----

----

I Meddelanden

Rådet

----

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 6/2005

antagen av rådet den 15 november 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/.../EG av den ... om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv 84/450/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (”direktiv om otillbörliga affärsmetoder”)

(Text av betydelse för EES)

(2005/C 38 E/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

Syftet med detta direktiv är att bidra till att den inre marknaden fungerar korrekt och att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå genom att tillnärma medlemsstaternas lagar och andra författningar avseende otillbörliga affärsmetoder som skadar konsumenternas ekonomiska intressen.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

Artikel 3

Tillämpningsområde

1.   Detta direktiv skall tillämpas på otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på det sätt som anges i artikel 5, före, under och efter en affärstransaktion som gäller en produkt.

2.   Detta direktiv skall inte påverka avtalsrättslig lagstiftning, särskilt inte regler om avtals giltighet, ingående eller verkan.

3.   Detta direktiv skall inte påverka några bestämmelser på gemenskapsnivå eller nationell nivå avseende produkters hälso- och säkerhetsaspekter.

4.   Om bestämmelserna i detta direktiv står i strid med andra gemenskapsbestämmelser som reglerar specifika aspekter av otillbörliga affärsmetoder, skall de senare ha företräde och tillämpas på dessa specifika aspekter.

5.   Medlemsstaterna skall under en period på sex år från och med den ... (8) få tillämpa nationella bestämmelser, inom det område som tillnärmas genom detta direktiv, vilka är mer inskränkande eller mer föreskrivande än bestämmelserna i detta direktiv och vilka genomför direktiv som innehåller klausuler om minsta harmonisering. Dessa åtgärder måste vara väsentliga för att tillförsäkra att konsumenterna ges tillräckligt skydd mot otillbörliga affärsmetoder och måste stå i proportion till detta mål. Den översyn som anges i artikel 18 får, om så anses lämpligt, inbegripa ett förslag om att förlänga undantaget för ytterligare en begränsad period.

6.   Medlemsstaterna skall omgående underrätta kommissionen om eventuella nationella bestämmelser som tillämpas med stöd av punkt 5.

7.   Detta direktiv skall inte påverka de bestämmelser som reglerar domstolars behörighet.

8.   Detta direktiv skall inte påverka de villkor som medlemsstaterna enligt gemenskapslagstiftningen får ålägga yrkesutövare för etablering eller auktorisation, etiska uppförandekoder eller andra särskilda bestämmelser för reglerade yrken som syftar till att vidmakthålla högt ställda integritetsnormer för yrkesutövaren.

9.   När det gäller finansiella tjänster enligt definitionen i direktiv 2002/65/EG och fast egendom får medlemsstaterna på det område som tillnärmas genom detta direktiv ställa mer inskränkande eller mer föreskrivande krav än enligt det här direktivet.

10.   Detta direktiv skall inte gälla tillämpningen av medlemsstaternas lagar och andra författningar om certifiering och angivelse av finhalt för artiklar av ädelmetall.

Artikel 4

Inre marknaden

Medlemsstaterna får inte begränsa friheten att tillhandahålla tjänster eller den fria rörligheten för varor av anledningar som omfattas av det område som tillnärmas genom detta direktiv.

KAPITEL 2

OTILLBÖRLIGA AFFÄRSMETODER

Artikel 5

Förbud mot otillbörliga affärsmetoder

1.   Otillbörliga affärsmetoder skall vara förbjudna.

2.   En affärsmetod skall vara otillbörlig om den

3.   Affärsmetoder som når konsumenter i allmänhet, men som sannolikt kommer att innebära en avsevärd snedvridning av det ekonomiska beteendet endast hos en grupp av konsumenter som på grund av mentala eller fysiska handikapp, ålder eller lättrogenhet är särskilt känsliga för metoden eller den produkt metoden avser, på ett sätt som näringsidkaren rimligen kan förväntas förutse, skall bedömas ur ett perspektiv som är representativt för den genomsnittliga medlemmen i denna grupp. Detta skall inte påverka sedvanlig och legitim praxis att i reklam göra överdrivna påståenden eller påståenden som inte är avsedda att uppfattas i bokstavlig mening.

4.   Affärsmetoder skall anses otillbörliga om de

5.   Bilaga I innehåller förteckningen över de affärsmetoder som under alla omständigheter skall betraktas som otillbörliga.

AVSNITT 1

VILSELEDANDE AFFÄRSMETODER

Artikel 6

Vilseledande handlingar

1.   En affärsmetod skall anses vara vilseledande om den inbegriper oriktig information och således är falsk eller om den på något sätt, även genom den allmänna utformningen – även om informationen är korrekt i sak – vilseleder eller sannolikt kommer att vilseleda genomsnittskonsumenten i ett eller flera av följande avseenden, samt i ettdera fallet medför eller sannolikt kommer att medföra att denne fattar ett affärsbeslut som han annars inte skulle ha fattat:

2.   En affärsmetod skall också betraktas som vilseledande om den, i sitt sammanhang, med beaktande av alla dess särdrag och av omständigheterna kring den, medför eller sannolikt kommer att medföra att genomsnittskonsumenten fattar ett affärsbeslut som denne normalt inte skulle ha fattat, och metoden omfattar

Artikel 7

Vilseledande underlåtenhet

1.   En affärsmetod skall anses som vilseledande om den, i sitt sammanhang, med beaktande av alla dess särdrag och omständigheterna kring den samt av kommunikationsmediets begränsningar, innebär att näringsidkaren underlåter att lämna väsentlig information som genomsnittskonsumenten, beroende på sammanhanget, behöver för att fatta ett välgrundat affärsbeslut och därigenom medför, eller sannolikt kommer att medföra, att genomsnittskonsumenten fattar ett affärsbeslut som denne annars inte skulle ha fattat.

2.   Det skall även betraktas som vilseledande underlåtenhet om en näringsidkare döljer sådan väsentlig information som avses i punkt 1 eller ger sådan information på ett oklart, obegripligt, tvetydigt eller olämpligt sätt, eller inte anger affärsmetodens kommersiella syfte om detta inte redan framgår av sammanhanget.

3.   När det kommunikationsmedium som används för affärsmetoden medför begränsningar av utrymme eller tid, skall dessa begränsningar och de åtgärder som vidtagits av näringsidkaren för att på annat sätt delge konsumenterna informationen tas i beaktande för att avgöra huruvida information har utelämnats.

