solidaritet mellem generationerne såvel som de internationale forpligtelser ved at fremme effektivitet og konkurrenceevne.

2.9   Unionsborgerskab.

| 2.9.1 | Siden Amsterdam-traktaten er de fleste politikker vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed blevet overført til fællesskabsniveau. Alle anerkender i dag, at de udfordringer, der ligger i indvandring, asyl og bekæmpelse af kriminalitet og terrorisme, ikke længere kan løses tilfredsstillende med foranstaltninger, der udelukkende træffes på nationalt plan. Det samme er tilfældet, når det gælder beskyttelse mod naturkatastrofer, sundheds- og miljøkriser, adgang til offentlige tjenester og forbruger- og sundhedsproblematikker. |
| --- | --- |

2.9.1

Siden Amsterdam-traktaten er de fleste politikker vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed blevet overført til fællesskabsniveau. Alle anerkender i dag, at de udfordringer, der ligger i indvandring, asyl og bekæmpelse af kriminalitet og terrorisme, ikke længere kan løses tilfredsstillende med foranstaltninger, der udelukkende træffes på nationalt plan. Det samme er tilfældet, når det gælder beskyttelse mod naturkatastrofer, sundheds- og miljøkriser, adgang til offentlige tjenester og forbruger- og sundhedsproblematikker.

| 2.10 | Bedre instrumenter og tilstrækkelige midler vil kunne forbedre indsatsen. |
| --- | --- |

2.10

Bedre instrumenter og tilstrækkelige midler vil kunne forbedre indsatsen.

2.11   EU og resten af verden.

| 2.11.1 | Det udvidede EU bør spille en mere fremtrædende rolle som verdensdelens leder og global partner. For at indfri forventningerne på området er det vigtigt at EU bliver en politisk ansvarlig aktør, der er i stand til at udnytte sin stærke position. |
| --- | --- |

2.11.1

Det udvidede EU bør spille en mere fremtrædende rolle som verdensdelens leder og global partner. For at indfri forventningerne på området er det vigtigt at EU bliver en politisk ansvarlig aktør, der er i stand til at udnytte sin stærke position.

| 2.12 | Unionen bør også fuldt ud udfylde sin rolle med hensyn til global politisk styring og strategisk sikkerhed. Opgaven her består bl.a. i at værne samfundet mod trusler, at varetage den civile sikkerhed og at beskytte borgerne mod forskellige risici. |
| --- | --- |

2.12

Unionen bør også fuldt ud udfylde sin rolle med hensyn til global politisk styring og strategisk sikkerhed. Opgaven her består bl.a. i at værne samfundet mod trusler, at varetage den civile sikkerhed og at beskytte borgerne mod forskellige risici.

2.13   Finansielle krav.

| 2.13.1 | Målsætningerne for dette område kan nås for en Union med 27 medlemsstater, uden at det gældende loft for udgifterne hæves. |
| --- | --- |

2.13.1

Målsætningerne for dette område kan nås for en Union med 27 medlemsstater, uden at det gældende loft for udgifterne hæves.

| 2.14 | Skal man klare udfordringen i at etablere et troværdigt politisk projekt, må man have de nødvendige ressourcer til gennemførelsen til rådighed. Kommissionen har regnet sig frem til et gennemsnitligt udgiftsniveau for den pågældende periode på 1,14 %. Der vil ske en betydelig omrokering på EU's budget med henblik på at støtte de nye prioriteringer. I første omgang vil udgiftsniveauet stige som følge af udvidelsen, men i slutningen af perioden vil det igen nærme sig det oprindelige. Forpligtelserne er lavere end det nuværende loft på 1,24 % af BNP. |
| --- | --- |

2.14

Skal man klare udfordringen i at etablere et troværdigt politisk projekt, må man have de nødvendige ressourcer til gennemførelsen til rådighed. Kommissionen har regnet sig frem til et gennemsnitligt udgiftsniveau for den pågældende periode på 1,14 %. Der vil ske en betydelig omrokering på EU's budget med henblik på at støtte de nye prioriteringer. I første omgang vil udgiftsniveauet stige som følge af udvidelsen, men i slutningen af perioden vil det igen nærme sig det oprindelige. Forpligtelserne er lavere end det nuværende loft på 1,24 % af BNP.

| 2.15 | Kommissionen foreslår, at man i fremtiden indfører en generel korrektionsmekanisme, der skal bestå i en veldefineret, klar og objektiv metode til at korrigere en budgetbyrde, som er for stor i forhold til et lands relative velfærd. |
| --- | --- |

2.15

Kommissionen foreslår, at man i fremtiden indfører en generel korrektionsmekanisme, der skal bestå i en veldefineret, klar og objektiv metode til at korrigere en budgetbyrde, som er for stor i forhold til et lands relative velfærd.

| 2.16 | Kommissionen vil i løbet af 2004 udarbejde passende lovforslag samt en præcis køreplan for opfyldelsen af målsætningerne. |
| --- | --- |

2.16

Kommissionen vil i løbet af 2004 udarbejde passende lovforslag samt en præcis køreplan for opfyldelsen af målsætningerne.

3.   EØSU's bemærkninger til Kommissionens tekst og forslag

| 3.1 | EØSU ser generelt med positive øjne på Kommissionens meddelelse. Mere konkret kan man sige, at der er tale om en tekst, som generelt set






  — | er sammenhængende, idet de enkelte dele er logisk bygget op og udgør et ensartet hele uden selvmodsigelser eller lakuner, |
| --- | --- | --- |

3.1

EØSU ser generelt med positive øjne på Kommissionens meddelelse. Mere konkret kan man sige, at der er tale om en tekst, som generelt set

—

er sammenhængende, idet de enkelte dele er logisk bygget op og udgør et ensartet hele uden selvmodsigelser eller lakuner,

| — | hviler på et solidt og visionært politisk fundament, idet den på en tilfredsstillende, fuldstændig og klar måde tilkendegiver sit politiske ståsted ud fra politiske målsætninger, der sikrer bestræbelserne i retning af en fælles fremtid, |
| --- | --- |

—

hviler på et solidt og visionært politisk fundament, idet den på en tilfredsstillende, fuldstændig og klar måde tilkendegiver sit politiske ståsted ud fra politiske målsætninger, der sikrer bestræbelserne i retning af en fælles fremtid,

| — | opstiller valgmuligheder, klare prioriteringer og logiske slutninger af praktisk politisk art og fremlægger aktioner og lægger op til gennemførelse af de fastlagte politiske målsætninger, |
| --- | --- |

—

opstiller valgmuligheder, klare prioriteringer og logiske slutninger af praktisk politisk art og fremlægger aktioner og lægger op til gennemførelse af de fastlagte politiske målsætninger,

| — | er velafbalanceret: den forsøger at tilpasse de disponible ressourcer til de krav, som opfyldelse af de politiske mål gennem praktisk politik stiller, uden at være bange for kompromisser, eller nye vægtninger og kombinationer. |
| --- | --- |

—

er velafbalanceret: den forsøger at tilpasse de disponible ressourcer til de krav, som opfyldelse af de politiske mål gennem praktisk politik stiller, uden at være bange for kompromisser, eller nye vægtninger og kombinationer.

| 3.2 | EØSU støtter og ser endog yderst positivt på Kommissionens valg og idéer. Det drejer sig mere konkret om følgende: |
| --- | --- |

3.2

EØSU støtter og ser endog yderst positivt på Kommissionens valg og idéer. Det drejer sig mere konkret om følgende:

| 3.2.1 | Begrebet »bæredygtig udvikling«, definitionen af dette og det indbyrdes samspil mellem økonomiske, samfundsmæssige og miljømæssige faktorer. |
| --- | --- |

3.2.1

Begrebet »bæredygtig udvikling«, definitionen af dette og det indbyrdes samspil mellem økonomiske, samfundsmæssige og miljømæssige faktorer.

| 3.2.1.1 | EØSU slutter op bag Kommissionens synspunkter og noterer sig, at bæredygtig udvikling er et komplekst begreb, der omfatter:






  — | beskyttelse af Unionens naturressourcer (miljødimensionen), |
| --- | --- | --- |

3.2.1.1

EØSU slutter op bag Kommissionens synspunkter og noterer sig, at bæredygtig udvikling er et komplekst begreb, der omfatter:

—

beskyttelse af Unionens naturressourcer (miljødimensionen),

| — | etablering af et gunstigt klima for fremme af






  1) | konkurrenceevnen (kvantitativt økonomisk aspekt), |
| --- | --- | --- |

—

etablering af et gunstigt klima for fremme af

1)

konkurrenceevnen (kvantitativt økonomisk aspekt),

| 2) | solidaritet (kvalitativt socialt aspekt) med særlig vægt på borgere, der risikerer social udelukkelse, sikring af øget velstand og sikkerhed for alle EU-borgere. |
| --- | --- |

2)

solidaritet (kvalitativt socialt aspekt) med særlig vægt på borgere, der risikerer social udelukkelse, sikring af øget velstand og sikkerhed for alle EU-borgere.

| 3.2.1.2 | »Bæredygtig udvikling« kan således ikke beskrives med kvantitative parametre for økonomisk vækst alene, men omfatter også kvalitative (sociale og miljømæssige) aspekter. |
| --- | --- |

3.2.1.2

»Bæredygtig udvikling« kan således ikke beskrives med kvantitative parametre for økonomisk vækst alene, men omfatter også kvalitative (sociale og miljømæssige) aspekter.

| 3.2.1.3 | EØSU stiller sig yderst kritisk til den sammenblanding af »bæredygtig udvikling« og »bæredygtig økonomisk udvikling«, som kan konstateres i andre tekster. I sin udtalelse »Evaluering af strategien for bæredygtig udvikling« (3) gør udvalget opmærksom på, at EU's finansielle overslag 2007-2013 kunne have givet mulighed for et handlekraftigt udspil i retning af bæredygtig udvikling. Det konstaterer i øvrigt, at det ikke er tilstrækkeligt uændret at videreføre de hidtidige politikker, som har vist sig problematiske for bæredygtig udvikling, og i fremtiden opføre dem på budgetposten for »bæredygtig vækst«. Endelig er det værd at understrege, at bæredygtig udvikling og bæredygtig vækst er to forskellige begreber, som kan være direkte i modstrid med hinanden. |
| --- | --- |

3.2.1.3

EØSU stiller sig yderst kritisk til den sammenblanding af »bæredygtig udvikling« og »bæredygtig økonomisk udvikling«, som kan konstateres i andre tekster. I sin udtalelse »Evaluering af strategien for bæredygtig udvikling« (3) gør udvalget opmærksom på, at EU's finansielle overslag 2007-2013 kunne have givet mulighed for et handlekraftigt udspil i retning af bæredygtig udvikling. Det konstaterer i øvrigt, at det ikke er tilstrækkeligt uændret at videreføre de hidtidige politikker, som har vist sig problematiske for bæredygtig udvikling, og i fremtiden opføre dem på budgetposten for »bæredygtig vækst«. Endelig er det værd at understrege, at bæredygtig udvikling og bæredygtig vækst er to forskellige begreber, som kan være direkte i modstrid med hinanden.

| 3.2.1.4 | EØSU minder om, at det er absolut nødvendigt og presserende for at virkeliggøre en bæredygtig udvikling, at der stilles flere økonomiske ressourcer til rådighed til formålet end nu og i budgettet for 2007-2013. I betragtning af at midlerne er utilstrækkelige, og miljøet er et grænseoverskridende alment gode og en vigtig del af strategien for bæredygtig udvikling, finder EØSU det relevant at spørge, om man ikke burde undtage investeringer på området fra beregningen af budgetunderskud i henhold til stabilitets- og vækstpagten (4). |
| --- | --- |

3.2.1.4

EØSU minder om, at det er absolut nødvendigt og presserende for at virkeliggøre en bæredygtig udvikling, at der stilles flere økonomiske ressourcer til rådighed til formålet end nu og i budgettet for 2007-2013. I betragtning af at midlerne er utilstrækkelige, og miljøet er et grænseoverskridende alment gode og en vigtig del af strategien for bæredygtig udvikling, finder EØSU det relevant at spørge, om man ikke burde undtage investeringer på området fra beregningen af budgetunderskud i henhold til stabilitets- og vækstpagten (4).

| 3.2.1.5 | Europa kan spille en betydningsfuld rolle i den globale økonomi og påvirke denne i retning af en mere bæredygtig udvikling. De økonomiske ressourcer på budgettet er dog ikke tilstrækkelige. Den Europæiske Union bør tale med én stemme. Medlemsstaterne kan næppe ændre på den globale udvikling hver for sig – uanset deres størrelse eller betydning. Samordning af medlemsstaternes bestræbelser på at nå fælles mål i EU er tvingende nødvendig. |
| --- | --- |

3.2.1.5

Europa kan spille en betydningsfuld rolle i den globale økonomi og påvirke denne i retning af en mere bæredygtig udvikling. De økonomiske ressourcer på budgettet er dog ikke tilstrækkelige. Den Europæiske Union bør tale med én stemme. Medlemsstaterne kan næppe ændre på den globale udvikling hver for sig – uanset deres størrelse eller betydning. Samordning af medlemsstaternes bestræbelser på at nå fælles mål i EU er tvingende nødvendig.

| 3.2.2 | Den økonomiske rentabilitet af social samhørighed og den klare konstatering af, at samhørighedsprocessen ud over den sociale effekt og udligningen af skævheder også medfører kvantitative forbedringer af økonomiske vækstparametre i egentlig forstand. |
| --- | --- |

3.2.2

Den økonomiske rentabilitet af social samhørighed og den klare konstatering af, at samhørighedsprocessen ud over den sociale effekt og udligningen af skævheder også medfører kvantitative forbedringer af økonomiske vækstparametre i egentlig forstand.

| 3.3 | Hele planen for arbejdet med at virkeliggøre denne overordnede politiske vision hviler på »bæredygtig udvikling« som grundlæggende princip, sådan som dette defineres inden for en kompleks ramme af økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter. |
| --- | --- |

3.3

Hele planen for arbejdet med at virkeliggøre denne overordnede politiske vision hviler på »bæredygtig udvikling« som grundlæggende princip, sådan som dette defineres inden for en kompleks ramme af økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter.

| 3.4 | I forbindelse med analyser af den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed rejser EØSU's udtalelse spørgsmålet om, hvordan det interregionale samarbejde skal organiseres, og efter hvilken procedure det skal fremmes. |
| --- | --- |

3.4

I forbindelse med analyser af den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed rejser EØSU's udtalelse spørgsmålet om, hvordan det interregionale samarbejde skal organiseres, og efter hvilken procedure det skal fremmes.

| 3.4.1 | Det foreslås at fjerne programtillæggene fra fællesskabsstøtterammerne såvel som fællesskabsstøtterammerne selv som forvaltningsredskaber og at erstatte dem med et strategisk samhørighedsdokument, der er afstemt på fællesskabsplan. |
| --- | --- |

3.4.1

Det foreslås at fjerne programtillæggene fra fællesskabsstøtterammerne såvel som fællesskabsstøtterammerne selv som forvaltningsredskaber og at erstatte dem med et strategisk samhørighedsdokument, der er afstemt på fællesskabsplan.

| 3.4.2 | Tilsvarende foreslås det i lyset af den ineffektivitet i gennemførelsen, som mellem 60 og 70 forskellige prioriteringer i de hidtidige bestemmelser har afstedkommet, at opstille 3-4 medlemsstatsspecifikke prioriteringer og en enkelt fælles prioritering, som skulle bestå i administrative forbedringer. For bedre at kunne tage hensyn til særlige forhold i de enkelte medlemsstater kunne EU i øvrigt vedtage nogle mere fleksible og decentrale forvaltningsmetoder, uden at dette går ud over den overordnede gennemsigtighed og stringens. |
| --- | --- |

3.4.2

Tilsvarende foreslås det i lyset af den ineffektivitet i gennemførelsen, som mellem 60 og 70 forskellige prioriteringer i de hidtidige bestemmelser har afstedkommet, at opstille 3-4 medlemsstatsspecifikke prioriteringer og en enkelt fælles prioritering, som skulle bestå i administrative forbedringer. For bedre at kunne tage hensyn til særlige forhold i de enkelte medlemsstater kunne EU i øvrigt vedtage nogle mere fleksible og decentrale forvaltningsmetoder, uden at dette går ud over den overordnede gennemsigtighed og stringens.

| 3.4.3 | Forslaget om at ændre kontrolmetoden for den økonomiske forvaltning er af stor betydning: i stedet for kontrollere projekterne enkeltvis, vil man vælge på forhånd at indgå en tillidspagt med regler på området. Herved kommer kontrollen til at foregå inden for en ensrettet ramme, som alle involverede parter kan acceptere. |
| --- | --- |

3.4.3

Forslaget om at ændre kontrolmetoden for den økonomiske forvaltning er af stor betydning: i stedet for kontrollere projekterne enkeltvis, vil man vælge på forhånd at indgå en tillidspagt med regler på området. Herved kommer kontrollen til at foregå inden for en ensrettet ramme, som alle involverede parter kan acceptere.

| 3.4.4 | EØSU er i øvrigt bekymret for, at svælget mellem forpligtelser og betalinger skal blive endnu større. Man vurderer, at forskellen mellem de to ved afslutningen af programmeringsperioden 2007-2013 vil nå op på 188 mia. EUR, svarende til et helt års budget. EØSU anser det derfor for nødvendigt at gøre overslagene mere fleksible. Ved at åbne for muligheden for at forlænge fristen for betalinger til forpligtelser vedrørende strukturfondene med et år (ændring af n+2-reglen til n+3) ville man kunne anvende de beløb, der derved gøres disponible, stille og roligt og uden tidspres, hvilket er mere fornuftigt og effektivt. |
| --- | --- |

3.4.4

EØSU er i øvrigt bekymret for, at svælget mellem forpligtelser og betalinger skal blive endnu større. Man vurderer, at forskellen mellem de to ved afslutningen af programmeringsperioden 2007-2013 vil nå op på 188 mia. EUR, svarende til et helt års budget. EØSU anser det derfor for nødvendigt at gøre overslagene mere fleksible. Ved at åbne for muligheden for at forlænge fristen for betalinger til forpligtelser vedrørende strukturfondene med et år (ændring af n+2-reglen til n+3) ville man kunne anvende de beløb, der derved gøres disponible, stille og roligt og uden tidspres, hvilket er mere fornuftigt og effektivt.

| 3.5 | Selve kernen i debatten bør bestå i at anerkende, at fællesskabsbudgettet og EU's økonomiske ressourcer er direkte afhængige af, hvor langt de enkelte medlemsstater er nået i den økonomiske udvikling, og af deres bruttonationalprodukt. |
| --- | --- |

3.5

Selve kernen i debatten bør bestå i at anerkende, at fællesskabsbudgettet og EU's økonomiske ressourcer er direkte afhængige af, hvor langt de enkelte medlemsstater er nået i den økonomiske udvikling, og af deres bruttonationalprodukt.

| 3.5.1 | Gennem bidraget til fremme af økonomisk vækst i de ti nye medlemsstater skaber fællesskabsbudgettet de nødvendige betingelser for et forbedret og bredere grundlag for beregningen af EU's egenindtægter. Styrkelsen af de enkelte landes kapacitet og forøgelsen af BNP vil således også styrke fællesskabsbudgettet, eftersom bidragene fra medlemsstaterne vil stige (samme procentsats, men af et højere BNP-grundlag). |
| --- | --- |

3.5.1

Gennem bidraget til fremme af økonomisk vækst i de ti nye medlemsstater skaber fællesskabsbudgettet de nødvendige betingelser for et forbedret og bredere grundlag for beregningen af EU's egenindtægter. Styrkelsen af de enkelte landes kapacitet og forøgelsen af BNP vil således også styrke fællesskabsbudgettet, eftersom bidragene fra medlemsstaterne vil stige (samme procentsats, men af et højere BNP-grundlag).

| 3.5.2 | Samtidig vil man ved at åbne enhedsmarkedet for de nye medlemsstater sikre bedre vækstperspektiver for de 15 gamle medlemsstater. Det ville bestemt ikke være vanskeligt at måle den øgede vækst, som hver af de 15 gamle medlemsstater vil opnå som følge af multiplikatoreffekten af udviklingen i de nye medlemsstater og integrationen af deres marked i det europæiske enhedsmarked. Under alle omstændigheder vil denne ekstra vækst, som kan forventes i EU-15, være ensbetydende med flere ressourcer til fællesskabsbudgettet. |
| --- | --- |

3.5.2

Samtidig vil man ved at åbne enhedsmarkedet for de nye medlemsstater sikre bedre vækstperspektiver for de 15 gamle medlemsstater. Det ville bestemt ikke være vanskeligt at måle den øgede vækst, som hver af de 15 gamle medlemsstater vil opnå som følge af multiplikatoreffekten af udviklingen i de nye medlemsstater og integrationen af deres marked i det europæiske enhedsmarked. Under alle omstændigheder vil denne ekstra vækst, som kan forventes i EU-15, være ensbetydende med flere ressourcer til fællesskabsbudgettet.

| 3.5.3 | Endvidere mener EØSU, at fordelingen af ressourcer bør ændres til fordel for de nye stater, hvor hovedparten af de mindre udviklede regioner befinder sig og hvor integrationsprocessen endnu ikke er afsluttet, med henblik på at opfylde det grundlæggende mål – konvergens. |
| --- | --- |

3.5.3

Endvidere mener EØSU, at fordelingen af ressourcer bør ændres til fordel for de nye stater, hvor hovedparten af de mindre udviklede regioner befinder sig og hvor integrationsprocessen endnu ikke er afsluttet, med henblik på at opfylde det grundlæggende mål – konvergens.

| 3.5.4 | Det er EØSU's opfattelse, at man ikke alene skal se meget nøje på loftet for EU-budgettet, men også på de projiceringer, som det er baseret på. Budgettet er baseret på Fællesskabets bruttoindtægter, som vurderes ud fra en arbejdshypotese vedrørende økonomisk vækst, omregningskursen mellem euro og US-dollar, prisen på råolie m.m. Der er således adskillige usikkerhedsmomenter, som kan påvirke summen af økonomiske midler. EØSU anbefaler derfor Kommissionen at udarbejde forskellige scenarier med udgangspunkt i henholdsvis pessimistiske og optimistiske forudsætninger med henblik på at fastsætte et interval, inden for hvilket de årlige budgetter kan tænkes at svinge i perioden 2007-2013. |
| --- | --- |

3.5.4

Det er EØSU's opfattelse, at man ikke alene skal se meget nøje på loftet for EU-budgettet, men også på de projiceringer, som det er baseret på. Budgettet er baseret på Fællesskabets bruttoindtægter, som vurderes ud fra en arbejdshypotese vedrørende økonomisk vækst, omregningskursen mellem euro og US-dollar, prisen på råolie m.m. Der er således adskillige usikkerhedsmomenter, som kan påvirke summen af økonomiske midler. EØSU anbefaler derfor Kommissionen at udarbejde forskellige scenarier med udgangspunkt i henholdsvis pessimistiske og optimistiske forudsætninger med henblik på at fastsætte et interval, inden for hvilket de årlige budgetter kan tænkes at svinge i perioden 2007-2013.

| 3.6 | Efter EØSU's mening må man for at løse problemer i forbindelse med behandlingen af de to variable (vurdering af de økonomiske omkostninger ved ambitiøse politiske mål på den ene side og de (utilstrækkelige) økonomiske midler til disposition på den anden) stille spørgsmålet, i hvilket omfang de disponible midler er tilstrækkelige til at opfylde målene. |
| --- | --- |

3.6

Efter EØSU's mening må man for at løse problemer i forbindelse med behandlingen af de to variable (vurdering af de økonomiske omkostninger ved ambitiøse politiske mål på den ene side og de (utilstrækkelige) økonomiske midler til disposition på den anden) stille spørgsmålet, i hvilket omfang de disponible midler er tilstrækkelige til at opfylde målene.

| 3.7 | Når man prøver at forene disse to størrelser, støder man på følgende dilemma: skal man i forbindelse med justeringen slække på de politiske mål og den bagvedliggende vision for at få midlerne til at række, eller skal man omvendt søge at skaffe de midler, som er nødvendige for, at målene kan opretholdes? Dilemmaet bliver rent hypotetisk, hvis man realistisk og effektivt sørger for, at de disponible midler passer til formålet. |
| --- | --- |

3.7

Når man prøver at forene disse to størrelser, støder man på følgende dilemma: skal man i forbindelse med justeringen slække på de politiske mål og den bagvedliggende vision for at få midlerne til at række, eller skal man omvendt søge at skaffe de midler, som er nødvendige for, at målene kan opretholdes? Dilemmaet bliver rent hypotetisk, hvis man realistisk og effektivt sørger for, at de disponible midler passer til formålet.

| 3.8 | Hvis målene er nødvendige for effektivt at opbygge en fælles europæisk fremtid, synes det problematisk at give køb på dem. Kommissionens intentioner om at skabe en ny ligevægt er derfor hverken let at godtage eller let at forstå, når de tydeligvis har som konsekvens, at den potentielle effekt af dens politiske målsætninger svækkes. |
| --- | --- |

3.8

Hvis målene er nødvendige for effektivt at opbygge en fælles europæisk fremtid, synes det problematisk at give køb på dem. Kommissionens intentioner om at skabe en ny ligevægt er derfor hverken let at godtage eller let at forstå, når de tydeligvis har som konsekvens, at den potentielle effekt af dens politiske målsætninger svækkes.

4.   Forskellige forslag til loft over EU's forpligtelsesbevillinger

| 4.1 | Det fremgår af meddelelsen, at Kommissionen, inden den lagde sig fast på det fremlagte forslag, i lyset af den seneste udvikling på området vaklede mellem tre forskellige muligheder, hvad angår loftet over forpligtelser i EU's budget. |
| --- | --- |

4.1

Det fremgår af meddelelsen, at Kommissionen, inden den lagde sig fast på det fremlagte forslag, i lyset af den seneste udvikling på området vaklede mellem tre forskellige muligheder, hvad angår loftet over forpligtelser i EU's budget.

| 4.2 | Den første mulighed var at fastsætte loftet til 1 % af BNI, sådan som flere medlemsstater havde ønsket. Kommissionen mener klart, at denne procentsats er helt utilstrækkelig. |
| --- | --- |

4.2

Den første mulighed var at fastsætte loftet til 1 % af BNI, sådan som flere medlemsstater havde ønsket. Kommissionen mener klart, at denne procentsats er helt utilstrækkelig.

| 4.3 | Den anden mulighed var at hæve procentsatsen til 1,30 % af BNI. Efter Kommissionens opfattelse kan en sådan (stadig beskeden) sats gøre det lettere for EU at opfylde de nødvendige betingelser for gennemførelsen af samtlige politiske målsætninger. |
| --- | --- |

4.3

Den anden mulighed var at hæve procentsatsen til 1,30 % af BNI. Efter Kommissionens opfattelse kan en sådan (stadig beskeden) sats gøre det lettere for EU at opfylde de nødvendige betingelser for gennemførelsen af samtlige politiske målsætninger.

| 4.4 | Den tredje mulighed var at fastholde det nuværende loft på 1,24 % af BNI. Kommissionen gjorde dog opmærksom på, at hvis man endte med at vælge denne procentsats, skulle der ændres en del i EU's budget for at frigøre marginer til finansiering af de nye prioriteringer. |
| --- | --- |

4.4

Den tredje mulighed var at fastholde det nuværende loft på 1,24 % af BNI. Kommissionen gjorde dog opmærksom på, at hvis man endte med at vælge denne procentsats, skulle der ændres en del i EU's budget for at frigøre marginer til finansiering af de nye prioriteringer.

| 4.5 | Kommissionen endte faktisk med at vælge den tredje mulighed, hvilket kan forventes at få følgende konsekvenser: |
| --- | --- |

4.5

Kommissionen endte faktisk med at vælge den tredje mulighed, hvilket kan forventes at få følgende konsekvenser:

| 4.5.1 | for det første bevares den nuværende budgetramme, hvilket rejser spørgsmålet, om det, når alt kommer til alt, bliver muligt at påtage sig de økonomiske udgifter, der er forbundet med de nye prioriteringer, al den stund de samme budgetindtægter hidtil har finansieret langt færre prioriterede områder. Det er værd at gøre opmærksom på, at udviklingsniveauet i de fleste af de 10 nye medlemsstater (der snart bliver til 12) er kendetegnet ved et markant efterslæb i forhold til de 15 gamle medlemsstater, hvorfor effektiv økonomisk støtte for at sikre deres vækst vil kræve nye store bevillinger. I Kommissionsdokumentet står, at »i et udvidet EU vil det gennemsnitlige BNP pr. indbygger være mere end 12 % lavere end i det nuværende EU, mens indkomstforskelle samlet set fordobles.« |
| --- | --- |

4.5.1

for det første bevares den nuværende budgetramme, hvilket rejser spørgsmålet, om det, når alt kommer til alt, bliver muligt at påtage sig de økonomiske udgifter, der er forbundet med de nye prioriteringer, al den stund de samme budgetindtægter hidtil har finansieret langt færre prioriterede områder. Det er værd at gøre opmærksom på, at udviklingsniveauet i de fleste af de 10 nye medlemsstater (der snart bliver til 12) er kendetegnet ved et markant efterslæb i forhold til de 15 gamle medlemsstater, hvorfor effektiv økonomisk støtte for at sikre deres vækst vil kræve nye store bevillinger. I Kommissionsdokumentet står, at »i et udvidet EU vil det gennemsnitlige BNP pr. indbygger være mere end 12 % lavere end i det nuværende EU, mens indkomstforskelle samlet set fordobles.«

| 4.5.2 | for det andet må fællesskabsbudgettet omstruktureres og en ny balance etableres: spørgsmålet er, om ændringerne og justeringerne, som følger heraf, vil blive modsvaret af en udvanding af de politiske målsætninger i Kommissionens meddelelse, hvilket vil være ensbetydende med en svækkelse af de nødvendige forudsætninger for opbygningen af en fælles europæisk fremtid. |
| --- | --- |

4.5.2

for det andet må fællesskabsbudgettet omstruktureres og en ny balance etableres: spørgsmålet er, om ændringerne og justeringerne, som følger heraf, vil blive modsvaret af en udvanding af de politiske målsætninger i Kommissionens meddelelse, hvilket vil være ensbetydende med en svækkelse af de nødvendige forudsætninger for opbygningen af en fælles europæisk fremtid.

| 4.5.3 | for det tredje vil den overvejende føderale struktur og funktionsmåde, som EU vil antage med vedtagelsen og ikrafttrædelsen af forfatningstraktaten, medføre en afbøjning af subsidiaritetsprincippet og en udvidelse og en styrkelse af de fælles EU-politikker, hvilket vil kræve tilsvarende ressourcer. |
| --- | --- |

4.5.3

for det tredje vil den overvejende føderale struktur og funktionsmåde, som EU vil antage med vedtagelsen og ikrafttrædelsen af forfatningstraktaten, medføre en afbøjning af subsidiaritetsprincippet og en udvidelse og en styrkelse af de fælles EU-politikker, hvilket vil kræve tilsvarende ressourcer.

| 4.5.4 | EØSU henviser til en række passager i Kommissionens meddelelse, som afslører, at der risikerer at komme til at mangle økonomiske midler i programmeringsperioden 2007-2013, hvilket vil kunne vende op og ned på de politiske planer og fjerne enhver mulighed for at føre den foreslåede handlingsplan ud i livet. |
| --- | --- |

4.5.4

EØSU henviser til en række passager i Kommissionens meddelelse, som afslører, at der risikerer at komme til at mangle økonomiske midler i programmeringsperioden 2007-2013, hvilket vil kunne vende op og ned på de politiske planer og fjerne enhver mulighed for at føre den foreslåede handlingsplan ud i livet.

| 4.5.5 | Hvor diplomatisk, afmålt og afbalanceret Kommissionens meddelelse end er, understreges det ikke desto mindre i indledningen, at »da udvidelsen vil indvirke asymmetrisk på Fællesskabets budget - og øge udgifterne mere end indtægterne - er det nødvendigt at intensivere den finansielle indsats, også blot for bevare status quo«. Denne bemærkning lader på trods af sin elegante formulering ingen tvivl tilbage om, at der bliver umuligt at forbedre eller bare at fastholde EU's allerede opnåede resultater, medmindre ressourcerne øges. |
| --- | --- |

4.5.5

Hvor diplomatisk, afmålt og afbalanceret Kommissionens meddelelse end er, understreges det ikke desto mindre i indledningen, at »da udvidelsen vil indvirke asymmetrisk på Fællesskabets budget - og øge udgifterne mere end indtægterne - er det nødvendigt at intensivere den finansielle indsats, også blot for bevare status quo«. Denne bemærkning lader på trods af sin elegante formulering ingen tvivl tilbage om, at der bliver umuligt at forbedre eller bare at fastholde EU's allerede opnåede resultater, medmindre ressourcerne øges.

| 4.5.6 | I indledningen uddyber Kommissionen derefter argumentet, når den påpeger den stadig større kløft mellem EU's politiske forpligtelser og dens manglende evne til at honorere dem, samt den nedbrydende effekt, som den manglende politiske vilje og de utilstrækkelige midler har på Unionens evne til at holde sine løfter på en lang række nye prioriterede områder. |
| --- | --- |

4.5.6

I indledningen uddyber Kommissionen derefter argumentet, når den påpeger den stadig større kløft mellem EU's politiske forpligtelser og dens manglende evne til at honorere dem, samt den nedbrydende effekt, som den manglende politiske vilje og de utilstrækkelige midler har på Unionens evne til at holde sine løfter på en lang række nye prioriterede områder.

| 4.5.7 | Man finder i øvrigt lignende hentydninger i andre dele af meddelelsen. F.eks. står der under punkt II, at »kløften mellem de krav, der stilles til EU, og de ressourcer, det har til rådighed, er blevet for stor«, og lige efter advarer Kommissionen om, at » hvis man opstiller en række mål for EU og derefter nægter det de nødvendige ressourcer, er det ensbetydende med at dømme det til berettiget kritik fra borgere, som ikke får opfyldt rimelige forventninger«. |
| --- | --- |

4.5.7

Man finder i øvrigt lignende hentydninger i andre dele af meddelelsen. F.eks. står der under punkt II, at »kløften mellem de krav, der stilles til EU, og de ressourcer, det har til rådighed, er blevet for stor«, og lige efter advarer Kommissionen om, at » hvis man opstiller en række mål for EU og derefter nægter det de nødvendige ressourcer, er det ensbetydende med at dømme det til berettiget kritik fra borgere, som ikke får opfyldt rimelige forventninger«.

| 4.5.8 | EØSU giver Kommissionen ret i, at alle medlemsstater bliver tabere, hvis det ikke lykkes at indgå en aftale om målsætningerne for det europæiske projekt, og hvis ikke projektet tildeles de bevillinger, der er nødvendige for, at det kan virkeliggøres. |
| --- | --- |

4.5.8

EØSU giver Kommissionen ret i, at alle medlemsstater bliver tabere, hvis det ikke lykkes at indgå en aftale om målsætningerne for det europæiske projekt, og hvis ikke projektet tildeles de bevillinger, der er nødvendige for, at det kan virkeliggøres.

| 4.5.9 | I forbindelse med vurderinger af ovennævnte forhold bør man ligeledes tage med i betragtning, at fællesskabsbudgettet faktisk bliver mindre, når den europæiske udviklingsfond medregnes i den nye programmeringsperiode 2007-2013. |
| --- | --- |

4.5.9

I forbindelse med vurderinger af ovennævnte forhold bør man ligeledes tage med i betragtning, at fællesskabsbudgettet faktisk bliver mindre, når den europæiske udviklingsfond medregnes i den nye programmeringsperiode 2007-2013.

| 4.5.10 | I programmeringsperioden 2007-2013 skal de fælles EU-politikker styrkes, mens de tilsvarende nationale politikker skal begrænses. Denne udvikling forsvares med, at EU ikke bare må ende som administrator af nationale aktioner. Fælles interesser kræver udarbejdelse og gennemførelse af fælles EU-politikker. |
| --- | --- |

4.5.10

I programmeringsperioden 2007-2013 skal de fælles EU-politikker styrkes, mens de tilsvarende nationale politikker skal begrænses. Denne udvikling forsvares med, at EU ikke bare må ende som administrator af nationale aktioner. Fælles interesser kræver udarbejdelse og gennemførelse af fælles EU-politikker.

| 4.5.11 | Man kan ikke overlade det til de nationale politikker at øge Unionens merværdi. Kommissionen skriver lige ud, at effektiv fremme af EU forudsætter store kritiske masser på overnationalt niveau, og at effektiviteten derfor bedst nås via fællesskabspolitikker (side 5 i den danske udgave). |
| --- | --- |

4.5.11

Man kan ikke overlade det til de nationale politikker at øge Unionens merværdi. Kommissionen skriver lige ud, at effektiv fremme af EU forudsætter store kritiske masser på overnationalt niveau, og at effektiviteten derfor bedst nås via fællesskabspolitikker (side 5 i den danske udgave).

| 4.5.12 | Det er således en vildfarelse at betragte problemet som et simpelt spørgsmål om at omfordele ressourcerne mellem medlemsstaterne. Der er tværtimod grund til at præsentere problemet som et spørgsmål om at optimere effekten af de fælles EU-politikker med henblik på yderligere at øge merværdien af de fællesskabsfonde, der stilles til rådighed for dem (side 5 i den danske udgave). |
| --- | --- |

4.5.12

Det er således en vildfarelse at betragte problemet som et simpelt spørgsmål om at omfordele ressourcerne mellem medlemsstaterne. Der er tværtimod grund til at præsentere problemet som et spørgsmål om at optimere effekten af de fælles EU-politikker med henblik på yderligere at øge merværdien af de fællesskabsfonde, der stilles til rådighed for dem (side 5 i den danske udgave).

| 4.5.13 | I forbindelse med Kommissionens opremsning af positive ting fremhæver den fællesskabsinterventionernes rækkevidde og den hermed forbundne skabelse af EU-merværdi for hver eneste euro, som overføres fra EU-budgettet. |
| --- | --- |

4.5.13

I forbindelse med Kommissionens opremsning af positive ting fremhæver den fællesskabsinterventionernes rækkevidde og den hermed forbundne skabelse af EU-merværdi for hver eneste euro, som overføres fra EU-budgettet.

| 4.5.14 | Andre henvisninger af samme type findes i følgende passager i meddelelsen:






  — | i indledningen erklærer Kommissionen, at »målet skal være at anvende de offentlige midler så effektivt som muligt og at gøre de nationale og europæiske bestræbelser til mere end summen af de enkelte bestræbelser«, |
| --- | --- | --- |

4.5.14

Andre henvisninger af samme type findes i følgende passager i meddelelsen:

—

i indledningen erklærer Kommissionen, at »målet skal være at anvende de offentlige midler så effektivt som muligt og at gøre de nationale og europæiske bestræbelser til mere end summen af de enkelte bestræbelser«,

| — | i punkt I.A.1 e), hvor Kommissionen analyserer fællesskabspolitikkernes funktion, ses disse som en katalysator for medlemsstaternes gennemførelse af den socialpolitiske dagsorden, som udgør en integreret del af Lissabon-strategien, |
| --- | --- |

—

i punkt I.A.1 e), hvor Kommissionen analyserer fællesskabspolitikkernes funktion, ses disse som en katalysator for medlemsstaternes gennemførelse af den socialpolitiske dagsorden, som udgør en integreret del af Lissabon-strategien,

| — | i punkt I.A.2, der handler om merværdien ved politisk samhørighed, |
| --- | --- |

—

i punkt I.A.2, der handler om merværdien ved politisk samhørighed,

| — | i punkt I.A.3, der beskriver merværdien ved den fælles landbrugspolitik, |
| --- | --- |

—

i punkt I.A.3, der beskriver merværdien ved den fælles landbrugspolitik,

| — | i punkt I.C, hvor det fremføres, at »kohærente eksterne forbindelser kan give ... [EU] større indflydelse, end medlemsstaterne kan opnå hver især eller selv ved at træffe parallelle tiltag«, |
| --- | --- |

—

i punkt I.C, hvor det fremføres, at »kohærente eksterne forbindelser kan give ... [EU] større indflydelse, end medlemsstaterne kan opnå hver især eller selv ved at træffe parallelle tiltag«,

| — | i punkt I.C.2, hvor det konstateres, at »med en sådan fælles tilstedeværelse i de økonomiske multilaterale styringsorganer, som f.eks. Verdensbanken, IMF og FN's økonomiske agenturer, [...] vil man få betydeligt mere ud af hver euro, som anvendes i denne sammenhæng«, |
| --- | --- |

—

i punkt I.C.2, hvor det konstateres, at »med en sådan fælles tilstedeværelse i de økonomiske multilaterale styringsorganer, som f.eks. Verdensbanken, IMF og FN's økonomiske agenturer, [...] vil man få betydeligt mere ud af hver euro, som anvendes i denne sammenhæng«,

| — | i punkt I.C.3, der gennemgår merværdien af EU's bistand til tredjelande (forholdsmæssig fordel ved fælles EU-tiltag i forbindelse med kriser uden for EU), |
| --- | --- |

—

i punkt I.C.3, der gennemgår merværdien af EU's bistand til tredjelande (forholdsmæssig fordel ved fælles EU-tiltag i forbindelse med kriser uden for EU),

| — | i punkt III.B, der behandler spørgsmålet om medværdien ved indførelsen og gennemførelsen af det nye naboskabsinstrument. |
| --- | --- |

—

i punkt III.B, der behandler spørgsmålet om medværdien ved indførelsen og gennemførelsen af det nye naboskabsinstrument.

| 4.5.15 | EØSU finder det værd at bemærke, at det er absurd at have ambitiøse planer for EU, hvis man samtidig beskærer de disponible økonomiske midler. Et loft for egenindtægter på 1 % af BNI vil nødvendigvis medføre beskæringer af udbetalingerne fra strukturfondene, herunder fra samhørighedsfonden, så meget desto mere fordi alle senere stramninger som følge af reduktionen af EU's budget i lyset af den finansielle ramme for den fælles landbrugspolitik, der løber indtil 2013, vil ramme netop samhørighedspolitikken med dramatiske følger for de udfordringer og behov, som udvidelsen af EU indebærer. Med en sådan udvikling vil ethvert udviklingsinitiativ eller -incitament desuden miste såvel indhold som værdi. |
| --- | --- |

4.5.15

EØSU finder det værd at bemærke, at det er absurd at have ambitiøse planer for EU, hvis man samtidig beskærer de disponible økonomiske midler. Et loft for egenindtægter på 1 % af BNI vil nødvendigvis medføre beskæringer af udbetalingerne fra strukturfondene, herunder fra samhørighedsfonden, så meget desto mere fordi alle senere stramninger som følge af reduktionen af EU's budget i lyset af den finansielle ramme for den fælles landbrugspolitik, der løber indtil 2013, vil ramme netop samhørighedspolitikken med dramatiske følger for de udfordringer og behov, som udvidelsen af EU indebærer. Med en sådan udvikling vil ethvert udviklingsinitiativ eller -incitament desuden miste såvel indhold som værdi.

| 4.5.16 | På baggrund af disse iagttagelser mener EØSU, at man skal sætte sig ud over Kommissionens betænkeligheder og beslutte at øge den gældende budgetramme ved at sætte EU-budgettets egenindtægter i den nye programmeringsperiode 2007-2013 op til maksimalt 1,30 % af BNI og samtidig sikre, at det årlige budgetloft ikke overskrides. |
| --- | --- |

4.5.16

På baggrund af disse iagttagelser mener EØSU, at man skal sætte sig ud over Kommissionens betænkeligheder og beslutte at øge den gældende budgetramme ved at sætte EU-budgettets egenindtægter i den nye programmeringsperiode 2007-2013 op til maksimalt 1,30 % af BNI og samtidig sikre, at det årlige budgetloft ikke overskrides.

| 4.5.17 | Dette synspunkt styrkes yderligere af, at en del af de ressourcer, der stilles til rådighed via strukturfondene takket være eksport, vender tilbage til økonomierne i de lande, som er nettobidragydere til fællesskabsbudgettet. Denne problematik er allerede blevet dokumenteret i de 15 gamle medlemsstater, og man regner med, at effekten vil være den samme i en Union med 25 medlemsstater. En væsentlig del af de midler, som frigøres til udvikling af de 10 nye medlemsstater, vil således vende tilbage til de lande, som er nettobidragyderne til EU-budgettet (markedet for teknologisk og elektronisk udstyr, levering af specialtjenester, overførsel af knowhow osv.). Dette aspekt af sagen kan man ikke se bort fra i forbindelse med udformningen af det nye EU-budget. Man konstaterer tillige, at Kommissionen i sin meddelelse kommer ind på dette konkrete emne, idet den peger på, at hvis man anvender enhedsmarkedets regler på samhørighedspolitikken, opnår man en betydelig merværdi takket være væksten i handlen mellem de mindre udviklede EU-regioner og resten af EU. Årsagen til opsvinget i den interne handel er »at ca. en fjerdedel af udgifterne i forbindelse med programmerne til disse områder vender tilbage til det øvrige EU i form af øget eksport«. |
| --- | --- |

4.5.17

Dette synspunkt styrkes yderligere af, at en del af de ressourcer, der stilles til rådighed via strukturfondene takket være eksport, vender tilbage til økonomierne i de lande, som er nettobidragydere til fællesskabsbudgettet. Denne problematik er allerede blevet dokumenteret i de 15 gamle medlemsstater, og man regner med, at effekten vil være den samme i en Union med 25 medlemsstater. En væsentlig del af de midler, som frigøres til udvikling af de 10 nye medlemsstater, vil således vende tilbage til de lande, som er nettobidragyderne til EU-budgettet (markedet for teknologisk og elektronisk udstyr, levering af specialtjenester, overførsel af knowhow osv.). Dette aspekt af sagen kan man ikke se bort fra i forbindelse med udformningen af det nye EU-budget. Man konstaterer tillige, at Kommissionen i sin meddelelse kommer ind på dette konkrete emne, idet den peger på, at hvis man anvender enhedsmarkedets regler på samhørighedspolitikken, opnår man en betydelig merværdi takket være væksten i handlen mellem de mindre udviklede EU-regioner og resten af EU. Årsagen til opsvinget i den interne handel er »at ca. en fjerdedel af udgifterne i forbindelse med programmerne til disse områder vender tilbage til det øvrige EU i form af øget eksport«.

| 4.6 | EØSU kan fuldt ud skrive under på Kommissionens bemærkninger om fordelene ved EU-borgerskab. De hermed forbundne fordele bør ikke begrænse sig til markedsfrihederne: parallelt med frihed, sikkerhed og retfærdighed må man også sikre borgernes adgang til grundlæggende offentlige tjenester. Kommissionen bemærker med rette, at »fordelene ved et Europa uden grænser« skal være »tilgængelige for alle på samme vilkår«. Unionen bør supplere medlemsstaternes bestræbelser på området, men en sådan indsats koster penge. |
| --- | --- |

4.6

EØSU kan fuldt ud skrive under på Kommissionens bemærkninger om fordelene ved EU-borgerskab. De hermed forbundne fordele bør ikke begrænse sig til markedsfrihederne: parallelt med frihed, sikkerhed og retfærdighed må man også sikre borgernes adgang til grundlæggende offentlige tjenester. Kommissionen bemærker med rette, at »fordelene ved et Europa uden grænser« skal være »tilgængelige for alle på samme vilkår«. Unionen bør supplere medlemsstaternes bestræbelser på området, men en sådan indsats koster penge.

| 4.7 | EØSU er også enig med Kommissionen i, at det ikke kun er nødvendigt at have midler til rådighed, men også ressourcer til at udnytte dem, hvis man ønsker, at Europa skal kunne påtage sig en førerrolle (udviklingsbistand, handelspolitik, udenrigspolitik, sikkerhedspolitik, eksterne dele af andre politikker m.m. - se side 6 i den danske udgave). |
| --- | --- |

4.7

EØSU er også enig med Kommissionen i, at det ikke kun er nødvendigt at have midler til rådighed, men også ressourcer til at udnytte dem, hvis man ønsker, at Europa skal kunne påtage sig en førerrolle (udviklingsbistand, handelspolitik, udenrigspolitik, sikkerhedspolitik, eksterne dele af andre politikker m.m. - se side 6 i den danske udgave).

| 4.7.1 | Ifølge EU's forfatningstraktat, der er ved at blive vedtaget, vil den beskyttelse af EU-borgerne, som EU forpligter sig til, ikke begrænse sig til en simpel anerkendelse af selve EU-borgerskabet, men omfatter tillige et juridisk ansvar for at sikre det, og følgelig en forpligtelse til at yde erstatning (f.eks. til personer, der har været ofre for terrorhandlinger eller naturkatastrofer). |
| --- | --- |

4.7.1

Ifølge EU's forfatningstraktat, der er ved at blive vedtaget, vil den beskyttelse af EU-borgerne, som EU forpligter sig til, ikke begrænse sig til en simpel anerkendelse af selve EU-borgerskabet, men omfatter tillige et juridisk ansvar for at sikre det, og følgelig en forpligtelse til at yde erstatning (f.eks. til personer, der har været ofre for terrorhandlinger eller naturkatastrofer).

| 4.8 | Selv om EØSU glæder sig over fremskridt i visse af budgettets afdelinger, bliver det dog tydeligt, at fremskridtene er beskedne, når der sættes tal på. Forøgelsen af ressourcer på 162 % for syvårsperioden 2007-2013 under overskriften »borgerskab, frihed, sikkerhed og retfærdighed« beløber sig kun til i alt 2,239 mio. EUR. Samtidig mindskes udgifterne til landbruget med 3 %, hvilket svarer til 1,442 mio. EUR. I slutningen af perioden vil udgifterne til disse to områder svare til henholdsvis 2 % og 26 % af budgettet. Med hensyn til landbrugsbevillingerne skal det bemærkes, at den fælles landbrugspolitik har fået nye udfordringer at slås med efter EU-udvidelsen og reformen af de fælles markedsordninger. |
| --- | --- |

4.8

Selv om EØSU glæder sig over fremskridt i visse af budgettets afdelinger, bliver det dog tydeligt, at fremskridtene er beskedne, når der sættes tal på. Forøgelsen af ressourcer på 162 % for syvårsperioden 2007-2013 under overskriften »borgerskab, frihed, sikkerhed og retfærdighed« beløber sig kun til i alt 2,239 mio. EUR. Samtidig mindskes udgifterne til landbruget med 3 %, hvilket svarer til 1,442 mio. EUR. I slutningen af perioden vil udgifterne til disse to områder svare til henholdsvis 2 % og 26 % af budgettet. Med hensyn til landbrugsbevillingerne skal det bemærkes, at den fælles landbrugspolitik har fået nye udfordringer at slås med efter EU-udvidelsen og reformen af de fælles markedsordninger.

5.   Særlige bemærkninger

| 5.1 | Hverken meddelelsen eller den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed kommer ind på et spørgsmål, hvis praktiske løsning kan forventes at få konsekvenser for EU's budget, nemlig den frie bevægelighed for arbejdstagerne fra de 10 nye medlemsstater på de 15 gamle medlemsstaters arbejdsmarked og gennemførelsen af overgangsperioden på 2, 5 eller 7 år. På dette område er det relevant at spørge, i hvilket omfang de restriktioner for arbejdsmarkedet, som de 15 gamle medlemsstater har indført for arbejdstagere fra de 10 nye medlemsstater, vil hæmme den økonomiske og sociale udvikling i disse lande. |
| --- | --- |

5.1

Hverken meddelelsen eller den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed kommer ind på et spørgsmål, hvis praktiske løsning kan forventes at få konsekvenser for EU's budget, nemlig den frie bevægelighed for arbejdstagerne fra de 10 nye medlemsstater på de 15 gamle medlemsstaters arbejdsmarked og gennemførelsen af overgangsperioden på 2, 5 eller 7 år. På dette område er det relevant at spørge, i hvilket omfang de restriktioner for arbejdsmarkedet, som de 15 gamle medlemsstater har indført for arbejdstagere fra de 10 nye medlemsstater, vil hæmme den økonomiske og sociale udvikling i disse lande.

| 5.2 | Et andet emne, som eventuelt kunne debatteres, er forholdet mellem bidrag fra EU-fondene og det punkt, som de nye medlemsstater er nået til med hensyn til vedtagelse af de forpligtelser, som de allerede har skrevet under på, samt fremme af disse. |
| --- | --- |

5.2

Et andet emne, som eventuelt kunne debatteres, er forholdet mellem bidrag fra EU-fondene og det punkt, som de nye medlemsstater er nået til med hensyn til vedtagelse af de forpligtelser, som de allerede har skrevet under på, samt fremme af disse.

| 5.3 | Hvis man vil undersøge de økonomiske perspektiver for en given periode, må man betragte egenindtægterne og de budgetmæssige udgifter uafhængigt af hinanden. Kommissionens meddelelse er bygget op omkring et sådan rationale: punkt 4 er viet den nye finansielle ramme med særlig vægt på udgifterne, men punkt 5 indeholder overvejelser vedrørende finansieringssystemet. |
| --- | --- |

5.3

Hvis man vil undersøge de økonomiske perspektiver for en given periode, må man betragte egenindtægterne og de budgetmæssige udgifter uafhængigt af hinanden. Kommissionens meddelelse er bygget op omkring et sådan rationale: punkt 4 er viet den nye finansielle ramme med særlig vægt på udgifterne, men punkt 5 indeholder overvejelser vedrørende finansieringssystemet.

| 5.4 | Denne udtalelse fokuserer på gennemgangen af udgifterne, idet EØSU forbeholder sig ret til at komme tilbage til egenindtægterne, når Kommissionen senere fremlægger en rapport om dette emne for Rådet. |
| --- | --- |

5.4

Denne udtalelse fokuserer på gennemgangen af udgifterne, idet EØSU forbeholder sig ret til at komme tilbage til egenindtægterne, når Kommissionen senere fremlægger en rapport om dette emne for Rådet.

| 5.5 | I den nuværende situation finder EØSU det dog hensigtsmæssigt at udtale sig om følgende to emner:






  — | indførelsen af en EU-skat, som borgerne vil skulle betale direkte til EU's budget for at øge bevillingerne, er et positivt og meget interessant forslag. Gennemførelsen af forslaget bør dog ske med meget stor forsigtighed for ikke at vække eventuelt antieuropæiske følelser. |
| --- | --- | --- |

5.5

I den nuværende situation finder EØSU det dog hensigtsmæssigt at udtale sig om følgende to emner:

—

indførelsen af en EU-skat, som borgerne vil skulle betale direkte til EU's budget for at øge bevillingerne, er et positivt og meget interessant forslag. Gennemførelsen af forslaget bør dog ske med meget stor forsigtighed for ikke at vække eventuelt antieuropæiske følelser.

| — | der synes at være god mening i at indføre et mere retfærdigt bidragssystem end det nuværende. En simpel gennemgang af forholdet mellem bidrag og udbetalinger viser, at EU's metode ikke tager højde for gennemsnitsindtægten pr. indbygger i de enkelte medlemsstater, selv om dette er en udmærket indikator for borgernes velstand i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

—

der synes at være god mening i at indføre et mere retfærdigt bidragssystem end det nuværende. En simpel gennemgang af forholdet mellem bidrag og udbetalinger viser, at EU's metode ikke tager højde for gennemsnitsindtægten pr. indbygger i de enkelte medlemsstater, selv om dette er en udmærket indikator for borgernes velstand i medlemsstaterne.

| 5.5.1 | EØSU er dog meget forbeholden over for den almindelige korrektionsmekanisme, som skal knæsætte et princip om et »rimeligt økonomisk udbytte« af EU-medlemskabet. Det drejer sig om en form for solidaritet med de rige lande fra de fattige landes side, som ikke kan accepteres. Allerede en rapport fra 1998 (5)fra Kommissionen indeholder simulationer af konsekvenserne af en sådan mekanisme. Det fremgår af denne, at hvis man havde anvendt den almindelige korrektionsmekanisme i 1996 i 5 lande (Storbritannien, Tyskland, Holland, Østrig og Sverige – repræsenterende 48,7 % af EU's BNP) og man forudsatte, at disse ikke skulle betale til korrektionen, ville udgifterne blive fordelt på de 10 andre daværende medlemsstater, der til sammen repræsenterede 48,9 % af EU's BNP. Den nylige udvidelse med lande, hvis levestandard er lavere, ville kun gøre en sådan løsning endnu mere uretfærdig. |
| --- | --- |

5.5.1

EØSU er dog meget forbeholden over for den almindelige korrektionsmekanisme, som skal knæsætte et princip om et »rimeligt økonomisk udbytte« af EU-medlemskabet. Det drejer sig om en form for solidaritet med de rige lande fra de fattige landes side, som ikke kan accepteres. Allerede en rapport fra 1998 (5)fra Kommissionen indeholder simulationer af konsekvenserne af en sådan mekanisme. Det fremgår af denne, at hvis man havde anvendt den almindelige korrektionsmekanisme i 1996 i 5 lande (Storbritannien, Tyskland, Holland, Østrig og Sverige – repræsenterende 48,7 % af EU's BNP) og man forudsatte, at disse ikke skulle betale til korrektionen, ville udgifterne blive fordelt på de 10 andre daværende medlemsstater, der til sammen repræsenterede 48,9 % af EU's BNP. Den nylige udvidelse med lande, hvis levestandard er lavere, ville kun gøre en sådan løsning endnu mere uretfærdig.

| 5.5.2 | Hvis det viser sig, at der er brug for en korrektionsmekanisme, så mener EØSU under alle omstændigheder, at man i forbindelse med udjævningen af en ubalance ikke skal medregne udgifter til strukturinterventioner, eftersom de udtrykkeligt forfølger en omfordelingsmålsætning. |
| --- | --- |

5.5.2

Hvis det viser sig, at der er brug for en korrektionsmekanisme, så mener EØSU under alle omstændigheder, at man i forbindelse med udjævningen af en ubalance ikke skal medregne udgifter til strukturinterventioner, eftersom de udtrykkeligt forfølger en omfordelingsmålsætning.

| 5.5.3 | EØSU mener, at beregningen af budgetsaldiene med udsigten til den mulige indførelse af en generel korrektionsmekanisme udelukkende bør baseres på driftsudgifterne, som det blev foreslået i Berlin allerede i 1999. Dette vil forhindre negative virkninger som følge af, at EU's administrationsudgifter og udgifterne til fællesskabspolitikkerne væltes over på det land, hvor disse summer faktisk bruges. Det vil også være mere i tråd med »direct budgeting«-metoden, i forbindelse med hvilken administrationsudgifterne forbindes med de driftsudgifter, som forårsager disse, og midlerne til administrationsudgifter fordeles på alle kategorierne. |
| --- | --- |

5.5.3

EØSU mener, at beregningen af budgetsaldiene med udsigten til den mulige indførelse af en generel korrektionsmekanisme udelukkende bør baseres på driftsudgifterne, som det blev foreslået i Berlin allerede i 1999. Dette vil forhindre negative virkninger som følge af, at EU's administrationsudgifter og udgifterne til fællesskabspolitikkerne væltes over på det land, hvor disse summer faktisk bruges. Det vil også være mere i tråd med »direct budgeting«-metoden, i forbindelse med hvilken administrationsudgifterne forbindes med de driftsudgifter, som forårsager disse, og midlerne til administrationsudgifter fordeles på alle kategorierne.

| 5.6 | Hvad angår spørgsmålet om indirekte ressourcer, gentager EØSU det forslag, som det fremsatte i sin udtalelse om udbredelse af og indbyrdes kompatibilitet mellem automatiske bompengesystemer i Fællesskabet (6), nemlig at man overvejer at oprette en europæiske fond for transportinfrastruktur, der skal finansieres gennem opkrævning af 1 cent pr. liter brændstof, der bruges af alle typer køretøjer. |
| --- | --- |

5.6

Hvad angår spørgsmålet om indirekte ressourcer, gentager EØSU det forslag, som det fremsatte i sin udtalelse om udbredelse af og indbyrdes kompatibilitet mellem automatiske bompengesystemer i Fællesskabet (6), nemlig at man overvejer at oprette en europæiske fond for transportinfrastruktur, der skal finansieres gennem opkrævning af 1 cent pr. liter brændstof, der bruges af alle typer køretøjer.

| 5.7 | EØSU bakker op om Kommissionens forslag om at synkronisere budgetprogrammeringsperioderne med mandatperioderne for de to EU-institutioner Kommissionen og Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

5.7

EØSU bakker op om Kommissionens forslag om at synkronisere budgetprogrammeringsperioderne med mandatperioderne for de to EU-institutioner Kommissionen og Europa-Parlamentet.

| 5.7.1 | EØSU ser positivt på indskrivningen af de finansielle overslag i forfatningstraktaten. Dette ville gøre EU's budgetramme mere stabil. |
| --- | --- |

5.7.1

EØSU ser positivt på indskrivningen af de finansielle overslag i forfatningstraktaten. Dette ville gøre EU's budgetramme mere stabil.

| 5.7.2 | EØSU beklager dog, at Det Europæiske Råd ikke har kunnet bakke op om Det Europæiske Konvents forslag om, at de finansielle overslag skal vedtages med kvalificeret flertal på mellemlangt sigt. Det Europæiske Råd foretrak at bevare enstemmighed, idet det dog åbnede mulighed for vedtagelse af overslagene med kvalificeret flertal, hvis der foreligger en beslutning truffet i enstemmighed af Det Europæiske Råd. EØSU frygter, at bevarelsen af enstemmighed vil kaste Unionen ud i en alvorlig konstitutionel krise, eller at der vil blive skruet ned for Unionens politiske ambitioner. |
| --- | --- |

5.7.2

EØSU beklager dog, at Det Europæiske Råd ikke har kunnet bakke op om Det Europæiske Konvents forslag om, at de finansielle overslag skal vedtages med kvalificeret flertal på mellemlangt sigt. Det Europæiske Råd foretrak at bevare enstemmighed, idet det dog åbnede mulighed for vedtagelse af overslagene med kvalificeret flertal, hvis der foreligger en beslutning truffet i enstemmighed af Det Europæiske Råd. EØSU frygter, at bevarelsen af enstemmighed vil kaste Unionen ud i en alvorlig konstitutionel krise, eller at der vil blive skruet ned for Unionens politiske ambitioner.

| 5.8 | EØSU støtter forslaget om at gøre Europa-Parlamentet til hovedansvarlig for EU-budgettet. Idéen er, at Parlamentet overdrages det fulde ansvar for både obligatoriske og ikke-obligatoriske udgifter. |
| --- | --- |

5.8

EØSU støtter forslaget om at gøre Europa-Parlamentet til hovedansvarlig for EU-budgettet. Idéen er, at Parlamentet overdrages det fulde ansvar for både obligatoriske og ikke-obligatoriske udgifter.

| 5.9 | EØSU finder det endvidere vigtigt at gøre opmærksom på, at hvor Lissabon-strategien stiller nogle markante udfordringer og lægger op til at tage nogle initiativer, så synes Kommissionens meddelelse ikke at indeholde konkrete foranstaltninger, der kan anspore til aktioner til fordel for økonomisk udvikling i EU. Den eneste ide af praktisk art, som dokumentet indeholder (i punkt IV Den nye finansielle ramme - C Fleksibilitet), er oprettelsen af en særlig vækstjusteringsfond, men de midler, denne tildeles, er alt for små. EØSU minder i den forbindelse om, at gennemførelsen af Lissabon-strategien var baseret på en hypotese om en gennemsnitlig årlig vækst på 3 %, mens prognosen for de kommende år ikke overstiger 2,3 % i en Europæisk Union med 27 medlemsstater. Og hvad mere er: med den beskedne økonomiske vækst, som EU har haft siden 2000, vil den ikke være i stand til at indhente efterslæbet i den økonomiske vækst. |
| --- | --- |

5.9

EØSU finder det endvidere vigtigt at gøre opmærksom på, at hvor Lissabon-strategien stiller nogle markante udfordringer og lægger op til at tage nogle initiativer, så synes Kommissionens meddelelse ikke at indeholde konkrete foranstaltninger, der kan anspore til aktioner til fordel for økonomisk udvikling i EU. Den eneste ide af praktisk art, som dokumentet indeholder (i punkt IV Den nye finansielle ramme - C Fleksibilitet), er oprettelsen af en særlig vækstjusteringsfond, men de midler, denne tildeles, er alt for små. EØSU minder i den forbindelse om, at gennemførelsen af Lissabon-strategien var baseret på en hypotese om en gennemsnitlig årlig vækst på 3 %, mens prognosen for de kommende år ikke overstiger 2,3 % i en Europæisk Union med 27 medlemsstater. Og hvad mere er: med den beskedne økonomiske vækst, som EU har haft siden 2000, vil den ikke være i stand til at indhente efterslæbet i den økonomiske vækst.

| 5.10 | Det er således nødvendigt at forhøje de pågældende beløb for at opfylde den grundlæggende forudsætning for, at Lissabon-strategien kan gøre fremskridt og krones med held, nemlig at ændre vores system, hvad angår investeringer i uddannelse og forskning. |
| --- | --- |

5.10

Det er således nødvendigt at forhøje de pågældende beløb for at opfylde den grundlæggende forudsætning for, at Lissabon-strategien kan gøre fremskridt og krones med held, nemlig at ændre vores system, hvad angår investeringer i uddannelse og forskning.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2004) 107 endelig.

1

(2)  KOM(2004) 101 endelig af 10. februar 2004.

2

(3)  CESE 661/2004 af 28. april 2004.

3

(4)  EØSU's udtalelse »Budgetpolitik og investeringstype«, EUT C ...

4

(5)  Finansiering af Den Europæiske Union: Kommissionens rapport om, hvordan ordningen for egne indtægter fungerer.

5

(6)  EUT L 32 af 5.2.2004, s. 36, punkt 4.1.

6

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/39

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kvindeorganisationernes rolle som ikke-statslige aktører i forbindelse med Cotonou-aftalen«

(2005/C 74/08)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 17. juli 2003 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 3, at afgive udtalelse om »Kvindeorganisationernes rolle som ikke-statslige aktører i forbindelse med Cotonou-aftalen«.

Det forberedende arbejde henvistes til »Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser«, som udpegede Susanna Florio til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling, mødet den 15. september 2004, følgende udtalelse med 115 stemmer for, 8 imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har via aktiviteterne omkring EU's politikker i udviklingsområderne, og især i AVS-landene, har haft lejlighed til at overvåge udviklingen af EU's samarbejdspolitik. Denne udvikling går mere og mere i retningen af større inddragelse, dvs. at man tilstræber at inddrage og anerkende de ikke-statslige aktører (ngo'erne) i fastlæggelsen og gennemførelsen af selve politikkerne: institutionerne og ngo'erne supplerer således hinanden i bestræbelserne på at forbedre virkningen af udviklingsprogrammerne.
  Cotonou-aftalen er for øjeblikket det eneste eksempel, hvor denne form for inddragelse institutionaliseres, og hvor regeringerne er forpligtede til at inddrage ngo'erne fuldt ud i de forskellige faser af de nationale udviklingsstrategier. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har via aktiviteterne omkring EU's politikker i udviklingsområderne, og især i AVS-landene, har haft lejlighed til at overvåge udviklingen af EU's samarbejdspolitik. Denne udvikling går mere og mere i retningen af større inddragelse, dvs. at man tilstræber at inddrage og anerkende de ikke-statslige aktører (ngo'erne) i fastlæggelsen og gennemførelsen af selve politikkerne: institutionerne og ngo'erne supplerer således hinanden i bestræbelserne på at forbedre virkningen af udviklingsprogrammerne.

Cotonou-aftalen er for øjeblikket det eneste eksempel, hvor denne form for inddragelse institutionaliseres, og hvor regeringerne er forpligtede til at inddrage ngo'erne fuldt ud i de forskellige faser af de nationale udviklingsstrategier.

| 1.2 | I betragtning af denne udvikling og det faktum, at EØSU allerede har udtalt sig i en tidligere udtalelse om »Civilsamfundets rolle i den europæiske udviklingspolitik« (REX 097/2003), mener EØSU, at det er vigtigt at uddybe emnet om kvinders deltagelse og deres specifikke og grundlæggende bidrag til fastlæggelsen og gennemførelsen af udviklingspolitikker i de AVS-lande, der er omfattet af Cotonou-aftalen. Udvalget finder det hensigtsmæssigt at understrege, hvor vigtig en rolle kvinderne kan spille, og hvordan deres rolle i virkeligheden bør fremmes inden for såvel Cotonou-aftalen som alle udviklingspolitikkerne. |
| --- | --- |

1.2

I betragtning af denne udvikling og det faktum, at EØSU allerede har udtalt sig i en tidligere udtalelse om »Civilsamfundets rolle i den europæiske udviklingspolitik« (REX 097/2003), mener EØSU, at det er vigtigt at uddybe emnet om kvinders deltagelse og deres specifikke og grundlæggende bidrag til fastlæggelsen og gennemførelsen af udviklingspolitikker i de AVS-lande, der er omfattet af Cotonou-aftalen. Udvalget finder det hensigtsmæssigt at understrege, hvor vigtig en rolle kvinderne kan spille, og hvordan deres rolle i virkeligheden bør fremmes inden for såvel Cotonou-aftalen som alle udviklingspolitikkerne.

| 1.3 | I øvrigt har EØSU i kraft af sin stilling som det EU-organ, der repræsenterer civilsamfundet, allerede tidligere fremhævet kvinders rolle som centrale aktører i den økonomiske og sociale udviklingsproces, og understreget nødvendigheden af at fremme deres organisationer og sikre dem en rimelig repræsentation i rådgivnings- og beslutningsorganerne. (Udtalelse om »Grønbog om forbindelserne mellem Den Europæiske Union og AVS-landene på tærsklen til det 21. århundrede«, ordfører: Henri Malosse, EXT 152/1997).
  Ngo'ernes og herunder især kvindeorganisationernes reelle deltagelse i beslutningsprocesserne er fortsat meget langt fra at være fuldt ud gennemført. |
| --- | --- |

1.3

I øvrigt har EØSU i kraft af sin stilling som det EU-organ, der repræsenterer civilsamfundet, allerede tidligere fremhævet kvinders rolle som centrale aktører i den økonomiske og sociale udviklingsproces, og understreget nødvendigheden af at fremme deres organisationer og sikre dem en rimelig repræsentation i rådgivnings- og beslutningsorganerne. (Udtalelse om »Grønbog om forbindelserne mellem Den Europæiske Union og AVS-landene på tærsklen til det 21. århundrede«, ordfører: Henri Malosse, EXT 152/1997).

Ngo'ernes og herunder især kvindeorganisationernes reelle deltagelse i beslutningsprocesserne er fortsat meget langt fra at være fuldt ud gennemført.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1 | Den seneste rapport fra Verdensbanken (World Development Report 2004) indeholder en eksplicit erkendelse af, at det globale marked ikke længere kan følge trit med den økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige udvikling, og at markedet især er ude af stand til at fjerne de hindringer, som ligger i vejen for en ligelig og bæredygtig udvikling i alle lande på såvel den sydlige som den nordlige halvkugle. I 2002 nåede gennemsnitsindkomsten for 5/6 af jordens befolkning ikke op på 1.200 USD, medens den lå over 26.000 USD for den resterende sjettedel, hvoraf langt størstedelen lever i de rigeste lande. |
| --- | --- |

2.1

Den seneste rapport fra Verdensbanken (World Development Report 2004) indeholder en eksplicit erkendelse af, at det globale marked ikke længere kan følge trit med den økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige udvikling, og at markedet især er ude af stand til at fjerne de hindringer, som ligger i vejen for en ligelig og bæredygtig udvikling i alle lande på såvel den sydlige som den nordlige halvkugle. I 2002 nåede gennemsnitsindkomsten for 5/6 af jordens befolkning ikke op på 1.200 USD, medens den lå over 26.000 USD for den resterende sjettedel, hvoraf langt størstedelen lever i de rigeste lande.

| 2.2 | I dag kan ingen af de internationale organisationer (Den Internationale Valutafond, Verdensbanken, Verdenshandelsorganisationen, ILO, FN osv.) fungere som demokratisk, global »regulator« alene, og de kan i sig selv heller ikke begrænse de økonomiske udviklingsforskelle mellem de forskellige lande og sociale lag. |
| --- | --- |

2.2

I dag kan ingen af de internationale organisationer (Den Internationale Valutafond, Verdensbanken, Verdenshandelsorganisationen, ILO, FN osv.) fungere som demokratisk, global »regulator« alene, og de kan i sig selv heller ikke begrænse de økonomiske udviklingsforskelle mellem de forskellige lande og sociale lag.

| 2.3 | Dertil kommer, at udviklingslandene specielt i en periode med svag økonomisk vækst i størstedelen af landene er tvunget til at indføre netop de økonomiske strukturtilpasningspolitikker, som anbefales eller pålægges af de internationale organismer, og som pålægger dem foranstaltninger, der er vanskelige at støtte, og som først og fremmest rammer de fattige. De strukturelle ændringer, som ikke ledsages af passende sociale beskyttelsespolitikker, har ført til større fattigdom, manglende stabilitet og usikkerhed blandt de svageste grupper (i såvel nord som syd). |
| --- | --- |

2.3

Dertil kommer, at udviklingslandene specielt i en periode med svag økonomisk vækst i størstedelen af landene er tvunget til at indføre netop de økonomiske strukturtilpasningspolitikker, som anbefales eller pålægges af de internationale organismer, og som pålægger dem foranstaltninger, der er vanskelige at støtte, og som først og fremmest rammer de fattige. De strukturelle ændringer, som ikke ledsages af passende sociale beskyttelsespolitikker, har ført til større fattigdom, manglende stabilitet og usikkerhed blandt de svageste grupper (i såvel nord som syd).

| 2.4 | I de seneste år er opdelingen mellem den formelle globale økonomi og den uformelle lokale økonomi desuden blevet skarpere. De personer, som lever inden for den uformelle økonomi, har ingen rettigheder, selv om de reelt set bidrager til den økonomiske vækst i deres land. |
| --- | --- |

2.4

I de seneste år er opdelingen mellem den formelle globale økonomi og den uformelle lokale økonomi desuden blevet skarpere. De personer, som lever inden for den uformelle økonomi, har ingen rettigheder, selv om de reelt set bidrager til den økonomiske vækst i deres land.

| 2.5 | Flertallet af denne befolkningsgruppe er kvinder, og det er derfor dem, som mest lider under disse forhold. Kvinder, som lever i fattigdom i udviklingslandene, er ikke alene ude af stand til at få adgang til varer og tjenesteydelser, de er ofte også ofrer for grove overtrædelser af deres menneske-, samfunds- og økonomiske rettigheder. |
| --- | --- |

2.5

Flertallet af denne befolkningsgruppe er kvinder, og det er derfor dem, som mest lider under disse forhold. Kvinder, som lever i fattigdom i udviklingslandene, er ikke alene ude af stand til at få adgang til varer og tjenesteydelser, de er ofte også ofrer for grove overtrædelser af deres menneske-, samfunds- og økonomiske rettigheder.

| 2.6 | Fattigdom, arbejdsløshed og underbeskæftigelse rammer først og fremmest kvinderne. |
| --- | --- |

2.6

Fattigdom, arbejdsløshed og underbeskæftigelse rammer først og fremmest kvinderne.

| 2.7 | Der er utallige lejligheder til at udarbejde og foreslå politikker, aktioner og projekter til fordel for kvinder i forbindelse med de forskellige konferencer, der organiseres af FN's agenturer og udvalg. Den sidste i rækken var konferencen om »Millenium Development Goals«, hvor man vedtog to nøgledokumenter. I begge dokumenter figurerer kvinders ret til lige adgang til og deltagelse i beslutningsprocesserne og behovet for sygdomsforebyggelse samt sundhedsbeskyttelse blandt de mest diskuterede emner. |
| --- | --- |

2.7

Der er utallige lejligheder til at udarbejde og foreslå politikker, aktioner og projekter til fordel for kvinder i forbindelse med de forskellige konferencer, der organiseres af FN's agenturer og udvalg. Den sidste i rækken var konferencen om »Millenium Development Goals«, hvor man vedtog to nøgledokumenter. I begge dokumenter figurerer kvinders ret til lige adgang til og deltagelse i beslutningsprocesserne og behovet for sygdomsforebyggelse samt sundhedsbeskyttelse blandt de mest diskuterede emner.

3.   EU-institutionerne og mainstreaming-politikkerne

| 3.1 | Traktatens art. 3 bestemmer, at EU i alle sine aktiviteter, inklusive udviklingssamarbejdet, bør bestræbe sig på at fjerne alle former for uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder. |
| --- | --- |

3.1

Traktatens art. 3 bestemmer, at EU i alle sine aktiviteter, inklusive udviklingssamarbejdet, bør bestræbe sig på at fjerne alle former for uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder.

| 3.2 | EU og dets medlemsstater har underskrevet den handlingserklæring og -platform, som blev vedtaget på kvindernes fjerde verdenskonference (Peking 1995): I disse dokumenter lanceredes en egentlig strategi for at fjerne alle hindringerne for ligestilling mellem kønnene, og mainstreaming-princippet i fremme af ligestilling mellem kønnene indførtes. I kølvandet på de forpligtelser, der blev indgået i Peking med tiltrædelse af platformen, blev der endvidere vedtaget en forordning (EF nr. 2836/98) om inddragelse af kønsspørgsmål i udviklingssamarbejdet. |
| --- | --- |

3.2

EU og dets medlemsstater har underskrevet den handlingserklæring og -platform, som blev vedtaget på kvindernes fjerde verdenskonference (Peking 1995): I disse dokumenter lanceredes en egentlig strategi for at fjerne alle hindringerne for ligestilling mellem kønnene, og mainstreaming-princippet i fremme af ligestilling mellem kønnene indførtes. I kølvandet på de forpligtelser, der blev indgået i Peking med tiltrædelse af platformen, blev der endvidere vedtaget en forordning (EF nr. 2836/98) om inddragelse af kønsspørgsmål i udviklingssamarbejdet.

| 3.3 | Den pågældende tekst, som var gyldig frem til december 2003, er blevet erstattet af en ny forordning for årene 2004-2006, som i al væsentlig styrker og bekræfter målsætningerne herfor, dvs. støtte til mainstreaming kombineret med specifikke foranstaltninger til fordel for kvinder og med fremme af ligestilling mellem kønnene som et vigtigt bidrag til at mindske fattigdommen. Den nye forordning genbekræfter endvidere støtten til de offentlige og private aktiviteter i udviklingslandene, som sigter mod ligestilling mellem kønnene. |
| --- | --- |

3.3

Den pågældende tekst, som var gyldig frem til december 2003, er blevet erstattet af en ny forordning for årene 2004-2006, som i al væsentlig styrker og bekræfter målsætningerne herfor, dvs. støtte til mainstreaming kombineret med specifikke foranstaltninger til fordel for kvinder og med fremme af ligestilling mellem kønnene som et vigtigt bidrag til at mindske fattigdommen. Den nye forordning genbekræfter endvidere støtten til de offentlige og private aktiviteter i udviklingslandene, som sigter mod ligestilling mellem kønnene.

| 3.4 | Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fremme af ligestilling mellem kønnene i udviklingssamarbejdet kan ses som en vigtig reference for samarbejdspolitikkerne. De aktionsområder, der i den forbindelse anses som højtprioriterede og som fortjener opmærksomhed, er kontrol med de ressourcer og tjenester, der stilles til rådighed for kvinder, specielt på uddannelses- og beskæftigelsesområdet og i forbindelse med inddragelse i beslutningsprocesserne. I dokumentet fremhæves endvidere, at der er behov for køns- og aldersspecifikke statistikker for at kunne indkredse og udbrede nye fremgangsmetoder, undersøgelser, konsekvensanalyser etc. |
| --- | --- |

3.4

Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fremme af ligestilling mellem kønnene i udviklingssamarbejdet kan ses som en vigtig reference for samarbejdspolitikkerne. De aktionsområder, der i den forbindelse anses som højtprioriterede og som fortjener opmærksomhed, er kontrol med de ressourcer og tjenester, der stilles til rådighed for kvinder, specielt på uddannelses- og beskæftigelsesområdet og i forbindelse med inddragelse i beslutningsprocesserne. I dokumentet fremhæves endvidere, at der er behov for køns- og aldersspecifikke statistikker for at kunne indkredse og udbrede nye fremgangsmetoder, undersøgelser, konsekvensanalyser etc.