4.   Vid ett köperbjudande skall följande information anses som väsentlig, om den inte framgår av sammanhanget:

5.   Informationskrav som avser kommersiella meddelanden inklusive reklam eller marknadsföring och som har fastställts i gemenskapslagstiftningen – en icke uttömmande förteckning över denna lagstiftning återfinns i bilaga II – skall betraktas som väsentliga.

AVSNITT 2

AGGRESSIVA AFFÄRSMETODER

Artikel 8

Aggressiva affärsmetoder

En affärsmetod skall betraktas som aggressiv om den, i sitt sammanhang och med beaktande av alla dess särdrag och av omständigheterna kring den, genom trakasseri, tvång, inbegripet fysiskt våld, eller otillbörlig påverkan avsevärt inskränker eller som sannolikt kommer att avsevärt inskränka genomsnittskonsumentens valfrihet eller handlande avseende produkten och därigenom medför eller sannolikt kommer att medföra att konsumenten fattar ett affärsbeslut som denne annars inte skulle ha fattat.

Artikel 9

Trakasseri, tvång och otillbörlig påverkan

När det skall fastställas om en affärsmetod innebär trakasseri, tvång, inbegripet fysiskt våld, eller otillbörlig påverkan skall följande beaktas:

KAPITEL 3

UPPFÖRANDEKODER

Artikel 10

Uppförandekoder

Detta direktiv utesluter inte att en kontroll – som medlemsstaterna kan uppmuntra – av otillbörliga affärsmetoder kan genomföras av kodutfärdare och inte heller att sådana organ anlitas av de personer eller organisationer som avses i artikel 11, om förfaranden vid sådana organ äger rum utöver de domstolsförfaranden eller förvaltningsförfaranden som avses i den artikeln.

KAPITEL 4

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 11

Efterlevnad av bestämmelserna

1.   Medlemsstaterna skall i konsumenternas intresse se till att det finns adekvata och effektiva medel för att bekämpa otillbörliga affärsmetoder och för att säkerställa efterlevnaden av bestämmelserna i detta direktiv.

Sådana medel skall innefatta rättsliga bestämmelser enligt vilka personer eller organisationer, som enligt den nationella lagstiftningen anses ha ett rättmätigt intresse av att otillbörliga affärsmetoder bekämpas, inbegripet konkurrenter, får

Det skall ankomma på varje enskild medlemsstat att avgöra vilken av dessa möjligheter som skall tillämpas, och om domstolarna eller förvaltningsmyndigheterna skall få rätt att kräva att andra etablerade medel för att behandla klagomål först skall tillgripas, däribland de som nämns i artikel 10. Dessa möjligheter skall kunna utnyttjas oavsett om de berörda konsumenterna befinner sig i den medlemsstat där näringsidkaren finns eller i en annan medlemsstat.

Det skall ankomma på varje medlemsstat att avgöra

2.   Genom de bestämmelser som avses i punkt 1 skall medlemsstaterna, i de fall de anser sådana åtgärder nödvändiga, med hänsyn till alla inblandades och särskilt det allmännas intressen, ge domstolarna eller förvaltningsmyndigheterna befogenheter

även om det inte finns bevis för faktisk förlust eller skada eller för uppsåt eller vårdslöshet från näringsidkarens sida.

Medlemsstaterna skall också ombesörja att de åtgärder som avses i första stycket vidtas skyndsamt

varvid varje enskild medlemsstat får avgöra vilket av de två alternativen som skall väljas.

För att förhindra fortsatt verkan av otillbörliga affärsmetoder, som skall upphöra enligt ett slutgiltigt beslut, kan medlemsstaterna vidare ge domstolarna eller förvaltningsmyndigheterna befogenhet

3.   De förvaltningsmyndigheter som avses i punkt 1 skall

När de befogenheter som avses i punkt 2 utövas uteslutande av en förvaltningsmyndighet, skall skälen till besluten alltid anges. Vidare måste det i detta fall fastställas ett förfarande så att varje otillbörlig eller oskälig myndighetsutövning eller underlåtenhet att utöva dessa befogenheter kan bli föremål för rättslig prövning.

Artikel 12

Domstolar och förvaltningsmyndigheter: styrkande av påståenden

Medlemsstaterna skall ge domstolarna eller förvaltningsmyndigheterna befogenhet att i domstolsförfarandena eller förvaltningsförfarandena enligt artikel 11

Artikel 13

Påföljder

Medlemsstaterna skall fastställa påföljderna vid överträdelse av de nationella bestämmelser som antas för tillämpningen av detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att dessa verkställs. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Artikel 14

Ändringar av direktiv 84/450/EEG

Rådets direktiv 84/450/EEG ändras härmed på följande sätt:

Artikel 15

Ändring av direktiv 97/7/EG och 2002/65/EG

1.   Artikel 9 i direktiv 97/7/EG skall ersättas med följande:

”Artikel 9

Leverans utan föregående beställning

Med beaktande av förbudet mot affärsmetoder som innebär leverans utan föregående beställning enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/.../EG (11) av den ... om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (12) skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att frita konsumenten från fullgörande av motprestation vid leverans utan föregående beställning eftersom ett uteblivet svar inte är liktydigt med samtycke.

2.   Artikel 9 i beslut 2002/65/EG skall ersättas med följande:

”Artikel 9

Med beaktande av förbudet mot affärsmetoder som innebär leverans utan föregående beställning enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/.../EG (11) av den ... om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (13) och utan att det påverkar medlemsstaternas bestämmelser om automatisk förlängning av distansavtal skall medlemsstaterna, när automatisk förlängning är tillåten enligt dessa bestämmelser, vidta åtgärder för att frita konsumenten från varje skyldighet vid leverans utan föregående beställning eftersom ett uteblivet svar inte är liktydigt med samtycke.

Artikel 16

Ändring av direktiv 98/27/EG och förordning (EG) nr 2006/2004

1.   I bilagan till direktiv 98/27/EG skall punkt 1 ersättas med följande:

2.   I bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av den 27 oktober 2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (”förordningen om konsumentskyddssamarbete”) (14) skall följande punkt läggas till:

Artikel 17

Information

Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att informera konsumenterna om den nationella lag genom vilken detta direktiv införlivas och skall, där så är lämpligt, uppmuntra näringsidkare och kodutfärdare att informera konsumenter om sina uppförandekoder.