4.   Cotonou: inddragelsesbaseret fremgangsmåde og kønsrelaterede spørgsmål

| 4.1 | Cotonou-aftalen, som blev underskrevet den 23. juni 2000 med AVS-staterne, fremstår som et vendepunkt i EU's udviklings- og handelspolitikker, fordi den for første gang har sanktioneret inddragelsen af de ikke-statslige aktører – ngo'erne – i fastlæggelsen af de nationale udviklingsstrategier, og har givet dem rollen som supplement til de statslige institutioner. I aftalen defineres de ikke-statslige aktører således: den private sektor, arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer, herunder fagforeningerne, civilsamfundet i alle dets former alt efter det nationale særpræg. |
| --- | --- |

4.1

Cotonou-aftalen, som blev underskrevet den 23. juni 2000 med AVS-staterne, fremstår som et vendepunkt i EU's udviklings- og handelspolitikker, fordi den for første gang har sanktioneret inddragelsen af de ikke-statslige aktører – ngo'erne – i fastlæggelsen af de nationale udviklingsstrategier, og har givet dem rollen som supplement til de statslige institutioner. I aftalen defineres de ikke-statslige aktører således: den private sektor, arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer, herunder fagforeningerne, civilsamfundet i alle dets former alt efter det nationale særpræg.

| 4.2 | Aftalen fastsætter, at de ikke-statslige aktører informeres og inddrages i konsultationerne om samarbejdspolitikker og –strategier, om prioriteterne for samarbejdet på de områder, som direkte berører dem, og om den politiske dialog. De tildeles finansielle midler med henblik på at støtte udviklingen i lokalområderne. De skal inddrages i gennemførelsen af samarbejdsprojekter og -programmer på områder, som de beskæftiger sig med, og endelig modtager de støtte til opbygning af kapacitet og kompetencer, navnlig med hensyn til organisation, repræsentation og oprettelse af konsultationsordninger, herunder kommunikations- og dialogkanaler, og med henblik på at fremme strategiske alliancer. |
| --- | --- |

4.2

Aftalen fastsætter, at de ikke-statslige aktører informeres og inddrages i konsultationerne om samarbejdspolitikker og –strategier, om prioriteterne for samarbejdet på de områder, som direkte berører dem, og om den politiske dialog. De tildeles finansielle midler med henblik på at støtte udviklingen i lokalområderne. De skal inddrages i gennemførelsen af samarbejdsprojekter og -programmer på områder, som de beskæftiger sig med, og endelig modtager de støtte til opbygning af kapacitet og kompetencer, navnlig med hensyn til organisation, repræsentation og oprettelse af konsultationsordninger, herunder kommunikations- og dialogkanaler, og med henblik på at fremme strategiske alliancer.

| 4.3 | Endvidere fremhæver aftalen forbindelsen mellem politik, handel og udvikling i overensstemmelse med EU's politikker. Partnerskabets struktur er nemlig baseret på de fem søjlers indbyrdes afhængighed: en verdenspolitisk dimension, fremme af den inddragelsesbaserede fremgangsmåde, målet om at mindske fattigdommen, indførelsen af en ny økonomisk og kommerciel samarbejdsramme og en reform af det finansielle samarbejde. |
| --- | --- |

4.3

Endvidere fremhæver aftalen forbindelsen mellem politik, handel og udvikling i overensstemmelse med EU's politikker. Partnerskabets struktur er nemlig baseret på de fem søjlers indbyrdes afhængighed: en verdenspolitisk dimension, fremme af den inddragelsesbaserede fremgangsmåde, målet om at mindske fattigdommen, indførelsen af en ny økonomisk og kommerciel samarbejdsramme og en reform af det finansielle samarbejde.

| 4.4 | Udviklingsstrategierne bør desuden systematisk tage højde for princippet om ligestilling mellem kønnene, som er et af de tværgående temaer i aftalen (art. 8 og 31). |
| --- | --- |

4.4

Udviklingsstrategierne bør desuden systematisk tage højde for princippet om ligestilling mellem kønnene, som er et af de tværgående temaer i aftalen (art. 8 og 31).

| 4.5 | I den forbindelse institutionaliserer Cotonou-aftalen EØSU's rolle som den foretrukne dialogpartner for AVS-landenes økonomiske og sociale interessegrupper, og giver det et eksplicit mandat til at høre civilsamfundsorganisationerne. |
| --- | --- |

4.5

I den forbindelse institutionaliserer Cotonou-aftalen EØSU's rolle som den foretrukne dialogpartner for AVS-landenes økonomiske og sociale interessegrupper, og giver det et eksplicit mandat til at høre civilsamfundsorganisationerne.

5.   Inddragelse af kvindesammenslutningerne, -ngo'erne og -organisationerne

| 5.1 | I betragtning af EU's retningslinjer for inddragelse af kvinder og kønsaspektet og under henvisning til den vægt, aftalen tillægger EØSU, forekommer det hensigtsmæssigt at uddybe kvindernes særlige rolle og deres deltagelse i den civile dialog i forbindelse med selve aftalen. |
| --- | --- |

5.1

I betragtning af EU's retningslinjer for inddragelse af kvinder og kønsaspektet og under henvisning til den vægt, aftalen tillægger EØSU, forekommer det hensigtsmæssigt at uddybe kvindernes særlige rolle og deres deltagelse i den civile dialog i forbindelse med selve aftalen.

| 5.2 | Eftersom der er tale om et meget stort antal lande, som er beliggende i forskellige områder, kan kvinderne fra AVS-landene naturligvis ikke betragtes som en homogen gruppe. Der er store forskelle alt afhængigt af den enkelte kvindes region, kulturelle kontekst, socialøkonomiske gruppe, indkomstniveau, og om hun bor på landet eller i byen. Selv om vi er nødt til at foretage visse generaliseringer, som jo har deres begrænsninger, er det vigtigt, at disse kvinder reelt kan komme med i de inddragelsesprocesser, som Cotonou-aftalen har sat i gang. |
| --- | --- |

5.2

Eftersom der er tale om et meget stort antal lande, som er beliggende i forskellige områder, kan kvinderne fra AVS-landene naturligvis ikke betragtes som en homogen gruppe. Der er store forskelle alt afhængigt af den enkelte kvindes region, kulturelle kontekst, socialøkonomiske gruppe, indkomstniveau, og om hun bor på landet eller i byen. Selv om vi er nødt til at foretage visse generaliseringer, som jo har deres begrænsninger, er det vigtigt, at disse kvinder reelt kan komme med i de inddragelsesprocesser, som Cotonou-aftalen har sat i gang.

| 5.3 | En første vanskelighed består i, at retningslinjerne for principperne og god praksis for de ikke-statslige aktørers deltagelse i høringerne og dialogen om udvikling kun strejfer kønsaspektet, og at den foreløbige vurdering af Cotonou-aftalens bestemmelser om inddragelsen af de ikke-statslige aktører i planlægningsprocedurerne (23.01.04) endnu ikke indeholder hverken kvantitative eller kvalitative oplysninger om kvindernes deltagelse. |
| --- | --- |

5.3

En første vanskelighed består i, at retningslinjerne for principperne og god praksis for de ikke-statslige aktørers deltagelse i høringerne og dialogen om udvikling kun strejfer kønsaspektet, og at den foreløbige vurdering af Cotonou-aftalens bestemmelser om inddragelsen af de ikke-statslige aktører i planlægningsprocedurerne (23.01.04) endnu ikke indeholder hverken kvantitative eller kvalitative oplysninger om kvindernes deltagelse.

| 5.4 | Ud fra de vidnesbyrd, der er indsamlet i forskellige fora og på regionale seminarer, ser kvindesammenslutningernes, -ngo'ernes og – sammenslutningernes deltagelse i fastlæggelsen af de nationale strategier i de fleste tilfælde ud til at have været yderst beskeden. |
| --- | --- |

5.4

Ud fra de vidnesbyrd, der er indsamlet i forskellige fora og på regionale seminarer, ser kvindesammenslutningernes, -ngo'ernes og – sammenslutningernes deltagelse i fastlæggelsen af de nationale strategier i de fleste tilfælde ud til at have været yderst beskeden.

| 5.5 | Der er en himmelråbende forskel mellem på den ene side de erklærede intentioner og aftalens bestemmelser og på den anden side deres praktiske gennemførelse. I øvrigt synes aktionerne og foranstaltninger til fremme af kvinders deltagelse også at være beskedne. |
| --- | --- |

5.5

Der er en himmelråbende forskel mellem på den ene side de erklærede intentioner og aftalens bestemmelser og på den anden side deres praktiske gennemførelse. I øvrigt synes aktionerne og foranstaltninger til fremme af kvinders deltagelse også at være beskedne.

| 5.6 | Det er klart, at i en kontekst, hvor det i sig selv er vanskeligt at skabe og strukturere en dialog med civilsamfundet generelt set, er det endnu vanskeligere at forsøge at give kvinderne mere plads. Dertil kommer, at gennemførelsen af aftalens bestemmelser om deltagelse er en påbegyndt, men endnu ikke afsluttet proces, som primært er afhængig af Kommissionen, som vi mener spiller en afgørende rolle, regeringernes støtte, og de selvsamme ikke-statslige aktører, hvis muligheder, kompetencer og organisationsgrad varierer fra sted til sted. |
| --- | --- |

5.6

Det er klart, at i en kontekst, hvor det i sig selv er vanskeligt at skabe og strukturere en dialog med civilsamfundet generelt set, er det endnu vanskeligere at forsøge at give kvinderne mere plads. Dertil kommer, at gennemførelsen af aftalens bestemmelser om deltagelse er en påbegyndt, men endnu ikke afsluttet proces, som primært er afhængig af Kommissionen, som vi mener spiller en afgørende rolle, regeringernes støtte, og de selvsamme ikke-statslige aktører, hvis muligheder, kompetencer og organisationsgrad varierer fra sted til sted.

| 5.7 | I forbindelse med gennemførelsen af en generel inddragelsesbaseret fremgangsmåde er man stødt på mange forskellige hindringer. Som allerede sagt i en tidligere udtalelse (1), er der bl.a. tale om:






  — | meget stor modvilje hos størstedelen af tredjelandenes regeringer mod at indgå i en dialog med de ikke-statslige aktører, |
| --- | --- | --- |

5.7

I forbindelse med gennemførelsen af en generel inddragelsesbaseret fremgangsmåde er man stødt på mange forskellige hindringer. Som allerede sagt i en tidligere udtalelse (1), er der bl.a. tale om:

—

meget stor modvilje hos størstedelen af tredjelandenes regeringer mod at indgå i en dialog med de ikke-statslige aktører,

| — | de ikke-statslige aktørers meget begrænsede muligheder for konkret at påvirke fastlæggelsen af udviklingsprogrammerne og –strategierne, selv i de lande, hvor de i princippet skal inddrages, |
| --- | --- |

—

de ikke-statslige aktørers meget begrænsede muligheder for konkret at påvirke fastlæggelsen af udviklingsprogrammerne og –strategierne, selv i de lande, hvor de i princippet skal inddrages,

| — | den meget høje administrative centraliseringsgrad i disse lande, der generelt set ikke fremmer de ikke-statslige aktørers deltagelse, har en tendens til at marginalisere de fjerntliggende lokalsamfund, herunder især landområderne, som er de vanskeligst tilgængelige og ofte også de fattigste, |
| --- | --- |

—

den meget høje administrative centraliseringsgrad i disse lande, der generelt set ikke fremmer de ikke-statslige aktørers deltagelse, har en tendens til at marginalisere de fjerntliggende lokalsamfund, herunder især landområderne, som er de vanskeligst tilgængelige og ofte også de fattigste,

| — | manglen på faste regler og normer for en effektiv inddragelse af de ikke-statslige aktører, |
| --- | --- |

—

manglen på faste regler og normer for en effektiv inddragelse af de ikke-statslige aktører,

| — | tredjelandenes ofte meget ringe organisation af civilsamfundet: Ofte er det største problem at udvikle potentialet hos de personer, som burde deltage i processen, |
| --- | --- |

—

tredjelandenes ofte meget ringe organisation af civilsamfundet: Ofte er det største problem at udvikle potentialet hos de personer, som burde deltage i processen,

| — | adgangen til finansiering, som hænger tæt sammen med udbredelse af og adgang til information. De ikke-statslige aktører i tredjelandene klager over, at der ofte ikke findes noget system til udbredelse af oplysninger, og oftest er procedurerne for opnåelse af finansiering for dyre og komplicerede, hvilket de ikke-statslige aktører ofte har påpeget. |
| --- | --- |

—

adgangen til finansiering, som hænger tæt sammen med udbredelse af og adgang til information. De ikke-statslige aktører i tredjelandene klager over, at der ofte ikke findes noget system til udbredelse af oplysninger, og oftest er procedurerne for opnåelse af finansiering for dyre og komplicerede, hvilket de ikke-statslige aktører ofte har påpeget.

| 5.8 | Kvindernes deltagelse hindres yderligere af objektive forhold, som på den ene side skyldes socioøkonomiske, kulturelle og religiøse faktorer, og på den anden side mange regeringers begrænsede fortrolighed med de grundlæggende rettigheder i almindelighed og kvinders rettigheder i særdeleshed. |
| --- | --- |

5.8

Kvindernes deltagelse hindres yderligere af objektive forhold, som på den ene side skyldes socioøkonomiske, kulturelle og religiøse faktorer, og på den anden side mange regeringers begrænsede fortrolighed med de grundlæggende rettigheder i almindelighed og kvinders rettigheder i særdeleshed.

| 5.9 | Cotonou-aftalen nævner overholdelse af menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstatsprincipperne som afgørende elementer i partnerskabet og fastsætter i den forbindelse, at der skal træffes foranstaltninger, som skal meddeles modparten i tilfælde af alvorlige overtrædelser. Som allerede påpeget i en af EØSU's tidligere udtalelser (Udtalelse om »Partnerskabsaftale mellem AVS og EU« (521/2002), ordfører Ramón Baeza Sanjuán) ville det imidlertid være ønskeligt, hvis der blev fastsat nogle mere præcise kriterier for overholdelse af disse principper. |
| --- | --- |

5.9

Cotonou-aftalen nævner overholdelse af menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstatsprincipperne som afgørende elementer i partnerskabet og fastsætter i den forbindelse, at der skal træffes foranstaltninger, som skal meddeles modparten i tilfælde af alvorlige overtrædelser. Som allerede påpeget i en af EØSU's tidligere udtalelser (Udtalelse om »Partnerskabsaftale mellem AVS og EU« (521/2002), ordfører Ramón Baeza Sanjuán) ville det imidlertid være ønskeligt, hvis der blev fastsat nogle mere præcise kriterier for overholdelse af disse principper.

6.   Kvinderne i udviklingsprocesserne og de prioriterede indsatsområder

| 6.1 | I virkeligheden hænger emnet, kvinders deltagelse i civilsamfundet, tæt sammen med kvindens rolle i beslutningsprocesserne og i hele udviklingsprocessen, og det kunne derfor være hensigtsmæssigt at inddrage andre områder i overvejelserne. |
| --- | --- |

6.1

I virkeligheden hænger emnet, kvinders deltagelse i civilsamfundet, tæt sammen med kvindens rolle i beslutningsprocesserne og i hele udviklingsprocessen, og det kunne derfor være hensigtsmæssigt at inddrage andre områder i overvejelserne.

| 6.2 | Kvinderne kan ikke alene yde et vigtigt bidrag til udviklingsprocesserne, men bør også kunne få del i de fordele og muligheder, der skabes takket være selve udviklingen. |
| --- | --- |

6.2

Kvinderne kan ikke alene yde et vigtigt bidrag til udviklingsprocesserne, men bør også kunne få del i de fordele og muligheder, der skabes takket være selve udviklingen.

| 6.3 | Faktisk udgør kvinderne overalt en svag samfundsgruppe, og de er i højere grad udsat for fattigdom og ringe levevilkår, fordi de ikke har tilstrækkelig adgang til og kontrol over de ressourcer, som kan give dem mulighed for at forbedre deres levevilkår og bidrage til et lands økonomiske udvikling. |
| --- | --- |

6.3

Faktisk udgør kvinderne overalt en svag samfundsgruppe, og de er i højere grad udsat for fattigdom og ringe levevilkår, fordi de ikke har tilstrækkelig adgang til og kontrol over de ressourcer, som kan give dem mulighed for at forbedre deres levevilkår og bidrage til et lands økonomiske udvikling.

| 6.4 | Adgang til og kontrol over ressourcerne synes altså at være en afgørende forudsætning, hvis man virkelig ønsker at bekæmpe fattigdom og igangsætte nogle bæredygtige og vedvarende udviklingsprocesser.
  Dertil kommer, at selv der, hvor kvinder udøver en økonomisk aktivitet, er der oftest tale om den uformelle økonomi, som også er den mest sårbare over for de makroøkonomiske omstruktureringspolitikker. |
| --- | --- |

6.4

Adgang til og kontrol over ressourcerne synes altså at være en afgørende forudsætning, hvis man virkelig ønsker at bekæmpe fattigdom og igangsætte nogle bæredygtige og vedvarende udviklingsprocesser.

Dertil kommer, at selv der, hvor kvinder udøver en økonomisk aktivitet, er der oftest tale om den uformelle økonomi, som også er den mest sårbare over for de makroøkonomiske omstruktureringspolitikker.

| 6.5 | Til trods for Millennium Development Goals, som EU har tiltrådt med det sigte at halvere fattigdommen inden 2015, er der risiko for, at begge parters forhandlere kun beskæftiger sig med de makroøkonomiske og politiske virkninger og glemmer de bredere målsætninger og virkningerne af de forhandlede foranstaltninger på de forskellige befolkningsgrupper. Kommissionens tiltag, som sigter mod at skabe nogle overvågningsredskaber, der kan vurdere virkningerne af disse aftaler, bør støttes. |
| --- | --- |

6.5

Til trods for Millennium Development Goals, som EU har tiltrådt med det sigte at halvere fattigdommen inden 2015, er der risiko for, at begge parters forhandlere kun beskæftiger sig med de makroøkonomiske og politiske virkninger og glemmer de bredere målsætninger og virkningerne af de forhandlede foranstaltninger på de forskellige befolkningsgrupper. Kommissionens tiltag, som sigter mod at skabe nogle overvågningsredskaber, der kan vurdere virkningerne af disse aftaler, bør støttes.

| 6.6 | Blandt de emner, der fremhæves i dokumenterne fra FN, FAO og andre internationale organismer, mener vi at kunne indkredse nogle prioriterede indsatsområder, som naturligvis ikke foregiver at være udtømmende på alle områder. |
| --- | --- |

6.6

Blandt de emner, der fremhæves i dokumenterne fra FN, FAO og andre internationale organismer, mener vi at kunne indkredse nogle prioriterede indsatsområder, som naturligvis ikke foregiver at være udtømmende på alle områder.

—   Almen uddannelse og erhvervsuddannelse

Det er bevist, at fremme af almen og faglig uddannelse ikke alene fører til en forbedring af den enkelte persons liv, men også har en positiv effekt på lokalsamfundet. Sammenhængen mellem uddannelse og de øvrige områder af økonomien og samfundet og uddannelsens indvirkning på kvindernes (de skoleuddannede) rolle er blevet påvist i mange studier, undersøgelser og statistikker. Det er derfor afgørende at fremme udbredelsen af skole- og uddannelsestilbud også i landområderne og de mest fattige områder i udviklingslandene og at sikre gratis adgang til skoleundervisning for såvel kvinder som mænd. Selv i dag forholder det sig således, at på verdensplan modtager 24 % af alle piger i skolealderen ikke nogen undervisning (imod 16 % af drengene). I udviklingslandene har 61 % af mændene en grundlæggende skoleuddannelse, imod 41 % af kvinderne.

—   Adgang til ressourcerne

Adgang til de finansielle ressourcer, herunder især kvindernes mulighed for let adgang til banklån, mikrokredit, opsparingsmuligheder og forsikringstjenester skal ses som et prioriteret indsatsområde. Oplysning om disse instrumenter er én af de mulige løsninger. I FN-regi har man allerede fremlagt en række anbefalinger i den retning, specielt om forbedring af kvinders adgang til de finansielle ressourcer. Ikke mindst i betragtning af de hastige ændringer af økonomien og verdensmarkedet bør alle aspekterne vedrørende ressourcerne til fremme af udviklingen analyseres ud fra en kvindesynsvinkel. Forskellene mellem mænd og kvinders adgang til og kontrol over de økonomiske ressourcer, de offentlige goder og tjenesteydelserne, ejendomsretten over jorden har frataget kvinderne nogle grundlæggende rettigheder og økonomiske muligheder samt retten og muligheden for at have en uafhængig stemme i de politiske beslutningsprocesser.

—   Beskæftigelsespolitikker

Til trods for visse små fremskridt inden for kvinders arbejdsmarkedsdeltagelse kan man i AVS-landene bestemt ikke tale om lige muligheder i adgangen til et formelt og ligeligt aflønnet arbejde. I udviklingslandene udgør den uformelle sektor den vigtigste indtægts- og beskæftigelseskilde. Det er især kvinderne, der har betalt for tabet af arbejdspladser i mange AVS-lande: Disse kvinder kastes ofte ud i arbejdsløshed eller i ikke-regulerede arbejdsformer, det være sig uformelt eller utilstrækkeligt arbejde til en løn, der ofte ikke er høj nok til at leve af. Muligheden for at få adgang til mikrokredit, for at fremme andelen af kvindelige iværksættere af mikrovirksomheder, og for at eje jord er afgørende for at kunne sikre sig et værdigt liv for såvel mænd som kvinder: Ifølge FN's fødevare- og landbrugsorganisation, FAO, er kvinderne nægtet denne rettighed i mange udviklingslande. En analyse af låneoversigten i fem afrikanske lande viser, at kvinderne kun modtager 10 % af de lån, der er beregnet til mindre jordejere. De resterende 90 % går således til mændene.

—   Kvinder og sundhed

Sundhed under svangerskab og generelt kvinders ret til sundhed er fortsat fremmede begreber for mange udviklingslande. Dette har en særdeles negativ indvirkning ikke alene på de enkelte kvinder, hvis liv kan være i farezonen, men også på samfundet generelt. Et klart eksempel på situationens alvor er vanskelighederne med behandlingen og forebyggelsen af AIDS/HIV og den indvirkning, som udbredelsen af disse sygdomme, har på de økonomiske og sociale systemer i mange lande, især i Afrika syd for Sahara.

De kønsbestemte og biologiske forskelle mellem mænd og kvinder afspejler sig også i sundheds- og plejesektoren. Kvindernes roller og tildelte status afspejler ikke deres reelle behov for en passende adgang til sundhedspleje og medicin, og tager i øvrigt ikke hensyn til deres ansvar i samfundet. Der ydes yderst lille opmærksom omkring de forskellige særlige kvinderelaterede behov, hvilket har negative konsekvenser over hele kvindens livsforløb. Alt dette antager et om end endnu mere alarmerende perspektiv i de tilfælde, hvor den sociokulturelle kontekst har en tendens til at retfærdiggøre fysiske, psykologiske og seksuelle overgreb på kvinder.

—   Bekæmpelse af enhver form for vold mod kvinder

Vold mod kvinder er fortsat et af de vanskeligste slag at udkæmpe og endog at sætte tal på. Tænk blot på vold i hjemmet, som er vanskeligt at anmelde selv i de vestlige samfund, og på lemlæstelse af kønsdele og menneskehandel, som synes at være i konstant vækst. Ofrene for sidstnævnte fænomen, som giver sig udslag i sexslaveri og andre former for tvangsarbejde samt overtrædelse af menneskerettighederne, er oftest børn og kvinder, og særligt ramte er de, der bor i krigshærgede og konfliktramte lande.

7.   Anbefalinger

| 7.1 | Der er behov for større klarhed og beslutsomhed i fastlæggelsen af målsætningerne for den målrettede indsats til fordel for kvinder og i beslutningen om, hvilke foranstaltninger der skal iværksættes, hvis EU virkelig ønsker at påvirke kvindernes og de fattiges levevilkår i positiv retning. Man skal specielt være meget påpasselig med de justeringspolitikker, hvis virkninger har skadet kvinderne og de svage befolkningsgrupper som sådan. Der skal også være klare fordele for disse samfundsgrupper. |
| --- | --- |

7.1

Der er behov for større klarhed og beslutsomhed i fastlæggelsen af målsætningerne for den målrettede indsats til fordel for kvinder og i beslutningen om, hvilke foranstaltninger der skal iværksættes, hvis EU virkelig ønsker at påvirke kvindernes og de fattiges levevilkår i positiv retning. Man skal specielt være meget påpasselig med de justeringspolitikker, hvis virkninger har skadet kvinderne og de svage befolkningsgrupper som sådan. Der skal også være klare fordele for disse samfundsgrupper.

| 7.2 | I den sammenhæng ser der ud til at være behov for, at vurderingen af EU's handelsaftaler med tredjelandene, herunder især AVS-landene, omfatter specifikke analyser af, hvilken betydning aftalerne vil få for de fattigste befolkningsgrupper og på kønsspørgsmålet. |
| --- | --- |

7.2

I den sammenhæng ser der ud til at være behov for, at vurderingen af EU's handelsaftaler med tredjelandene, herunder især AVS-landene, omfatter specifikke analyser af, hvilken betydning aftalerne vil få for de fattigste befolkningsgrupper og på kønsspørgsmålet.

| 7.3 | Investeringer, der sigter mod at styrke de sammenslutninger og ngo'er, som arbejder for at fremme ligestilling mellem kønnene og give kvinderne større magt, er afgørende, hvis der skal ske en generel forbedring i de økonomiske, sociale og politiske vilkår i udviklingslandene og sikres dem en social og økonomisk vækst, som er forenelig med den bæredygtige udvikling. |
| --- | --- |

7.3

Investeringer, der sigter mod at styrke de sammenslutninger og ngo'er, som arbejder for at fremme ligestilling mellem kønnene og give kvinderne større magt, er afgørende, hvis der skal ske en generel forbedring i de økonomiske, sociale og politiske vilkår i udviklingslandene og sikres dem en social og økonomisk vækst, som er forenelig med den bæredygtige udvikling.

| 7.4 | Som også sagt tidligere, handler det ikke alene om at fremme en større inddragelse af kvinder i civilsamfundet, men også og først og fremmest om at skabe de grundlæggende betingelser for en reel inddragelse, anerkendelse af og støtte til kvinder, så de bliver ligestillet med mændene til gavn for udviklingen i deres respektive lande. Styrkelse af kvindernes rolle i deltagelsesprocessen er faktisk afgørende for at kunne opnå beslutningskompetence. |
| --- | --- |

7.4

Som også sagt tidligere, handler det ikke alene om at fremme en større inddragelse af kvinder i civilsamfundet, men også og først og fremmest om at skabe de grundlæggende betingelser for en reel inddragelse, anerkendelse af og støtte til kvinder, så de bliver ligestillet med mændene til gavn for udviklingen i deres respektive lande. Styrkelse af kvindernes rolle i deltagelsesprocessen er faktisk afgørende for at kunne opnå beslutningskompetence.

| 7.5 | Den vigtigste grundlæggende betingelse er imidlertid kvinders lige adgang til almen og faglig uddannelse. I den forbindelse bør der ydes støtte til alle målrettede programmer og projekter på dette område, lige fra grundlæggende skoleuddannelse til støtte til kvindeorganisationers informatisering og etablering af netværk som grundlag og garanti for kvindernes deltagelse og fremme af kvindernes rolle i den nationale udvikling. |
| --- | --- |

7.5

Den vigtigste grundlæggende betingelse er imidlertid kvinders lige adgang til almen og faglig uddannelse. I den forbindelse bør der ydes støtte til alle målrettede programmer og projekter på dette område, lige fra grundlæggende skoleuddannelse til støtte til kvindeorganisationers informatisering og etablering af netværk som grundlag og garanti for kvindernes deltagelse og fremme af kvindernes rolle i den nationale udvikling.

| 7.6 | I forbindelse med den decentraliseringsproces, der er iværksat af Kommissionen, bliver delegationernes rolle afgørende, som sagt i Retningslinjer for principper for og god praksis vedrørende inddragelse af de ikke-statslige aktører (24/02/02). Delegationerne nyder stor frihed i valget af midler og har til opgave at overvåge og fremme den størst mulige inddragelse af de ikke-statslige aktører. Selv om retningslinjerne ikke indeholder eksplicitte forslag vedrørende inddragelse af kvindesammenslutningerne og deres rolle, mener EØSU, at delegationerne kan spille en vigtig rolle med hensyn til at fremme indkredsningen og inddragelsen af disse sammenslutninger i den civile dialog, at etablere netværk og at formulere en strategi for kapacitetsopbygning, som er specielt møntet på kvinder.
  Delegationerne bør have et særligt ansvar for at fremme integration af ligestillingsaspektet, og mindst én af delegationens ansatte bør modtage en særlig uddannelse i kønsrelaterede problemstillinger. |
| --- | --- |

7.6

I forbindelse med den decentraliseringsproces, der er iværksat af Kommissionen, bliver delegationernes rolle afgørende, som sagt i Retningslinjer for principper for og god praksis vedrørende inddragelse af de ikke-statslige aktører (24/02/02). Delegationerne nyder stor frihed i valget af midler og har til opgave at overvåge og fremme den størst mulige inddragelse af de ikke-statslige aktører. Selv om retningslinjerne ikke indeholder eksplicitte forslag vedrørende inddragelse af kvindesammenslutningerne og deres rolle, mener EØSU, at delegationerne kan spille en vigtig rolle med hensyn til at fremme indkredsningen og inddragelsen af disse sammenslutninger i den civile dialog, at etablere netværk og at formulere en strategi for kapacitetsopbygning, som er specielt møntet på kvinder.

Delegationerne bør have et særligt ansvar for at fremme integration af ligestillingsaspektet, og mindst én af delegationens ansatte bør modtage en særlig uddannelse i kønsrelaterede problemstillinger.

| 7.7 | Der bør således ydes særlig opmærksomhed omkring indkredsning af de eksisterende kvindeorganisationer og deres karakteristika. Meget ofte er der nemlig ikke tilstrækkelige oplysninger om dette emne.
  EØSU selv kunne bidrage til indkredsning af internationale europæiske sammenslutninger og organisationer, som beskæftiger sig med støtte og inddragelse af kvinder i AVS-landene. |
| --- | --- |

7.7

Der bør således ydes særlig opmærksomhed omkring indkredsning af de eksisterende kvindeorganisationer og deres karakteristika. Meget ofte er der nemlig ikke tilstrækkelige oplysninger om dette emne.

EØSU selv kunne bidrage til indkredsning af internationale europæiske sammenslutninger og organisationer, som beskæftiger sig med støtte og inddragelse af kvinder i AVS-landene.

| 7.8 | Dokumenterne vedrørende de nationale strategier bør indeholde udtrykkelige bestemmelser om såvel kvinders deltagelse i udfærdigelsen heraf som iværksættelse af foranstaltninger og positive tiltag fremme af kvindeorganisationernes virke. EØSU mener, at Kommissionen i den forbindelse kan øve en vis indflydelse.
  EØSU opfordrer Kommissionen til at oprette en særlig budgetpost til kvindernes civilsamfundsorganisationer i AVS-landene. |
| --- | --- |

7.8

Dokumenterne vedrørende de nationale strategier bør indeholde udtrykkelige bestemmelser om såvel kvinders deltagelse i udfærdigelsen heraf som iværksættelse af foranstaltninger og positive tiltag fremme af kvindeorganisationernes virke. EØSU mener, at Kommissionen i den forbindelse kan øve en vis indflydelse.

EØSU opfordrer Kommissionen til at oprette en særlig budgetpost til kvindernes civilsamfundsorganisationer i AVS-landene.

| 7.9 | Mere overordnet set ville det være hensigtsmæssigt at give kvindeorganisationerne en præferentiel stilling, hvad angår såvel udvælgelseskriterierne for de ikke-statslige aktører som adgangen til finansiering. |
| --- | --- |

7.9

Mere overordnet set ville det være hensigtsmæssigt at give kvindeorganisationerne en præferentiel stilling, hvad angår såvel udvælgelseskriterierne for de ikke-statslige aktører som adgangen til finansiering.

| 7.10 | Uddannelseskurser, som tager sigte på at fremme arbejdet i de kvindesammenslutninger og –organisationer, som arbejder på lokalt plan netop inden for rammerne af Cotonou-aftalerne, kunne vise sig at være et nyttigt instrument til at gennemføre disse aftaler. |
| --- | --- |

7.10

Uddannelseskurser, som tager sigte på at fremme arbejdet i de kvindesammenslutninger og –organisationer, som arbejder på lokalt plan netop inden for rammerne af Cotonou-aftalerne, kunne vise sig at være et nyttigt instrument til at gennemføre disse aftaler.

| 7.11 | EØSU forpligter sig til at fremme afholdelsen af seminarer, som kan indkredse og uddybe emner i relation til kvinders status og inddragelse i AVS-landene. |
| --- | --- |

7.11

EØSU forpligter sig til at fremme afholdelsen af seminarer, som kan indkredse og uddybe emner i relation til kvinders status og inddragelse i AVS-landene.

| 7.12 | EØSU vil forlange en ligelig repræsentation af kvindelige delegerede på sine seminarer og på møder med kvinder og kvindesammenslutninger i AVS-landene og i tredjelandene generelt. |
| --- | --- |

7.12

EØSU vil forlange en ligelig repræsentation af kvindelige delegerede på sine seminarer og på møder med kvinder og kvindesammenslutninger i AVS-landene og i tredjelandene generelt.

| 7.13 | EØSU forpligter sig til i første halvdel af 2005 at afholde en konference med ovennævnte parter med følgende formål: styrkelse af kvindernes rolle i beslutningsprocesserne, indkredsning af eksisterende hindringer og fastlæggelse af strategier, som tager udgangspunkt i holdningerne hos de personer, der står i centrum for udviklingsprocesserne. |
| --- | --- |

7.13

EØSU forpligter sig til i første halvdel af 2005 at afholde en konference med ovennævnte parter med følgende formål: styrkelse af kvindernes rolle i beslutningsprocesserne, indkredsning af eksisterende hindringer og fastlæggelse af strategier, som tager udgangspunkt i holdningerne hos de personer, der står i centrum for udviklingsprocesserne.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Civilsamfundets rolle i den europæiske udviklingspolitik (REX 097/2003).

1

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/44 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/44

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Hen imod det 7. rammeprogram for forskning: Forskningsbehovet i forbindelse med ændringer i befolkningssammensætningen – De ældres livskvalitet og teknologiske behov«

(2005/C 74/09)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 29. januar 2004 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at afgive udtalelse om: »Hen imod det 7. rammeprogram for forskning: Forskningsbehovet i forbindelse med ændringer i befolkningssammensætningen – De ældres livskvalitet og teknologiske behov«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Renate Heinisch til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 15. september, følgende udtalelse med 144 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Resumé

| 1.1 | Under indtryk af den demografiske omvæltning og de muligheder og risici med hensyn til livskvalitet, som den indebærer for det stigende antal ældre mennesker i Europa, udtrykker EØSU ønske om






  (a) | at der optages en nøgleaktion vedrørende denne problematik i det 7. forskningsprogram |
| --- | --- | --- |

1.1

Under indtryk af den demografiske omvæltning og de muligheder og risici med hensyn til livskvalitet, som den indebærer for det stigende antal ældre mennesker i Europa, udtrykker EØSU ønske om

(a)

at der optages en nøgleaktion vedrørende denne problematik i det 7. forskningsprogram

| (b) | at der træffes ledsageforanstaltninger med henblik på at tilvejebringe velfunderede grundlag for rettidig planlægning, beslutningstagning og handlen såvel på europæisk som på nationalt plan. |
| --- | --- |

(b)

at der træffes ledsageforanstaltninger med henblik på at tilvejebringe velfunderede grundlag for rettidig planlægning, beslutningstagning og handlen såvel på europæisk som på nationalt plan.

Begrundelse:

Der findes en tæt forbindelse mellem de biologiske, psykologiske, sociale, kulturelle, teknologiske, økonomiske og strukturelle aspekter ved aldring. Aldringen foregår desuden altid i en konkret geografisk og samfundsmæssig sammenhæng. Denne sammenhæng er i Europa karakteriseret ved stærke geografiske, kulturelle og socialstrukturelle modsætninger. I de nuværende forskningsprogrammer tages der ikke tilstrækkeligt hensyn til disse faktorer, hverken til aldringsprocessens mange dimensioner eller til de forskellige betingelser, den foregår under. På baggrund af ændringerne i befolkningens alderssammensætning kan kun en bredt og langsigtet anlagt forskning skabe det solide grundlag for planlægning og beslutningstagning, som der er behov for på en række samfundsområder og på alle beslutningsniveauer.

Ad (a): Der er især behov for forskning i forbindelse med

| — | økonomisk politik og finanspolitik (4.1) |
| --- | --- |

—

økonomisk politik og finanspolitik (4.1)

| — | arbejde og beskæftigelse (4.2) |
| --- | --- |

—

arbejde og beskæftigelse (4.2)

| — | ældre menneskers livsvirkelighed (4.3) |
| --- | --- |

—

ældre menneskers livsvirkelighed (4.3)

| — | det sociale og det fysiske miljø (4.4) |
| --- | --- |

—

det sociale og det fysiske miljø (4.4)

| — | livslang læring (4.5) |
| --- | --- |

—

livslang læring (4.5)

| — | bevarelse af sundhed og plejebehov (4.6) |
| --- | --- |

—

bevarelse af sundhed og plejebehov (4.6)

| — | nye teknologier (4.7) |
| --- | --- |

—

nye teknologier (4.7)

| — | bearbejdning, koordinering og udvikling af eksisterende viden (4.8) |
| --- | --- |

—

bearbejdning, koordinering og udvikling af eksisterende viden (4.8)

Aldringsprocessen rummer mange forskellige aspekter og foregår under forskellige kulturelle, økonomiske og strukturelle betingelser, og derfor er der brug for langsigtet fler- og tværfaglig forskning.

Ad (b): Nedennævnte ledsageforanstaltninger anses for særligt nødvendige med henblik på at sikre overholdelsen af artikel 85 i chartret om grundlæggende rettigheder, som sikrer alle ældre EU-borgere ret til et værdigt liv og aktiv deltagelse i samfundslivet og beslutningsprocessen:

| — | Anvendelse af »den åbne koordinationsmetode« til at indføre en ensartet fortolkning og fastlæggelse af indikatorer til måling af ældres livskvalitet i EU, til at sikre udveksling af erfaringer, sammenligninger på europæisk plan og gensidig læring, til at fremme dialogen mellem repræsentanter for det organiserede civilsamfund og de relevante generaldirektorater i Kommissionen og til at skabe enighed om fælles værdinormer vedrørende det aldrende samfund. |
| --- | --- |

—

Anvendelse af »den åbne koordinationsmetode« til at indføre en ensartet fortolkning og fastlæggelse af indikatorer til måling af ældres livskvalitet i EU, til at sikre udveksling af erfaringer, sammenligninger på europæisk plan og gensidig læring, til at fremme dialogen mellem repræsentanter for det organiserede civilsamfund og de relevante generaldirektorater i Kommissionen og til at skabe enighed om fælles værdinormer vedrørende det aldrende samfund.

| — | Oprettelse af et fælles observationsorgan (European Observatory) med henblik på at opbygge et europæiske agentur for aldring og en fælles databank til tilvejebringelse, samling og formidling af viden, til forbedring af den åbne koordinationsmetode og til udledning af praktiske og politiske konsekvenser. |
| --- | --- |

—

Oprettelse af et fælles observationsorgan (European Observatory) med henblik på at opbygge et europæiske agentur for aldring og en fælles databank til tilvejebringelse, samling og formidling af viden, til forbedring af den åbne koordinationsmetode og til udledning af praktiske og politiske konsekvenser.

| — | Etablering af en kategori for »det aldrende samfund« i EØSU. |
| --- | --- |

—

Etablering af en kategori for »det aldrende samfund« i EØSU.

| — | Afholdelse af seminarer og konferencer, der kan medvirke til at skabe større viden om den demografiske omvæltning og om behovet for forebyggelses- og ledsageforanstaltninger, til at skærpe bevidstheden, til at udbrede kendskabet til forskningsresultater mest muligt og til at fremme udveksling af viden mellem gamle og nye medlemsstater. |
| --- | --- |

—

Afholdelse af seminarer og konferencer, der kan medvirke til at skabe større viden om den demografiske omvæltning og om behovet for forebyggelses- og ledsageforanstaltninger, til at skærpe bevidstheden, til at udbrede kendskabet til forskningsresultater mest muligt og til at fremme udveksling af viden mellem gamle og nye medlemsstater.

Mål:

Opbygning af et omfattende vidensgrundlag

| — | for politiske foranstaltninger til bevarelse og, om nødvendigt, forbedring af de nuværende og fremtidige ældregenerationers livskvalitet, |
| --- | --- |

—

for politiske foranstaltninger til bevarelse og, om nødvendigt, forbedring af de nuværende og fremtidige ældregenerationers livskvalitet,

| — | til fremme af Europas økonomiske udvikling og konkurrenceevne i lyset af det potentiale, som ændringerne i befolkningssammensætningen medfører. |
| --- | --- |

—

til fremme af Europas økonomiske udvikling og konkurrenceevne i lyset af det potentiale, som ændringerne i befolkningssammensætningen medfører.

2.   Indledning

| 2.1 | Den demografiske forandring af befolkningsstrukturen er både et af de store historiske resultater og en aktuel udfordring for vor tid. Aldrig tidligere har hele generationer med så stor berettigelse som nu kunnet håbe og forvente at opleve alderdommen som en livsfase, der strækker sig over mange år. Denne nye livsfase indebærer mange positive muligheder, men afføder også en række helt nye individuelle og samfundsmæssige opgaver. I de fleste europæiske lande har mange ældre en tilstrækkelig indkomst og den nødvendige fysiske og intellektuelle kapacitet til selv at kunne forme de ekstra år på tilfredsstillende vis. Dette åbner op for nye muligheder for økonomisk og samfundsmæssig udvikling. Men med den tiltagende alder stiger også risikoen for aftagende fysisk, sensorisk og intellektuel kapacitet og dermed for funktionsmæssige begrænsninger. Men der findes også grupper i samfundet, der ikke råder over de materielle, sociale og personlige ressourcer, der skal til for at kunne ældes med værdighed. Det sidste gælder navnlig et stort antal gamle kvinder, der bor alene. Der er også store forskelle mellem de europæiske lande i denne henseende. Desuden bliver der som følge af forskydningen i aldersstrukturen i alle landene brug for at omfordele de forhåndenværende midler og tilpasse sundhedssystemerne og de sociale sikringssystemer. Befolkningens aldring berører – om end med tidsmæssige afvigelser – alle EU's medlemsstater. I sin rapport om EØSU's aktiviteter 2000-2002 skriver formanden (side 69): |
| --- | --- |

2.1

Den demografiske forandring af befolkningsstrukturen er både et af de store historiske resultater og en aktuel udfordring for vor tid. Aldrig tidligere har hele generationer med så stor berettigelse som nu kunnet håbe og forvente at opleve alderdommen som en livsfase, der strækker sig over mange år. Denne nye livsfase indebærer mange positive muligheder, men afføder også en række helt nye individuelle og samfundsmæssige opgaver. I de fleste europæiske lande har mange ældre en tilstrækkelig indkomst og den nødvendige fysiske og intellektuelle kapacitet til selv at kunne forme de ekstra år på tilfredsstillende vis. Dette åbner op for nye muligheder for økonomisk og samfundsmæssig udvikling. Men med den tiltagende alder stiger også risikoen for aftagende fysisk, sensorisk og intellektuel kapacitet og dermed for funktionsmæssige begrænsninger. Men der findes også grupper i samfundet, der ikke råder over de materielle, sociale og personlige ressourcer, der skal til for at kunne ældes med værdighed. Det sidste gælder navnlig et stort antal gamle kvinder, der bor alene. Der er også store forskelle mellem de europæiske lande i denne henseende. Desuden bliver der som følge af forskydningen i aldersstrukturen i alle landene brug for at omfordele de forhåndenværende midler og tilpasse sundhedssystemerne og de sociale sikringssystemer. Befolkningens aldring berører – om end med tidsmæssige afvigelser – alle EU's medlemsstater. I sin rapport om EØSU's aktiviteter 2000-2002 skriver formanden (side 69):

| 2.2 | »EØSU henledte endvidere opmærksomheden på de foruroligende demografiske fremskrivninger, som vil få særlige konsekvenser for beskæftigelse, sundhed og pensionering«. |
| --- | --- |

2.2

»EØSU henledte endvidere opmærksomheden på de foruroligende demografiske fremskrivninger, som vil få særlige konsekvenser for beskæftigelse, sundhed og pensionering«.

| 2.3 | Denne udvikling er baggrunden for nærværende initiativudtalelse om »Forskningsbehovet i forbindelse med ændringer i befolkningssammensætningen – De ældres livskvalitet og teknologiske behov«, hvori der fremsættes anmodning om, at en nøgleaktion vedrørende dette tema optages i det syvende rammeprogram for forskning. Temaet omfatter to adskilte aspekter, der dog er nært forbundne med hinanden: for det første den ændrede befolkningssammensætning som sådan, der skyldes dels det faldende fødselstal og den dermed forbundne ændring af familiestrukturerne, dels befolkningens stigende middellevetid. For det andet aldringen og alderdommen som en selvstændig livsfase med et stort potentiale for sociale, kulturelle, organisatoriske, teknologiske og økonomiske innovationer, men også risici. I forbindelse med begge aspekter er der brug for forskning, såvel vedrørende de samfundsmæssige konsekvenser og det tilsvarende behov for en politisk indsats (makroniveauet) som vedrørende konsekvenserne for og behovet for en indsats til sikring af de ældres livskvalitet, i hvilken forbindelse der hele tiden må tages hensyn til kønsbetingede forskelle med hensyn til livssituation (mikroniveauet). |
| --- | --- |

2.3

Denne udvikling er baggrunden for nærværende initiativudtalelse om »Forskningsbehovet i forbindelse med ændringer i befolkningssammensætningen – De ældres livskvalitet og teknologiske behov«, hvori der fremsættes anmodning om, at en nøgleaktion vedrørende dette tema optages i det syvende rammeprogram for forskning. Temaet omfatter to adskilte aspekter, der dog er nært forbundne med hinanden: for det første den ændrede befolkningssammensætning som sådan, der skyldes dels det faldende fødselstal og den dermed forbundne ændring af familiestrukturerne, dels befolkningens stigende middellevetid. For det andet aldringen og alderdommen som en selvstændig livsfase med et stort potentiale for sociale, kulturelle, organisatoriske, teknologiske og økonomiske innovationer, men også risici. I forbindelse med begge aspekter er der brug for forskning, såvel vedrørende de samfundsmæssige konsekvenser og det tilsvarende behov for en politisk indsats (makroniveauet) som vedrørende konsekvenserne for og behovet for en indsats til sikring af de ældres livskvalitet, i hvilken forbindelse der hele tiden må tages hensyn til kønsbetingede forskelle med hensyn til livssituation (mikroniveauet).

3.   Baggrund og begrundelse for initiativudtalelsen

| 3.1 | Eftersom den demografiske omvæltning og de dermed forbundne ændringer i befolknings- og samfundsstrukturen er noget hidtil ukendt i historien, er der et stort behov for viden, så konsekvenserne for samfundsudviklingen kan vurderes, og velfunderede grundlag tilvejebringes for rettidig politisk planlægning, beslutningstagning og handlen, såvel på nationalt som på europæisk plan. Det påpeges også i udtalelser fra EØSU og meddelelser fra Kommissionen om beskæftigelsespolitik (1), social integration (2), sundhedspleje, livslang læring (3), m.v.. |
| --- | --- |

3.1

Eftersom den demografiske omvæltning og de dermed forbundne ændringer i befolknings- og samfundsstrukturen er noget hidtil ukendt i historien, er der et stort behov for viden, så konsekvenserne for samfundsudviklingen kan vurderes, og velfunderede grundlag tilvejebringes for rettidig politisk planlægning, beslutningstagning og handlen, såvel på nationalt som på europæisk plan. Det påpeges også i udtalelser fra EØSU og meddelelser fra Kommissionen om beskæftigelsespolitik (1), social integration (2), sundhedspleje, livslang læring (3), m.v..

| 3.2 | En sådan viden er samtidig en forudsætning for sociale, kulturelle, organisatoriske, økonomiske og teknologiske innovationer, der på den ene side kan opretholde gamle menneskers livskvalitet og på den anden side kan bidrage til at aflaste sundheds- og socialsikringssystemerne. Navnlig det hastigt voksende antal meget gamle mennesker og – til dels en følge heraf – det forhold, at der på samme tid eksisterer flere generationer af ældre, stiller krav om helt nye tjenesteydelser og fag. |
| --- | --- |

3.2

En sådan viden er samtidig en forudsætning for sociale, kulturelle, organisatoriske, økonomiske og teknologiske innovationer, der på den ene side kan opretholde gamle menneskers livskvalitet og på den anden side kan bidrage til at aflaste sundheds- og socialsikringssystemerne. Navnlig det hastigt voksende antal meget gamle mennesker og – til dels en følge heraf – det forhold, at der på samme tid eksisterer flere generationer af ældre, stiller krav om helt nye tjenesteydelser og fag.

| 3.3 | De projekter, der har modtaget støtte som led i nøgleaktion 6, »Befolkningens stigende gennemsnitsalder«, under temaprogrammet »Livskvalitet og forvaltning af bioressourcer« i det femte rammeprogram for forskning, har allerede givet en række vigtige resultater. Generaldirektoratet for Forskning har for nylig udgivet en midtvejsevaluering af resultater og erfaringer i forbindelse med denne tværfaglige nøgleaktion.. Omsætning af resultaterne af telematikprogrammet kan også bidrage til at forøge ældre menneskers og handicappedes livskvalitet. Den helhedsprægede fremgangsmåde, der blev benyttet i telematikprogrammet sidst i 1990'erne, har dog ikke vundet generelt indpas. |
| --- | --- |

3.3

De projekter, der har modtaget støtte som led i nøgleaktion 6, »Befolkningens stigende gennemsnitsalder«, under temaprogrammet »Livskvalitet og forvaltning af bioressourcer« i det femte rammeprogram for forskning, har allerede givet en række vigtige resultater. Generaldirektoratet for Forskning har for nylig udgivet en midtvejsevaluering af resultater og erfaringer i forbindelse med denne tværfaglige nøgleaktion.. Omsætning af resultaterne af telematikprogrammet kan også bidrage til at forøge ældre menneskers og handicappedes livskvalitet. Den helhedsprægede fremgangsmåde, der blev benyttet i telematikprogrammet sidst i 1990'erne, har dog ikke vundet generelt indpas.

| 3.4 | I det sjette rammeprogram for forskning optræder støtten til forskning i befolkningens aldring og de individuelle og samfundsmæssige konsekvenser af denne proces kun i nogle få underordnede dele af temaerne »Biovidenskab, genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste« (prioritet 1), »Informationssamfundsteknologier« (prioritet 2), »Borgere og styreformer i et videnbaseret samfund« (prioritet 7) og »Støtte til politikker og foregribelse af videnskabelige og teknologiske behov« (prioritet 8) samt ERA-net. |
| --- | --- |

3.4

I det sjette rammeprogram for forskning optræder støtten til forskning i befolkningens aldring og de individuelle og samfundsmæssige konsekvenser af denne proces kun i nogle få underordnede dele af temaerne »Biovidenskab, genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste« (prioritet 1), »Informationssamfundsteknologier« (prioritet 2), »Borgere og styreformer i et videnbaseret samfund« (prioritet 7) og »Støtte til politikker og foregribelse af videnskabelige og teknologiske behov« (prioritet 8) samt ERA-net.

| 3.4.1 | Vigtige politisk relevante resultater kan der først og fremmest ventes af de igangværende projekter under prioritet 8 om de demografiske perspektiver og om sundhedsomkostninger og –udgifter i forbindelse med aldringen. Et særligt strategisk mål under IST-programmet er støtte til ældres og handicappedes integration i informationssamfundet. Også på dette område foreligger der allerede en række nyttige resultater og lovende projekter, der inddrager store konsortier og industrien. Alligevel er der stadig brug for en stor indsats for at få afhjulpet de eksisterende mangler. Men »befolkningens stigende gennemsnitsalder« optræder ikke længere som selvstændigt punkt blandt de tematiske prioriteter. |
| --- | --- |

3.4.1

Vigtige politisk relevante resultater kan der først og fremmest ventes af de igangværende projekter under prioritet 8 om de demografiske perspektiver og om sundhedsomkostninger og –udgifter i forbindelse med aldringen. Et særligt strategisk mål under IST-programmet er støtte til ældres og handicappedes integration i informationssamfundet. Også på dette område foreligger der allerede en række nyttige resultater og lovende projekter, der inddrager store konsortier og industrien. Alligevel er der stadig brug for en stor indsats for at få afhjulpet de eksisterende mangler. Men »befolkningens stigende gennemsnitsalder« optræder ikke længere som selvstændigt punkt blandt de tematiske prioriteter.

| 3.5 | Det må forventes, at de medicinsk-biologisk orienterede projekter, der har modtaget støtte under det femte og det sjette rammeprogram for forskning, vil resultere i store fremskridt med hensyn til viden om fysiologiske og biologiske aldringsprocesser, om bekæmpelse af sygdomme og om fremme og bevarelse af sundheden. |
| --- | --- |

3.5

Det må forventes, at de medicinsk-biologisk orienterede projekter, der har modtaget støtte under det femte og det sjette rammeprogram for forskning, vil resultere i store fremskridt med hensyn til viden om fysiologiske og biologiske aldringsprocesser, om bekæmpelse af sygdomme og om fremme og bevarelse af sundheden.

| 3.6 | Erkendelser på dette område er uden tvivl vigtige. Men de kan ikke løse de problemer, som ældre mennesker står over for, og de kan heller ikke i nær fremtid bidrage til at klare de samfundsmæssige opgaver, som det stigende antal ældre mennesker og især det stigende antal meget gamle mennesker påfører de europæiske samfund som helhed. Som følge af de relativt lave fødselstal er de unge menneskers (under 20 år) andel af den samlede befolkning i EU fra 1960 til 2001 faldet fra 32 % til 23 %, mens de ældres (fra 60 år) andel i samme tidsrum er steget fra 16 % til 22 %. Ældrekvotienten, dvs. befolkningen på 60 år og derover i forhold til befolkningen på 20-60 år udtrykt i procent, steg i samme tidsrum fra 29,5 % til 38,9 %. På grund af de sidste tre årtiers lave fødselstal vil andelen af ældre yderligere tage til i de kommende år for i 2020 at udgøre 27 % af befolkningen. Det betyder, at over en fjerdedel af alle europæiske borgere til den tid er 60 år eller derover (4). Antallet af meget gamle vil stige særlig stærkt (se også 4.5.1). I betragtning af problemets store rækkevidde og de indtil videre uoverskuelige konsekvenser, som befolkningens aldring vil medføre på mange forskellige samfundsmæssige områder, må forskningsfeltet udvides klart. Ligesom aldringen selv ikke alene er en biologisk proces, men omfatter mange forskellige facetter i en årelang proces, må også forskningen i alderdom og aldring drives langsigtet og multi- og interdisciplinært. Forskningens mål skal ikke bare være at forbedre sundheden og forlænge levetiden. Tværtimod skal det også dreje sig om via forskning at bidrage til at forøge livskvaliteten i de ekstra år. |
| --- | --- |

3.6

Erkendelser på dette område er uden tvivl vigtige. Men de kan ikke løse de problemer, som ældre mennesker står over for, og de kan heller ikke i nær fremtid bidrage til at klare de samfundsmæssige opgaver, som det stigende antal ældre mennesker og især det stigende antal meget gamle mennesker påfører de europæiske samfund som helhed. Som følge af de relativt lave fødselstal er de unge menneskers (under 20 år) andel af den samlede befolkning i EU fra 1960 til 2001 faldet fra 32 % til 23 %, mens de ældres (fra 60 år) andel i samme tidsrum er steget fra 16 % til 22 %. Ældrekvotienten, dvs. befolkningen på 60 år og derover i forhold til befolkningen på 20-60 år udtrykt i procent, steg i samme tidsrum fra 29,5 % til 38,9 %. På grund af de sidste tre årtiers lave fødselstal vil andelen af ældre yderligere tage til i de kommende år for i 2020 at udgøre 27 % af befolkningen. Det betyder, at over en fjerdedel af alle europæiske borgere til den tid er 60 år eller derover (4). Antallet af meget gamle vil stige særlig stærkt (se også 4.5.1). I betragtning af problemets store rækkevidde og de indtil videre uoverskuelige konsekvenser, som befolkningens aldring vil medføre på mange forskellige samfundsmæssige områder, må forskningsfeltet udvides klart. Ligesom aldringen selv ikke alene er en biologisk proces, men omfatter mange forskellige facetter i en årelang proces, må også forskningen i alderdom og aldring drives langsigtet og multi- og interdisciplinært. Forskningens mål skal ikke bare være at forbedre sundheden og forlænge levetiden. Tværtimod skal det også dreje sig om via forskning at bidrage til at forøge livskvaliteten i de ekstra år.

| 3.7 | Derfor bør der i det syvende rammeprogram for forskning optages en nøgleaktion vedrørende den demografiske omvæltnings udfordringer, der supplerer den hidtil stort set medicinsk-biologisk orienterede forskning med samfunds- og adfærdsvidenskabelige, kulturelle, samfundsøkonomiske og forebyggelsesmæssige perspektiver. En sådan helhedspræget forskning skal omfatte såvel grundforskning som anvendelsesorienteret forskning og udvikling (5). Desuden bør de mest repræsentative europæiske ældreorganisationer inddrages, som det anbefales i den anden verdensomspændende ældreplan, der blev vedtaget på den anden verdenskonference om aldring i april 2002 i Madrid, og i den strategi, som FN's Økonomiske Kommission for Europa vedtog i forbindelse med ministerkonferencen i Berlin i september 2002. I betragtning af de lange og komplicerede politiske beslutningsprocesser haster det stærkt med at fremme en sådan forskning. Herunder redegøres der nærmere for forskningsbehovet på forskellige områder. |
| --- | --- |

3.7

Derfor bør der i det syvende rammeprogram for forskning optages en nøgleaktion vedrørende den demografiske omvæltnings udfordringer, der supplerer den hidtil stort set medicinsk-biologisk orienterede forskning med samfunds- og adfærdsvidenskabelige, kulturelle, samfundsøkonomiske og forebyggelsesmæssige perspektiver. En sådan helhedspræget forskning skal omfatte såvel grundforskning som anvendelsesorienteret forskning og udvikling (5). Desuden bør de mest repræsentative europæiske ældreorganisationer inddrages, som det anbefales i den anden verdensomspændende ældreplan, der blev vedtaget på den anden verdenskonference om aldring i april 2002 i Madrid, og i den strategi, som FN's Økonomiske Kommission for Europa vedtog i forbindelse med ministerkonferencen i Berlin i september 2002. I betragtning af de lange og komplicerede politiske beslutningsprocesser haster det stærkt med at fremme en sådan forskning. Herunder redegøres der nærmere for forskningsbehovet på forskellige områder.

4.   Forskningsbehovet på forskellige områder

Nærværende initiativudtalelse fokuserer navnlig på behovet for forskning, der under den demografiske omvæltnings vilkår kan sikre de europæiske borgere et liv, der er værd at leve, også i alderdommen. Det forudsætter for det første forskning i de berørtes aldringsproces og levevilkår, der former sig meget forskelligt i de forskellige europæiske lande. For det andet forudsætter det forskning i de samfundsmæssige rammebetingelser, der ligeledes adskiller sig stærkt fra land til land.

Af de mange områder, der berøres af den ændrede befolkningsstruktur, nævner vi her kun dem, hvor der består et særligt stort innovationsbehov og dermed også et stort behov for forskning udført i samarbejde mellem forskellige discipliner.

4.1   Forskningsbehovet i forbindelse med økonomisk politik og finanspolitik

| 4.1.1 | Det første centrale aspekt, der ikke kommer til sin ret i 6. rammeprogram for forskning, er et samfundsøkonomisk perspektiv på konsekvenserne af den demografiske omvæltning, der ifølge undersøgelser foretaget af Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender bliver graverende. Derfor er der brug for en solid videnbasis, der gør det muligt at sammenholde data om indkomst og beskæftigelse med data om sundhed og social adfærd. For at skabe mulighed for velfunderede prognoser må der kontinuerligt og over længere perioder udarbejdes statistikker (gode eksempler herpå er English Longitudinal Study of Ageing [ELSA] om sundhed og Retirement Survey [HRS] i USA). Deraf giver sig følgende forskningsemner:






  — | De demografiske prognoser er højst usikre, men politikerne skal lægge konkrete planer for sundhedsvæsen, socialsikring og alderssikring. Hvilke data vil skulle anvendes og indsamles for at kunne støtte de tilsvarende politiske foranstaltninger? |
| --- | --- | --- |

4.1.1

Det første centrale aspekt, der ikke kommer til sin ret i 6. rammeprogram for forskning, er et samfundsøkonomisk perspektiv på konsekvenserne af den demografiske omvæltning, der ifølge undersøgelser foretaget af Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender bliver graverende. Derfor er der brug for en solid videnbasis, der gør det muligt at sammenholde data om indkomst og beskæftigelse med data om sundhed og social adfærd. For at skabe mulighed for velfunderede prognoser må der kontinuerligt og over længere perioder udarbejdes statistikker (gode eksempler herpå er English Longitudinal Study of Ageing [ELSA] om sundhed og Retirement Survey [HRS] i USA). Deraf giver sig følgende forskningsemner:

—

De demografiske prognoser er højst usikre, men politikerne skal lægge konkrete planer for sundhedsvæsen, socialsikring og alderssikring. Hvilke data vil skulle anvendes og indsamles for at kunne støtte de tilsvarende politiske foranstaltninger?

| — | Hvilken betydning har den demografiske omvæltning for forbrug og opsparing? Hvilken adfærd må forventes, og hvilken adfærd er hensigtsmæssig på baggrund af den højere middellevetid? |
| --- | --- |

—

Hvilken betydning har den demografiske omvæltning for forbrug og opsparing? Hvilken adfærd må forventes, og hvilken adfærd er hensigtsmæssig på baggrund af den højere middellevetid?

| — | Hvordan er sammenhængen mellem aldrende befolkning og produktivitet? Hvilke konsekvenser er der for produktivitet, innovationsevne og iværksætteri? |
| --- | --- |

—

Hvordan er sammenhængen mellem aldrende befolkning og produktivitet? Hvilke konsekvenser er der for produktivitet, innovationsevne og iværksætteri?

| — | Hvordan kan det positive potentiale, der opstår som følge af den demografiske udvikling med hensyn til skabelse af nye produkter og tjenesteydelser, komme de nuværende og fremtidige ældregenerationer til gode og samtidig bruges til at styrke Europas økonomiske udvikling (stikordet er »videnbaseret økonomi«)? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan det positive potentiale, der opstår som følge af den demografiske udvikling med hensyn til skabelse af nye produkter og tjenesteydelser, komme de nuværende og fremtidige ældregenerationer til gode og samtidig bruges til at styrke Europas økonomiske udvikling (stikordet er »videnbaseret økonomi«)?

| — | Hvilken økonomisk adfærd kan der forventes af fremtidens ældre, der for en stor dels vedkommende vil være sundere, bedre uddannede og mere mobile end de nuværende ældregenerationer, men hvis situation risikerer at forværres, navnlig i de svagere sociale lag? (se også punkt 4.2.1 og 4.3.6). |
| --- | --- |

—

Hvilken økonomisk adfærd kan der forventes af fremtidens ældre, der for en stor dels vedkommende vil være sundere, bedre uddannede og mere mobile end de nuværende ældregenerationer, men hvis situation risikerer at forværres, navnlig i de svagere sociale lag? (se også punkt 4.2.1 og 4.3.6).

4.2   Forskningsbehov i forbindelse med arbejde og beskæftigelse

| 4.2.1 | På grund af befolkningens ændrede aldersstruktur og det deraf følgende krav om omfordeling af knappe ressourcer, der ikke kan forøges i takt med aldringen, må for fremtiden såvel virksomhederne som de sociale sikringssystemer og de ældre selv indstille sig på, at de ældres arbejdskraft og viden skal udnyttes længere, end tilfældet er for øjeblikket (6). Det er velkendt, at ældre generelt ikke er mindre produktive end yngre, men at nogle kompetencer tager af, mens andre tager til. Deraf giver sig følgende forskningsemner:






  — | På hvilke felter kan ældre arbejdstagere særlig godt udnytte deres evner, også i en tiltagende alder? |
| --- | --- | --- |

4.2.1

På grund af befolkningens ændrede aldersstruktur og det deraf følgende krav om omfordeling af knappe ressourcer, der ikke kan forøges i takt med aldringen, må for fremtiden såvel virksomhederne som de sociale sikringssystemer og de ældre selv indstille sig på, at de ældres arbejdskraft og viden skal udnyttes længere, end tilfældet er for øjeblikket (6). Det er velkendt, at ældre generelt ikke er mindre produktive end yngre, men at nogle kompetencer tager af, mens andre tager til. Deraf giver sig følgende forskningsemner:

—

På hvilke felter kan ældre arbejdstagere særlig godt udnytte deres evner, også i en tiltagende alder?

| — | Hvilke alternative arbejdsmuligheder og strukturer skal der skabes, for at det også i en højere alder kan forblive attraktivt at være erhvervsaktiv? Er f.eks. deltidsarbejde en farbar vej? |
| --- | --- |

—

Hvilke alternative arbejdsmuligheder og strukturer skal der skabes, for at det også i en højere alder kan forblive attraktivt at være erhvervsaktiv? Er f.eks. deltidsarbejde en farbar vej?

| — | Hvordan kan sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen forbedres med henblik på at forlænge arbejdstagernes erhvervsaktive periode? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen forbedres med henblik på at forlænge arbejdstagernes erhvervsaktive periode?

| — | Hvordan skal arbejdspladserne og arbejdsmiljøet indrettes, arbejdsrytmen fastlægges og arbejdet tilrettelægges, for at ældre kan arbejde optimalt? I hvilket omfang kan tilpasset teknik bidrage hertil? |
| --- | --- |

—

Hvordan skal arbejdspladserne og arbejdsmiljøet indrettes, arbejdsrytmen fastlægges og arbejdet tilrettelægges, for at ældre kan arbejde optimalt? I hvilket omfang kan tilpasset teknik bidrage hertil?

| — | Hvordan kan langtidsledige og personer, der af andre årsager (f.eks. opdragelse af børn eller pleje af pårørende) i længere tid har været uden erhvervsarbejde, igen integreres i arbejdslivet? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan langtidsledige og personer, der af andre årsager (f.eks. opdragelse af børn eller pleje af pårørende) i længere tid har været uden erhvervsarbejde, igen integreres i arbejdslivet?

| — | Af hvilke årsager skiller firmaerne sig af med ældre arbejdstagere? Hvorfor er især ældre kvinders arbejdsløshed stigende? |
| --- | --- |

—

Af hvilke årsager skiller firmaerne sig af med ældre arbejdstagere? Hvorfor er især ældre kvinders arbejdsløshed stigende?

| — | Hvilke hindringer er der for længere beskæftigelse eller nyansættelse af ældre arbejdstagere, og hvordan kan de fjernes? |
| --- | --- |

—

Hvilke hindringer er der for længere beskæftigelse eller nyansættelse af ældre arbejdstagere, og hvordan kan de fjernes?

| — | Hvor fleksibelt kan og skal overgangen fra fuldt erhvervsarbejde til pensionisttilværelsen udformes for både at tilgodese de ældre arbejdstageres, virksomhedernes og de sociale sikringssystemers behov? |
| --- | --- |

—

Hvor fleksibelt kan og skal overgangen fra fuldt erhvervsarbejde til pensionisttilværelsen udformes for både at tilgodese de ældre arbejdstageres, virksomhedernes og de sociale sikringssystemers behov?

| — | Hvordan kan og skal overførsel af viden organiseres, for at ældre arbejdstageres viden og erfaring, der er opsamlet gennem mange år, kan formidles til de yngre på en sådan måde, at de gerne tager imod den »gamle« viden, integrerer den i deres »nye« viden og dermed kan udnytte den til gavn for sig selv og for virksomheden? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan og skal overførsel af viden organiseres, for at ældre arbejdstageres viden og erfaring, der er opsamlet gennem mange år, kan formidles til de yngre på en sådan måde, at de gerne tager imod den »gamle« viden, integrerer den i deres »nye« viden og dermed kan udnytte den til gavn for sig selv og for virksomheden?

| — | Om videreuddannelsesforanstaltninger se punkt 4.5. |
| --- | --- |

—

Om videreuddannelsesforanstaltninger se punkt 4.5.

De ældres stigende andel af den samlede befolkning gør det desuden nødvendigt at udvide eksisterende og skabe nye job. Men der savnes information om, på hvilke områder det haster særligt med at få udvidet de faglige færdigheder for at leve op til ældre menneskers krav og behov, og på hvilke områder der er brug for nye aktiviteter og dermed nye chancer for beskæftigelse.

Denne udvikling bør analyseres

| — | med henblik på de ændringer af indkomst- og forbrugsmønstre, der følger af den demografiske omvæltning (se også punkt 4.1.1 og 4.3.6), |
| --- | --- |

—

med henblik på de ændringer af indkomst- og forbrugsmønstre, der følger af den demografiske omvæltning (se også punkt 4.1.1 og 4.3.6),

| — | med henblik på, at mobiliteten bliver ringere med alderen. Man kunne tænke på nye tjenesteydelser i hjemmet som f.eks. opsøgende frisører og fodplejere samt fjernsalg af ydelser såsom teleshopping, telerådgivning og lignende, |
| --- | --- |

—

med henblik på, at mobiliteten bliver ringere med alderen. Man kunne tænke på nye tjenesteydelser i hjemmet som f.eks. opsøgende frisører og fodplejere samt fjernsalg af ydelser såsom teleshopping, telerådgivning og lignende,

| — | med henblik på beskæftigelsespolitiske spørgsmål, specielt i forbindelse med sundhed og pleje, jf. punkt 4.6. |
| --- | --- |

—

med henblik på beskæftigelsespolitiske spørgsmål, specielt i forbindelse med sundhed og pleje, jf. punkt 4.6.

4.3   Forskningsbehov i forbindelse med ældre menneskers livsvirkelighed

| 4.3.1 | Aldring er ikke blot en biologisk, men også en social proces. De sociale rammebetingelser er meget forskellige i de forskellige lande i Europa. Det gælder både makroniveauet, nemlig de historisk fremvoksede politiske og sociale systemer, og mikroniveauet, de individuelle forhold og ressourcer. Lige så forskellige er betingelserne for aldring og alderdom i de forskellige befolkningsgrupper. Disse forskelle – det være sig med hensyn til mænds og kvinders forudsætninger, personlige og/eller faglige erfaringer, materielle levevilkår osv. – skal der tages hensyn til ved udforskningen af ældre menneskers daglige livsvirkelighed. |
| --- | --- |

4.3.1

Aldring er ikke blot en biologisk, men også en social proces. De sociale rammebetingelser er meget forskellige i de forskellige lande i Europa. Det gælder både makroniveauet, nemlig de historisk fremvoksede politiske og sociale systemer, og mikroniveauet, de individuelle forhold og ressourcer. Lige så forskellige er betingelserne for aldring og alderdom i de forskellige befolkningsgrupper. Disse forskelle – det være sig med hensyn til mænds og kvinders forudsætninger, personlige og/eller faglige erfaringer, materielle levevilkår osv. – skal der tages hensyn til ved udforskningen af ældre menneskers daglige livsvirkelighed.

| 4.3.2 | Der er store forskelle mellem de europæiske lande med hensyn til klima, topografi, bebyggelsestæthed og –former, trafikinfrastruktur, velfærdslovgivning og mange andre aspekter, der påvirker mulighederne for selv at bestemme over sit liv og for at tage aktivt del i samfundet. I nogle lande er der minimumspensioner, der udgør et tilstrækkeligt økonomisk grundlag for at leve et tilfredsstillende liv i alderdommen, i andre dækker pensionen ikke engang de elementære behov. Men der er også store forskelle mellem og inden for de enkelte lande og inden for gruppen af ældre.






  — | Hvilken indflydelse har de forskellige velfærdssystemer i de europæiske lande på de ældre borgeres livskvalitet? |
| --- | --- | --- |

4.3.2

Der er store forskelle mellem de europæiske lande med hensyn til klima, topografi, bebyggelsestæthed og –former, trafikinfrastruktur, velfærdslovgivning og mange andre aspekter, der påvirker mulighederne for selv at bestemme over sit liv og for at tage aktivt del i samfundet. I nogle lande er der minimumspensioner, der udgør et tilstrækkeligt økonomisk grundlag for at leve et tilfredsstillende liv i alderdommen, i andre dækker pensionen ikke engang de elementære behov. Men der er også store forskelle mellem og inden for de enkelte lande og inden for gruppen af ældre.

—

Hvilken indflydelse har de forskellige velfærdssystemer i de europæiske lande på de ældre borgeres livskvalitet?

| — | Hvilke forebyggende foranstaltninger kan der træffes for at modvirke de forhold, der gør det vanskeligt for ældre at få adgang til billige boliger, bekvemme transportmidler, kulturelle tilbud, sund ernæring og/eller ny teknologi og dermed forringer deres livskvalitet? |
| --- | --- |

—

Hvilke forebyggende foranstaltninger kan der træffes for at modvirke de forhold, der gør det vanskeligt for ældre at få adgang til billige boliger, bekvemme transportmidler, kulturelle tilbud, sund ernæring og/eller ny teknologi og dermed forringer deres livskvalitet?

| — | Hvordan kan man i en situation, hvor der skæres ned på de sociale ydelser og sundhedsvæsenets ydelser, sikre ikke mindst de ældres livskvalitet, hvis fysiske og sociale eksistens trues af fattigdom, kronisk sygdom, ringe uddannelse, utilstrækkelige sprogkundskaber eller mangel på andre ressourcer? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan man i en situation, hvor der skæres ned på de sociale ydelser og sundhedsvæsenets ydelser, sikre ikke mindst de ældres livskvalitet, hvis fysiske og sociale eksistens trues af fattigdom, kronisk sygdom, ringe uddannelse, utilstrækkelige sprogkundskaber eller mangel på andre ressourcer?

| — | Under hvilke betingelser lever de mennesker, som ikke (længere) kan opretholde selvstændig livsførelse? Hvilke bestemmelser findes der for disse mennesker i EU-medlemsstaterne, og hvilke foranstaltninger er nødvendige for varetagelsen af deres interesser? |
| --- | --- |

—

Under hvilke betingelser lever de mennesker, som ikke (længere) kan opretholde selvstændig livsførelse? Hvilke bestemmelser findes der for disse mennesker i EU-medlemsstaterne, og hvilke foranstaltninger er nødvendige for varetagelsen af deres interesser?

| — | Under hvilke betingelser lever de ældre på plejehjem/institutioner? Hvilke former for repræsentation af deres interesser findes der? |
| --- | --- |

—

Under hvilke betingelser lever de ældre på plejehjem/institutioner? Hvilke former for repræsentation af deres interesser findes der?

| — | Hvilke betingelser for forebyggelse, forsørgelse og pleje af alzheimerpatienter og mennesker med andre demenssygdomme findes der i EU-medlemsstaterne? Hvilke muligheder og erfaringer findes der med forskellige boligformer? |
| --- | --- |

—

Hvilke betingelser for forebyggelse, forsørgelse og pleje af alzheimerpatienter og mennesker med andre demenssygdomme findes der i EU-medlemsstaterne? Hvilke muligheder og erfaringer findes der med forskellige boligformer?

| 4.3.3 | Selvstændighed, selvbestemmelse og social integration er vigtige personlige og samfundspolitiske mål. I en høj, og navnlig i en meget høj alder kommer realiseringen af disse målsætninger af flere årsager i fare. For det første stiger risikoen for sundhedsmæssige problemer med den tiltagende alder. I så fald gør uhensigtsmæssige omgivelser og manglende økonomiske ressourcer det vanskeligt at opretholde selvstændigheden og bevare et socialt liv. Også samfundsmæssige normer og forestillinger som f.eks. en diskriminerende opfattelse af de ældre kan virke som barrierer og resultere i udelukkelse fra vigtige samfundsmæssige områder. Over for det negative billede af alderdommen står imidlertid den kendsgerning, at det overvejende flertal af ældre gennem mange år kan leve et selvstændigt liv, som de selv tager ansvaret for. Desuden yder de vigtige bidrag til familien og samfundet i form af (social og økonomisk) støtte til yngre generationer og i form af ulønnet arbejde i politiske, fagforeningsmæssige og kirkelige sammenhænge. |
| --- | --- |

4.3.3

Selvstændighed, selvbestemmelse og social integration er vigtige personlige og samfundspolitiske mål. I en høj, og navnlig i en meget høj alder kommer realiseringen af disse målsætninger af flere årsager i fare. For det første stiger risikoen for sundhedsmæssige problemer med den tiltagende alder. I så fald gør uhensigtsmæssige omgivelser og manglende økonomiske ressourcer det vanskeligt at opretholde selvstændigheden og bevare et socialt liv. Også samfundsmæssige normer og forestillinger som f.eks. en diskriminerende opfattelse af de ældre kan virke som barrierer og resultere i udelukkelse fra vigtige samfundsmæssige områder. Over for det negative billede af alderdommen står imidlertid den kendsgerning, at det overvejende flertal af ældre gennem mange år kan leve et selvstændigt liv, som de selv tager ansvaret for. Desuden yder de vigtige bidrag til familien og samfundet i form af (social og økonomisk) støtte til yngre generationer og i form af ulønnet arbejde i politiske, fagforeningsmæssige og kirkelige sammenhænge.

| 4.3.4 | Ældre mennesker har stort psykologisk potentiale til at tackle problemerne, når de stilles over for vanskelige ydre omstændigheder og sundhedsmæssige begrænsninger. Denne indre balance kan dog komme i fare, når problemerne kumuleres.






  — | Hvornår og hvordan skal der gribes ind for at undgå, at ældre mennesker overbelastes, men i stedet får støtte til at klare kritiske livssituationer? |
| --- | --- | --- |

4.3.4

Ældre mennesker har stort psykologisk potentiale til at tackle problemerne, når de stilles over for vanskelige ydre omstændigheder og sundhedsmæssige begrænsninger. Denne indre balance kan dog komme i fare, når problemerne kumuleres.

—

Hvornår og hvordan skal der gribes ind for at undgå, at ældre mennesker overbelastes, men i stedet får støtte til at klare kritiske livssituationer?

| — | Hvilke foranstaltninger er nødvendige for at dække behov, der går ud over de rent basale, som f.eks. det psykologiske behov for sikkerhed, for familiemæssige og andre mellemmenneskelige relationer og for social integration? |
| --- | --- |

—

Hvilke foranstaltninger er nødvendige for at dække behov, der går ud over de rent basale, som f.eks. det psykologiske behov for sikkerhed, for familiemæssige og andre mellemmenneskelige relationer og for social integration?

| 4.3.5 | De fleste gennemlever den ca. 20-30 årige tilværelse som ældre i relativt sund og aktiv tilstand. Men da denne livsfase er noget nyt i historien, er der kun få forbilleder for udformningen af den. Om de områder, hvor ældre nu til dags er aktive og yder et vigtigt samfundsmæssigt, socialt og økonomisk bidrag – bl.a. i form af lønnet og/eller ulønnet arbejde i politiske, fagforeningsmæssige og kirkelige organisationer eller ved at støtte, uddanne og opdrage yngre – findes der så godt som ikke pålidelige tal, der kan sammenlignes på europæisk plan.






  — | Hvilke aktivitetsfelter, efteruddannelsestilbud, inddragelsesformer og mødesteder kan der skabes, som kan bidrage til, at denne alders positive potentiale udnyttes på en måde, så det er meningsfuldt for den enkelte og produktivt for samfundet? |
| --- | --- | --- |

4.3.5

De fleste gennemlever den ca. 20-30 årige tilværelse som ældre i relativt sund og aktiv tilstand. Men da denne livsfase er noget nyt i historien, er der kun få forbilleder for udformningen af den. Om de områder, hvor ældre nu til dags er aktive og yder et vigtigt samfundsmæssigt, socialt og økonomisk bidrag – bl.a. i form af lønnet og/eller ulønnet arbejde i politiske, fagforeningsmæssige og kirkelige organisationer eller ved at støtte, uddanne og opdrage yngre – findes der så godt som ikke pålidelige tal, der kan sammenlignes på europæisk plan.

—

Hvilke aktivitetsfelter, efteruddannelsestilbud, inddragelsesformer og mødesteder kan der skabes, som kan bidrage til, at denne alders positive potentiale udnyttes på en måde, så det er meningsfuldt for den enkelte og produktivt for samfundet?

| — | Hvor stor forskel er der på ældre mænds og ældre kvinders interesser, erfaringer, behov og færdigheder? Hvordan kan og skal der tages hensyn til disse forskelle? |
| --- | --- |

—

Hvor stor forskel er der på ældre mænds og ældre kvinders interesser, erfaringer, behov og færdigheder? Hvordan kan og skal der tages hensyn til disse forskelle?

| — | Hvordan kan de ældre inddrages direkte eller indirekte gennem de organisationer, som repræsenterer dem, i den beslutningsproces på de forskellige nationale og europæiske planer, som vedrører deres ret til et værdigt og uafhængigt liv og til at deltage i det sociale og kulturelle liv, så at artikel 25 i chartret om grundlæggende rettigheder faktisk efterleves? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan de ældre inddrages direkte eller indirekte gennem de organisationer, som repræsenterer dem, i den beslutningsproces på de forskellige nationale og europæiske planer, som vedrører deres ret til et værdigt og uafhængigt liv og til at deltage i det sociale og kulturelle liv, så at artikel 25 i chartret om grundlæggende rettigheder faktisk efterleves?

| — | Hvilket behov har de ældre, også ældre indvandrere, for tværregional og grænseoverskridende mobilitet, og hvordan kan man (som for arbejdstagerne) bedst opfylde disse behov? |
| --- | --- |

—

Hvilket behov har de ældre, også ældre indvandrere, for tværregional og grænseoverskridende mobilitet, og hvordan kan man (som for arbejdstagerne) bedst opfylde disse behov?

| 4.3.6 | Samfundets aldring diskuteres i vidt omfang kun som et problem, som en belastning og med fokus på de stigende udgifter til social- og sundhedsvæsenet. Modsat er der imidlertid også en række positive aspekter, der sjældent kommer frem, og som der ikke foreligger megen information om. Dertil hører f.eks., at ældre mennesker ikke længere belaster arbejdsmarkedet, men fortsat bidrager til den økonomiske udvikling som forbrugere.