Artikel 18

Översyn

1.   Senast fyra år efter den ... (16) skall kommissionen överlämna en sammanfattande rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av detta direktiv, särskilt artikel 4 och bilaga I, om ramen för ytterligare harmonisering och förenkling av gemenskapsrätten avseende konsumentskydd och, med beaktande av artikel 3.5, om åtgärder som behöver vidtas på gemenskapsnivå för att se till att lämpliga nivåer av konsumentskydd upprätthålls. Rapporten skall vid behov åtföljas av ett förslag om översyn av detta direktiv eller andra tillämpliga delar av gemenskapsrätten.

2.   Europaparlamentet och rådet skall sträva efter att i enlighet med fördraget agera inom två år efter det att kommissionen har lagt fram ett förslag i enlighet med punkt 1.

Artikel 19

Införlivande

Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ... (16). De skall genast underrätta kommissionen om detta och om eventuella ändringar.

Medlemsstaterna skall tillämpa dessa bestämmelser senast den ... (17). När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 20

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 21

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel ....

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

----

(1)EUT C 108, 30.4.2004, s. 81.

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 20 april 2004 (EUT C 104 E, 30.4.2004), rådets gemensamma ståndpunkt av den 15 november 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjort i EUT).

(3)EGT L 250, 19.9.1984, s. 17. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/55/EG (EGT L 290, 23.10.1997, s. 18).

(4)EGT L 144, 4.6.1997, s. 19. Direktivet ändrat genom direktiv 2002/65/EG.

(5)EGT L 166, 11.6.1998, s. 51. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2002/65/EG.

(6)EGT L 271, 9.10.2002, s. 16.

(7)EGT L 201, 31.7.2002, s. 37.

(8)  24 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(9)  Detta direktiv.

(10)  EUT L ......”.

(11)  Detta direktiv.

(12)  EUT L ......”.

(13)  EUT L ......”.

(14)EUT L 364, 9.12.2004, s. 1.

(15)  Detta direktiv.

(16)  24 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(17)  30 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

----

BILAGA I

AFFÄRSMETODER SOM UNDER ALLA OMSTÄNDIGHETER ÄR OTILLBÖRLIGA

Vilseledande affärsmetoder

Aggressiva affärsmetoder

----

(1)  Rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (EGT L 298, 17.10.1989, s. 23). Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG (EGT L 202, 30.7.1997, s. 60).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31). Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

----

BILAGA II

GEMENSKAPSLAGSTIFTNING MED BESTÄMMELSER FÖR REKLAM OCH MARKNADSKOMMUNIKATION

Artiklarna 4 och 5 i direktiv 97/7/EG

Artikel 3 i rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang (1)

Artikel 3.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/47/EG av den 26 oktober 1994 om skydd för köparna vad avser vissa aspekter i avtal om nyttjanderätten till fast egendom på tidsdelningsbasis (2)

Artikel 3.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/6/EG av den 16 februari 1998 om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter (3)

Artiklarna 86–100 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (4)

Artiklarna 5 och 6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”direktiv om elektronisk handel”) (5)

Artikel 1 d i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998 om ändring av direktiv 87/102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter (6)

Artiklarna 3 och 4 i direktiv 2002/65/EG

Artikel 1.9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/107/EG av den 21 januari 2002 om ändring av rådets direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) i syfte att införa regler för förvaltningsbolag och förenklade prospekt (7)

Artiklarna 12 och 13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/92/EG av den 9 december 2002 om försäkringsförmedling (8)

Artikel 36 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/83/EG av den 5 november 2002 om livförsäkring (9)

Artikel 19 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (10)

Artiklarna 31 och 43 i rådets direktiv 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring (11) (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring)

Artiklarna 5, 7 och 8 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad (12).

----

(1)EGT L 158, 23.6.1990, s. 59.

(2)EGT L 280, 29.10.1994, s. 83.

(3)EGT L 80, 18.3.1998, s. 27.

(4)EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/27/EG (EUT L 136, 30.4.2004, s. 34).

(5)EGT L 178, 17.7.2000, s. 1.

(6)EGT L 101, 1.4.1998, s. 17.

(7)EGT L 41, 13.2.2002, s. 20.

(8)EGT L 9, 15.1.2003, s. 3.

(9)EGT L 345, 19.12.2002, s. 1. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 2004/66/EG (EUT L 168, 1.5.2004, s. 35).

(10)EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

(11)EGT L 228, 11.8.1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2002/87/EG (EUT L 35, 11.2.2003, s. 1).

(12)EUT L 345, 31.12.2003, s. 64.

----

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

II.   SYFTE

Syftet med direktivet är att harmonisera medlemsstaternas bestämmelser om otillbörliga affärsmetoder, som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter, och som skadar konsumenternas ekonomiska intressen, för att därigenom bidra till att den inre marknaden fungerar väl och att en hög konsumentskyddsnivå uppnås.

Texten

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänt

Rådet har i allmänhet följt Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen och kommissionens ståndpunkt beträffande detta. Rådet har i sin gemensamma ståndpunkt antingen helt eller delvis fört in 51 av de 58 ändringar som kommissionen godtagit. Det har även godkänt 4 ändringar (43, 64, 91 och 110) som kommissionen ursprungligen inte ansåg sig kunna godta.

Den gemensamma ståndpunkten utgör en avvägning mellan olika hänsyn och intressen med följande viktiga resultat:

Kommissionen har godtagit den av rådet antagna gemensamma ståndpunkten.

2.   Europaparlamentets ändringar

Vid sin plenaromröstning den 20 april 2004 antog Europaparlamentet 94 ändringar i förslaget.

Rådet

3.   Övriga nyheter som införts av rådet

Övriga nyheter som införts i den gemensamma ståndpunkten är

IV.   SLUTSATSER

Rådet anser att Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen i hög grad beaktas i den gemensamma ståndpunkten, i vilken de ändringar som anges i III.2 a och b har införlivats.

Den innebär en väl avvägd lösning som säkerställer både konsumentskydd och en väl fungerande inre marknad, då denna nya gemensamma ram kommer att förenkla den lagstiftning som gäller för näringsidkare och konsumenter, samtidigt som den garanterar en hög nivå i fråga om konsumentskydd.

----

(1)EUT C 104 E, 30.4.2004.

(2)EUT C 108, 30.4.2004, s. 81.

----

----

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 7/2005

antagen av rådet den 15 november 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2005 av den ... om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen och (EEG) nr 574/72 om tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71

(2005/C 38 E/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 308 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommitténs yttrande,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 1408/71 ändras härmed på följande sätt:

Artikel 2

Förordning (EEG) nr 574/72 ändras på följande sätt:

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 1.9, vad gäller artikel 95f i förordning (EEG) nr 1408/71, och bilaga I punkt 1 a och b samt bilaga II punkterna 2 och 4 skall tillämpas från och med den 1 januari 2005.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel ....