  — | Hvordan adskiller ældre menneskers indkomst- og forbrugsmønstre sig fra yngre menneskers? |
| --- | --- | --- |

4.3.6

Samfundets aldring diskuteres i vidt omfang kun som et problem, som en belastning og med fokus på de stigende udgifter til social- og sundhedsvæsenet. Modsat er der imidlertid også en række positive aspekter, der sjældent kommer frem, og som der ikke foreligger megen information om. Dertil hører f.eks., at ældre mennesker ikke længere belaster arbejdsmarkedet, men fortsat bidrager til den økonomiske udvikling som forbrugere.

—

Hvordan adskiller ældre menneskers indkomst- og forbrugsmønstre sig fra yngre menneskers?

| — | Hvilke ændringer i forbrugsmæssig adfærd kan der forventes af de kommende generationer? |
| --- | --- |

—

Hvilke ændringer i forbrugsmæssig adfærd kan der forventes af de kommende generationer?

| — | På hvilke områder er der et særligt innovationspotentiale med henblik på at sikre, at der i fremtiden tages større hensyn til ældre menneskers specifikke behov? |
| --- | --- |

—

På hvilke områder er der et særligt innovationspotentiale med henblik på at sikre, at der i fremtiden tages større hensyn til ældre menneskers specifikke behov?

| — | Se også punkt 4.1.1 og 4.2.1. |
| --- | --- |

—

Se også punkt 4.1.1 og 4.2.1.

| 4.3.7 | Foranlediget af de aktuelle diskussioner om sundhedsvæsenets problemer, finansieringen af pensionerne og – i visse lande – dødshjælp føler mange ældre mennesker sig nu snarere som en belastning end som påskønnede medlemmer af samfundet.






  — | Hvordan kan den materielle og immaterielle indsats, som ældre mennesker yder på mange forskellige samfundsmæssige områder, gøres mere synlig og værdsættes mere? |
| --- | --- | --- |

4.3.7

Foranlediget af de aktuelle diskussioner om sundhedsvæsenets problemer, finansieringen af pensionerne og – i visse lande – dødshjælp føler mange ældre mennesker sig nu snarere som en belastning end som påskønnede medlemmer af samfundet.

—

Hvordan kan den materielle og immaterielle indsats, som ældre mennesker yder på mange forskellige samfundsmæssige områder, gøres mere synlig og værdsættes mere?

| — | Hvilke samfundspolitiske foranstaltninger skal der træffes, for at de ældre ikke længere skal have grund til blot at betragte sig som »ældrebyrden«? |
| --- | --- |

—

Hvilke samfundspolitiske foranstaltninger skal der træffes, for at de ældre ikke længere skal have grund til blot at betragte sig som »ældrebyrden«?

| — | Hvordan kan negativ indstilling til alderdommen generelt ændres, så der bliver mulighed for større accept af alderdommen og for en positiv ældrekultur? Hvordan kan der hos yngre mennesker skabes større forståelse for de ældre, og hvordan kan man fremme en dialog både inden for og mellem generationerne? (se også 4.5.2). |
| --- | --- |

—

Hvordan kan negativ indstilling til alderdommen generelt ændres, så der bliver mulighed for større accept af alderdommen og for en positiv ældrekultur? Hvordan kan der hos yngre mennesker skabes større forståelse for de ældre, og hvordan kan man fremme en dialog både inden for og mellem generationerne? (se også 4.5.2).

| — | Hvordan når man frem til en mere differentieret fremstilling af alderdommen i medierne? |
| --- | --- |

—

Hvordan når man frem til en mere differentieret fremstilling af alderdommen i medierne?

| — | Døden er i vidt omfang tabu, men er samtidig en ikke uvæsentlig økonomisk faktor. Hvordan kan man undgå ren kommercialisering af døden og i stedet udvikle en etisk forsvarlig omgang med døden? |
| --- | --- |

—

Døden er i vidt omfang tabu, men er samtidig en ikke uvæsentlig økonomisk faktor. Hvordan kan man undgå ren kommercialisering af døden og i stedet udvikle en etisk forsvarlig omgang med døden?

4.4   Forskningsbehov i forbindelse med det sociale og fysiske miljø

| 4.4.1 | Ældre menneskers sociale miljø ændrer sig dramatisk i de kommende år. Som følge af lave fødselstal, sen familiestiftelse og høje skilsmissetal skrumper det traditionelle net af familiemæssige relationer ind. Samtidig vil det på grund af den stigende middellevetid stadigt hyppigere ske, at indtil fem generationer i en familie er i live samtidigt (»beanpole families«).






  — | Hvordan indvirker disse ændringer på gamle menneskers sociale integration og deltagelse i samfundet? |
| --- | --- | --- |

4.4.1

Ældre menneskers sociale miljø ændrer sig dramatisk i de kommende år. Som følge af lave fødselstal, sen familiestiftelse og høje skilsmissetal skrumper det traditionelle net af familiemæssige relationer ind. Samtidig vil det på grund af den stigende middellevetid stadigt hyppigere ske, at indtil fem generationer i en familie er i live samtidigt (»beanpole families«).

—

Hvordan indvirker disse ændringer på gamle menneskers sociale integration og deltagelse i samfundet?

| — | Kan kommende generationer i højere grad trække på ikke-familiemæssige relationer, og er de til at stole på, også når der bliver brug for hjælp og støtte? |
| --- | --- |

—

Kan kommende generationer i højere grad trække på ikke-familiemæssige relationer, og er de til at stole på, også når der bliver brug for hjælp og støtte?

| — | Hvilke socialpolitiske foranstaltninger og/eller organisatoriske og tekniske innovationer kan bidrage til at støtte de familiemæssige og ikke-familiemæssige netværk for at fremme deres bæreevne og varighed? |
| --- | --- |

—

Hvilke socialpolitiske foranstaltninger og/eller organisatoriske og tekniske innovationer kan bidrage til at støtte de familiemæssige og ikke-familiemæssige netværk for at fremme deres bæreevne og varighed?

| 4.4.2 | Fra tidsbudget- og mobilitetsstudier ved man, at folk, efterhånden som de bliver ældre, tilbringer en stadig større del af tiden i boligen, og at aktiviteterne uden for hjemmet tager tilsvarende af.






  — | Hvordan kan boliger – særligt lejede boliger i store, gamle ejendomme, men også enfamiliehuse – så billigt som muligt indrettes sådan, at ældre mennesker, også når de legemlige, sensoriske og kognitive svagheder melder sig, kan blive boende for sig selv og dér modtage nødvendig pleje? |
| --- | --- | --- |

4.4.2

Fra tidsbudget- og mobilitetsstudier ved man, at folk, efterhånden som de bliver ældre, tilbringer en stadig større del af tiden i boligen, og at aktiviteterne uden for hjemmet tager tilsvarende af.

—

Hvordan kan boliger – særligt lejede boliger i store, gamle ejendomme, men også enfamiliehuse – så billigt som muligt indrettes sådan, at ældre mennesker, også når de legemlige, sensoriske og kognitive svagheder melder sig, kan blive boende for sig selv og dér modtage nødvendig pleje?

| — | Hvad skal der generelt tænkes på i forbindelse med modernisering af boliger for at sikre, at de ældre længst muligt kan blive i egen bolig? |
| --- | --- |

—

Hvad skal der generelt tænkes på i forbindelse med modernisering af boliger for at sikre, at de ældre længst muligt kan blive i egen bolig?

| — | Hvilke arkitektoniske eller tekniske tilpasningsforanstaltninger kan bidrage til bevarelse af selvstændigheden i forbindelse med specifikke svagheder (tunghørhed, svagsyn, mobilitetsbegrænsninger, demens)? |
| --- | --- |

—

Hvilke arkitektoniske eller tekniske tilpasningsforanstaltninger kan bidrage til bevarelse af selvstændigheden i forbindelse med specifikke svagheder (tunghørhed, svagsyn, mobilitetsbegrænsninger, demens)?

| — | Hvordan kan nye tiltag på området »intelligente boliger« bidrage til længere opretholdelse af selvstændig livsførelse og husholdning? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan nye tiltag på området »intelligente boliger« bidrage til længere opretholdelse af selvstændig livsførelse og husholdning?

| — | Hvilke positive erfaringer findes der allerede i Europa på disse områder? Hvilken lære kan der drages af dem? |
| --- | --- |

—

Hvilke positive erfaringer findes der allerede i Europa på disse områder? Hvilken lære kan der drages af dem?

| 4.4.3 | Tanken om at måtte flytte på plejehjem som følge af tiltagende svagheder er de fleste ældre menneskers skræk.






  — | Hvilke attraktive og alligevel økonomisk overkommelige alternativer er der, når egen bolig bliver en belastning, og det ikke længere er muligt at opretholde selvstændig livsførelse i den? |
| --- | --- | --- |

4.4.3

Tanken om at måtte flytte på plejehjem som følge af tiltagende svagheder er de fleste ældre menneskers skræk.

—

Hvilke attraktive og alligevel økonomisk overkommelige alternativer er der, når egen bolig bliver en belastning, og det ikke længere er muligt at opretholde selvstændig livsførelse i den?

| — | Hvilke erfaringer foreligger der med nye boformer som f.eks. »beskyttet bolig«? Hvilke betingelser er afgørende for, om sådanne alternativer bliver en succes eller en fiasko? |
| --- | --- |

—

Hvilke erfaringer foreligger der med nye boformer som f.eks. »beskyttet bolig«? Hvilke betingelser er afgørende for, om sådanne alternativer bliver en succes eller en fiasko?

| 4.4.4. | Teknisk apparatur og tekniske systemer og tjenesteydelser kan være en stor hjælp for ældre til at klare hverdagens problemer. Men ofte er de ikke tilpasset de ældres behov. Apparatur skal konstrueres efter princippet »Design for All« og skal fleksibelt kunne tilpasses forskellige brugergrupper. Det betyder, at det er helt nødvendigt at inddrage de kommende brugere i udviklingsprocessen for at forbedre produkternes og tjenesteydelsernes kvalitet. Det må anbefales at konsultere og aktivt inddrage de mest repræsentative europæiske ældreorganisationer og de ældre selv for at få en permanent udveksling af oplysninger om de ældres virkelige behov.






  — | Hvad skal producenter og designere vide om »Design for All«-tilgangen og -metoden og om ældre menneskers færdigheder, begrænsninger, behov og holdninger, for at tekniske produkter kan tilpasses ordentligt, så de accepteres og bedre kan bruges af de ældre? |
| --- | --- | --- |

4.4.4.

Teknisk apparatur og tekniske systemer og tjenesteydelser kan være en stor hjælp for ældre til at klare hverdagens problemer. Men ofte er de ikke tilpasset de ældres behov. Apparatur skal konstrueres efter princippet »Design for All« og skal fleksibelt kunne tilpasses forskellige brugergrupper. Det betyder, at det er helt nødvendigt at inddrage de kommende brugere i udviklingsprocessen for at forbedre produkternes og tjenesteydelsernes kvalitet. Det må anbefales at konsultere og aktivt inddrage de mest repræsentative europæiske ældreorganisationer og de ældre selv for at få en permanent udveksling af oplysninger om de ældres virkelige behov.

—

Hvad skal producenter og designere vide om »Design for All«-tilgangen og -metoden og om ældre menneskers færdigheder, begrænsninger, behov og holdninger, for at tekniske produkter kan tilpasses ordentligt, så de accepteres og bedre kan bruges af de ældre?

| — | Hvad ændrer sig med alderen, og hvad vil muligvis ændre sig med de nye generationer af ældre? |
| --- | --- |

—

Hvad ændrer sig med alderen, og hvad vil muligvis ændre sig med de nye generationer af ældre?

| — | Hvordan kan der i forbindelse med konstruktion af almindelige teknologiske produkter i højere grad end hidtil tages hensyn til, at ældre menneskers færdigheder og behov ændrer sig? Hvilke politiske foranstaltninger kan styrke industri- og erhvervssektorens deltagelse i virkeliggørelsen af målene under »Design for All«? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan der i forbindelse med konstruktion af almindelige teknologiske produkter i højere grad end hidtil tages hensyn til, at ældre menneskers færdigheder og behov ændrer sig? Hvilke politiske foranstaltninger kan styrke industri- og erhvervssektorens deltagelse i virkeliggørelsen af målene under »Design for All«?

| — | Hvordan kan det i praksis lade sig gøre at inddrage brugerne effektivt i udviklingen af teknisk apparatur? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan det i praksis lade sig gøre at inddrage brugerne effektivt i udviklingen af teknisk apparatur?

Desuden må det nøjere undersøges, hvilke tekniske hjælpemidler der faktisk bruges, og hvilke betingelser der må opfyldes, for at de kan bidrage til ældre menneskers livskvalitet:

| — | På hvilken måde kan de hjælpe ældre mennesker i forbindelse med dagligdagens krav? På hvilken måde kan de i tilfælde af plejebehov eller demens støtte såvel formelt som uformelt plejepersonale og være til hjælp i forbindelse med tjenesteydelser? |
| --- | --- |

—

På hvilken måde kan de hjælpe ældre mennesker i forbindelse med dagligdagens krav? På hvilken måde kan de i tilfælde af plejebehov eller demens støtte såvel formelt som uformelt plejepersonale og være til hjælp i forbindelse med tjenesteydelser?

| — | Hvilke etiske aspekter skal der tages hensyn til (f.eks. over for forvirrede personer) for at udelukke krænkelse af privatsfæren f.eks. ved teknisk overvågning? |
| --- | --- |

—

Hvilke etiske aspekter skal der tages hensyn til (f.eks. over for forvirrede personer) for at udelukke krænkelse af privatsfæren f.eks. ved teknisk overvågning?

| — | Hvilke innovative muligheder ligger der i ny teknologi, og hvilke konsekvenser har anvendelsen af den på lang sigt? Hvilke sociale ledsageforanstaltninger er nødvendige, for at den kan bidrage til at forøge de ældres livskvalitet og deltagelse i samfundet og ikke tværtimod fører til social isolation og begrænsning? |
| --- | --- |

—

Hvilke innovative muligheder ligger der i ny teknologi, og hvilke konsekvenser har anvendelsen af den på lang sigt? Hvilke sociale ledsageforanstaltninger er nødvendige, for at den kan bidrage til at forøge de ældres livskvalitet og deltagelse i samfundet og ikke tværtimod fører til social isolation og begrænsning?

| 4.4.5 | Fysiske, sociale og kulturelle aktiviteter bidrager som bekendt til en sund og tilfredsstillende tilværelse som ældre. Men hyppigt afskærer hindringer i det naturgivne og/eller konstruerede miljø eller manglende transportmidler adgangen til relevante faciliteter. Problemerne er i vidt omfang velkendte (7), men det skorter på løsninger.






  — | Hvilke foranstaltninger kan og skal der først og fremmest træffes inden for samfunds-, by- og trafikplanlægning, for at boligmiljøet, gade- og vejnettet, transportmidlerne, servicefaciliteterne m.v. kan leve op til det stigende antal ældre medborgeres krav og støtte dem, så de kan bevare deres selvstændighed? |
| --- | --- | --- |

4.4.5

Fysiske, sociale og kulturelle aktiviteter bidrager som bekendt til en sund og tilfredsstillende tilværelse som ældre. Men hyppigt afskærer hindringer i det naturgivne og/eller konstruerede miljø eller manglende transportmidler adgangen til relevante faciliteter. Problemerne er i vidt omfang velkendte (7), men det skorter på løsninger.

—

Hvilke foranstaltninger kan og skal der først og fremmest træffes inden for samfunds-, by- og trafikplanlægning, for at boligmiljøet, gade- og vejnettet, transportmidlerne, servicefaciliteterne m.v. kan leve op til det stigende antal ældre medborgeres krav og støtte dem, så de kan bevare deres selvstændighed?

| — | Hvordan kan især boligmiljøet – f.eks. via mødesteder og egnede transportmidler – bidrage til ældre menneskers sociale integration? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan især boligmiljøet – f.eks. via mødesteder og egnede transportmidler – bidrage til ældre menneskers sociale integration?

| — | I hvilke lande og på hvilke felter er der gjort positive erfaringer, og hvordan kan de overføres til andre lande og andre felter? |
| --- | --- |

—

I hvilke lande og på hvilke felter er der gjort positive erfaringer, og hvordan kan de overføres til andre lande og andre felter?

| 4.4.6 | Hyppigt hindrer manglende sociale og finansielle midler og/eller fysiske eller sensoriske svagheder adgang til og deltagelse i aktiviteter uden for hjemmet. Men netop for disse mennesker – ofte ældre kvinder, der lever alene – ville det være af særlig stor betydning at deltage i sociale og kulturelle aktiviteter, så de ikke isoleres.






  — | Hvilke socialpolitiske foranstaltninger og/eller organisatoriske og tekniske innovationer kan støtte ubemidlede ældre menneskers deltagelse i samfundet? |
| --- | --- | --- |

4.4.6

Hyppigt hindrer manglende sociale og finansielle midler og/eller fysiske eller sensoriske svagheder adgang til og deltagelse i aktiviteter uden for hjemmet. Men netop for disse mennesker – ofte ældre kvinder, der lever alene – ville det være af særlig stor betydning at deltage i sociale og kulturelle aktiviteter, så de ikke isoleres.

—

Hvilke socialpolitiske foranstaltninger og/eller organisatoriske og tekniske innovationer kan støtte ubemidlede ældre menneskers deltagelse i samfundet?

4.5   Forskningsbehov i forbindelse med livslang læring

| 4.5.1 | Livslang læring spiller en stadig vigtigere rolle i et samfund, hvor der hurtigt sker sociale, kulturelle og tekniske ændringer. Dette gælder navnlig ældre arbejdstagere, hvis tidligere erhvervede kompetencer ikke længere rækker på en moderne arbejdsplads. Målet om at skabe et europæisk område for livslang læring blev allerede understreget i en fælles meddelelse fra Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur og Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender og Arbejdsmarkedsforhold og i Rådets resolution af 27. juni 2002 (8). På dette område er der ligeledes fortsat et presserende behov for forskning:






  — | Hvilken type videreuddannelsestiltag for ældre arbejdstagere vil være mest effektive set ud fra et indholds- og metodemæssigt synspunkt? |
| --- | --- | --- |

4.5.1

Livslang læring spiller en stadig vigtigere rolle i et samfund, hvor der hurtigt sker sociale, kulturelle og tekniske ændringer. Dette gælder navnlig ældre arbejdstagere, hvis tidligere erhvervede kompetencer ikke længere rækker på en moderne arbejdsplads. Målet om at skabe et europæisk område for livslang læring blev allerede understreget i en fælles meddelelse fra Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur og Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender og Arbejdsmarkedsforhold og i Rådets resolution af 27. juni 2002 (8). På dette område er der ligeledes fortsat et presserende behov for forskning:

—

Hvilken type videreuddannelsestiltag for ældre arbejdstagere vil være mest effektive set ud fra et indholds- og metodemæssigt synspunkt?

| — | Hvad kan man gøre for at sikre, at hensigtsmæssige foranstaltninger kommer alle arbejdstagere ligeligt til gode uanset alder og køn? |
| --- | --- |

—

Hvad kan man gøre for at sikre, at hensigtsmæssige foranstaltninger kommer alle arbejdstagere ligeligt til gode uanset alder og køn?

| 4.5.2 | Behovet for livslang læring gælder dog også personer, som ikke længere er aktive på arbejdsmarkedet. De bør også have mulighed for at udvikle sig yderligere både for deres egen og samfundets skyld.






  — | Hvordan erhverves og formidles viden i informationssamfundet? |
| --- | --- | --- |

4.5.2

Behovet for livslang læring gælder dog også personer, som ikke længere er aktive på arbejdsmarkedet. De bør også have mulighed for at udvikle sig yderligere både for deres egen og samfundets skyld.

—

Hvordan erhverves og formidles viden i informationssamfundet?

| — | Hvordan kan man i højere grad fremme livslang læring blandt ældre uanset deres aktivitetsstatus? Hvilke muligheder findes der på nuværende tidspunkt i medlemsstaterne for at deltage i uddannelses- og informationsprogrammer vedrørende arbejdsrelaterede og kulturelle spørgsmål? Hvilke erfaringer har man eksempelvis opnået med ældreuniversiteter eller møder om forskellige emner? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan man i højere grad fremme livslang læring blandt ældre uanset deres aktivitetsstatus? Hvilke muligheder findes der på nuværende tidspunkt i medlemsstaterne for at deltage i uddannelses- og informationsprogrammer vedrørende arbejdsrelaterede og kulturelle spørgsmål? Hvilke erfaringer har man eksempelvis opnået med ældreuniversiteter eller møder om forskellige emner?

| — | Findes der en sammenhæng mellem en persons tidligere beskæftigelse og senere videreuddannelse? Kan man på baggrund af uddannelse, der er gennemført gennem et aktivt arbejdsliv, konkludere, hvordan ældres interesse for læring, uddannelse og kultur kan fastholdes? |
| --- | --- |

—

Findes der en sammenhæng mellem en persons tidligere beskæftigelse og senere videreuddannelse? Kan man på baggrund af uddannelse, der er gennemført gennem et aktivt arbejdsliv, konkludere, hvordan ældres interesse for læring, uddannelse og kultur kan fastholdes?

| — | Hvordan kan man lette adgangen til uddannelse også for grupper, som hidtil har været underrepræsenteret, og sikre kulturel mangfoldighed? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan man lette adgangen til uddannelse også for grupper, som hidtil har været underrepræsenteret, og sikre kulturel mangfoldighed?

| — | Hvordan kan offentlige medier, nye teknologier og e-learning bidrage til fortsat deltagelse i samfundet, formidling af viden og information samt fremme af videreuddannelse for ældre? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan offentlige medier, nye teknologier og e-learning bidrage til fortsat deltagelse i samfundet, formidling af viden og information samt fremme af videreuddannelse for ældre?

| — | Hvilke almene færdigheder er særligt vigtige i en høj alder? (jf. ligeledes punkt 4.6.1) |
| --- | --- |

—

Hvilke almene færdigheder er særligt vigtige i en høj alder? (jf. ligeledes punkt 4.6.1)

| — | Hvilket grundkendskab bør personer og organisationer, som beskæftiger sig med ældre, have til alderdom og aldring? Hvilke uddannelsestiltag vil kunne få unge til bedre at forstå ældre? (jf. ligeledes punkt 4.3.7) |
| --- | --- |

—

Hvilket grundkendskab bør personer og organisationer, som beskæftiger sig med ældre, have til alderdom og aldring? Hvilke uddannelsestiltag vil kunne få unge til bedre at forstå ældre? (jf. ligeledes punkt 4.3.7)

| — | Hvordan kan man føre tilsyn med gennemførelsen af de foranstaltninger, som tidligere er blevet vedtaget? Hvordan kan der udveksles positive erfaringer? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan man føre tilsyn med gennemførelsen af de foranstaltninger, som tidligere er blevet vedtaget? Hvordan kan der udveksles positive erfaringer?

4.6   Forskningsbehov i forbindelse med bevarelse af sundhed og plejebehov

| 4.6.1 | En særlig alvorlig konsekvens af ændringerne i befolkningssammensætningen er den omkostningsbyrde, som vil komme til at hvile på social- og sundhedssystemerne som følge af den hurtige stigning i antallet af meget gamle mennesker. Antallet af firsårige forventes i løbet af de næste 15 år at stige med 50 % i EU for at nå over 20 mio. (9). Antallet af hundredårige stiger eksponentielt (10). Forskning spiller derfor en væsentlig rolle navnlig i forbindelse med forebyggelse og bevarelse af ældres mobilitet og uafhængighed.






  — | Hvilke langsigtede konsekvenser har en bestemt livsstil for helbredet generelt og især specifikke sygdomme? Hvordan kan man fremme sunde vaner? |
| --- | --- | --- |

4.6.1

En særlig alvorlig konsekvens af ændringerne i befolkningssammensætningen er den omkostningsbyrde, som vil komme til at hvile på social- og sundhedssystemerne som følge af den hurtige stigning i antallet af meget gamle mennesker. Antallet af firsårige forventes i løbet af de næste 15 år at stige med 50 % i EU for at nå over 20 mio. (9). Antallet af hundredårige stiger eksponentielt (10). Forskning spiller derfor en væsentlig rolle navnlig i forbindelse med forebyggelse og bevarelse af ældres mobilitet og uafhængighed.

—

Hvilke langsigtede konsekvenser har en bestemt livsstil for helbredet generelt og især specifikke sygdomme? Hvordan kan man fremme sunde vaner?

| — | Hvordan kan man gøre ældre opmærksomme på sundhedsbevarende foranstaltninger og tilbud som f.eks. fysiske, kreative og kunstneriske aktiviteter eller sund ernæring? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan man gøre ældre opmærksomme på sundhedsbevarende foranstaltninger og tilbud som f.eks. fysiske, kreative og kunstneriske aktiviteter eller sund ernæring?

| — | Hvilke andre foranstaltninger kan bidrage til bevarelse af de ældres fysiske, følelsesmæssige, kognitive og sociale evner? |
| --- | --- |

—

Hvilke andre foranstaltninger kan bidrage til bevarelse af de ældres fysiske, følelsesmæssige, kognitive og sociale evner?

| — | Der er især behov for forskning i aldersrelaterede sygdommes epidemiologi og ætiologi for at forbedre de forebyggende foranstaltninger (f.eks. i forbindelse med demens, især Alzheimers sygdom, og forebyggelse af fald, der kan føre til hoftebrud). |
| --- | --- |

—

Der er især behov for forskning i aldersrelaterede sygdommes epidemiologi og ætiologi for at forbedre de forebyggende foranstaltninger (f.eks. i forbindelse med demens, især Alzheimers sygdom, og forebyggelse af fald, der kan føre til hoftebrud).

| — | Der er ligeledes et presserende behov for forskning i forebyggende foranstaltninger og bevarelse af sundhed i forbindelse med arbejde (jf. punkt 4.2.1). |
| --- | --- |

—

Der er ligeledes et presserende behov for forskning i forebyggende foranstaltninger og bevarelse af sundhed i forbindelse med arbejde (jf. punkt 4.2.1).

| — | Der bør desuden forskes i behandlingsmuligheder for ældre, både når det gælder almindelige sygdomme med aldersrelaterede karakteristika og aldersrelaterede sygdomme. Det terapeutiske grundlag mangler dog ofte, da kliniske forsøg og testning af lægemidler hovedsageligt omfatter unge voksne. De ældres sundhedstilstand kan ikke sammenlignes, da de ofte ikke lider af nogen specifik sygdom, men derimod af lettere eller sværere skader, der kan ramme flere funktioner på samme tid. |
| --- | --- |

—

Der bør desuden forskes i behandlingsmuligheder for ældre, både når det gælder almindelige sygdomme med aldersrelaterede karakteristika og aldersrelaterede sygdomme. Det terapeutiske grundlag mangler dog ofte, da kliniske forsøg og testning af lægemidler hovedsageligt omfatter unge voksne. De ældres sundhedstilstand kan ikke sammenlignes, da de ofte ikke lider af nogen specifik sygdom, men derimod af lettere eller sværere skader, der kan ramme flere funktioner på samme tid.

| — | Jf. ligeledes punkt 4.6.3. |
| --- | --- |

—

Jf. ligeledes punkt 4.6.3.

| 4.6.2 | Plejebehovet vil stige voldsomt i løbet af de kommende år, og der vil hvile en større omkostningsbyrde på de private husholdninger og det offentlige som følge af stigningen i antallet af meget gamle mennesker. På dette område er der ligeledes fortsat behov for forskning i flere henseender:






  — | Hvad kan og bør der gøres for at forbedre plejepersonalets kvalifikationer og arbejdsbetingelser, således at plejeområdet også på lang sigt kan tiltrække arbejdskraft? |
| --- | --- | --- |

4.6.2

Plejebehovet vil stige voldsomt i løbet af de kommende år, og der vil hvile en større omkostningsbyrde på de private husholdninger og det offentlige som følge af stigningen i antallet af meget gamle mennesker. På dette område er der ligeledes fortsat behov for forskning i flere henseender:

—

Hvad kan og bør der gøres for at forbedre plejepersonalets kvalifikationer og arbejdsbetingelser, således at plejeområdet også på lang sigt kan tiltrække arbejdskraft?

| — | Hvilke ydre og personalemæssige forudsætninger bør være til stede, for at forholdet mellem plejepersonale og patient kan udvikle sig på tilfredsstillende vis for alle de berørte? |
| --- | --- |

—

Hvilke ydre og personalemæssige forudsætninger bør være til stede, for at forholdet mellem plejepersonale og patient kan udvikle sig på tilfredsstillende vis for alle de berørte?

| — | Hvordan kan udbuddet af plejeydelser bedre tilpasses plejeafhængige ældres ønsker og behov? Hvad kan man gøre for i højere grad at fremme pleje i hjemmet? |
| --- | --- |

—

Hvordan kan udbuddet af plejeydelser bedre tilpasses plejeafhængige ældres ønsker og behov? Hvad kan man gøre for i højere grad at fremme pleje i hjemmet?

| — | På hvilken måde kan tekniske løsninger bidrage til aflastning af pårørende og plejepersonale uden at krænke den plejeafhængige persons integritet og værdighed? |
| --- | --- |

—

På hvilken måde kan tekniske løsninger bidrage til aflastning af pårørende og plejepersonale uden at krænke den plejeafhængige persons integritet og værdighed?

| — | Hvilken økonomisk støtte og samfundsmæssig anerkendelse er nødvendig for at aflaste plejende pårørende og professionelt plejepersonale? Hvorledes kan især plejende pårørende også støttes med hensyn til en egen pensionssikring? |
| --- | --- |

—

Hvilken økonomisk støtte og samfundsmæssig anerkendelse er nødvendig for at aflaste plejende pårørende og professionelt plejepersonale? Hvorledes kan især plejende pårørende også støttes med hensyn til en egen pensionssikring?

| — | Hvilke krav bør der stilles til pleje, smertebehandling og hospicepleje, for at patienten kan få et værdigt liv til det sidste? |
| --- | --- |

—

Hvilke krav bør der stilles til pleje, smertebehandling og hospicepleje, for at patienten kan få et værdigt liv til det sidste?

| 4.6.3 | I EU findes der ingen fælles definitioner af visse plejebegreber (som f.eks. »afhængig«, »hjemmepleje«), ingen fælles strukturer i de forskellige tjenester og ingen direktiver om plejepersonalets kvalifikationer.






  — | Hvad kan man gøre for at harmonisere sådanne begreber for at skabe større gennemsigtighed på plejeområdet? |
| --- | --- | --- |

4.6.3

I EU findes der ingen fælles definitioner af visse plejebegreber (som f.eks. »afhængig«, »hjemmepleje«), ingen fælles strukturer i de forskellige tjenester og ingen direktiver om plejepersonalets kvalifikationer.

—

Hvad kan man gøre for at harmonisere sådanne begreber for at skabe større gennemsigtighed på plejeområdet?

| — | Hvilke programmatiske, tekniske, geriatriske og socialpsykologiske kompetencer og færdigheder er nødvendige i uddannelsen af plejepersonale i EU? |
| --- | --- |

—

Hvilke programmatiske, tekniske, geriatriske og socialpsykologiske kompetencer og færdigheder er nødvendige i uddannelsen af plejepersonale i EU?

4.7   Forskningsbehov i forbindelse med nye teknologier

| 4.7.1 | På de førnævnte områder (punkt 4.1 til 4.6) har der fundet en hurtig og fremadskridende teknologisering sted, navnlig med indførelsen af nye informations- og kommunikationsteknologier. På eksempelvis arbejdsmarkedet bruges disse teknologier ofte som undskyldning for at udelukke ældre arbejdstagere. Til gengæld har undersøgelser vist, at en tilpasning faktisk ville kunne fremme deres produktivitet. Man bør derfor inddrage dette aspekt i forskningen på alle områder. Der skal især tages hensyn til de etiske aspekter og spørgsmålet om integration af de ældre, der ikke kan eller vil anvende de nye teknologier. |
| --- | --- |

4.7.1

På de førnævnte områder (punkt 4.1 til 4.6) har der fundet en hurtig og fremadskridende teknologisering sted, navnlig med indførelsen af nye informations- og kommunikationsteknologier. På eksempelvis arbejdsmarkedet bruges disse teknologier ofte som undskyldning for at udelukke ældre arbejdstagere. Til gengæld har undersøgelser vist, at en tilpasning faktisk ville kunne fremme deres produktivitet. Man bør derfor inddrage dette aspekt i forskningen på alle områder. Der skal især tages hensyn til de etiske aspekter og spørgsmålet om integration af de ældre, der ikke kan eller vil anvende de nye teknologier.

4.8   Bearbejdning, koordinering og udvikling af eksisterende viden

| 4.8.1 | Forskning på nationalt og europæisk plan har allerede resulteret i mangfoldig viden. Denne viden relaterer dog hovedsageligt til enkelte aspekter og fag. Den er vidt spredt og er ofte begrænset til et bestemt sprog. Forskelligartede stikprøver og instrumenter gør det ofte vanskeligt at sammenligne forskningsresultaterne med resultaterne af andre studier.






  — | Denne viden bør organiseres på en sådan måde, at det er muligt systematisk at bearbejde, koordinere og vurdere data for siden at gøre dem tilgængelige for alle. |
| --- | --- | --- |

4.8.1

Forskning på nationalt og europæisk plan har allerede resulteret i mangfoldig viden. Denne viden relaterer dog hovedsageligt til enkelte aspekter og fag. Den er vidt spredt og er ofte begrænset til et bestemt sprog. Forskelligartede stikprøver og instrumenter gør det ofte vanskeligt at sammenligne forskningsresultaterne med resultaterne af andre studier.

—

Denne viden bør organiseres på en sådan måde, at det er muligt systematisk at bearbejde, koordinere og vurdere data for siden at gøre dem tilgængelige for alle.

| — | Det næste skridt vil være at foretage sekundæranalyser af sådanne organiserede data og koordinere undersøgelsesmetoder og –instrumenter med henblik på yderligere fælles tværfaglig forskning. De nye værktøjer under det sjette rammeprogram for forskning som f.eks. »ekspertisecentre«, »ekspertisenet« og »tematisk koordination« kan i høj grad bidrage til at erhverve, koordinere og videreudvikle viden af denne art. (11) |
| --- | --- |

—

Det næste skridt vil være at foretage sekundæranalyser af sådanne organiserede data og koordinere undersøgelsesmetoder og –instrumenter med henblik på yderligere fælles tværfaglig forskning. De nye værktøjer under det sjette rammeprogram for forskning som f.eks. »ekspertisecentre«, »ekspertisenet« og »tematisk koordination« kan i høj grad bidrage til at erhverve, koordinere og videreudvikle viden af denne art. (11)

| — | Det ville desuden være hensigtsmæssigt med en ensartet fortolkning og fastlæggelse af indikatorer til måling af ældres livskvalitet i EU samt en europæisk database, der giver mulighed for at observere og dokumentere disse indikatorer på lang sigt. Det er i den forbindelse nødvendigt at foretage en skelnen mellem mænd og kvinder, aldersgrupper og indtægtsgrupper samt regioner, da de hidtil anvendte indikatorer ikke er tilstrækkelige til at klarlægge de ældres livsbetingelser. Der skal tilføjes andre indikatorer, der kan tilvejebringe oplysninger om deres sundhedstilstand og de sundhedsmæssige problemer, de lider af, plejeordninger og de enkelte landes krav. En løsning kunne være at samarbejde med Eurostat. |
| --- | --- |

—

Det ville desuden være hensigtsmæssigt med en ensartet fortolkning og fastlæggelse af indikatorer til måling af ældres livskvalitet i EU samt en europæisk database, der giver mulighed for at observere og dokumentere disse indikatorer på lang sigt. Det er i den forbindelse nødvendigt at foretage en skelnen mellem mænd og kvinder, aldersgrupper og indtægtsgrupper samt regioner, da de hidtil anvendte indikatorer ikke er tilstrækkelige til at klarlægge de ældres livsbetingelser. Der skal tilføjes andre indikatorer, der kan tilvejebringe oplysninger om deres sundhedstilstand og de sundhedsmæssige problemer, de lider af, plejeordninger og de enkelte landes krav. En løsning kunne være at samarbejde med Eurostat.

| — | Det er nødvendigt at samle og koordinere statistikker og andre relevante data, som ofte allerede findes på nationalt og europæisk plan. Forskningsresultater, der er opnået på områder under det femte og det sjette rammeprogram for forskning, bør analyseres i deres helhed, for at der kan drages praktiske og politiske konklusioner. Det er nødvendigt at formidle sådanne koordinerede og bearbejdede data på så tidligt et tidspunkt som muligt. |
| --- | --- |

—

Det er nødvendigt at samle og koordinere statistikker og andre relevante data, som ofte allerede findes på nationalt og europæisk plan. Forskningsresultater, der er opnået på områder under det femte og det sjette rammeprogram for forskning, bør analyseres i deres helhed, for at der kan drages praktiske og politiske konklusioner. Det er nødvendigt at formidle sådanne koordinerede og bearbejdede data på så tidligt et tidspunkt som muligt.

| — | For ikke kun at forske og udarbejde politikker for, men også med ældre mennesker, bør ældreorganisationer i højere grad end tidligere inddrages i fremtidige projekter. |
| --- | --- |

—

For ikke kun at forske og udarbejde politikker for, men også med ældre mennesker, bør ældreorganisationer i højere grad end tidligere inddrages i fremtidige projekter.

5.   Mål og henstillinger

| 5.1 | I denne initiativudtalelse begrundes det, hvorfor det er nødvendigt med en nøgleaktion på området »Ændringer i befolkningssammensætningen – De ældres livskvalitet og teknologiske behov« under det syvende rammeprogram for forskning. |
| --- | --- |

5.1

I denne initiativudtalelse begrundes det, hvorfor det er nødvendigt med en nøgleaktion på området »Ændringer i befolkningssammensætningen – De ældres livskvalitet og teknologiske behov« under det syvende rammeprogram for forskning.

| 5.2 | Målet er – gennem fremme af flerfaglig og tværfaglig samt participatorisk forskning, der søger at inddrage de ældre, på en række områder






  a) | at skabe den nødvendige videnbase for politisk planlægning og handling med henblik på at kunne håndtere konsekvenserne af den ændrede aldersstruktur i EU på en nyskabende, socialt retfærdig og omkostningseffektiv måde, og |
| --- | --- | --- |

5.2

Målet er – gennem fremme af flerfaglig og tværfaglig samt participatorisk forskning, der søger at inddrage de ældre, på en række områder

a)

at skabe den nødvendige videnbase for politisk planlægning og handling med henblik på at kunne håndtere konsekvenserne af den ændrede aldersstruktur i EU på en nyskabende, socialt retfærdig og omkostningseffektiv måde, og

| b) | at tilvejebringe det grundlag og de instrumenter, der er nødvendige for at opnå en bedre forståelse og større værdsættelse af ældre mennesker i samfundet. |
| --- | --- |

b)

at tilvejebringe det grundlag og de instrumenter, der er nødvendige for at opnå en bedre forståelse og større værdsættelse af ældre mennesker i samfundet.

| 5.3 | Som ovennævnte forskningsområder og eksemplerne på relaterede spørgsmål allerede har vist, findes der en tæt forbindelse mellem de biologiske, psykologiske, sociale, kulturelle, teknologiske, økonomiske og strukturelle aspekter ved høj alder og aldringsprocessen. Aldringen foregår desuden altid i en konkret geografisk og samfundsmæssig sammenhæng. Denne sammenhæng er i Europa karakteriseret ved stærke geografiske, kulturelle og socialstrukturelle modsætninger både mellem og i de forskellige europæiske lande. Begge disse faktorer, dvs. den flerdimensionelle aldringsproces og de forskellige betingelser, som denne foregår under, kræver en flerfaglig og tværfaglig ældreforskning. Det er desuden nødvendigt med et langsigtet perspektiv for at kunne identificere og indarbejde forandringsprocesser (12). |
| --- | --- |

5.3

Som ovennævnte forskningsområder og eksemplerne på relaterede spørgsmål allerede har vist, findes der en tæt forbindelse mellem de biologiske, psykologiske, sociale, kulturelle, teknologiske, økonomiske og strukturelle aspekter ved høj alder og aldringsprocessen. Aldringen foregår desuden altid i en konkret geografisk og samfundsmæssig sammenhæng. Denne sammenhæng er i Europa karakteriseret ved stærke geografiske, kulturelle og socialstrukturelle modsætninger både mellem og i de forskellige europæiske lande. Begge disse faktorer, dvs. den flerdimensionelle aldringsproces og de forskellige betingelser, som denne foregår under, kræver en flerfaglig og tværfaglig ældreforskning. Det er desuden nødvendigt med et langsigtet perspektiv for at kunne identificere og indarbejde forandringsprocesser (12).

| 5.4 | Kun ved hjælp af en sådan bred og langsigtet forskning kan der skabes et solidt planlægnings- og beslutningsgrundlag, som er nødvendig på en række samfundsområder og alle beslutningsniveauer som følge af ændringerne i befolkningens alderssammensætning. Aldring er ikke kun et biologisk, medicinsk, teknisk eller økonomisk spørgsmål, men også en social og kulturel opgave. |
| --- | --- |

5.4

Kun ved hjælp af en sådan bred og langsigtet forskning kan der skabes et solidt planlægnings- og beslutningsgrundlag, som er nødvendig på en række samfundsområder og alle beslutningsniveauer som følge af ændringerne i befolkningens alderssammensætning. Aldring er ikke kun et biologisk, medicinsk, teknisk eller økonomisk spørgsmål, men også en social og kulturel opgave.

| 5.5 | Ovennævnte forskningsaktiviteter bør efter EØSU's opfattelse ledsages af følgende foranstaltninger:






  — | en høring om temaet »ændringer i befolkningssammensætningen – ældres livskvalitet« i EØSU for bl.a. at foreslå en gennemførlighedsundersøgelse af oprettelsen af et tilsvarende agentur og andre initiativer, der måtte være påkrævet, |
| --- | --- | --- |

5.5

Ovennævnte forskningsaktiviteter bør efter EØSU's opfattelse ledsages af følgende foranstaltninger:

—

en høring om temaet »ændringer i befolkningssammensætningen – ældres livskvalitet« i EØSU for bl.a. at foreslå en gennemførlighedsundersøgelse af oprettelsen af et tilsvarende agentur og andre initiativer, der måtte være påkrævet,

| — | oprettelse af et fælles proaktivt og fremtidsorienteret agentur (European Observatory), der skal tilvejebringe indikatorer til måling af ældre menneskers livskvalitet i EU, overvåge og dokumentere disse indikatorer på lang sigt i en europæisk database, udarbejde prognoser, der er baseret på sådanne empiriske data, indsamle og formidle viden samt drage praktiske og politiske konklusioner, |
| --- | --- |

—

oprettelse af et fælles proaktivt og fremtidsorienteret agentur (European Observatory), der skal tilvejebringe indikatorer til måling af ældre menneskers livskvalitet i EU, overvåge og dokumentere disse indikatorer på lang sigt i en europæisk database, udarbejde prognoser, der er baseret på sådanne empiriske data, indsamle og formidle viden samt drage praktiske og politiske konklusioner,

| — | afholdelse af seminarer og konferencer for at skabe større viden om den demografiske omvæltning og om det presserende behov for forebyggende og ledsagende foranstaltninger samt ældre menneskers positive potentiale, undgå forskelsbehandling på grund af alder, formidle forskningsresultaterne i så vid udstrækning som muligt samt fremme udvekslingen mellem gamle og nye medlemsstater, |
| --- | --- |

—

afholdelse af seminarer og konferencer for at skabe større viden om den demografiske omvæltning og om det presserende behov for forebyggende og ledsagende foranstaltninger samt ældre menneskers positive potentiale, undgå forskelsbehandling på grund af alder, formidle forskningsresultaterne i så vid udstrækning som muligt samt fremme udvekslingen mellem gamle og nye medlemsstater,

| — | anvendelse af den åbne koordinationsmetode i det videre forløb. I betragtning af kompleksiteten og omfanget af befolkningsaldringen og de forskellige muligheder og udfordringer, som er forbundet hermed, mener EØSU, at denne metode vil kunne bidrage til






  — | udveksling af erfaringer, en inter-europæisk sammenligning, fremme af gensidig læring; |
| --- | --- | --- |

—

anvendelse af den åbne koordinationsmetode i det videre forløb. I betragtning af kompleksiteten og omfanget af befolkningsaldringen og de forskellige muligheder og udfordringer, som er forbundet hermed, mener EØSU, at denne metode vil kunne bidrage til

—

udveksling af erfaringer, en inter-europæisk sammenligning, fremme af gensidig læring;

| — | fremme af dialogen mellem repræsentanter for det organiserede civilsamfund og de pågældende generaldirektorater i Kommissionen (13); |
| --- | --- |

—

fremme af dialogen mellem repræsentanter for det organiserede civilsamfund og de pågældende generaldirektorater i Kommissionen (13);

| — | fastlæggelse af fælles mål; |
| --- | --- |

—

fastlæggelse af fælles mål;

| — | overvågning af gennemførelsen af den anden internationale handlingsplan for ældre (vedtaget i Madrid i april 2002) og UNECE's gennemførelsesstrategi (vedtaget på ministerkonferencen i Berlin i september 2002) og |
| --- | --- |

—

overvågning af gennemførelsen af den anden internationale handlingsplan for ældre (vedtaget i Madrid i april 2002) og UNECE's gennemførelsesstrategi (vedtaget på ministerkonferencen i Berlin i september 2002) og

| — | etablering af et område med fælles værdier med henblik på et aldrende samfund. |
| --- | --- |

—

etablering af et område med fælles værdier med henblik på et aldrende samfund.

| 5.6 | Endemålet er at HJÆLPE ALLE - IKKE MINDST DE ÆLDRE - TIL ET VÆRDIGT LIV. Dette gælder ikke kun ældre og meget gamle mennesker i dag, men også fremtidige generationer, hvad enten man er gammel eller ung. |
| --- | --- |

5.6

Endemålet er at HJÆLPE ALLE - IKKE MINDST DE ÆLDRE - TIL ET VÆRDIGT LIV. Dette gælder ikke kun ældre og meget gamle mennesker i dag, men også fremtidige generationer, hvad enten man er gammel eller ung.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2004) 146 endelig; Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (27.11.2000); Meddelelse fra Kommissionen: Skærpet gennemførelse af den europæiske beskæftigelsesstrategi, bilag 1, 26.3.2004, KOM(2004) 239 endelig; http://europa.eu.int/comm/employment_social/fundamental_rights/legis/legln_en.htm.

1

(2)  Rådets afgørelse 2000/750/EF om Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling (2001-2006) (27.11.2000); http://europa.eu.int/comm/employment_social/fundamental_rights/index_en.htm; EØSU's udtalelse i EFT C 284 af 14.9.1998; brochure CES-2000-018 »Jobs, Learning and Social inclusion: The work of the European EESC«.

2

(3)  Rådets resolution af 27. juni 2002 (2002/C 163/01), EFT C 163 af 9.7.2002; KOM(2002) 678 endelig (november 2001); se også KOM(2004) 156 endelig.

3

(4)  European Communities (2002), European social statistics: population, Eurostat, theme 3: population and social conditions, Luxembourg: Office for Official Publications of the European Communities.

4

(5)  KOM(2004) 9 endelig; se også – KOM(2002) 565 endelig, særlig 3.3 og 4.2.

5

(6)  Se EØSU's udtalelse om »Innovationspolitik«, EUT C 10 af 14.1.2004 (KOM(2003) 112 endelig), pkt. 4.7.

6

(7)  Den Europæiske Transportministerkonference (CEMT) (2002): Transport and aging of the population. OECD Publications.

7

(8)  KOM(2001) 678 endelig, Rådets resolution af 27. juni 2002 nr. 2002/C 163/01, EFT C 163 af 9.7.2002.

8

(9)  Eurostat (2002). »Den sociale situation i Den Europæiske Union 2002«. Luxembourg: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer.

9

(10)  Jf. Robine, J.M. & Vaupel, J. (2001). Emergence of supercentenarians in low mortality countries. The Gerontologist, 41 (særnummer II), 212.

10

(11)  Jf. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Mod et europæisk forskningsrum«, EFT C 204 af 18.7.2000.

11

(12)  Jf. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse, EFT C 95, 23.4.2003 (KOM2002) 565 endelig.

12

(13)  Meddelelse fra Kommissionen KOM(2002) 277 endelig.

13

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/55 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/55

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 66/401/EØF, 66/402/EØF, 2002/54/EF og 2002/57/EF for så vidt angår undersøgelser foretaget under officielt tilsyn og ligestilling af frø produceret i tredjelande«

KOM(2004) 263 endelig – 2004/0086 (CNS)

(2005/C 74/10)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 29. april 2004 under henvisning til EF-traktatens artikel 37 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Gilbert Bros til ordfører uden studiegruppe. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling af 15.-16. september 2004, mødet den 15. september 2004, følgende udtalelse med 85 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1. | I 1998-2003 havde medlemsstaterne Kommissionens tilladelse til at gennemføre et tidsbegrænset forsøg med prøvetagning og analyse af frø på grundlag af EF-bestemmelserne om handel med frø. Analysen af resultaterne har vist, at:






  — | der på visse nærmere betingelser kan opnås en forenkling af procedurerne for officiel certificering af frø uden væsentlig forringelse af frøkvaliteten set i forhold til den, der er opnået under ordningen med officiel prøvetagning og analyse af frø; |
| --- | --- | --- |

1.1.

I 1998-2003 havde medlemsstaterne Kommissionens tilladelse til at gennemføre et tidsbegrænset forsøg med prøvetagning og analyse af frø på grundlag af EF-bestemmelserne om handel med frø. Analysen af resultaterne har vist, at:

—

der på visse nærmere betingelser kan opnås en forenkling af procedurerne for officiel certificering af frø uden væsentlig forringelse af frøkvaliteten set i forhold til den, der er opnået under ordningen med officiel prøvetagning og analyse af frø;

| — | procedurerne for markbesigtigelser under officielt tilsyn kan udvides til at omfatte alle afgrøder til produktion af certificeret frø; |
| --- | --- |

—

procedurerne for markbesigtigelser under officielt tilsyn kan udvides til at omfatte alle afgrøder til produktion af certificeret frø;

| — | andelen af de arealer, der skal kontrolleres og besigtiges af officielle inspektører, kan reduceres. |
| --- | --- |

—

andelen af de arealer, der skal kontrolleres og besigtiges af officielle inspektører, kan reduceres.

| 1.2. | Ændringerne af reglerne for frø i international handel (OECD-ordninger) er blevet vedtaget. EU's ligestillingsordning for frø høstet i tredjelande kan dermed udvides til at omfatte alle forskellige slags frø, der opfylder de krav til kendetegn og undersøgelse, der er fastsat i de forskellige EF-direktiver om handel med frø. |
| --- | --- |

1.2.

Ændringerne af reglerne for frø i international handel (OECD-ordninger) er blevet vedtaget. EU's ligestillingsordning for frø høstet i tredjelande kan dermed udvides til at omfatte alle forskellige slags frø, der opfylder de krav til kendetegn og undersøgelse, der er fastsat i de forskellige EF-direktiver om handel med frø.

| 1.3. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ønsker at undersøge Kommissionens forslag dels i lyset af udviklingen af de foreslåede regler, dels for at fastholde et højt kvalitetsniveau i produktionen af frø og inden for plantesundhed. |
| --- | --- |

1.3.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ønsker at undersøge Kommissionens forslag dels i lyset af udviklingen af de foreslåede regler, dels for at fastholde et højt kvalitetsniveau i produktionen af frø og inden for plantesundhed.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1. | Kommissionen foreslår, at forsøget med besigtigelser under officielt tilsyn (beslutning 98/320/EF) fortsætter indtil den 31. marts 2005 for dermed at opretholde EF-bestemmelserne om handel med frø produceret i henhold til nævnte beslutning, indtil de nye bestemmelser finder anvendelse (gennemførelse af direktiverne). |
| --- | --- |

2.1.

Kommissionen foreslår, at forsøget med besigtigelser under officielt tilsyn (beslutning 98/320/EF) fortsætter indtil den 31. marts 2005 for dermed at opretholde EF-bestemmelserne om handel med frø produceret i henhold til nævnte beslutning, indtil de nye bestemmelser finder anvendelse (gennemførelse af direktiverne).

| 2.2. | Samtidig vil direktiverne 66/401/EØF (handel med frø af foderplanter), 66/402/EØF (handel med sædekorn), 2002/54/EF (handel med bederoefrø) og 2002/57/EF (handel med frø af olie- og spindplanter) skulle bringes i overensstemmelse med de konklusioner, der uddrages af resultaterne af forsøget, og medtage følgende ændringer:






  — | iværksættelse af undersøgelser under officielt tilsyn for de forskellige frøkategorier; |
| --- | --- | --- |

2.2.

Samtidig vil direktiverne 66/401/EØF (handel med frø af foderplanter), 66/402/EØF (handel med sædekorn), 2002/54/EF (handel med bederoefrø) og 2002/57/EF (handel med frø af olie- og spindplanter) skulle bringes i overensstemmelse med de konklusioner, der uddrages af resultaterne af forsøget, og medtage følgende ændringer:

—

iværksættelse af undersøgelser under officielt tilsyn for de forskellige frøkategorier;

| — | definition af en undersøgelse under officielt tilsyn (markbesigtigelse eller frøanalyse udført på et laboratorium autoriseret af frøcertificeringsmyndigheden i den pågældende medlemsstat); |
| --- | --- |

—

definition af en undersøgelse under officielt tilsyn (markbesigtigelse eller frøanalyse udført på et laboratorium autoriseret af frøcertificeringsmyndigheden i den pågældende medlemsstat);

| — | prøvetagning med henblik på certificering kan forestås af myndighederne eller under officielt tilsyn. Der gives en beskrivelse af bestemmelserne for frøprøvetagning under officielt tilsyn (frøprøvetagernes kvalifikationer, tilsyn med praksis samt sanktioner); |
| --- | --- |

—

prøvetagning med henblik på certificering kan forestås af myndighederne eller under officielt tilsyn. Der gives en beskrivelse af bestemmelserne for frøprøvetagning under officielt tilsyn (frøprøvetagernes kvalifikationer, tilsyn med praksis samt sanktioner);

| — | ligestillingsprincippet udvides til at omfatte frø høstet i tredjelande, der opfylder EU's betingelser og krav (tilsynsordning og certificeringsprocedure). |
| --- | --- |

—

ligestillingsprincippet udvides til at omfatte frø høstet i tredjelande, der opfylder EU's betingelser og krav (tilsynsordning og certificeringsprocedure).

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Hovedformålet med Kommissionens forslag er at forenkle tilsynsprocedurerne inden for frøproduktion. En lang række medlemsstater er allerede begyndt at uddelegere tilsynsansvaret. EØSU støtter derfor Kommissionens initiativ. Ikke desto mindre skal det understreges, at Kommissionen burde have fremlagt et nyt direktiv, der sammenfatter alle punkterne i de fire direktiver. Det ville have gjort det lettere at forstå ændringerne og sikret en sammenhængende harmonisering af de gældende foranstaltninger. |
| --- | --- |

3.1.

Hovedformålet med Kommissionens forslag er at forenkle tilsynsprocedurerne inden for frøproduktion. En lang række medlemsstater er allerede begyndt at uddelegere tilsynsansvaret. EØSU støtter derfor Kommissionens initiativ. Ikke desto mindre skal det understreges, at Kommissionen burde have fremlagt et nyt direktiv, der sammenfatter alle punkterne i de fire direktiver. Det ville have gjort det lettere at forstå ændringerne og sikret en sammenhængende harmonisering af de gældende foranstaltninger.

| 3.2. | Kommissionens beslutning om undersøgelser foretaget under officielt tilsyn udløber den 31. juli 2004. Der vil således opstå et juridisk tomrum, mens Kommissionens lovforslag går gennem den fælles beslutningsprocedure. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at ændre sin beslutning nr. 98/320/EF for at undgå ethvert juridisk tomrum. |
| --- | --- |

3.2.

Kommissionens beslutning om undersøgelser foretaget under officielt tilsyn udløber den 31. juli 2004. Der vil således opstå et juridisk tomrum, mens Kommissionens lovforslag går gennem den fælles beslutningsprocedure. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at ændre sin beslutning nr. 98/320/EF for at undgå ethvert juridisk tomrum.

| 3.3. | Kommissionen foreslår endvidere, at forsøgsperioden forlænges til den 31. marts 2005, så ændringerne af de pågældende direktiver kan gennemføres. EØSU vil straks understrege, at det vil være for kort en tidsfrist, da det vil tage omkring 10 måneder at gennemføre ændringerne. Forsøgsperioden bør derfor forlænges til den 31. juli 2005. |
| --- | --- |

3.3.

Kommissionen foreslår endvidere, at forsøgsperioden forlænges til den 31. marts 2005, så ændringerne af de pågældende direktiver kan gennemføres. EØSU vil straks understrege, at det vil være for kort en tidsfrist, da det vil tage omkring 10 måneder at gennemføre ændringerne. Forsøgsperioden bør derfor forlænges til den 31. juli 2005.

| 3.4. | EØSU kan ikke udtale sig om relevansen af de tekniske data vedrørende procedurerne for markbesigtigelse (bl.a. ændringen af omfanget af prøvetagning) eller om det påkrævede antal laboratorieprøver. Udvalget ønsker imidlertid at understrege, at det er vigtigt med en fællesnævner for medlemsstaterne som helhed. De data, der er udtrykt som intervaller, bør derfor i stedet angives som minimumsprocent for tilsyn. |
| --- | --- |

3.4.

EØSU kan ikke udtale sig om relevansen af de tekniske data vedrørende procedurerne for markbesigtigelse (bl.a. ændringen af omfanget af prøvetagning) eller om det påkrævede antal laboratorieprøver. Udvalget ønsker imidlertid at understrege, at det er vigtigt med en fællesnævner for medlemsstaterne som helhed. De data, der er udtrykt som intervaller, bør derfor i stedet angives som minimumsprocent for tilsyn.

| 3.5. | Uddelegeringen af ansvaret for det officielle tilsyn til en række autoriserede personer muliggør mere effektive procedurer. Kommissionen bør sikre sig, at tilsyns- og certificeringsprocedurerne fungerer optimalt. Kommissionen har iværksat en række sammenlignende undersøgelser og erfaringsudvekslinger i EU. De bevillinger (0,5-0,6 mio. EUR), der er afsat hertil, står dog ikke i forhold til den tilstræbte målsætning. EØSU anmoder Kommissionen om at afsætte yderligere midler til harmoniseringen af tilsynsordningerne. |
| --- | --- |

3.5.

Uddelegeringen af ansvaret for det officielle tilsyn til en række autoriserede personer muliggør mere effektive procedurer. Kommissionen bør sikre sig, at tilsyns- og certificeringsprocedurerne fungerer optimalt. Kommissionen har iværksat en række sammenlignende undersøgelser og erfaringsudvekslinger i EU. De bevillinger (0,5-0,6 mio. EUR), der er afsat hertil, står dog ikke i forhold til den tilstræbte målsætning. EØSU anmoder Kommissionen om at afsætte yderligere midler til harmoniseringen af tilsynsordningerne.

| 3.6. | EØSU ønsker at minde om, at der i tiltrædelsesforhandlingerne med de nye medlemsstater er aftalt overgangsperioder for sorter, der ikke er medtaget på sortslisten, da de ikke opfylder EU-kravene. Udvalget henleder Kommissionens opmærksomhed på disse sorter, der kun kan markedsføres i de pågældende lande (Cypern, Letland, Malta og Slovenien). Denne dispensationsperiode bør ledsages af supplerende garantier, bl.a. vedrørende prøvestørrelse og forekomst af flyvehavre (avena fatua). |
| --- | --- |

3.6.

EØSU ønsker at minde om, at der i tiltrædelsesforhandlingerne med de nye medlemsstater er aftalt overgangsperioder for sorter, der ikke er medtaget på sortslisten, da de ikke opfylder EU-kravene. Udvalget henleder Kommissionens opmærksomhed på disse sorter, der kun kan markedsføres i de pågældende lande (Cypern, Letland, Malta og Slovenien). Denne dispensationsperiode bør ledsages af supplerende garantier, bl.a. vedrørende prøvestørrelse og forekomst af flyvehavre (avena fatua).

| 3.7. | EØSU gør Kommissionen opmærksom på de eksisterende tvister om handel med frøpartier af dårlig kvalitet mellem medlemsstaterne. Gennemførelsen af det indre marked vil i den forbindelse også kræve, at erhvervslivet garanteres sporbarhed af frøpartierne og god koordinering mellem certificeringsinstansen og frøproducenterne. |
| --- | --- |

3.7.

EØSU gør Kommissionen opmærksom på de eksisterende tvister om handel med frøpartier af dårlig kvalitet mellem medlemsstaterne. Gennemførelsen af det indre marked vil i den forbindelse også kræve, at erhvervslivet garanteres sporbarhed af frøpartierne og god koordinering mellem certificeringsinstansen og frøproducenterne.

| 3.8. | Hvad angår udvidelsen af ligestillingsordningen til tredjelande i henhold til OECD-reglerne, understreger EØSU, at der bør indhentes en tilsvarende garanti om ligestilling fra tredjelandene. Ligestillingen bør ske på basis af ens standarder. Der bør ligeledes kræves ligestilling af tilsynsordningerne for opretholdelsesavl for at sikre den samme høje kvalitet. |
| --- | --- |

3.8.

Hvad angår udvidelsen af ligestillingsordningen til tredjelande i henhold til OECD-reglerne, understreger EØSU, at der bør indhentes en tilsvarende garanti om ligestilling fra tredjelandene. Ligestillingen bør ske på basis af ens standarder. Der bør ligeledes kræves ligestilling af tilsynsordningerne for opretholdelsesavl for at sikre den samme høje kvalitet.

4.   Konklusion

| 4.1. | EØSU godkender Kommissionens forslag, som medfører en forenkling af tilsynsprocedurerne uden dog at stille ringere krav til frøproduktionens kvalitet. Ikke desto mindre skal det understreges, at Kommissionen fortsat bør analysere resultaterne af tilsynsordningerne. |
| --- | --- |

4.1.

EØSU godkender Kommissionens forslag, som medfører en forenkling af tilsynsprocedurerne uden dog at stille ringere krav til frøproduktionens kvalitet. Ikke desto mindre skal det understreges, at Kommissionen fortsat bør analysere resultaterne af tilsynsordningerne.

| 4.2. | Ud fra et lovgivningsmæssigt synspunkt understreger EØSU, at Kommissionen burde have grebet lejligheden til at fremlægge et lovforslag, der omfatter alle de direktiver, der omhandler handel med sædekorn, foderplanter, bederoefrø og frø af olie- og spindplanter. |
| --- | --- |

4.2.

Ud fra et lovgivningsmæssigt synspunkt understreger EØSU, at Kommissionen burde have grebet lejligheden til at fremlægge et lovforslag, der omfatter alle de direktiver, der omhandler handel med sædekorn, foderplanter, bederoefrø og frø af olie- og spindplanter.

| 4.3. | EØSU mener, at den ønskede forlængelse til den 31. marts 2005 ikke vil give tid nok til at omsætte direktiverne i national ret. Derfor foreslås det, at forsøgsperioden forlænges til den 31. juli 2005. |
| --- | --- |

4.3.

EØSU mener, at den ønskede forlængelse til den 31. marts 2005 ikke vil give tid nok til at omsætte direktiverne i national ret. Derfor foreslås det, at forsøgsperioden forlænges til den 31. juli 2005.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/57 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/57

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om inddragelse af miljøhensyn i den europæiske standardisering«

KOM(2004) 130 endelig

(2005/C 74/11)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 25. februar 2004 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Antonello Pezzini til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling af 15.-16. september 2004, mødet den 15. september, følgende udtalelse enstemmigt

1.   Indledning

| 1.1 | Spørgsmålet om integration af miljøaspekter i den europæiske standardiseringsproces indgår i den prioritering, der er fastlagt i EU's strategi for bæredygtig udvikling, som Kommissionen vedtog i 2001 (1), og som EØSU afgav udtalelse om i november 2001 og for nylig gjorde status over (2). En sådan strategi skal skabe balance mellem de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter og styrke EF-traktatens princip (3) om integration af miljøaspekter i den øvrige EU-politik. Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram (4) understreger faktisk, at der skal tages hensyn til miljøbeskyttelseskrav i det tekniske standardiseringsarbejde. |
| --- | --- |

1.1

Spørgsmålet om integration af miljøaspekter i den europæiske standardiseringsproces indgår i den prioritering, der er fastlagt i EU's strategi for bæredygtig udvikling, som Kommissionen vedtog i 2001 (1), og som EØSU afgav udtalelse om i november 2001 og for nylig gjorde status over (2). En sådan strategi skal skabe balance mellem de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter og styrke EF-traktatens princip (3) om integration af miljøaspekter i den øvrige EU-politik. Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram (4) understreger faktisk, at der skal tages hensyn til miljøbeskyttelseskrav i det tekniske standardiseringsarbejde.

| 1.2 | Den tekniske standardiseringsproces kan i øvrigt yde et ikke ubetydeligt bidrag til realiseringen af et fuldt integreret indre marked i Europa som led i en miljøvenlig vækst. På denne måde kan man forlige målet om, at EU inden 2010 skal blive verdens mest konkurrencedygtige økonomi, med målet om udvikling af en bæredygtig økonomi, der kan skabe flere og bedre jobs i et udvidet Europa med stadig større økonomisk og social samhørighed som fastsat i den strategi, der blev vedtaget i Lissabon i 2000 af EU's stats- og regeringschefer. |
| --- | --- |

1.2

Den tekniske standardiseringsproces kan i øvrigt yde et ikke ubetydeligt bidrag til realiseringen af et fuldt integreret indre marked i Europa som led i en miljøvenlig vækst. På denne måde kan man forlige målet om, at EU inden 2010 skal blive verdens mest konkurrencedygtige økonomi, med målet om udvikling af en bæredygtig økonomi, der kan skabe flere og bedre jobs i et udvidet Europa med stadig større økonomisk og social samhørighed som fastsat i den strategi, der blev vedtaget i Lissabon i 2000 af EU's stats- og regeringschefer.

| 1.3 | Desuden er den tekniske standardisering, som er baseret på alle berørte parters frivillige tilslutning, et nøgleelement i ajourføringen af EU's politik og især den integrerede produktpolitik, som EØSU ved flere lejligheder har afgivet udtalelse om (5), ud fra den opfattelse, at selve standardiseringen er et virkningsfuldt middel til begrænsning af produkters og tjenesteydelsers miljøpåvirkning. |
| --- | --- |

1.3

Desuden er den tekniske standardisering, som er baseret på alle berørte parters frivillige tilslutning, et nøgleelement i ajourføringen af EU's politik og især den integrerede produktpolitik, som EØSU ved flere lejligheder har afgivet udtalelse om (5), ud fra den opfattelse, at selve standardiseringen er et virkningsfuldt middel til begrænsning af produkters og tjenesteydelsers miljøpåvirkning.

| 1.4 | Rådet understregede på sit møde om standardisering den 1. marts 2002 det hensigtsmæssige i at anvende harmoniserede standarder på de områder, hvor den »nye metode« i dag anvendes, og betydningen af, at alle berørte parter deltager effektivt i standardiseringsprocessen, og glædede sig endelig over Kommissionens planer om at udarbejde et dokument om standardisering og miljøbeskyttelse. |
| --- | --- |

1.4

Rådet understregede på sit møde om standardisering den 1. marts 2002 det hensigtsmæssige i at anvende harmoniserede standarder på de områder, hvor den »nye metode« i dag anvendes, og betydningen af, at alle berørte parter deltager effektivt i standardiseringsprocessen, og glædede sig endelig over Kommissionens planer om at udarbejde et dokument om standardisering og miljøbeskyttelse.

| 1.5 | I forlængelse af dette rådsmøde opstillede Kommissionen i et arbejdsdokument om standardiseringens betydning som støtte for lovgivningen og EU's politik en række vigtige punkter, hvoraf følgende skal fremhæves: |
| --- | --- |

1.5

I forlængelse af dette rådsmøde opstillede Kommissionen i et arbejdsdokument om standardiseringens betydning som støtte for lovgivningen og EU's politik en række vigtige punkter, hvoraf følgende skal fremhæves:

| 1.5.1 | øget henvisning til europæiske standarder i EU's lovgivning og politik for i overensstemmelse med samfundets og erhvervslivets behov at tage teknisk harmonisering i anvendelse på nye områder, såsom tjenesteydelser, informations- og kommunikationsteknologi, transport og forbruger- og miljøbeskyttelse; |
| --- | --- |

1.5.1

øget henvisning til europæiske standarder i EU's lovgivning og politik for i overensstemmelse med samfundets og erhvervslivets behov at tage teknisk harmonisering i anvendelse på nye områder, såsom tjenesteydelser, informations- og kommunikationsteknologi, transport og forbruger- og miljøbeskyttelse;

| 1.5.2 | styrkelse af erhvervsrepræsentanternes og andre berørte parters bevidsthed om de fordele, som standardisering giver forretningslivet, især gennem foranstaltninger for at gøre det nemmere for disse parter og ikke mindst SMV i højere grad at medvirke i udarbejdelsen af standarder; |
| --- | --- |

1.5.2

styrkelse af erhvervsrepræsentanternes og andre berørte parters bevidsthed om de fordele, som standardisering giver forretningslivet, især gennem foranstaltninger for at gøre det nemmere for disse parter og ikke mindst SMV i højere grad at medvirke i udarbejdelsen af standarder;

| 1.5.3 | revision af de gældende retlige rammer for standardisering for at bringe dem i bedre overensstemmelse med den seneste udvikling og de udfordringer, der ligger i udformningen af europæiske tekniske standarder, forenkling af lovgivningen og skabelsen af »bedre lovgivningsmæssige rammer« (6) i overensstemmelse med de industripolitiske retningslinier i et udvidet Europa (7) og prioriteringerne for 2003-2006 (8) i strategien for det indre marked; |
| --- | --- |

1.5.3

revision af de gældende retlige rammer for standardisering for at bringe dem i bedre overensstemmelse med den seneste udvikling og de udfordringer, der ligger i udformningen af europæiske tekniske standarder, forenkling af lovgivningen og skabelsen af »bedre lovgivningsmæssige rammer« (6) i overensstemmelse med de industripolitiske retningslinier i et udvidet Europa (7) og prioriteringerne for 2003-2006 (8) i strategien for det indre marked;

| 1.5.4 | vedtagelse af et stabilt og juridisk fast forankret finansielt grundlag for indførelsen af europæiske standarder, som kan sikre medfinansiering fra Kommissionens og medlemsstaternes side af den europæiske standardiseringsproces og infrastruktur samt stærkere synergi mellem CEN, CENELEC og ETSI; |
| --- | --- |

1.5.4

vedtagelse af et stabilt og juridisk fast forankret finansielt grundlag for indførelsen af europæiske standarder, som kan sikre medfinansiering fra Kommissionens og medlemsstaternes side af den europæiske standardiseringsproces og infrastruktur samt stærkere synergi mellem CEN, CENELEC og ETSI;

| 1.5.5 | støtte til de europæiske standardiseringsorganer for at effektivisere opstillingen af tekniske standarder og fremme udarbejdelsen og anvendelsen af internationale standarder, så der bliver lettere adgang til markederne og den internationale handel, idet unødige handelshindringer undgås, når standardiseringen tilføres en global dimension. |
| --- | --- |

1.5.5

støtte til de europæiske standardiseringsorganer for at effektivisere opstillingen af tekniske standarder og fremme udarbejdelsen og anvendelsen af internationale standarder, så der bliver lettere adgang til markederne og den internationale handel, idet unødige handelshindringer undgås, når standardiseringen tilføres en global dimension.

| 1.6 | Det er desuden vigtigt at udvikle en europæisk kultur for teknisk standardisering for at sikre, at det indre marked i EU- 25 fungerer effektivt og er afbalanceret. Der må derfor især på miljøområdet tages skridt til at uddanne eksperter og tilvejebringe og anvende egnede databanker, så miljøaspekterne kan indgå i det europæiske standardiseringssystem, og de nye medlemsstater inddrages heri via deres standardiseringsorganers deltagelse. I betragtning af virksomhedernes struktur og størrelse i disse lande finder EØSU det påkrævet, at man aktivt inddrager de små og mellemstore virksomheder i hele det udvidede EU i standardiseringsarbejdet og i anvendelsen af de eksisterende europæiske tekniske standarder. |
| --- | --- |

1.6

Det er desuden vigtigt at udvikle en europæisk kultur for teknisk standardisering for at sikre, at det indre marked i EU- 25 fungerer effektivt og er afbalanceret. Der må derfor især på miljøområdet tages skridt til at uddanne eksperter og tilvejebringe og anvende egnede databanker, så miljøaspekterne kan indgå i det europæiske standardiseringssystem, og de nye medlemsstater inddrages heri via deres standardiseringsorganers deltagelse. I betragtning af virksomhedernes struktur og størrelse i disse lande finder EØSU det påkrævet, at man aktivt inddrager de små og mellemstore virksomheder i hele det udvidede EU i standardiseringsarbejdet og i anvendelsen af de eksisterende europæiske tekniske standarder.

| 1.7 | Det europæiske system for teknisk standardisering, der er baseret på enighed mellem alle deltagerne i udarbejdelsen af nye standarder og på frivillig overtagelse af de vedtagne standarder, har fuldt ud stået sin prøve og er så effektivt og fleksibelt, at man har kunnet udarbejde stadig flere standarder. Det samlede antal europæiske standarder nåede i 2003 op på så meget som ca. 13 500, hvilket har været meget positivt for økonomien. Transaktionsomkostningerne er blevet lavere, handel og vareudveksling nemmere og konkurrenceevnen og innovationen styrket. Et andet vigtigt aspekt af standardiseringen er, at man har mindsket handelshindringerne på det indre marked og hyppigt også på verdensmarkedet. |
| --- | --- |

1.7

Det europæiske system for teknisk standardisering, der er baseret på enighed mellem alle deltagerne i udarbejdelsen af nye standarder og på frivillig overtagelse af de vedtagne standarder, har fuldt ud stået sin prøve og er så effektivt og fleksibelt, at man har kunnet udarbejde stadig flere standarder. Det samlede antal europæiske standarder nåede i 2003 op på så meget som ca. 13 500, hvilket har været meget positivt for økonomien. Transaktionsomkostningerne er blevet lavere, handel og vareudveksling nemmere og konkurrenceevnen og innovationen styrket. Et andet vigtigt aspekt af standardiseringen er, at man har mindsket handelshindringerne på det indre marked og hyppigt også på verdensmarkedet.

| 1.8 | Disse succesrige aspekter må efter EØSU's mening ikke blot bevares i deres fulde udstrækning, men sågar styrkes som allerede understreget i konklusionerne fra Rådet om standardisering i marts 2002. Enhver hensyntagen til økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter i standardiseringsprocessen er ganske vist ønskværdig, men må efter EØSU's mening på ingen måde svække processens karakter og hovedkarakteristika, idet den skal forblive fri, frivillig og konsensusbaseret. Disse karakteristika har nemlig gjort standardiseringen til et succesrigt instrument på nationalt og internationalt plan. |
| --- | --- |

1.8

Disse succesrige aspekter må efter EØSU's mening ikke blot bevares i deres fulde udstrækning, men sågar styrkes som allerede understreget i konklusionerne fra Rådet om standardisering i marts 2002. Enhver hensyntagen til økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter i standardiseringsprocessen er ganske vist ønskværdig, men må efter EØSU's mening på ingen måde svække processens karakter og hovedkarakteristika, idet den skal forblive fri, frivillig og konsensusbaseret. Disse karakteristika har nemlig gjort standardiseringen til et succesrigt instrument på nationalt og internationalt plan.