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

----

(1)EUT C 80, 30.3.2004, s. 118.

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 11 mars 2004(EUT C 102 E, 28.4.2004, s. 804), rådets gemensamma ståndpunkt av den 15 november 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjorda i EUT).

(3)EGT L 149, 5.7.1971, s. 2. Förordningen uppdaterad genom förordning (EG) nr 118/97 (EGT L 28, 30.1.1997, s. 1), senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 631/2004 (EUT L 100, 6.4.2004, s. 1) och upphävd med verkan från och med ikraftträdandedagen för genomförandeförordningen genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 (EUT L 166, 30.4.2004, s. 1).

(4)EGT L 74, 27.3.1972, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 631/2004 (EUT L 100, 6.4.2004, s.1).

(5)  Dom av den 18 april 2002 i mål C-290/00, REG 2002, s. I-3567.

(6)  Dom av 13 juni 1996 i mål C-170/95, REG 1996, s. I-2921.

(7)  Dom av den 8 mars 2001 i mål C-215/99, REG 2001, s. I-1901, och av den 31 maj 2001 i mål C-43/99, REG 2001, s. I-4265.

(8)  EG-domstolen erinrade om principen om den förmånligaste behandlingen i sin dom av den 7 februari 1991 i mål C-227/89, REG 1991 s. I-323; i dom av den 9 november 1995 i mål C-475/93, REG 1995 s. I-3813; i dom av den 9 november 2000 i mål C-75/99, REG 2000 s. I-9399; och i dom av den 5 februari 2002 i mål C-277/99, REG 2002 s. I-1261.

(9)  Dom av den 30 april 1996 i mål C-214/94, REG 1996, s. I-2253.

Dom av den 30 april 1996 i mål C-308/93, REG 1996, s. I-2097.

Dom av den 15 januari 2002 i mål C-55/00, REG 2002, s. I-413.

(10)  EUT L ....”.

----

BILAGA I

Bilagorna till förordning (EEG) nr 1408/71 ändras härmed på följande sätt:

----

BILAGA II

Bilagorna till förordning (EEG) nr 574/72 ändras härmed på följande sätt:

----

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Den 27 augusti 2003 förelade kommissionen rådet ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, samt av rådets förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71 (diverse ändringar).

Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 10 december 2003.

I enlighet med artikel 251 i fördraget avgav Europaparlamentet sitt yttrande vid första behandlingen den 11 mars 2004.

Kommissionen lade den 30 april 2004 fram sitt ändrade förslag och godtog fullt ut Europaparlamentets fyra ändringar.

Rådet godtog tre av dessa ändringar till fullo och en i sak.

I enlighet med artikel 251.2 i EG-fördraget antog rådet sin gemensamma ståndpunkt den 15 november 2004.

II.   SYFTE

Syftet med förordningen är att uppdatera förordningarna (EEG) nr 1408/71 (1) och nr 574/72 (2) för att beakta förändringar i den nationella lagstiftningen och klargöra den rättsliga situationen beträffande vissa artiklar i dessa förordningar. Den senaste utvecklingen i EG-domstolens praxis har beaktats, i synnerhet de avgöranden som rör särskilda icke avgiftsfinansierade kontantförmåner, som inte kan exporteras om de uppfyller särskilda kriterier och är upptagna i bilaga IIa till förordning (EEG) nr 1408/71. I förordningen beaktas även de avgöranden som rör förhållandet mellan förordningen och bestämmelserna i de bilaterala konventionerna om social trygghet som fortfarande kommer att gälla om de uppfyller kraven för att införas i bilaga III till förordningen.

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Europaparlamentets ändringar

Europaparlamentet antog fyra ändringar av kommissionens förslag.

Samtliga dessa ändringar införlivades direkt med kommissionens ändrade förslag.

2.   Rådets ståndpunkt beträffande Europaparlamentets ändringar

Rådet kunde godta följande tre ändringar till fullo:

Med förbehåll för omformulering godtog rådet även principen bakom en muntlig ändring från Europaparlamentet i syfte att uppmana medlemsstaterna att vidta åtgärder för att mildra missgynnande effekter av vissa ändringar av förteckningen över förmåner i bilaga IIa (i synnerhet när en förmån inte kan exporteras på grund av att den har införts i bilagan) som drabbar personer som tidigare fick dessa förmåner, genom övergångsbestämmelser eller bilaterala lösningar (se skäl 6).

IV.   ARTIKEL 1.5 I KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Syftet med artikel 1.5 i kommissionens förslag är att ändra artikel 33.1 i förordning (EEG) nr 1408/71 för att fastställa att avdrag av sjukdoms- och moderskapsavgifter kan göras på alla pensioner om detta föreskriv i den nationella lagstiftningen.

Rådet beslutade att inte införliva denna del av kommissionens förslag i sin gemensamma ståndpunkt i avvaktan på att förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen skall träda i kraft.

Rådet godtar behovet av balans mellan de avgifter som tas ut och kostnaderna för de förmåner som betalas ut enligt artikel 33.1 i förordning (EEG) nr 1408/71. Enligt denna princip är det möjligt att ta ut avgifter på grundval av samtliga de pensioner som betalas ut till en pensionär. Med tanke på processen med reformering och förenkling av förordning (EEG) nr 1408/41 och överenskommelsen om att tillämpningsföreskrifter för artikel 5 (likställande av omständigheter) i förbindelse med artikel 30 (avgifter som skall betalas av pensionstagare) i den förenklade förordning (EG) nr 883/2004 skall återfinnas i tillämpningsförordningen, anser rådet dock att det är för tidigt att vidta en sådan åtgärd redan nu. Rådet anser emellertid också att det måste stå klart att det inte är möjligt att på grundval av nationell lagstiftning ta ut större avgifter än vad som skulle vara fallet om den berörde fick alla pensioner enligt lagstiftningen i den medlemsstaten.