2.   Resumé af hovedpunkterne i meddelelsen

| 2.1 | Kommissionens mål med meddelelsen er i alt væsentligt:






  — | at øge bevidstheden om behovet for systematisk at inddrage miljøhensyn i europæisk standardisering som en frivillig proces, der varetages af de berørte parter |
| --- | --- | --- |

2.1

Kommissionens mål med meddelelsen er i alt væsentligt:

—

at øge bevidstheden om behovet for systematisk at inddrage miljøhensyn i europæisk standardisering som en frivillig proces, der varetages af de berørte parter

| — | at indlede en løbende debat med alle aktørerne i standardiseringsarbejdet for at udarbejde en konkret handlingsplan for: a) uddannelsesmæssige og bevidsthedsskabende aktiviteter, organiseret og understøttet deltagelse af alle berørte parter i standardiseringsprocessen, 3) systematisk anvendelse af alle instrumenter, der er udviklet for at tage hensyn til miljøspørgsmål i standardiseringen, 4) omdefinering (fra Kommissionens side) af rammerne for udarbejdelse af standardiseringsmandater og særlige mandater vedrørende miljøforanstaltninger eller produkternes miljøvirkninger. |
| --- | --- |

—

at indlede en løbende debat med alle aktørerne i standardiseringsarbejdet for at udarbejde en konkret handlingsplan for: a) uddannelsesmæssige og bevidsthedsskabende aktiviteter, organiseret og understøttet deltagelse af alle berørte parter i standardiseringsprocessen, 3) systematisk anvendelse af alle instrumenter, der er udviklet for at tage hensyn til miljøspørgsmål i standardiseringen, 4) omdefinering (fra Kommissionens side) af rammerne for udarbejdelse af standardiseringsmandater og særlige mandater vedrørende miljøforanstaltninger eller produkternes miljøvirkninger.

| — | at foretage en løbende vurdering og overvågning af inddragelsen af miljøaspekter i europæisk standardisering i lyset af de opnåede resultater på de fire ovennævnte områder. |
| --- | --- |

—

at foretage en løbende vurdering og overvågning af inddragelsen af miljøaspekter i europæisk standardisering i lyset af de opnåede resultater på de fire ovennævnte områder.

| 2.2 | For at nå disse mål foreslår Kommissionen følgende foranstaltninger:






  — | på interessegruppeplan: fremsættelse af forslag til bevidsthedsskabende aktiviteter; erfaringsudveksling om god praksis inden for uddannelse og bevidsthedsskabelse; afholdelse af en omfattende høring med henblik på udarbejdelse af standardiseringsmandater; prioritering af arbejdet med inddragelse af miljøhensyn i europæisk standardisering. udarbejdelse af indikatorer for graden af inddragelse af miljøkrav i standarderne; indkredsning og koordinering af de miljøaspekter, der behandles af de europæiske standardiseringsorganer, EU-støtte til europæiske interessegrupper, der gennemfører sådanne foranstaltninger; regelmæssig rapport om, hvordan de forskellige instrumenter for inddragelse af miljøkrav i standarderne anvendes; |
| --- | --- | --- |

2.2

For at nå disse mål foreslår Kommissionen følgende foranstaltninger:

—

på interessegruppeplan: fremsættelse af forslag til bevidsthedsskabende aktiviteter; erfaringsudveksling om god praksis inden for uddannelse og bevidsthedsskabelse; afholdelse af en omfattende høring med henblik på udarbejdelse af standardiseringsmandater; prioritering af arbejdet med inddragelse af miljøhensyn i europæisk standardisering. udarbejdelse af indikatorer for graden af inddragelse af miljøkrav i standarderne; indkredsning og koordinering af de miljøaspekter, der behandles af de europæiske standardiseringsorganer, EU-støtte til europæiske interessegrupper, der gennemfører sådanne foranstaltninger; regelmæssig rapport om, hvordan de forskellige instrumenter for inddragelse af miljøkrav i standarderne anvendes;

| — | på medlemsstatsplan, især de nye medlemsstater: udarbejdelse af foranstaltninger til fremme af uddannelsesmæssige og bevidsthedsskabende aktiviteter; sikring af informationsindsamling og –udbredelse i de forskellige standardiseringsorganer; støtte og hjælp til alle berørte aktører, især repræsentanter for civilsamfundet og de offentlige myndigheder, der beskæftiger sig med miljø, så de fuldt ud deltager i standardiseringsprocessen; rapport om de vedtagne støtteforanstaltninger for således at fremme udveksling af erfaringer og god praksis; |
| --- | --- |

—

på medlemsstatsplan, især de nye medlemsstater: udarbejdelse af foranstaltninger til fremme af uddannelsesmæssige og bevidsthedsskabende aktiviteter; sikring af informationsindsamling og –udbredelse i de forskellige standardiseringsorganer; støtte og hjælp til alle berørte aktører, især repræsentanter for civilsamfundet og de offentlige myndigheder, der beskæftiger sig med miljø, så de fuldt ud deltager i standardiseringsprocessen; rapport om de vedtagne støtteforanstaltninger for således at fremme udveksling af erfaringer og god praksis;

| — | på EU-plan: vedtagelse af finansielle foranstaltninger til fremme af projekter for bevidsthedsskabelse og uddannelse i de europæiske standardiseringsorganer; løbende overvågning af gennemførte uddannelsesmæssige og bevidsthedsskabende aktiviteter; inddragelse af miljøaspekter i udarbejdelsen af standardiseringsmandater, i givet fald efter høring af de berørte kredse; hjælp til interessegrupper på europæisk plan ved indkredsning og koordinering af miljøspørgsmål i europæisk standardisering; afholdelse af møder for at muliggøre udveksling af erfaringer og god praksis og vedtagelse af miljømæssigt set særligt relevante indikatorer for vurderingen af opnåede fremskridt i europæisk standardisering; indførelse af et system med løbende vurdering af de opnåede fremskridt på de nævnte områder, som skal undersøges mindst en gang årligt sammen med de berørte parter. |
| --- | --- |

—

på EU-plan: vedtagelse af finansielle foranstaltninger til fremme af projekter for bevidsthedsskabelse og uddannelse i de europæiske standardiseringsorganer; løbende overvågning af gennemførte uddannelsesmæssige og bevidsthedsskabende aktiviteter; inddragelse af miljøaspekter i udarbejdelsen af standardiseringsmandater, i givet fald efter høring af de berørte kredse; hjælp til interessegrupper på europæisk plan ved indkredsning og koordinering af miljøspørgsmål i europæisk standardisering; afholdelse af møder for at muliggøre udveksling af erfaringer og god praksis og vedtagelse af miljømæssigt set særligt relevante indikatorer for vurderingen af opnåede fremskridt i europæisk standardisering; indførelse af et system med løbende vurdering af de opnåede fremskridt på de nævnte områder, som skal undersøges mindst en gang årligt sammen med de berørte parter.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU bifalder Kommissionens initiativ til at foretage en dybtgående undersøgelse af mulighederne, chancerne og fremgangsmåderne for ved opstillingen af europæiske tekniske standarder at inddrage ikke blot relevante aspekter af miljøbeskyttelse, men også bæredygtig anvendelse af naturressourcerne og råvarerne ved fremstilling, forarbejdning, distribution, vedligeholdelse og bortskaffelse af produkter. |
| --- | --- |

3.1

EØSU bifalder Kommissionens initiativ til at foretage en dybtgående undersøgelse af mulighederne, chancerne og fremgangsmåderne for ved opstillingen af europæiske tekniske standarder at inddrage ikke blot relevante aspekter af miljøbeskyttelse, men også bæredygtig anvendelse af naturressourcerne og råvarerne ved fremstilling, forarbejdning, distribution, vedligeholdelse og bortskaffelse af produkter.

| 3.2 | I den forbindelse lægger EØSU vægt på, at der bliver skabt en decideret europæisk kultur for teknisk standardisering for at sikre et effektivt fungerende og afbalanceret indre marked i EU. Især på miljøområdet må der træffes foranstaltninger til uddannelse af eksperter og oprettelse af egnede databanker, så man kan vurdere mulighederne og chancerne for at inddrage miljøaspekter i europæisk standardisering, bl.a. i nye medlemslande. |
| --- | --- |

3.2

I den forbindelse lægger EØSU vægt på, at der bliver skabt en decideret europæisk kultur for teknisk standardisering for at sikre et effektivt fungerende og afbalanceret indre marked i EU. Især på miljøområdet må der træffes foranstaltninger til uddannelse af eksperter og oprettelse af egnede databanker, så man kan vurdere mulighederne og chancerne for at inddrage miljøaspekter i europæisk standardisering, bl.a. i nye medlemslande.

| 3.3 | Under alle omstændigheder er det efter EØSU's mening vigtigt, at de succesrige elementer i europæisk teknisk standardisering, der er baseret på den nye metode - frivillighed og karakteristika som konsensus, åbenhed og gennemsigtighed i forbindelse med de procedurer, der gennemføres frit af og for de berørte parter, - ikke indskrænkes, men snarere styrkes, især ved inddragelse af socioøkonomiske og miljømæssige aspekter. |
| --- | --- |

3.3

Under alle omstændigheder er det efter EØSU's mening vigtigt, at de succesrige elementer i europæisk teknisk standardisering, der er baseret på den nye metode - frivillighed og karakteristika som konsensus, åbenhed og gennemsigtighed i forbindelse med de procedurer, der gennemføres frit af og for de berørte parter, - ikke indskrænkes, men snarere styrkes, især ved inddragelse af socioøkonomiske og miljømæssige aspekter.

| 3.3.1 | EØSU bemærker, at der i dag allerede findes talrige europæiske tekniske standarder, som direkte behandler miljøspørgsmål eller tager hensyn til miljøaspekter. Her tænkes især på standarder for væsentlige aspekter af produkters livscyklus, standardiserede måle- og afprøvningsmetoder, eller på tekniske standarder for miljøstyring såsom EMAS, der er baseret på en EN/ISO-standard i 14001-rækken. |
| --- | --- |

3.3.1

EØSU bemærker, at der i dag allerede findes talrige europæiske tekniske standarder, som direkte behandler miljøspørgsmål eller tager hensyn til miljøaspekter. Her tænkes især på standarder for væsentlige aspekter af produkters livscyklus, standardiserede måle- og afprøvningsmetoder, eller på tekniske standarder for miljøstyring såsom EMAS, der er baseret på en EN/ISO-standard i 14001-rækken.

| 3.3.2 | EØSU bemærker endvidere med tilfredshed, at de europæiske standardiseringsorganer råder over et velegnet sæt redskaber til at optimere inddragelsen af miljøaspekter i det tekniske standardiseringsarbejde. Her kan eksempelvis nævnes IEC Guide 109 (9) om tekniske standarder for elektroniske og elektroniske produkter, der blev indført med succes allerede i 1995 og først for nylig ajourført; ISO/TR 14062, (10) der blev ratificeret i 2002, og som vedrører produktdesign og –udvikling, de over 100 »Emissions and immunity quality standards« udarbejdet af ETSI/CENELEC og endelig adfærdskodekset ISO/64, som CEN's miljøhjælpetjeneste har befordret. |
| --- | --- |

3.3.2

EØSU bemærker endvidere med tilfredshed, at de europæiske standardiseringsorganer råder over et velegnet sæt redskaber til at optimere inddragelsen af miljøaspekter i det tekniske standardiseringsarbejde. Her kan eksempelvis nævnes IEC Guide 109 (9) om tekniske standarder for elektroniske og elektroniske produkter, der blev indført med succes allerede i 1995 og først for nylig ajourført; ISO/TR 14062, (10) der blev ratificeret i 2002, og som vedrører produktdesign og –udvikling, de over 100 »Emissions and immunity quality standards« udarbejdet af ETSI/CENELEC og endelig adfærdskodekset ISO/64, som CEN's miljøhjælpetjeneste har befordret.

| 3.4 | Efter EØSU's overbevisning bekræfter de ovennævnte betragtninger, at målet om en effektiv inddragelse af miljøaspekter i den tekniske standardiseringsproces, især når der er tale om små og mellemstore virksomheder, kan nås bedre gennem mere fleksible adfærdskodekser og tekniske instrumenter eller gennem uddannelseskurser og håndbøger, som formidler viden og bevidstgør om miljøspørgsmål allerede i fasen for udvikling af nye produkter, produktionsmetoder og tjenesteydelser. I den forbindelse kan man anvende de forenklede procedurer, der blev vedtaget for EMAS, eller hygiejne- og sikkerhedsstandarderne for små virksomheder, som flere gange understreget i EØSU's udtalelse (11). |
| --- | --- |

3.4

Efter EØSU's overbevisning bekræfter de ovennævnte betragtninger, at målet om en effektiv inddragelse af miljøaspekter i den tekniske standardiseringsproces, især når der er tale om små og mellemstore virksomheder, kan nås bedre gennem mere fleksible adfærdskodekser og tekniske instrumenter eller gennem uddannelseskurser og håndbøger, som formidler viden og bevidstgør om miljøspørgsmål allerede i fasen for udvikling af nye produkter, produktionsmetoder og tjenesteydelser. I den forbindelse kan man anvende de forenklede procedurer, der blev vedtaget for EMAS, eller hygiejne- og sikkerhedsstandarderne for små virksomheder, som flere gange understreget i EØSU's udtalelse (11).

| 3.5 | EØSU understreger kraftigt, at man i den forbindelse må undgå at lægge hindringer i vejen for eller forsinke standardiseringsprocessen. Også højere omkostninger og mere bureaukrati vil være i modstrid med EU-principperne om lovforenkling. I den forbindelse er EØSU helt enigt med konklusionen fra Rådets møde om standardisering den 1. marts 2002, nemlig at »levedygtigheden af det samlede standardiseringssystem i Europa fortsat langtfra er sikker i lyset af de hurtigt skiftende europæiske og internationale forhold og ændringer i de traditionelle indtægtskilder«. (12) Efter EØSU's mening bør standardisering blive stadig mere attraktiv og nyttig for virksomhederne og deres eksperter, da det er dem, der har den tekniske kompetence til at inddrage miljøaspekter bedre i produktudviklingen til acceptable omkostninger. |
| --- | --- |

3.5

EØSU understreger kraftigt, at man i den forbindelse må undgå at lægge hindringer i vejen for eller forsinke standardiseringsprocessen. Også højere omkostninger og mere bureaukrati vil være i modstrid med EU-principperne om lovforenkling. I den forbindelse er EØSU helt enigt med konklusionen fra Rådets møde om standardisering den 1. marts 2002, nemlig at »levedygtigheden af det samlede standardiseringssystem i Europa fortsat langtfra er sikker i lyset af de hurtigt skiftende europæiske og internationale forhold og ændringer i de traditionelle indtægtskilder«. (12) Efter EØSU's mening bør standardisering blive stadig mere attraktiv og nyttig for virksomhederne og deres eksperter, da det er dem, der har den tekniske kompetence til at inddrage miljøaspekter bedre i produktudviklingen til acceptable omkostninger.

| 3.6 | For at optimere virksomhedernes generelle ydeevne bør de eksisterende mekanismer udvikles yderligere, så det bliver muligt at forbedre alle aktørers miljøviden og sikre en aktiv deltagelse af alle berørte parter lige fra standardiseringsprocessens start. Ud over de tekniske, økonomiske og sociale aspekter bør der også tages hensyn til spørgsmål om sundhedsbeskyttelse, sikkerhed og kundetilfredshed. Der er især i de senere år blevet nødvendigt at være mere opmærksom på spørgsmål om nedsættelse og rationalisering af forbruget af naturlige ressourcer og energi, mindskelse af affald og emissioner og især kvaliteten af selve processen med opstilling af frivillige tekniske standarder, så de nemt kan anvendes på internationalt plan. |
| --- | --- |

3.6

For at optimere virksomhedernes generelle ydeevne bør de eksisterende mekanismer udvikles yderligere, så det bliver muligt at forbedre alle aktørers miljøviden og sikre en aktiv deltagelse af alle berørte parter lige fra standardiseringsprocessens start. Ud over de tekniske, økonomiske og sociale aspekter bør der også tages hensyn til spørgsmål om sundhedsbeskyttelse, sikkerhed og kundetilfredshed. Der er især i de senere år blevet nødvendigt at være mere opmærksom på spørgsmål om nedsættelse og rationalisering af forbruget af naturlige ressourcer og energi, mindskelse af affald og emissioner og især kvaliteten af selve processen med opstilling af frivillige tekniske standarder, så de nemt kan anvendes på internationalt plan.

| 3.7 | Efter EØSU's mening og i lyset af den nuværende demokratiske proces, der hovedsagelig er baseret på nationale strukturer, ville det være hensigtsmæssigt at lade de berørte parter

  (stakeholders)

  – med bistand fra forskellige eksperter eller konsulenter – afgøre, hvordan miljøaspekter konkret skal inddrages i standardisering for således at undgå en top-down tilgang. |
| --- | --- |

3.7

Efter EØSU's mening og i lyset af den nuværende demokratiske proces, der hovedsagelig er baseret på nationale strukturer, ville det være hensigtsmæssigt at lade de berørte parter

  (stakeholders)

  – med bistand fra forskellige eksperter eller konsulenter – afgøre, hvordan miljøaspekter konkret skal inddrages i standardisering for således at undgå en top-down tilgang.

| 3.8 | EØSU mener, at den tekniske standardiseringsproces ikke må gå hurtigere end de kulturelle ændringer, der er nødvendige i de enkelte sektorer, som må gøre sig klart, hvilken rolle de spiller i en bæredygtig udvikling. Af særlig betydning er Kommissionens opgave, som består i at bidrage til bevidsthedsskabelse og gennem formidling af viden og god praksis at indlede en kulturel ændring. |
| --- | --- |

3.8

EØSU mener, at den tekniske standardiseringsproces ikke må gå hurtigere end de kulturelle ændringer, der er nødvendige i de enkelte sektorer, som må gøre sig klart, hvilken rolle de spiller i en bæredygtig udvikling. Af særlig betydning er Kommissionens opgave, som består i at bidrage til bevidsthedsskabelse og gennem formidling af viden og god praksis at indlede en kulturel ændring.

| 3.9 | De frivillige tekniske standarders høje kvalitet udgør et væsentligt element i deres merværdi på europæisk plan og kan efter EØSU's mening kun sikres, hvis alle berørte parter, dvs. eksperter og repræsentanter for de forskellige erhvervssektorer, også fra små og mellemstore virksomheder, arbejdstagere, forbrugere og NGO'er, deltager aktivt i standardiseringsprocessen. De mange forskellige aktører sikrer et afbalanceret forhold mellem de økonomiske, sociale og miljømæssige krav for slet ikke at nævne de prioriterede sundheds- og sikkerhedsmæssige aspekter. |
| --- | --- |

3.9

De frivillige tekniske standarders høje kvalitet udgør et væsentligt element i deres merværdi på europæisk plan og kan efter EØSU's mening kun sikres, hvis alle berørte parter, dvs. eksperter og repræsentanter for de forskellige erhvervssektorer, også fra små og mellemstore virksomheder, arbejdstagere, forbrugere og NGO'er, deltager aktivt i standardiseringsprocessen. De mange forskellige aktører sikrer et afbalanceret forhold mellem de økonomiske, sociale og miljømæssige krav for slet ikke at nævne de prioriterede sundheds- og sikkerhedsmæssige aspekter.

| 3.10 | I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet bør denne deltagelse i første række sikres på nationalt plan, hvilket især gælder for de nye medlemslande. Man bør ikke blot støtte NGO'erne, fordi de sikrer en aktiv og kompetent deltagelse, men også og især SMV'erne, som – navnlig under hensyntagen til deres struktur og størrelse – har et stort behov for at få bedre adgang til standardiseringsprocessen. I den forbindelse skal der mindes om, at de europæiske strukturer, såsom NORPARME, der specielt er blevet oprettet for SMV'erne, bør styrkes og udnyttes bedre. |
| --- | --- |

3.10

I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet bør denne deltagelse i første række sikres på nationalt plan, hvilket især gælder for de nye medlemslande. Man bør ikke blot støtte NGO'erne, fordi de sikrer en aktiv og kompetent deltagelse, men også og især SMV'erne, som – navnlig under hensyntagen til deres struktur og størrelse – har et stort behov for at få bedre adgang til standardiseringsprocessen. I den forbindelse skal der mindes om, at de europæiske strukturer, såsom NORPARME, der specielt er blevet oprettet for SMV'erne, bør styrkes og udnyttes bedre.

| 3.11 | EØSU understreger, at der bør træffes EU-foranstaltninger til at støtte kapacitetsopbygningen (capacity building) gennem standardiseringsorganerne og de ikke-statslige organisationer i de nye medlemsstater samt til projekter om uddannelse af eksperter, og foreslår, at der oprettes et fuldt ud interoperabelt og decentraliseret databanknet tæt ved slutbrugerne. Det drejer sig her først og fremmest om at sikre en stadig bedre adgang til information og alle virksomheders deltagelse i standardiseringsprocessen på et velinformeret grundlag. |
| --- | --- |

3.11

EØSU understreger, at der bør træffes EU-foranstaltninger til at støtte kapacitetsopbygningen (capacity building) gennem standardiseringsorganerne og de ikke-statslige organisationer i de nye medlemsstater samt til projekter om uddannelse af eksperter, og foreslår, at der oprettes et fuldt ud interoperabelt og decentraliseret databanknet tæt ved slutbrugerne. Det drejer sig her først og fremmest om at sikre en stadig bedre adgang til information og alle virksomheders deltagelse i standardiseringsprocessen på et velinformeret grundlag.

| 3.12 | Hvad angår opstilling af prioriteter i standardiseringsarbejdet mener EØSU, at dette fortsat bør foregå på et frivilligt og konsensusbaseret grundlag med inddragelse af alle berørte parter. Man bør undgå rent politisk motiverede prioriteter, hvor der ikke tages hensyn til særtrækkene ved produkterne og de virksomheder, der fremstiller dem. |
| --- | --- |

3.12

Hvad angår opstilling af prioriteter i standardiseringsarbejdet mener EØSU, at dette fortsat bør foregå på et frivilligt og konsensusbaseret grundlag med inddragelse af alle berørte parter. Man bør undgå rent politisk motiverede prioriteter, hvor der ikke tages hensyn til særtrækkene ved produkterne og de virksomheder, der fremstiller dem.

| 3.13 | Hvad angår Kommissionens brug af bindende mandater inden for den »nye metode« mener EØSU ikke, at anvendelse af tekniske miljøstandarder bør fremmes gennem afgørelser fra oven, men snarere bør bero på en bred accept af miljøvenlige produkter, som bedst muligt imødekommer borgernes og forbrugernes interesser og behov. |
| --- | --- |

3.13

Hvad angår Kommissionens brug af bindende mandater inden for den »nye metode« mener EØSU ikke, at anvendelse af tekniske miljøstandarder bør fremmes gennem afgørelser fra oven, men snarere bør bero på en bred accept af miljøvenlige produkter, som bedst muligt imødekommer borgernes og forbrugernes interesser og behov.

| 3.14 | EØSU er overbevist om, at opstillingen af veldefinerede mandater som led i anvendelsen af den nye metode har bidraget til det indre markeds succes, og denne succes må ikke sættes over styr, ved at vanskelige beslutningsprocesser af politisk karakter overføres til de tekniske standardiseringsorganer. |
| --- | --- |

3.14

EØSU er overbevist om, at opstillingen af veldefinerede mandater som led i anvendelsen af den nye metode har bidraget til det indre markeds succes, og denne succes må ikke sættes over styr, ved at vanskelige beslutningsprocesser af politisk karakter overføres til de tekniske standardiseringsorganer.

| 3.15 | Gennemførelsen af europæiske tekniske standarder på internationalt plan er efter EØSU's mening væsentlig for at sikre, at vore produkter er fuldt ud til stede og konkurrencedygtige på verdensmarkedet. Takket være Dresdner- og Wieneraftalerne er over 83 % af CENELEC-standarderne og ca. 40 % af CEN-standarderne direkte afledt af standarder udarbejdet af de internationale standardiseringsorganer ISO, IEC og ITU. Efter EØSU's mening bør det undgås, at standardiseringskravene på miljøområdet opfattes som handelshindringer i henhold til Verdenshandelsorganisationens TBT-aftale og forringer de europæiske virksomheders konkurrencestilling på verdensmarkedet. I den forbindelse er det nødvendigt at indtage en fremadrettet holdning i såvel den transatlantiske dialog (TABD) som i dialogen med Japan (EJBD) og Mercosur (MEBF) for ikke yderligere at øge kløften mellem europæiske og internationale standarder. |
| --- | --- |

3.15

Gennemførelsen af europæiske tekniske standarder på internationalt plan er efter EØSU's mening væsentlig for at sikre, at vore produkter er fuldt ud til stede og konkurrencedygtige på verdensmarkedet. Takket være Dresdner- og Wieneraftalerne er over 83 % af CENELEC-standarderne og ca. 40 % af CEN-standarderne direkte afledt af standarder udarbejdet af de internationale standardiseringsorganer ISO, IEC og ITU. Efter EØSU's mening bør det undgås, at standardiseringskravene på miljøområdet opfattes som handelshindringer i henhold til Verdenshandelsorganisationens TBT-aftale og forringer de europæiske virksomheders konkurrencestilling på verdensmarkedet. I den forbindelse er det nødvendigt at indtage en fremadrettet holdning i såvel den transatlantiske dialog (TABD) som i dialogen med Japan (EJBD) og Mercosur (MEBF) for ikke yderligere at øge kløften mellem europæiske og internationale standarder.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | Deltagelse: Det må undgås, at en bred deltagelse forsinker processen med vedtagelse og revision af standarder, som allerede i gennemsnit varer tre til fem år. Subsidiaritetsprincippet må anvendes fuldt ud. På nationalt plan må man sikre, at alle berørte parter deltager, især arbejdsgiverne og arbejdstagerne, mens det på europæisk plan er repræsentanterne for de nationale standardiseringsorganer, der skal fremlægge de holdninger, der er opnået enighed om. På dette niveau må også repræsentanter for de europæiske organisationer for små og mellemstore virksomheder og for de berørte NGO'er kunne deltage, og de skal ligeledes fremlægge de holdninger, der er opnået enighed om i de enkelte organisationer. |
| --- | --- |

4.1

Deltagelse: Det må undgås, at en bred deltagelse forsinker processen med vedtagelse og revision af standarder, som allerede i gennemsnit varer tre til fem år. Subsidiaritetsprincippet må anvendes fuldt ud. På nationalt plan må man sikre, at alle berørte parter deltager, især arbejdsgiverne og arbejdstagerne, mens det på europæisk plan er repræsentanterne for de nationale standardiseringsorganer, der skal fremlægge de holdninger, der er opnået enighed om. På dette niveau må også repræsentanter for de europæiske organisationer for små og mellemstore virksomheder og for de berørte NGO'er kunne deltage, og de skal ligeledes fremlægge de holdninger, der er opnået enighed om i de enkelte organisationer.

| 4.2 | Samarbejde: EØSU tillægger systematisk udveksling af teknisk viden, udvikling af adfærdskodekser, der administreres på frivilligt grundlag, og god praksis særlig betydning. I den forbindelse bør man anvende allerede eksisterende instrumenter (jf. pkt. 3.3.2), som især med henblik på de nye medlemsstater bør styrkes og udbygges. |
| --- | --- |

4.2

Samarbejde: EØSU tillægger systematisk udveksling af teknisk viden, udvikling af adfærdskodekser, der administreres på frivilligt grundlag, og god praksis særlig betydning. I den forbindelse bør man anvende allerede eksisterende instrumenter (jf. pkt. 3.3.2), som især med henblik på de nye medlemsstater bør styrkes og udbygges.

| 4.3 | Kultur: Skabelse af en europæiske kultur for teknisk standardisering, som tager hensyn til de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter, er et prioriteret mål for virksomhederne og deres organisationer, især SMV'ernes, samt for arbejdstagerorganisationerne og stakeholderne. Forbruger- og miljøorganisationerne bør på såvel nationalt som europæisk plan kunne nyde godt af passende finansiel støtte for at forbedre deres viden om teknisk standardisering og sikre en kvalificeret og kompetent repræsentation. |
| --- | --- |

4.3

Kultur: Skabelse af en europæiske kultur for teknisk standardisering, som tager hensyn til de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter, er et prioriteret mål for virksomhederne og deres organisationer, især SMV'ernes, samt for arbejdstagerorganisationerne og stakeholderne. Forbruger- og miljøorganisationerne bør på såvel nationalt som europæisk plan kunne nyde godt af passende finansiel støtte for at forbedre deres viden om teknisk standardisering og sikre en kvalificeret og kompetent repræsentation.

| 4.4 | Finansiering: Behov for flerårige nationale budgetposter og EU-budgetposter for uddannelsesmæssige og bevidsthedsskabende foranstaltninger. Disse bevillinger bør især tildeles nationale og europæiske standardiseringsorganer, arbejdsmarkedets parter og organer, der repræsenterer de forskellige instanser i civilsamfundet. |
| --- | --- |

4.4

Finansiering: Behov for flerårige nationale budgetposter og EU-budgetposter for uddannelsesmæssige og bevidsthedsskabende foranstaltninger. Disse bevillinger bør især tildeles nationale og europæiske standardiseringsorganer, arbejdsmarkedets parter og organer, der repræsenterer de forskellige instanser i civilsamfundet.

| 4.5 | Prioritering: Prioriteringen ved udarbejdelse af nye tekniske standarder bør fastlægges ved konsensus af alle deltagerne, som jo er de direkte aktører i standardiseringsprocessen og derfor bør overtage det fulde ansvar herfor; prioriteringen bør under ingen omstændigheder fastlægges ved beslutninger fra oven. Instrumenter: Systematisk anvendelse af de instrumenter, f.eks. som nævnt under pkt. 3.3.1 og 3.3.2, der er nødvendige for at integrere miljøaspekterne i standardiseringen, bør opfattes som et tilbud til aktørerne i den tekniske, frivillige standardiseringsproces og ikke som tvang. |
| --- | --- |

4.5

Prioritering: Prioriteringen ved udarbejdelse af nye tekniske standarder bør fastlægges ved konsensus af alle deltagerne, som jo er de direkte aktører i standardiseringsprocessen og derfor bør overtage det fulde ansvar herfor; prioriteringen bør under ingen omstændigheder fastlægges ved beslutninger fra oven. Instrumenter: Systematisk anvendelse af de instrumenter, f.eks. som nævnt under pkt. 3.3.1 og 3.3.2, der er nødvendige for at integrere miljøaspekterne i standardiseringen, bør opfattes som et tilbud til aktørerne i den tekniske, frivillige standardiseringsproces og ikke som tvang.

| 4.6 | Overvågning: Overvågningen og evalueringen af de opnåede resultater af foranstaltningerne til bevidsthedsskabelse og uddannelse og til styrkelse af de nationale og europæiske standardiseringsorganer, med kvalificeret deltagelse af NGO'er og SMV-repræsentanter, skal tjene som grundlag for Kommissionen, Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg til udarbejdelse af de planlagte toårige rapporter og den femårige revision af foranstaltningerne og EU's retningslinjer på området. |
| --- | --- |

4.6

Overvågning: Overvågningen og evalueringen af de opnåede resultater af foranstaltningerne til bevidsthedsskabelse og uddannelse og til styrkelse af de nationale og europæiske standardiseringsorganer, med kvalificeret deltagelse af NGO'er og SMV-repræsentanter, skal tjene som grundlag for Kommissionen, Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg til udarbejdelse af de planlagte toårige rapporter og den femårige revision af foranstaltningerne og EU's retningslinjer på området.

5.   Konklusion

| 5.1 | EØSU er overbevist om, at det er nødvendigt at fremskynde, men ikke dermed tynge standardiseringsprocessen for i alle henseender, herunder miljømæssigt, at sikre udviklingen og en høj kvalitet i det indre marked. Målet er at gøre standardiseringsprocessen effektiv, billig og ubureaukratisk og i den forbindelse tilpasse medlemsstaternes institutionelle kapacitet. |
| --- | --- |

5.1

EØSU er overbevist om, at det er nødvendigt at fremskynde, men ikke dermed tynge standardiseringsprocessen for i alle henseender, herunder miljømæssigt, at sikre udviklingen og en høj kvalitet i det indre marked. Målet er at gøre standardiseringsprocessen effektiv, billig og ubureaukratisk og i den forbindelse tilpasse medlemsstaternes institutionelle kapacitet.

| 5.2 | Efter EØSU's mening bør processen for inddragelse af miljøaspekter i den europæiske standardisering foregå under fuld overholdelse af subsidiaritetsprincippet. Det skal sikre, at alle aktører, især SMV og NGO'erne, deltager fuldt ud i processen, navnlig på nationalt/regionalt plan, der jo er tættest på de berørte parter. |
| --- | --- |

5.2

Efter EØSU's mening bør processen for inddragelse af miljøaspekter i den europæiske standardisering foregå under fuld overholdelse af subsidiaritetsprincippet. Det skal sikre, at alle aktører, især SMV og NGO'erne, deltager fuldt ud i processen, navnlig på nationalt/regionalt plan, der jo er tættest på de berørte parter.

| 5.3 | Udviklingen af det globale marked og åbningen af verdensmarkedet for nye store landeområder som Kina, Indien og Rusland gør det vigtigt at gennemføre de nuværende europæiske tekniske standarder på internationalt plan, jf. Dresdner- og Wieneraftalerne, så standardiseringsløsningerne kan give de europæiske virksomheder kommercielle fordele. |
| --- | --- |

5.3

Udviklingen af det globale marked og åbningen af verdensmarkedet for nye store landeområder som Kina, Indien og Rusland gør det vigtigt at gennemføre de nuværende europæiske tekniske standarder på internationalt plan, jf. Dresdner- og Wieneraftalerne, så standardiseringsløsningerne kan give de europæiske virksomheder kommercielle fordele.

| 5.4 | Målet er efter EØSU's opfattelse at realisere en optimal komplementaritet mellem obligatoriske miljøbestemmelser og frivillige tekniske standarder, som bygger på en større forståelse for miljøet og kvalitetsaspektet. |
| --- | --- |

5.4

Målet er efter EØSU's opfattelse at realisere en optimal komplementaritet mellem obligatoriske miljøbestemmelser og frivillige tekniske standarder, som bygger på en større forståelse for miljøet og kvalitetsaspektet.

| 5.5 | EØSU insisterer på at få styrket ekspertiseprægede platforme for udveksling af god praksis og dialog mellem arbejdsmarkedets parter: de europæiske og nationale standardiseringsorganer, industrien, SMV, repræsentanter for arbejdstagerne, forbrugerne og NGO'erne, for således at støtte udviklingen af standardiseringsproceduren i henhold til Lissabon-strategien og principperne for bære- og konkurrencedygtig vækst. |
| --- | --- |

5.5

EØSU insisterer på at få styrket ekspertiseprægede platforme for udveksling af god praksis og dialog mellem arbejdsmarkedets parter: de europæiske og nationale standardiseringsorganer, industrien, SMV, repræsentanter for arbejdstagerne, forbrugerne og NGO'erne, for således at støtte udviklingen af standardiseringsproceduren i henhold til Lissabon-strategien og principperne for bære- og konkurrencedygtig vækst.

| 5.6 | Det er især nødvendigt:






  — | at fremme en europæisk kultur for teknisk standardisering i EU, |
| --- | --- | --- |

5.6

Det er især nødvendigt:

—

at fremme en europæisk kultur for teknisk standardisering i EU,

| — | at udarbejde uddannelsesforanstaltninger for eksperter og at styrke egnede, hyppigt benyttede databanker, |
| --- | --- |

—

at udarbejde uddannelsesforanstaltninger for eksperter og at styrke egnede, hyppigt benyttede databanker,

| — | at integrere standardiseringssystemet og miljøbeskyttelsen bedre, |
| --- | --- |

—

at integrere standardiseringssystemet og miljøbeskyttelsen bedre,

| — | at satse mere på at få forbrugerne til at efterspørge en bæredygtig anvendelse af naturressourcer, råvarer, færdigvarer og forarbejdede produkter, |
| --- | --- |

—

at satse mere på at få forbrugerne til at efterspørge en bæredygtig anvendelse af naturressourcer, råvarer, færdigvarer og forarbejdede produkter,

| — | at skabe et afbalanceret forhold mellem beskyttelse af de prioriterede aspekter inden for sikkerhed, hygiejne og sundhed og de globale miljøaspekter, under hensyntagen til Kyoto-protokollen, |
| --- | --- |

—

at skabe et afbalanceret forhold mellem beskyttelse af de prioriterede aspekter inden for sikkerhed, hygiejne og sundhed og de globale miljøaspekter, under hensyntagen til Kyoto-protokollen,

| — | at anvende subsidiaritetsprincippet fuldt ud og fremme alle berørte parters deltagelse på nationalt/regionalt plan, |
| --- | --- |

—

at anvende subsidiaritetsprincippet fuldt ud og fremme alle berørte parters deltagelse på nationalt/regionalt plan,

| — | at fremme mere fleksible adfærdskodekser, der kan føre til miljøvenlige standardiseringsprocesser for især at hjælpe SMV med tekniske fremgangsmåder, der også er økonomisk holdbare, til fremstilling af nye produkter, nye processer og nye tjenester, |
| --- | --- |

—

at fremme mere fleksible adfærdskodekser, der kan føre til miljøvenlige standardiseringsprocesser for især at hjælpe SMV med tekniske fremgangsmåder, der også er økonomisk holdbare, til fremstilling af nye produkter, nye processer og nye tjenester,

| — | at udvikle en platform for koordinering af Lissabon-strategien for det indre marked og handlingsplanen 2004-2010 for miljø og sundhed med det formål at formidle en ekspertisepræget dialog mellem alle de berørte parter i standardiseringsprocessen: CEN, CENELEC, ETSI, SMV-standardisering, ANEC (forbrugere), TUTB (fagforeninger), ECOS (miljøorganer), industri, distribution og tjenesteydelser, |
| --- | --- |

—

at udvikle en platform for koordinering af Lissabon-strategien for det indre marked og handlingsplanen 2004-2010 for miljø og sundhed med det formål at formidle en ekspertisepræget dialog mellem alle de berørte parter i standardiseringsprocessen: CEN, CENELEC, ETSI, SMV-standardisering, ANEC (forbrugere), TUTB (fagforeninger), ECOS (miljøorganer), industri, distribution og tjenesteydelser,

| — | at støtte udviklingen af en grundlæggende teknisk standardisering for at sikre kvalitetsprægede produkt- og processtandarder inden for landbrugs- og fødevareproduktion. |
| --- | --- |

—

at støtte udviklingen af en grundlæggende teknisk standardisering for at sikre kvalitetsprægede produkt- og processtandarder inden for landbrugs- og fødevareproduktion.

Bruxelles, den 15. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2001) 264 endelig.

1

(2)  Udtalelse CES 1494/2001 af 29. november 2001 og udtalelse CES 661/2004 af 29. april 2004.

2

(3)  EF-traktatens artikel 2 og 6 (den konsoliderede udgave).

3

(4)  Afgørelse 1600/2002/EF af 22. juli 2002.

4

(5)  EØSU's udtalelse om grønbogen om integreret produktpolitik (EFT C 260 af 17.9.2001) og EØSU's udtalelse CESE 1598/2003 af 10.12.2003 om meddelelsen »Integreret produktpolitik – Miljøpåvirkninger set i et livscyklusperspektiv«.

5

(6)  Kommissionens meddelelse KOM(2002) 278 endelig.

6

(7)  Meddelelse om industripolitik i et udvidet Europa, KOM(2002) 714.

7

(8)  Meddelelse om »Strategien for det indre marked – Prioriteringer 2003-2006«, KOM(2003) 238.

8

(9)  IEC Guide 109 - Miljøhensyn - inddragelse i elektrotekniske produktstandarder.

9

(10)  ISO/TR Miljøstyring - Inddragelse af miljøhensyn i produktdesign og produktudvikling.

10

(11)  Udtalelse CES 560/1999 af 29. maj 1999 (EFT C 209 af 22. juli 1999).

11

(12)  EFT C 66 af 15. marts 2002.

12

---

| 23.3.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 74/62 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 74/62

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Bynært landbrug«

(2005/C 74/12)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 17. juli 2003 i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 29, stk. 2 at udarbejde en udtalelse om: »Bynært landbrug«.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Joan Caball i Subirana til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. juli 2004.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 411. plenarforsamling den 15.-16. september 2004, mødet den 16. september 2004, følgende udtalelse med 132 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1.   Indledning

1.1   En produktionsaktivitet på byens betingelser

| 1.1.1 | Problematikken omkring de bynære områder er genstand for debat og interesse i forskellige europæiske fora, herunder EØSU. Der er tale om et fænomen, som bliver stadig mere udbredt i mange kommuner i EU som følge af byernes, industriens, servicesektorens og transport- og kommunikationsinfrastrukturens vækst, som æder sig ind på landbrugsjorden og skaber stadig flere marginale landbrugsområder eller landbrug, som ikke længere er konkurrencedygtige. |
| --- | --- |

1.1.1

Problematikken omkring de bynære områder er genstand for debat og interesse i forskellige europæiske fora, herunder EØSU. Der er tale om et fænomen, som bliver stadig mere udbredt i mange kommuner i EU som følge af byernes, industriens, servicesektorens og transport- og kommunikationsinfrastrukturens vækst, som æder sig ind på landbrugsjorden og skaber stadig flere marginale landbrugsområder eller landbrug, som ikke længere er konkurrencedygtige.

| 1.1.2 | Landbrugsdrift i bynære områder er betinget af det omgivende bymiljø, som påvirker landbrugets rentabilitet i negativ retning. Denne negative påvirkning er med til at forringe det lokale miljø og forholdet mellem by og land. Dette giver sig udslag i manglende forståelse mellem by og land, som – afhængigt af om problemerne bliver taget op og løst – kan blive en stor hindring for landbrugets overlevelse. |
| --- | --- |

1.1.2

Landbrugsdrift i bynære områder er betinget af det omgivende bymiljø, som påvirker landbrugets rentabilitet i negativ retning. Denne negative påvirkning er med til at forringe det lokale miljø og forholdet mellem by og land. Dette giver sig udslag i manglende forståelse mellem by og land, som – afhængigt af om problemerne bliver taget op og løst – kan blive en stor hindring for landbrugets overlevelse.

| 1.1.3 | Ud over de traditionelle problemer for de bynære landbrugsområder er der nu opstået et nyt problem, som udspringer af et ønske om at beskytte de åbne områder omkring byerne, som skal være fri for landbrug. Denne opfattelse af landskabet som en »tematisk park«, hvor alt fremstår kunstigt, upersonligt og uden kontekst, bygger på visse æstetiske kriterier, som fejlagtigt støtter sig på normer for bevarelse af biodiversitet eller en landskabsopfattelse, der søger at marginalisere landbruget eller gøre den til en folkloristisk aktivitet. |
| --- | --- |

1.1.3

Ud over de traditionelle problemer for de bynære landbrugsområder er der nu opstået et nyt problem, som udspringer af et ønske om at beskytte de åbne områder omkring byerne, som skal være fri for landbrug. Denne opfattelse af landskabet som en »tematisk park«, hvor alt fremstår kunstigt, upersonligt og uden kontekst, bygger på visse æstetiske kriterier, som fejlagtigt støtter sig på normer for bevarelse af biodiversitet eller en landskabsopfattelse, der søger at marginalisere landbruget eller gøre den til en folkloristisk aktivitet.

| 1.1.4 | EU's fælles landbrugspolitik lægger vægt på behovet for diversificering af bedrifternes økonomi gennem udvikling af aktiviteter, som kan give landmændene nye indtægter. Det skal dog understreges, at uden landbrug er der ikke nogen landlige landskaber, dvs. dyrkede marker, dyr, enge og frem for alt landmænd. |
| --- | --- |

1.1.4

EU's fælles landbrugspolitik lægger vægt på behovet for diversificering af bedrifternes økonomi gennem udvikling af aktiviteter, som kan give landmændene nye indtægter. Det skal dog understreges, at uden landbrug er der ikke nogen landlige landskaber, dvs. dyrkede marker, dyr, enge og frem for alt landmænd.

| 1.1.5 | Alt dette (presset fra byen, tanken om et landbrug uden landmænd og selve reformen af den fælles landbrugspolitik) skaber store problemer for det bynære landbrugs videreførelse og stabilitet (som er meget mere tungtvejende end i egentlige landbrugsegne inden for samme klimazone, hvilket øger risikoen for, at landbrugsdriften indstilles). |
| --- | --- |

1.1.5

Alt dette (presset fra byen, tanken om et landbrug uden landmænd og selve reformen af den fælles landbrugspolitik) skaber store problemer for det bynære landbrugs videreførelse og stabilitet (som er meget mere tungtvejende end i egentlige landbrugsegne inden for samme klimazone, hvilket øger risikoen for, at landbrugsdriften indstilles).

| 1.1.6 | Tabet af dyrkbare arealer er ikke blot et problem i sig selv, men også for bedrifterne, eftersom der i nogle EU-medlemsstater ikke findes en klar lovgivning for markedet for landbrugsjord og forpagtning af jord, og dermed gør det manglende udbud af agerjord det vanskeligere for unge at etablere sig og vanskeligere at udvide bedrifterne. Mange offentlige eller private jordejere blokerer markedet for landbrugsjord ved ikke at ville forpagte jorden til fuldtidslandmænd. Denne form for jordspekulation udgør en stor trussel mod mange bynære landbrugsområders fremtid, som EU's medlemsstater skal bremse gennem en særlig lovgivning på området. |
| --- | --- |

1.1.6

Tabet af dyrkbare arealer er ikke blot et problem i sig selv, men også for bedrifterne, eftersom der i nogle EU-medlemsstater ikke findes en klar lovgivning for markedet for landbrugsjord og forpagtning af jord, og dermed gør det manglende udbud af agerjord det vanskeligere for unge at etablere sig og vanskeligere at udvide bedrifterne. Mange offentlige eller private jordejere blokerer markedet for landbrugsjord ved ikke at ville forpagte jorden til fuldtidslandmænd. Denne form for jordspekulation udgør en stor trussel mod mange bynære landbrugsområders fremtid, som EU's medlemsstater skal bremse gennem en særlig lovgivning på området.

| 1.1.7 | Landbrugsområder, som ikke er uberørte af de ændringer, der er sket i landbruget inden for de seneste år, er kendetegnet af nogle værdier og bestemte funktioner, som gør dem egnede eller ej til de aktiviteter, de bruges til. |
| --- | --- |

1.1.7

Landbrugsområder, som ikke er uberørte af de ændringer, der er sket i landbruget inden for de seneste år, er kendetegnet af nogle værdier og bestemte funktioner, som gør dem egnede eller ej til de aktiviteter, de bruges til.