V.   SÄRSKILDA FRÅGOR SOM RÖR BILAGA IIA TILL RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1408/71

Kommissionens förslag var bland annat ett försök att ändra artikel 4.2a och bilaga IIa till rådets förordning (EEG) nr 1408/71, som rör särskilda icke avgiftsfinansierade kontantförmåner, mot bakgrund av EG-domstolens senaste praxis beträffande klassificeringen av ”särskilda icke avgiftsfinansierade kontantförmåner”, nämligen domarna av den 5 mars 1998 i mål C-160/96, Molenaar mot Allgemeine Ortskrankenkasse Baden-Württemberg (REG 1998 I-843), den 8 mars 2001 i mål C-215/99, Friedrich Jauch mot Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter (REG 2001 I-1901) och dom av den 31 maj 2001 i mål C-43/99, Ghislain Leclere, Alina Deaconescu och Caisse nationale des prestations familiales (REG 2001 I-4265).

Särskilda icke avgiftsfinansierade kontantförmåner kan definieras att vara mitt emellan ”konventionella” sociala förmåner och socialt bistånd och liknar socialt bistånd genom att behovet är ett viktigt kriterium vid tillämpningen. Bilaga IIa innehåller förteckningen över sådana förmåner som beviljas personer uteslutande inom den medlemsstats territorium där de är bosatta enligt villkoren i artikel 10a i förordning (EEG) nr 1408/71 (och kan därför inte ”exporteras” när en sådan person flyttar till en annan medlemsstat).

För att underlätta fri rörlighet för personer inom unionen föreslog kommissionen att denna förteckning skall stramas upp och att ett antal förmåner som nu förtecknas i bilaga IIa till rådets förordning (EEG) nr 1408/71 skall flyttas från förteckningen i enlighet med domstolens praxis.

Rådet ställde sig enhälligt bakom de reviderade kriterierna för klassificering av förmåner i denna bilaga enligt den ändrade versionen av artikel 4.2a i förordningen och uppräknade i den gemensamma ståndpunkten. Dessa kriterier är desamma som de som finns i artikel 70 i förordning (EG) 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen med avseende på motsvarande bilaga till den förordningen (bilaga X). För att bidra till en objektiv tillämpning av kriterierna föreslogs det att tillämpningen av artikel 4.2a skall ha till syfte att säkerställa att:

Rådet försökte även enas om kriterier för huruvida förmåner skall tas upp i bilaga IIa och ringa in vissa centrala utmärkande drag för förmåner vid funktionshinder som kan vara till stöd vid klassificeringen av stödordningar som enbart ger ”särskilt skydd för funktionshindrade personer”. På grundval av ovannämnda metod kunde enhällighet uppnås om klassificering av den övervägande delen av förmåner i bilaga IIa vilket ledde till en väsentlig uppstramning av bilagan.

Enhällighet kunde emellertid inte uppnås om kommissionens förslag att ta bort vissa särskilda förmåner från bilaga IIa. De berörda medlemsstaterna godtog inte att de föreslagna kriterierna används för att fastställa förmåner som var lämpliga för att tas upp i bilaga IIa. Dessa medlemsstater ville behålla sina förmåner i bilagan eftersom de ansåg att de uppfyllde kraven i artikel 4.2a och att EG-domstolens nuvarande praxis inte motiverade att de tas bort från bilagan.

För att möjliggöra att förordningen skall kunna antas med tanke på de betydande framsteg som har gjorts i stort enades rådet om att behålla dessa förmåner i bilaga IIa i avvaktan på EG-domstolens framtida praxis som skulle kunna klargöra de berörda kriterierna och därefter medföra att bilagan ses över.

Kommissionen gjorde då ett uttalande till rådets protokoll och betonade att förteckningen över förmåner kan komma att behöva ses över på grundval av EG-domstolens nya praxis, i synnerhet när det gäller de berörda förmånerna. Kommissionen angav att den förbehåller sig rätten att väcka talan inför domstolen och att vid behov lägga fram ett förslag om att revidera förteckningen över förmåner i bilaga IIa med utgångspunkt i det som domstolen kommer fram till.

Rådet samtyckte även till att frågan om samordning av förmåner för funktionshindrade, bland andra de som tagits bort ur bilaga IIa till förordning (EEG) 1408/71, antingen med tillämpning av EG-domstolens rättspraxis eller enligt den här förordningen, bör övervägas ytterligare med beaktande av målen i artikel 42 i fördraget så att särskilda förslag kan läggas fram före utgången av 2005.

VI.   SLUTSATS

Rådet anser att dess gemensamma ståndpunkt uppfyller både de viktigaste målen i kommissionens ursprungliga förslag och, genom att införliva de ändringar som nämns i avsnitt III i denna motivering, i stor utsträckning beaktar Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen.

----

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen.

(2)  Rådets förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71.

----

----

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 8/2005

antagen av rådet den 29 november 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2005 av den ... om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

(2005/C 38 E/03)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 26, 95, 133 och 135 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 2913/92 ändras på följande sätt:

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 5a.2, artikel 13.2 andra stycket, artikel 36a.4, artikel 36b.1, artikel 182a.2 och artikel 182d.1 skall vara tillämpliga från och med ... (8).

Alla andra bestämmelser skall börja tillämpas när tillämpningsföreskrifterna på grundval av de artiklar som anges i andra stycket har trätt i kraft. Elektroniska deklarationer och automatiserade system för genomförande av riskhantering och för elektroniskt informationsutbyte mellan införseltullkontor, importtullkontor, exporttullkontor och utfartstullkontor enligt artiklarna 13, 36a, 36b, 36c, 182b, 182c och 182d skall vara i bruk tre år efter det att dessa artiklar har blivit tillämpliga.

Senast två år efter det att dessa artiklar har blivit tillämpliga skall kommissionen ta ställning till en eventuell begäran från en medlemsstat om en förlängning av den treårsperiod som avses i tredje stycket avseende elektroniska deklarationer och automatiserade system för genomförande av riskhantering och för elektroniskt informationsutbyte mellan tullkontoren. Kommissionen skall lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet och i förekommande fall föreslå en förlängning av den treårsperiod som avses i tredje stycket.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel ....

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

----

(1)EUT C 110, 30.4.2004, s. 72.

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 20 april 2004 (EUT C 104 E, 30.4.2004), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 november 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

(3)EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom 2003 års anslutningsakt.

(4)EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

(5)EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

(6)EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

(7)EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.”

(8)  Den dag då denna förordning träder i kraft.

----

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Den 25 juli 2003 förelade kommissionen rådet ovan nämnda förslag, som grundar sig på artiklarna 26, 95, 133 och 135 i fördraget.

Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 26 februari 2004 (1).

Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen den 20 april 2004 (2) och antog 26 ändringar av förslaget. Kommissionen har godtagit majoriteten av dessa men kan inte godta sex av de föreslagna ändringarna.

Den 4 maj 2004 förelade kommissionen rådet ett ändrat förslag i detta ärende.

Den 29 november 2004 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251.2 i fördraget.

II.   MÅL

Målet för den föreslagna förordningen är att enligt gemensamt överenskomna normer och riskkriterier skapa en likvärdig skyddsnivå i form av tullkontroller för alla varor som förs in i eller ut ur gemenskapen. Detta bör åstadkommas genom att man inför ett system med deklarationer före ankomst eller avgång samtidigt som användningen av informationsteknik främjas.

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN ENLIGT DOK. 12060/04

1.   Allmänt

I sin gemensamma ståndpunkt stöder rådet i stort målet med förslaget, som är att förbättra säkerheten i handelsflödena in i och ut ur gemenskapen genom att införa lämpliga riskbaserade kontroller och använda ett förbättrat system för datakommunikation och utbyte av information.

2.   Europaparlamentets ändringsförslag

Rådet har gjort följande ställningstaganden när det gäller de ändringsförslag som antagits av Europaparlamentet:

3.   Nya delar som införts av rådet

Förutom de punkter som Europaparlamentet har yttrat sig om och om vilka rådets gemensamma ståndpunkt återspeglas ovan, har rådet infört två skäl som klargör dess hållning när det gäller erkännande av godkända ekonomiska aktörer och de förenklingar som beviljats dem (nya skäl 3 och 4).

IV.   SLUTSATS

Rådets gemensamma ståndpunkt är i linje med målet för den föreslagna förordningen, som är att förbättra hanteringen av säkerheten vid EU:s yttre gränser, särskilt genom att införa riskbaserade kontroller och utvidgad användning av informationsteknik. Där finns också en balans mellan målet att stärka säkerheten genom mer målinriktade gränskontroller och den extra administrativa bördan för ekonomiska aktörer genom kravet att lämna information i förväg för att möjliggöra dessa kontroller. Såsom även föreslogs i Europaparlamentets yttrande valde rådet att införa en ökad möjlighet för ekonomiska aktörer att omfattas av de förenklingar som föreskrivs i tullagstiftningen, om de samtidigt uppfyller de nödvändiga kraven. Rådet stöder emellertid kommissionens förslag om en fortsatt jämvikt mellan kontroller av import till och export från gemenskapen.

----

(1)EUT C 110, 30.4.2004, s. 72.

(2)EUT C 104 E, 30.4.2004.

----

----

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 9/2005

antagen av rådet den 29 november 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/.../EG av den ... om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter och om ändring av rådets direktiv 92/42/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 96/57/EG och 2000/55/EG

(2005/C 38 E/04)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och räckvidd

1.   I detta direktiv upprättas en ram för fastställande av gemenskapens krav på ekodesign för energianvändande produkter i syfte att garantera fri rörlighet för dessa produkter inom den inre marknaden.

2.   Detta direktiv gör det möjligt att fastställa krav som energianvändande produkter som omfattas av genomförandeåtgärder skall uppfylla för att få släppas ut på marknaden och/eller tas i bruk. Detta bidrar till en hållbar utveckling genom ökad energieffektivitet och högre miljöskyddsnivå, samtidigt som försörjningstryggheten avseende energi ökar.

3.   Detta direktiv skall inte tillämpas på transportmedel för personer eller varor.

4.   Detta direktiv och de genomförandeåtgärder som antas enligt det skall inte påverka gemenskapslagstiftningen om avfallshantering och om kemikalier, inklusive gemenskapslagstiftning om fluorerade växthusgaser.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

Artikel 3

Utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande

1.   Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att energianvändande produkter som omfattas av genomförandeåtgärder endast får släppas ut på marknaden och/eller tas i bruk om de överensstämmer med dessa åtgärder och är försedda med CE-märkning i enlighet med artikel 4.

2.   Medlemsstaterna skall utse myndigheter med ansvar för marknadsövervakning. De skall ordna så att dessa myndigheter har och använder sig av nödvändiga befogenheter för att kunna vidta lämpliga åtgärder i enlighet med sina skyldigheter enligt detta direktiv. Medlemsstaterna skall fastställa de behöriga myndigheternas arbetsuppgifter, befogenheter och organisationsstruktur, och de behöriga myndigheterna skall ha rätt att

3.   Medlemsstaterna skall hålla kommissionen informerad om resultatet av marknadsövervakningen och kommissionen skall i lämpliga fall vidarebefordra denna information till de andra medlemsstaterna.

4.   Medlemsstaterna skall se till att konsumenter och andra berörda parter kan lämna kommentarer till de behöriga myndigheterna om produkternas överensstämmelse.

Artikel 4

Märkning och försäkran om överensstämmelse

1.   Innan en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk, skall den förses med CE-märkning och en försäkran om överensstämmelse skall utfärdas, varigenom tillverkaren eller dennes representant förklarar och försäkrar att den energianvändande produkten överensstämmer med alla relevanta bestämmelser i den tillämpliga genomförandeåtgärden.

2.   CE-märkningen består av bokstäverna ”CE”, enligt vad som anges i bilaga III.

3.   Försäkran om överensstämmelse skall innehålla de upplysningar som anges i bilaga VI och hänvisa till den tillämpliga genomförandeåtgärden.

4.   Det skall vara förbjudet att förse energianvändande produkter med märken som kan vilseleda användarna när det gäller CE-märkningens innebörd eller utformning.

5.   Varje medlemsstat får kräva att den information som skall lämnas enligt bilaga I del 2 skall föreligga på dess officiella språk, när den energianvändande produkten når slutanvändaren.

Medlemsstaterna skall också tillåta att informationen lämnas på ett eller flera andra officiella gemenskapsspråk.

När första stycket tillämpas, skall medlemsstaterna ta särskild hänsyn till

Artikel 5

Fri rörlighet

1.   Medlemsstaterna får inte, på grundval av krav på ekodesign avseende de parametrar för ekodesign i bilaga I del 1 som omfattas av den tillämpliga genomförandeåtgärden, förbjuda, begränsa eller förhindra utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande inom sitt territorium av en energianvändande produkt som överensstämmer med alla relevanta bestämmelser i den tillämpliga genomförandeåtgärden och som är försedd med CE-märkning i enlighet med artikel 4.