1.2   Meget mere end en ren og skær økonomisk aktivitet

| 1.2.1 | EØSU, som har en direkte interesse i at sikre, at de europæiske landdistrikters økonomiske, miljømæssige og sociale udvikling er bæredygtig, understreger, at disse miljømæssige, sociale og økonomiske funktioner, som også udøves af de bynære landbrugsområder, har en større betydning end i andre egne. I disse områder fungerer landbrugsjorden som et åndehul for de store byer; de er en uundværlig del af den fysiske planlægning, idet de hindrer byerne i at vokse ubegrænset, skaber åbne landskaber og gør bymiljøet mere menneskeligt. Derimod indskrænkes deres økonomiske funktion, som er afgørende for landbrugsområdernes opretholdelse og fremtidsperspektiver, på grund af det pres fra byen, som de er udsat for, og den ringe produktionsmæssige betydning, de tillægges i de bynære områders samlede økonomi. |
| --- | --- |

1.2.1

EØSU, som har en direkte interesse i at sikre, at de europæiske landdistrikters økonomiske, miljømæssige og sociale udvikling er bæredygtig, understreger, at disse miljømæssige, sociale og økonomiske funktioner, som også udøves af de bynære landbrugsområder, har en større betydning end i andre egne. I disse områder fungerer landbrugsjorden som et åndehul for de store byer; de er en uundværlig del af den fysiske planlægning, idet de hindrer byerne i at vokse ubegrænset, skaber åbne landskaber og gør bymiljøet mere menneskeligt. Derimod indskrænkes deres økonomiske funktion, som er afgørende for landbrugsområdernes opretholdelse og fremtidsperspektiver, på grund af det pres fra byen, som de er udsat for, og den ringe produktionsmæssige betydning, de tillægges i de bynære områders samlede økonomi.

| 1.2.2 | EØSU tilslutter sig den første grundsætning i Salzburg-konferencen: der er ikke noget landbrug uden levende landdistrikter, og ikke nogen levende landdistrikter uden landbrug (1). EØSU understreger, at de egentlige hovedaktører i de bynære landbrugsområder først og fremmest er og bør være de professionelle fuldtidslandmænd, og anerkender samtidig, at deltidslandmændene spiller en vigtig rolle i mange bynære områder. |
| --- | --- |

1.2.2

EØSU tilslutter sig den første grundsætning i Salzburg-konferencen: der er ikke noget landbrug uden levende landdistrikter, og ikke nogen levende landdistrikter uden landbrug (1). EØSU understreger, at de egentlige hovedaktører i de bynære landbrugsområder først og fremmest er og bør være de professionelle fuldtidslandmænd, og anerkender samtidig, at deltidslandmændene spiller en vigtig rolle i mange bynære områder.

1.3   Et landbrug med begrænsninger og muligheder i et heterogent miljø under konstant forandring

| 1.3.1 | EØSU er klar over, hvor vanskeligt det er et finde frem til en entydig definition af bynære områder, da de er så heterogene og under konstant forandring. Det er først og fremmest en kontaktflade mellem deciderede landområder og byen, som har bevaret landets grundlæggende træk, samtidig med at den udsættes for byens tiltrækningskraft. |
| --- | --- |

1.3.1

EØSU er klar over, hvor vanskeligt det er et finde frem til en entydig definition af bynære områder, da de er så heterogene og under konstant forandring. Det er først og fremmest en kontaktflade mellem deciderede landområder og byen, som har bevaret landets grundlæggende træk, samtidig med at den udsættes for byens tiltrækningskraft.

| 1.3.2 | Et fællestræk ved de bynære områder er deres sårbare miljømæssige og sociale situation og udsatte beliggenhed i byernes udkant. Det erhvervsmæssige landbrug, der drives i disse områder, betegnes som »bynært landbrug«. Ud over denne landbrugsaktivitet foregår der andre aktiviteter med relation til afgrødedyrkning, som bl.a. har rekreative, terapeutiske og pædagogiske formål, eller som sigter mod skabelse og bevarelse af landskaber (landskabsarkitekter, gartnere osv.). Sådanne aktiviteter har en særlig betydning i nogle områder i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.3.2

Et fællestræk ved de bynære områder er deres sårbare miljømæssige og sociale situation og udsatte beliggenhed i byernes udkant. Det erhvervsmæssige landbrug, der drives i disse områder, betegnes som »bynært landbrug«. Ud over denne landbrugsaktivitet foregår der andre aktiviteter med relation til afgrødedyrkning, som bl.a. har rekreative, terapeutiske og pædagogiske formål, eller som sigter mod skabelse og bevarelse af landskaber (landskabsarkitekter, gartnere osv.). Sådanne aktiviteter har en særlig betydning i nogle områder i medlemsstaterne.

| 1.3.3 | Disse landbrugsområder er kendetegnet af specifikke begrænsninger, hvorved de adskiller sig fra andre landdistrikter, og deres fremtid er alvorligt truet. |
| --- | --- |

1.3.3

Disse landbrugsområder er kendetegnet af specifikke begrænsninger, hvorved de adskiller sig fra andre landdistrikter, og deres fremtid er alvorligt truet.

| 1.3.4 | Derimod har det bynære landbrug ofte en særlig fordel, som bør udnyttes fuldt ud, nemlig den korte afstand til et afsætningsmarked, forbrugernes voksende bevidsthed om fødevarekvalitet og –sikkerhed og samfundets efterspørgsel efter nye aktiviteter (fritid, uddannelse, miljøuddannelse, grøn turisme osv.). Disse nye supplerende aktiviteter kan bidrage til at sprede driftsrisikoen og øge landbrugsindkomsterne. |
| --- | --- |

1.3.4

Derimod har det bynære landbrug ofte en særlig fordel, som bør udnyttes fuldt ud, nemlig den korte afstand til et afsætningsmarked, forbrugernes voksende bevidsthed om fødevarekvalitet og –sikkerhed og samfundets efterspørgsel efter nye aktiviteter (fritid, uddannelse, miljøuddannelse, grøn turisme osv.). Disse nye supplerende aktiviteter kan bidrage til at sprede driftsrisikoen og øge landbrugsindkomsterne.

| 1.3.5 | Artikel 20 i Rådets forordning (EF) no 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) fastsætter, at »ugunstigt stillede områder kan omfatte andre områder, der er udsat for særlige ulemper, og hvor der fortsat bør drives landbrug, om nødvendigt og på bestemte betingelser for at bevare og forbedre miljøet, bevare naturen og mulighederne for turisme i området eller for at beskytte kysten«. Dette bestyrker EØSU's ofte fremførte synspunkt, at bynære områder med landbrug er »områder med specifikke handicap«. |
| --- | --- |

1.3.5

Artikel 20 i Rådets forordning (EF) no 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) fastsætter, at »ugunstigt stillede områder kan omfatte andre områder, der er udsat for særlige ulemper, og hvor der fortsat bør drives landbrug, om nødvendigt og på bestemte betingelser for at bevare og forbedre miljøet, bevare naturen og mulighederne for turisme i området eller for at beskytte kysten«. Dette bestyrker EØSU's ofte fremførte synspunkt, at bynære områder med landbrug er »områder med specifikke handicap«.

| 1.3.6 | Agenda 2000 og den nylige midtvejsrevision af den fælles landbrugspolitik har bidraget til at konkretisere disse retningslinier. |
| --- | --- |

1.3.6

Agenda 2000 og den nylige midtvejsrevision af den fælles landbrugspolitik har bidraget til at konkretisere disse retningslinier.

| 1.3.7 | I præamblen til konklusionerne fra Salzburg-konferencen understreges det, at »de europæiske landmænd har brug for støtte til at påtage sig deres multifunktionelle rolle som landskabsplejere og markedsorienterede producenter, der forsyner hele EU« (2). Dette blev også påpeget i EØSU's initiativudtalelse (ordfører: Gilbert Bros) om »Den fælles landbrugspolitiks anden søjle: perspektiverne for tilpasning af politikken for udvikling af landdistrikterne (Opfølgning af konferencen i Salzburg)« (3). |
| --- | --- |

1.3.7

I præamblen til konklusionerne fra Salzburg-konferencen understreges det, at »de europæiske landmænd har brug for støtte til at påtage sig deres multifunktionelle rolle som landskabsplejere og markedsorienterede producenter, der forsyner hele EU« (2). Dette blev også påpeget i EØSU's initiativudtalelse (ordfører: Gilbert Bros) om »Den fælles landbrugspolitiks anden søjle: perspektiverne for tilpasning af politikken for udvikling af landdistrikterne (Opfølgning af konferencen i Salzburg)« (3).

2.   Mål om bevarelse og udvikling af det bynære landbrug

| 2.1 | Efter EØSU's mening står det bynære landbrug helt klar over for en vis række begrænsninger, som hænger sammen med nogle let påviselige og definerbare særtræk. Der må derfor træffes konkrete foranstaltninger, som gør det muligt at bevare, regulere og forvalte bynære områder, hvor der drives landbrug. EØSU foreslår således, at der indføres mekanismer og instrumenter for at beskytte og udvikle de bynære landbrugsområder. |
| --- | --- |

2.1

Efter EØSU's mening står det bynære landbrug helt klar over for en vis række begrænsninger, som hænger sammen med nogle let påviselige og definerbare særtræk. Der må derfor træffes konkrete foranstaltninger, som gør det muligt at bevare, regulere og forvalte bynære områder, hvor der drives landbrug. EØSU foreslår således, at der indføres mekanismer og instrumenter for at beskytte og udvikle de bynære landbrugsområder.

2.2   Mål 1: Anerkendelse på samfundsmæssigt, politisk og administrativt plan af bynære områder med landbrugsdrift som landdistrikter med særlige begrænsninger

2.2.1   Udvikling af et aktivt og stærkt netværk af byer, der fungerer som kontaktflade mellem by og land

| 2.2.1.1 | EØSU konstaterer, at byernes vækst i Europa er et stadig mere udbredt fænomen. Byernes uhæmmede vækst indebærer et konstant og uopretteligt tab af frugtbar jord, som er de bynære områders vigtigste aktiv. Dette blev også påpeget i EØSU's initiativudtalelse (ordfører: Joost van Iersel) om »Storbyområder: socioøkonomiske konsekvenser for EU's fremtid« (4) |
| --- | --- |

2.2.1.1

EØSU konstaterer, at byernes vækst i Europa er et stadig mere udbredt fænomen. Byernes uhæmmede vækst indebærer et konstant og uopretteligt tab af frugtbar jord, som er de bynære områders vigtigste aktiv. Dette blev også påpeget i EØSU's initiativudtalelse (ordfører: Joost van Iersel) om »Storbyområder: socioøkonomiske konsekvenser for EU's fremtid« (4)

| 2.2.1.2 | Denne nedgang i landbrugsdriften har konsekvenser ikke kun for landbruget, men også for bevarelsen af naturressourcerne, beskyttelsen af byboernes livskvalitet og en afbalanceret fysisk planlægning. |
| --- | --- |

2.2.1.2

Denne nedgang i landbrugsdriften har konsekvenser ikke kun for landbruget, men også for bevarelsen af naturressourcerne, beskyttelsen af byboernes livskvalitet og en afbalanceret fysisk planlægning.

| 2.2.1.3 | Med henblik på et afbalanceret og bæredygtigt Europa er det efter EØSU's mening nødvendigt at opbygge et aktivt og stærkt netværk af byer, der kan fungere som kontaktflade mellem by og land, der ikke defineres så meget ud fra geografisk størrelse, men ud fra deres funktion som mellemled mellem land og by inden for deres indflydelsesområde. |
| --- | --- |

2.2.1.3

Med henblik på et afbalanceret og bæredygtigt Europa er det efter EØSU's mening nødvendigt at opbygge et aktivt og stærkt netværk af byer, der kan fungere som kontaktflade mellem by og land, der ikke defineres så meget ud fra geografisk størrelse, men ud fra deres funktion som mellemled mellem land og by inden for deres indflydelsesområde.

| 2.2.1.4 | Et sådant netværk af byer er kun muligt, hvis det er omgivet af landbrugs- og naturområder, med andre ord bynære områder, som blandt andet adskiller bebyggede områder og forbinder naturområder og således fremhæver og forstærker kommunens identitet, beskytter den biologiske diversitet og muliggør en rentabel landbrugsproduktion. |
| --- | --- |

2.2.1.4

Et sådant netværk af byer er kun muligt, hvis det er omgivet af landbrugs- og naturområder, med andre ord bynære områder, som blandt andet adskiller bebyggede områder og forbinder naturområder og således fremhæver og forstærker kommunens identitet, beskytter den biologiske diversitet og muliggør en rentabel landbrugsproduktion.

2.2.2   Anerkendelse af betydningen af landbrugsdrift for forholdet mellem by og land

| 2.2.2.1 | For EØSU er det vigtigste instrument helt klart, at det på samfundsmæssigt, politisk og administrativt plan anerkendes, at disse landlige/bymæssige (dvs. bynære) områder med landbrugsdrift har særlige vanskeligheder og spiller en nøglerolle i forholdet mellem by og land. |
| --- | --- |

2.2.2.1

For EØSU er det vigtigste instrument helt klart, at det på samfundsmæssigt, politisk og administrativt plan anerkendes, at disse landlige/bymæssige (dvs. bynære) områder med landbrugsdrift har særlige vanskeligheder og spiller en nøglerolle i forholdet mellem by og land.

| 2.2.2.2 | Som holdepunkt for anerkendelsen de bynære landbrugsområder og den landbrugsproduktion, som finder sted der, er det først og fremmest nødvendigt med en undersøgelse af de problemer, disse områder dels kæmper med, dels selv skaber. Dernæst bør der foretages en samlet analyse af de værdier, de frembyder (vand, landskab, biodiversitet, arkitektur, bedriftsstruktur osv.), og af den økonomiske, miljømæssige og sociale rolle, som de - alt efter de værdier, der gør sig gældende - skal spille. |
| --- | --- |

2.2.2.2

Som holdepunkt for anerkendelsen de bynære landbrugsområder og den landbrugsproduktion, som finder sted der, er det først og fremmest nødvendigt med en undersøgelse af de problemer, disse områder dels kæmper med, dels selv skaber. Dernæst bør der foretages en samlet analyse af de værdier, de frembyder (vand, landskab, biodiversitet, arkitektur, bedriftsstruktur osv.), og af den økonomiske, miljømæssige og sociale rolle, som de - alt efter de værdier, der gør sig gældende - skal spille.

2.2.3   Bevidstgørelse som middel til anerkendelse

| 2.2.3.1 | Det er nødvendigt, at samfundet bliver bevidst om jordens værdi som begrænset naturressource og som en fælles arv, der vanskeligt kan genskabes, når den først er ødelagt. Derfor bør der arbejdes på at få byernes vækst vendt i indadgående retning gennem programmer for byfornyelse og sanering af nedslidte bydele og forældede industrizoner, så man undgår, at endnu mere jord dækkes til med beton. Desuden bør der vedtages en særlig lovgivning til imødegåelse af den spekulation i landbrugsjord, der er så udbredt i udkanten af mange europæiske byer. |
| --- | --- |

2.2.3.1

Det er nødvendigt, at samfundet bliver bevidst om jordens værdi som begrænset naturressource og som en fælles arv, der vanskeligt kan genskabes, når den først er ødelagt. Derfor bør der arbejdes på at få byernes vækst vendt i indadgående retning gennem programmer for byfornyelse og sanering af nedslidte bydele og forældede industrizoner, så man undgår, at endnu mere jord dækkes til med beton. Desuden bør der vedtages en særlig lovgivning til imødegåelse af den spekulation i landbrugsjord, der er så udbredt i udkanten af mange europæiske byer.

| 2.2.3.2 | For at den samfundsmæssige, politiske og administrative anerkendelse kan blive en realitet i hele Europa, foreslår EØSU, at der iværksættes en EU-foranstaltning for bynære landbrugsområder og den landbrugsproduktion, der finder sted der. En sådan foranstaltning skal anerkende de værdier og den funktion, som disse områder har, og bane vejen for, at hvert enkelt land udformer en særlig lovgivning om beskyttelse og udvikling ud fra fælles grundlæggende kriterier. |
| --- | --- |

2.2.3.2

For at den samfundsmæssige, politiske og administrative anerkendelse kan blive en realitet i hele Europa, foreslår EØSU, at der iværksættes en EU-foranstaltning for bynære landbrugsområder og den landbrugsproduktion, der finder sted der. En sådan foranstaltning skal anerkende de værdier og den funktion, som disse områder har, og bane vejen for, at hvert enkelt land udformer en særlig lovgivning om beskyttelse og udvikling ud fra fælles grundlæggende kriterier.

2.3   Mål 2: Friholdelse af bynære landbrugsområder fra urbanisering gennem egns- og byplanlægning samt initiativer på kommunalt plan

| 2.3.1 | Efter EØSU's mening er det ikke nok, at samfundet og politikerne principielt og ideelt tilslutter sig tanken om at bevare det agrare landskab rundt om byerne; det er også nødvendigt, at alle medlemsstaterne indfører og anvender instrumenter til forvaltning af bynære landbrugsområder for at forhindre spekulation, som fører til opgivelse af landbrugsjord. |
| --- | --- |

2.3.1

Efter EØSU's mening er det ikke nok, at samfundet og politikerne principielt og ideelt tilslutter sig tanken om at bevare det agrare landskab rundt om byerne; det er også nødvendigt, at alle medlemsstaterne indfører og anvender instrumenter til forvaltning af bynære landbrugsområder for at forhindre spekulation, som fører til opgivelse af landbrugsjord.

| 2.3.2 | Efter EØSU's mening bør der oprettes instrumenter til arealforvaltning baseret på seks søjler:






  a) | Anvendelse af lovgivningsmæssige instrumenter for egns- og byplanlægning på europæisk, statsligt og regionalt plan samt for arealanvendelse på statsligt og regionalt plan, som tager hensyn til bynære landbrugsområder og landbrugspolitiske foranstaltninger og vanskeliggør en omkvalificering af landbrugsjord til andre formål. |
| --- | --- | --- |

2.3.2

Efter EØSU's mening bør der oprettes instrumenter til arealforvaltning baseret på seks søjler:

a)

Anvendelse af lovgivningsmæssige instrumenter for egns- og byplanlægning på europæisk, statsligt og regionalt plan samt for arealanvendelse på statsligt og regionalt plan, som tager hensyn til bynære landbrugsområder og landbrugspolitiske foranstaltninger og vanskeliggør en omkvalificering af landbrugsjord til andre formål.

| b) | Anvendelse af lovgivningsmæssige, gennemsigtige instrumenter til regulering af private og offentlige jordejeres midlertidige forpagtning af jord; fuldtidslandmænd bør have mulighed for at forpagte jord til agerbrug og/eller dyrehold, så brugene bliver mere rentable. |
| --- | --- |

b)

Anvendelse af lovgivningsmæssige, gennemsigtige instrumenter til regulering af private og offentlige jordejeres midlertidige forpagtning af jord; fuldtidslandmænd bør have mulighed for at forpagte jord til agerbrug og/eller dyrehold, så brugene bliver mere rentable.

| c) | Lavere beskatning af landbrugsjord i disse områder end i byernes industri- og boligområder. |
| --- | --- |

c)

Lavere beskatning af landbrugsjord i disse områder end i byernes industri- og boligområder.

| d) | Nye og bedre kommunale initiativer ved at styrke subsidiaritetsprincippet (kommunalforvaltningens og -politikernes ansvar) i kommuneplanlægningen via overkommunale kriterier baseret på tværkommunalt samarbejde og regional sammenkobling. |
| --- | --- |

d)

Nye og bedre kommunale initiativer ved at styrke subsidiaritetsprincippet (kommunalforvaltningens og -politikernes ansvar) i kommuneplanlægningen via overkommunale kriterier baseret på tværkommunalt samarbejde og regional sammenkobling.

| e) | Indførelse af nye finansieringskriterier på kommunalt plan, såsom begrebet »beskyttet landbrugsjord«, hvor beskyttelsen af landbrugsjord prioriteres højere end bymæssig anvendelse; derved bliver det muligt at mindske den kommunale finansiering fra beskatning baseret på andre kriterier. |
| --- | --- |

e)

Indførelse af nye finansieringskriterier på kommunalt plan, såsom begrebet »beskyttet landbrugsjord«, hvor beskyttelsen af landbrugsjord prioriteres højere end bymæssig anvendelse; derved bliver det muligt at mindske den kommunale finansiering fra beskatning baseret på andre kriterier.

| f) | Obligatorisk og bindende indførelse af »konsekvensanalyser for landbruget« gennem relevant landbrugsforvaltning i alle de tilfælde, hvor der overvejes en foranstaltning i et bynært landbrugsområde, som kunne indebære tab af landbrugsjord. |
| --- | --- |

f)

Obligatorisk og bindende indførelse af »konsekvensanalyser for landbruget« gennem relevant landbrugsforvaltning i alle de tilfælde, hvor der overvejes en foranstaltning i et bynært landbrugsområde, som kunne indebære tab af landbrugsjord.

| 2.3.3 | Kort sagt drejer det sig om ved hjælp af instrumenter for regional og byplanlægning, arealudnyttelse, kommunal finansiering og konsekvensanalyser for landbruget at beskytte bynære landbrugsarealer mod den konstante efterspørgsel efter jord (til byens vækst, industri- og servicesektorens udvikling samt kommunikations- og energiinfrastrukturen) og forhindre enhver forringelse af arealer, som kan underminere bynære landbrugsarealers eksistensberettigelse og retfærdiggøre, at de nedlægges. |
| --- | --- |

2.3.3

Kort sagt drejer det sig om ved hjælp af instrumenter for regional og byplanlægning, arealudnyttelse, kommunal finansiering og konsekvensanalyser for landbruget at beskytte bynære landbrugsarealer mod den konstante efterspørgsel efter jord (til byens vækst, industri- og servicesektorens udvikling samt kommunikations- og energiinfrastrukturen) og forhindre enhver forringelse af arealer, som kan underminere bynære landbrugsarealers eksistensberettigelse og retfærdiggøre, at de nedlægges.

2.4   Mål 3: Sikring af en dynamisk, bæredygtig udvikling af det bynære landbrug og de arealer, hvor det drives

| 2.4.1 | Efter EØSU's mening kan en dynamisk, bæredygtig udvikling af det bynære landbrug og de arealer, hvor det drives, kun sikres ved at lade den lokale forvaltning spille en afgørende rolle under inddragelse af kriterier for tværkommunal forvaltning såvel som for fysisk planlægning på overkommunalt plan. |
| --- | --- |

2.4.1

Efter EØSU's mening kan en dynamisk, bæredygtig udvikling af det bynære landbrug og de arealer, hvor det drives, kun sikres ved at lade den lokale forvaltning spille en afgørende rolle under inddragelse af kriterier for tværkommunal forvaltning såvel som for fysisk planlægning på overkommunalt plan.

| 2.4.2 | Derfor er det nødvendigt, at de enkelte bynære områder udstyres med et organ, hvis vigtigste opgave det er ikke blot at bevare, men også at puste nyt liv i landbrugsområderne og i landbrugserhvervet gennem overkommunale planer for bevarelse, anvendelse og forvaltning af jord. |
| --- | --- |

2.4.2

Derfor er det nødvendigt, at de enkelte bynære områder udstyres med et organ, hvis vigtigste opgave det er ikke blot at bevare, men også at puste nyt liv i landbrugsområderne og i landbrugserhvervet gennem overkommunale planer for bevarelse, anvendelse og forvaltning af jord.

| 2.4.3 | Landmænd skal være med i et sådant organ for at få etableret et partnerskab, der engagerer lokalsamfundet (borgere og kommunalpolitikere) og andre berørte parter (universiteter, miljøforkæmpere osv.) i opfyldelsen af målene, og for at skabe enighed om forvaltningen af landbrugsarealerne. |
| --- | --- |

2.4.3

Landmænd skal være med i et sådant organ for at få etableret et partnerskab, der engagerer lokalsamfundet (borgere og kommunalpolitikere) og andre berørte parter (universiteter, miljøforkæmpere osv.) i opfyldelsen af målene, og for at skabe enighed om forvaltningen af landbrugsarealerne.

| 2.4.4 | De ansvarlige for forvaltningen af bynære områder skal være konservative, når det gælder lokale værdier, progressive i deres forslag til udvikling de bynære områders funktion ved at indtage en positiv, fantasirig og kreativ holdning samt rigorøse i reguleringen af arealanvendelsen. Kort sagt skal de følge bæredygtighedskriterier. |
| --- | --- |

2.4.4

De ansvarlige for forvaltningen af bynære områder skal være konservative, når det gælder lokale værdier, progressive i deres forslag til udvikling de bynære områders funktion ved at indtage en positiv, fantasirig og kreativ holdning samt rigorøse i reguleringen af arealanvendelsen. Kort sagt skal de følge bæredygtighedskriterier.

| 2.4.5 | En subsidiaritetsbaseret forvaltning af de bynære landbrugsområder er afgørende for at sikre, at myndighederne og landbrugssektoren i fællesskab forpligter sig til at bevare og udvikle disse områder. Med andre ord er der brug for en pagt om bæredygtig landbrugsforvaltning mellem den offentlige administration og landmændene. |
| --- | --- |

2.4.5

En subsidiaritetsbaseret forvaltning af de bynære landbrugsområder er afgørende for at sikre, at myndighederne og landbrugssektoren i fællesskab forpligter sig til at bevare og udvikle disse områder. Med andre ord er der brug for en pagt om bæredygtig landbrugsforvaltning mellem den offentlige administration og landmændene.

| 2.4.6 | Forvaltningen skal baseres på et »samarbejdsnet« mellem offentlige og private aktører, som er involveret i forvaltningen, og ledes af et »deltagelses- og forvaltningsorgan«. Det skal fastlægge fælles mål og interesser og fremme særlige foranstaltninger, som er kædet sammen med det regionale grundlag og de nationale ressourcer (f.eks. fremme og dynamisering af de forskellige produkter, indarbejdelse af informations- og kommunikationsteknologier, tilskyndelse til miljøuddannelse, bevarelse af landskabet osv.). Kort sagt et organ, som opstiller generelle betingelser, overvåger deres anvendelse, tilskynder til støtteforanstaltninger for det bynære område, det skal sætte skub i. |
| --- | --- |

2.4.6

Forvaltningen skal baseres på et »samarbejdsnet« mellem offentlige og private aktører, som er involveret i forvaltningen, og ledes af et »deltagelses- og forvaltningsorgan«. Det skal fastlægge fælles mål og interesser og fremme særlige foranstaltninger, som er kædet sammen med det regionale grundlag og de nationale ressourcer (f.eks. fremme og dynamisering af de forskellige produkter, indarbejdelse af informations- og kommunikationsteknologier, tilskyndelse til miljøuddannelse, bevarelse af landskabet osv.). Kort sagt et organ, som opstiller generelle betingelser, overvåger deres anvendelse, tilskynder til støtteforanstaltninger for det bynære område, det skal sætte skub i.

| 2.4.7 | Det drejer sig om at følge, også i områder med bynært landbrug, den linie, der blev foreslået på Salzburg-konferencen, hvori det understreges: »I den fremtidige politik bør EU-støtten til landdistrikterne organiseres gennem lokale partnerskaber på græsrodsniveau. [...] Programpartnerne må tildeles et større ansvar for udarbejdelsen og gennemførelsen af omfattende strategier ud fra klart definerede mål og resultater« (6. og 7. princip i konklusionerne fra Salzburg-konferencen) (5). |
| --- | --- |

2.4.7

Det drejer sig om at følge, også i områder med bynært landbrug, den linie, der blev foreslået på Salzburg-konferencen, hvori det understreges: »I den fremtidige politik bør EU-støtten til landdistrikterne organiseres gennem lokale partnerskaber på græsrodsniveau. [...] Programpartnerne må tildeles et større ansvar for udarbejdelsen og gennemførelsen af omfattende strategier ud fra klart definerede mål og resultater« (6. og 7. princip i konklusionerne fra Salzburg-konferencen) (5).

| 2.4.8 | Ved siden af pagterne om bæredygtig landbrugsforvaltning må der også satses på forvaltningsprojekter over det kommunale plan, som under hensyntagen til disse landbrugsarealers særlige karakteristika (på grænsen mellem land- og byzone) bør antage form af projekter for »overgangszoner« mellem administrationer og forvaltningsorganer, som beskytter og genskaber landbrugsarealer og generer indkomster i et samspil mellem by og land. Det er vigtigt, at en del af indkomsten fra eksternaliteter i landbrugsområder, også vender tilbage til gavn for landbrugssektoren. |
| --- | --- |

2.4.8

Ved siden af pagterne om bæredygtig landbrugsforvaltning må der også satses på forvaltningsprojekter over det kommunale plan, som under hensyntagen til disse landbrugsarealers særlige karakteristika (på grænsen mellem land- og byzone) bør antage form af projekter for »overgangszoner« mellem administrationer og forvaltningsorganer, som beskytter og genskaber landbrugsarealer og generer indkomster i et samspil mellem by og land. Det er vigtigt, at en del af indkomsten fra eksternaliteter i landbrugsområder, også vender tilbage til gavn for landbrugssektoren.

| 2.4.9 | Ovennævnte projekter for overgangszoner bør iværksættes af deltagelses- og forvaltningsorganerne for bynære landbrugsområder og baseres på multisektorielle kriterier, hvori indgår produktionsrelaterede aspekter, som imødekommer forbrugernes krav, miljøaspekter, som begrænser driftens indvirkning på miljøet og bidrager til landskabsudvikling og –pleje, samt sociale aspekter, som reagerer på bybefolkningens behov, såsom anvendelse af landbrugsarealerne til fritids- og uddannelsesaktiviteter. |
| --- | --- |

2.4.9

Ovennævnte projekter for overgangszoner bør iværksættes af deltagelses- og forvaltningsorganerne for bynære landbrugsområder og baseres på multisektorielle kriterier, hvori indgår produktionsrelaterede aspekter, som imødekommer forbrugernes krav, miljøaspekter, som begrænser driftens indvirkning på miljøet og bidrager til landskabsudvikling og –pleje, samt sociale aspekter, som reagerer på bybefolkningens behov, såsom anvendelse af landbrugsarealerne til fritids- og uddannelsesaktiviteter.

| 2.4.10 | Før der udvikles projekter for overgangszoner og pagter om landbrugsforvaltning, som forvaltningsorganerne for de bynære områder tager initiativ til, må der udformes og vedtages en institutionel aftale mellem aktørerne i forvaltningen af det pågældende bynære landbrugsområde (myndigheder – især de lokale – og landbrugssektoren) om den nødvendige integrerede forvaltning af området. |
| --- | --- |

2.4.10

Før der udvikles projekter for overgangszoner og pagter om landbrugsforvaltning, som forvaltningsorganerne for de bynære områder tager initiativ til, må der udformes og vedtages en institutionel aftale mellem aktørerne i forvaltningen af det pågældende bynære landbrugsområde (myndigheder – især de lokale – og landbrugssektoren) om den nødvendige integrerede forvaltning af området.

| 2.4.11 | En sådan institutionel aftale mellem de lokale og regionale myndigheder og landmændene kunne baseres på nogle generelle principper, som nedfældes i et »Charter om bynært landbrug«. |
| --- | --- |

2.4.11

En sådan institutionel aftale mellem de lokale og regionale myndigheder og landmændene kunne baseres på nogle generelle principper, som nedfældes i et »Charter om bynært landbrug«.

| 2.4.12 | For at gøre de fælles forpligtelser, som charteret indebærer, mere håndgribelige og mere bindende, kunne det udbygges med en »strategisk plan for bæredygtig forvaltning og udvikling«, som fastlægger principperne, de strategiske retningslinier og de foranstaltninger, der skal gennemføres for at bevare et givet bynært landbrugsområdes værdier og udvikle den rolle, det spiller. |
| --- | --- |

2.4.12

For at gøre de fælles forpligtelser, som charteret indebærer, mere håndgribelige og mere bindende, kunne det udbygges med en »strategisk plan for bæredygtig forvaltning og udvikling«, som fastlægger principperne, de strategiske retningslinier og de foranstaltninger, der skal gennemføres for at bevare et givet bynært landbrugsområdes værdier og udvikle den rolle, det spiller.

3.   Konklusion

| 3.1 | Gennemførelsen af projekter for overgangszoner og aftaler om gensidige forpligtelser må baseres på kriterier fastlagt i en pagt mellem by og land og varetages af forvaltningsorganer under hensyntagen til mekanismer for inddragelse af borgerne i almindelighed og landmændene i særdeleshed. Disse pagter kræver opfyldelse af følgende mål:






  a) | Mål 1: Der skal foreligge et regionalt bevarelses- og udviklingsprojekt for områder med bynært landbrug. De skal baseres på planer for regional- og byudvikling og arealanvendelse og særlig lovgivning til regulering af markedet for landbrugsjord. |
| --- | --- | --- |

3.1

Gennemførelsen af projekter for overgangszoner og aftaler om gensidige forpligtelser må baseres på kriterier fastlagt i en pagt mellem by og land og varetages af forvaltningsorganer under hensyntagen til mekanismer for inddragelse af borgerne i almindelighed og landmændene i særdeleshed. Disse pagter kræver opfyldelse af følgende mål:

a)

Mål 1: Der skal foreligge et regionalt bevarelses- og udviklingsprojekt for områder med bynært landbrug. De skal baseres på planer for regional- og byudvikling og arealanvendelse og særlig lovgivning til regulering af markedet for landbrugsjord.

| b) | Mål 2: Landbrugsjord skal forblive landbrugsjord gennem instrumenter og mekanismer, som kan sikre dette og mindske presset fra byens vækst og anvendelsen af jord til andre formål end landbrug mest muligt samt lette udnyttelsen af jorden til landbrugsformål. |
| --- | --- |

b)

Mål 2: Landbrugsjord skal forblive landbrugsjord gennem instrumenter og mekanismer, som kan sikre dette og mindske presset fra byens vækst og anvendelsen af jord til andre formål end landbrug mest muligt samt lette udnyttelsen af jorden til landbrugsformål.

| c) | Mål 3: Forvaltningen skal være integreret og varetages af et forvaltningsorgan, der kan skabe dynamik i bynære landbrugsområder og bevidstgøre borgerne om deres værdi. Dette indebærer garanti for en dynamisk og bæredygtig udvikling gennem en forpligtelse til at forvalte jorden på grundlag af projekter for overgangszoner og en aftalebaseret relation mellem offentligheden, forvaltningen og landmændene i form af en pagt om bæredygtig landbrugsforvaltning. |
| --- | --- |

c)

Mål 3: Forvaltningen skal være integreret og varetages af et forvaltningsorgan, der kan skabe dynamik i bynære landbrugsområder og bevidstgøre borgerne om deres værdi. Dette indebærer garanti for en dynamisk og bæredygtig udvikling gennem en forpligtelse til at forvalte jorden på grundlag af projekter for overgangszoner og en aftalebaseret relation mellem offentligheden, forvaltningen og landmændene i form af en pagt om bæredygtig landbrugsforvaltning.

| 3.2 | Følgende faktorer er afgørende for opfyldelsen af disse mål:






  a) | Styrkelse af kvinders og unges aktive deltagelsei de regionale projekter og i pagterne om landbrugsforvaltning som garanti for bevarelsen af disse områder nu og fremover. |
| --- | --- | --- |

3.2

Følgende faktorer er afgørende for opfyldelsen af disse mål:

a)

Styrkelse af kvinders og unges aktive deltagelsei de regionale projekter og i pagterne om landbrugsforvaltning som garanti for bevarelsen af disse områder nu og fremover.

| b) | Forståelse i befolkningen for, at landbruget kan tilbyde fødevaresikkerhed, fordi det forvaltes på en miljøvenlig og samfundsnyttig måde. |
| --- | --- |

b)

Forståelse i befolkningen for, at landbruget kan tilbyde fødevaresikkerhed, fordi det forvaltes på en miljøvenlig og samfundsnyttig måde.

| c) | Anerkendelse af vands betydning for konsolideringen af bynære landbrugsområder. Der er behov for en specifik lovgivning, som uden at reducere forbruget af vand til landbruget lancerer en ny »vandkultur« baseret på begrænsning af forbruget af overflade- og grundvand og genanvendelse af vand fra rensningsanlæg til landbrugsformål. |
| --- | --- |

c)

Anerkendelse af vands betydning for konsolideringen af bynære landbrugsområder. Der er behov for en specifik lovgivning, som uden at reducere forbruget af vand til landbruget lancerer en ny »vandkultur« baseret på begrænsning af forbruget af overflade- og grundvand og genanvendelse af vand fra rensningsanlæg til landbrugsformål.

| d) | Understøttelse af disse bynære landbrugsområder gennem en samfundsmæssig anerkendelse af, at de er underlagt særlige vanskeligheder. |
| --- | --- |

d)

Understøttelse af disse bynære landbrugsområder gennem en samfundsmæssig anerkendelse af, at de er underlagt særlige vanskeligheder.

| e) | Udvikling af instrumenter og foranstaltninger til forbedring af landbrugsindkomsterne, mere effektive infrastrukturer og et bedre udbud af tjenester for landbruget. |
| --- | --- |

e)

Udvikling af instrumenter og foranstaltninger til forbedring af landbrugsindkomsterne, mere effektive infrastrukturer og et bedre udbud af tjenester for landbruget.

| f) | Fremme af produktions- og markedsføringssystemer, der er tilpasset markedsefterspørgslen med særlig vægt på produktion af forskellige fødevarer gennem fremme af et bæredygtigt landbrug, som respekter miljøet, den kulturelle identitet og dyrevelfærden. |
| --- | --- |

f)

Fremme af produktions- og markedsføringssystemer, der er tilpasset markedsefterspørgslen med særlig vægt på produktion af forskellige fødevarer gennem fremme af et bæredygtigt landbrug, som respekter miljøet, den kulturelle identitet og dyrevelfærden.

| g) | Rationalisering af udnyttelsen af ressourcerne (især jord, vand og landskab) og bevarelse af dem. |
| --- | --- |

g)

Rationalisering af udnyttelsen af ressourcerne (især jord, vand og landskab) og bevarelse af dem.

| 3.3 | I betragtning af den sårbare situation, som Europas bynære landbrugsområder og bynære landbrug som sådan befinder sig i, er det efter EØSU's mening af overordentlig stor betydning, at der oprettes et europæisk observatorium for bynært landbrug. Det bør - ud over at anlægge en europæisk synsvinkel på de bynære landbrugsområder og det landbrug, som drives der - fungere som referencecenter for overvågning, undersøgelse og information om situationen for det bynære landbrug i Europa, og som mødested og diskussionsforum for lokale og regionale myndigheder og forskellige europæiske organisationer. Det bør også fremlægge forslag til bevarelse og udvikling af disse bynære områder og deres landbrug. |
| --- | --- |

3.3

I betragtning af den sårbare situation, som Europas bynære landbrugsområder og bynære landbrug som sådan befinder sig i, er det efter EØSU's mening af overordentlig stor betydning, at der oprettes et europæisk observatorium for bynært landbrug. Det bør - ud over at anlægge en europæisk synsvinkel på de bynære landbrugsområder og det landbrug, som drives der - fungere som referencecenter for overvågning, undersøgelse og information om situationen for det bynære landbrug i Europa, og som mødested og diskussionsforum for lokale og regionale myndigheder og forskellige europæiske organisationer. Det bør også fremlægge forslag til bevarelse og udvikling af disse bynære områder og deres landbrug.

Bruxelles, den 16. september 2004

Roger BRIESCH

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Bogstaveligt: »Levende landområder er af vital betydning for landbruget, ligesom landbruget er af vital betydning for opretholdelsen af levende landområder« – Konklusioner fra den anden europæiske konference om landdistriktsudvikling afholdt i Salzburg den 12.-14. november 2003; MEMO/03/236.

1

levende landområder«

(2)  Se fodnote 1.

2

(3)  EØSU 961/2004 – NAT/ 243.

3

(4)  EØSU 968/2004 – ECO/120.

4

(5)  Se fodnote 1.

5

---