2.   Medlemsstaterna får inte förbjuda, begränsa eller förhindra utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande inom sitt territorium av en energianvändande produkt som är försedd med CE-märkning i enlighet med artikel 4, på grundval av krav på ekodesign avseende de parametrar för ekodesign i bilaga I del 1 för vilka det i den tillämpliga genomförandeåtgärden föreskrivs att inga krav på ekodesign är nödvändiga.

3.   Medlemsstaterna får inte förhindra att energianvändande produkter som inte överensstämmer med bestämmelserna i den tillämpliga genomförandeåtgärden demonstreras på t.ex. handelsmässor, utställningar och demonstrationer, under förutsättning att det synligt anges att produkterna inte kommer att släppas ut på marknaden och/eller tas i bruk förrän överensstämmelse uppnåtts.

Artikel 6

Skyddsklausul

1.   Om en medlemsstat konstaterar att en energianvändande produkt som är försedd med CE-märkning enligt artikel 4 och använd på det sätt som avses inte överensstämmer med alla de relevanta bestämmelserna i den tillämpliga genomförandeåtgärden, skall tillverkaren eller dennes representant vara skyldig att bringa den energianvändande produkten i överensstämmelse med bestämmelserna i den tillämpliga genomförandeåtgärden och/eller med CE-märkningen och se till att överträdelsen upphör enligt de villkor som medlemsstaten fastställer.

Om den bristande överensstämmelsen fortsätter, skall medlemsstaten fatta beslut om att begränsa eller förbjuda utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande av den energianvändande produkten i fråga eller se till att den dras tillbaka från marknaden.

2.   I varje beslut som en medlemsstat fattar med stöd av detta direktiv vilket begränsar eller förbjuder utsläppandet på marknaden och/eller ibruktagande av en energianvändande produkt skall grunderna för beslutet anges.

Ett sådant beslut skall genast delges den berörda parten, som samtidigt skall underrättas om vilka rättsmedel denne har enligt gällande lag i den berörda medlemsstaten samt vilka tidsfrister som gäller för dessa.

3.   Medlemsstaten skall omedelbart underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om varje beslut som fattats i enlighet med punkt 1, med angivande av skälen för beslutet och särskilt med uppgift om huruvida den bristande överensstämmelsen beror på

4.   Kommissionen skall utan dröjsmål inleda samråd med de berörda parterna och får inhämta tekniska utlåtanden från oberoende externa experter.

Efter samrådet skall kommissionen omedelbart underrätta den medlemsstat som har fattat beslutet samt de övriga medlemsstaterna om sin uppfattning.

Om kommissionen anser att beslutet inte är välgrundat, skall den omedelbart underrätta medlemsstaterna om detta.

5.   Om det beslut som avses i punkt 1 baseras på brister i en harmoniserad standard, skall kommissionen omedelbart inleda det förfarande som avses i artikel 9.2, 9.3 och 9.4. Kommissionen skall samtidigt underrätta den kommitté som avses i artikel 15.1.

6.   Medlemsstaterna och kommissionen skall, när så är motiverat, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa sekretess för de uppgifter som lämnats under förfarandet.

7.   De beslut som medlemsstaterna fattar i enlighet med denna artikel skall offentliggöras på ett klart och öppet sätt.

8.   Kommissionens yttrande om dessa beslut skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 7

Bedömning av överensstämmelse

1.   Innan en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk, skall tillverkaren eller dennes representant se till att en bedömning görs av produktens överensstämmelse med alla de relevanta kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden.

2.   Förfarandena för bedömningen av överensstämmelse skall anges i genomförandeåtgärderna och ge tillverkarna möjlighet att välja mellan intern designkontroll enligt bilaga IV och ledningssystemet enligt bilaga V. När det är motiverat och står i proportion till riskerna, skall förfarandet för bedömning av överensstämmelse anges bland tillämpliga moduler i enlighet med beslut 93/465/EEG.

Om en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder utformas av en organisation som är registrerad i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av den 19 mars 2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljöredovisningsordning (EMAS) (25) och designfunktionen omfattas av denna registrering, skall denna organisations ledningssystem förutsättas överensstämma med kraven i bilaga V till detta direktiv.

Om en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder utformas av en organisation vars ledningssystem omfattar produktdesignen och som genomförts i enlighet med harmoniserade standarder vars referensnummer har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, skall detta ledningssystem förutsättas överensstämma med motsvarande krav i bilaga V.

3.   När en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk, skall tillverkaren eller dennes representant bevara relevanta handlingar om den genomförda bedömningen av överensstämmelse och de försäkringar om överensstämmelse som utfärdats samt hålla dem tillgängliga för inspektion av medlemsstaterna under tio år efter det att den sista energianvändande produkten har tillverkats.

De relevanta handlingarna skall ställas till förfogande senast tio dagar efter mottagandet av en begäran från den behöriga myndigheten i en medlemsstat.

4.   De handlingar om bedömningen av överensstämmelse och försäkran om överensstämmelse som avses i artikel 4 skall utarbetas på något av gemenskapens officiella språk.

Artikel 8

Förutsatt överensstämmelse

1.   Medlemsstaterna skall betrakta energianvändande produkter som är CE-märkta enligt artikel 4 som överensstämmande med de relevanta bestämmelserna i den tillämpliga genomförandeåtgärden.

2.   Medlemsstaterna skall betrakta energianvändande produkter för vilka harmoniserade standarder har tillämpats och vilkas referensnummer har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning som överensstämmande med alla de relevanta kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärd som dessa standarder rör.

3.   En energianvändande produkt som tilldelats gemenskapens miljömärke i enlighet med förordning (EG) nr 1980/2000 skall förutsättas överensstämma med kraven på ekodesign i den tillämpliga genomförandeåtgärden, om miljömärkningen uppfyller dessa krav.

4.   För förutsatt överensstämmelse inom ramen för detta direktiv får kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 15.2 besluta att andra miljömärken uppfyller villkor motsvarande villkoren för gemenskapens miljömärke i enlighet med förordning (EG) nr 1980/2000. De energianvändande produkter som har tilldelats sådana andra miljömärken skall förutsättas överensstämma med kraven på ekodesign i den tillämpliga genomförandeåtgärden, om miljömärkningen uppfyller dessa krav.

Artikel 9

Harmoniserade standarder

1.   Medlemsstaterna skall i möjligaste mån se till att lämpliga åtgärder vidtas för att göra det möjligt att samråda med berörda parter på nationell nivå i samband med utarbetandet och övervakningen av de harmoniserade standarderna.

2.   Om en medlemsstat eller kommissionen anser att de harmoniserade standarder vilkas tillämpning förutsätts uppfylla specifika bestämmelser i en tillämplig genomförandeåtgärd inte helt uppfyller dessa bestämmelser, skall den berörda medlemsstaten eller kommissionen informera den ständiga kommitté som inrättades genom artikel 5 i direktiv 98/34/EG om detta och ange skälen. Kommittén skall så snabbt som möjligt avge ett yttrande.

3.   Mot bakgrund av kommitténs yttrande skall kommissionen besluta att offentliggöra, inte offentliggöra, delvis offentliggöra, behålla eller dra tillbaka hänvisningarna till de berörda harmoniserade standarderna i Europeiska unionens officiella tidning.

4.   Kommissionen skall underrätta det berörda europeiska standardiseringsorganet och om nödvändigt utfärda ett nytt mandat för att revidera de berörda harmoniserade standarderna.

Artikel 10

Krav på komponenter och underenheter

Det får i genomförandeåtgärderna krävas att de tillverkare eller representanter för dessa som släpper ut komponenter och underenheter på marknaden och/eller tillhandahåller dem för att tas i bruk skall lämna tillverkaren av en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärderna relevanta uppgifter om komponenternas eller underenheternas materialsammansättning samt energi-, material- och/eller resursanvändning.

Artikel 11

Administrativt samarbete och informationsutbyte

1.   Medlemsstaterna skall se till att lämpliga åtgärder vidtas för att uppmuntra myndigheter med ansvar för genomförandet av detta direktiv att samarbeta med varandra samt att informera varandra och kommissionen för att bidra till ett väl fungerande direktiv, särskilt genomförandet av artikel 6.

I det administrativa samarbetet och informationsutbytet skall elektroniska kommunikationsmedel utnyttjas i största möjliga mån, varvid relevanta gemenskapsprogram kan ge stöd.

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om vilka myndigheter som är ansvariga för tillämpningen av detta direktiv.

2.   De närmare detaljerna kring och strukturen för informationsutbytet mellan kommissionen och medlemsstaterna skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 15.2.

3.   Kommissionen skall vidta lämpliga åtgärder för att uppmuntra och bidra till det samarbete mellan medlemsstaterna som avses i denna artikel.

Artikel 12

Genomförandeåtgärder

1.   Kommissionen skall anta genomförandeåtgärder i enlighet med förfarandet i artikel 15.2.

2.   En energianvändande produkt som skall omfattas av genomförandeåtgärder skall uppfylla samtliga nedanstående kriterier:

3.   När kommissionen överväger om ett utkast till genomförandeåtgärd skall utarbetas, skall den beakta eventuella synpunkter från den kommitté som avses i artikel 15 samt

4.   När kommissionen utarbetar ett utkast till genomförandeåtgärd skall den

5.   Genomförandeåtgärder skall uppfylla samtliga nedanstående kriterier:

6.   Genomförandeåtgärderna skall innehålla krav på ekodesign i enlighet med bilaga I och/eller bilaga II.

Specifika krav på ekodesign skall införas för bestämda miljöaspekter som har betydande påverkan på miljön.

I genomförandeåtgärderna får det också föreskrivas att det inte är nödvändigt med några krav på ekodesign när det gäller de i bilaga I del 1 angivna specifika parametrarna för ekodesign.

7.   Kraven skall vara så formulerade att det garanteras att marknadsövervakningsmyndigheterna kan kontrollera de energianvändande produkternas överensstämmelse med kraven i genomförandeåtgärden. I genomförandeåtgärden skall specificeras huruvida kontrollförfarandet kan utföras antingen direkt på den energianvändande produkten eller med stöd av den tekniska dokumentationen.

8.   Genomförandeåtgärderna skall omfatta punkterna i förteckningen i bilaga VII.

9.   Kommissionens relevanta undersökningar och analyser under utarbetandet av genomförandeåtgärderna bör göras tillgängliga för allmänheten.

10.   När så är lämpligt skall en genomförandeåtgärd som fastställer kraven för ekodesign åtföljas av riktlinjer för hur de olika miljöaspekterna skall vägas mot varandra, vilka skall antas av kommissionen i enlighet med artikel 15.2.

Artikel 13

Arbetsplan

1.   I enlighet med kriterierna i artikel 12 och efter att ha hört det samrådsforum som avses i artikel 14 skall kommissionen senast den ... (26) upprätta en arbetsplan, som skall göras tillgänglig för allmänheten.

I arbetsplanen skall det för de tre påföljande åren fastställas en vägledande förteckning över produktgrupper som skall betraktas som prioriterade för antagande av genomförandeåtgärder.

Arbetsplanen skall ändras regelbundet av kommissionen efter det att den har hört samrådsforumet.

2.   Under en övergångsperiod, medan den första arbetsplanen enligt punkt 1 utarbetas, får kommissionen dock i enlighet med förfarandet i artikel 15.2, kriterierna i artikel 12 och efter att ha hört samrådsforumet anta genomförandeåtgärder och därvid börja med de produkter som i enlighet med Europeiska klimatförändringsprogrammet har fastställts erbjuda stora möjligheter till en kostnadseffektiv minskning av utsläppen av växthusgaser.

Artikel 14

Samrådsforum

Kommissionen skall se till att den vid genomförandet av sina uppgifter, när det gäller varje genomförandeåtgärd, eftersträvar ett väl avvägt deltagande av företrädare för medlemsstaterna och alla produktens/produktgruppens relevanta intressenter, t.ex. industrin, inbegripet små och medelstora företag, hantverksföretag, fackföreningar, återförsäljare, detaljhandlare, importörer, miljöskyddsgrupper och konsumentorganisationer. Dessa parter skall sammanträda i ett samrådsforum. Arbetsordningen för forumet skall fastställas av kommissionen.

Artikel 15

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen skall biträdas av en kommitté.

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 16

Sanktioner

Medlemsstaterna skall fastställa sanktioner för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas enligt detta direktiv. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Artikel 17

Ändringar

1.   Direktiv 92/42/EEG ändras på följande sätt:

2.   Direktiv 96/57/EG ändras på följande sätt:

Följande artikel skall införas:

”Artikel 9a

Detta direktiv utgör en genomförandeåtgärd enligt artikel 12 i direktiv 2005/.../EG av den ... om (29) (28), när det gäller energieffektivitet under användning, i enlighet med det direktivet, och kan ändras eller upphävas i enlighet med artikel 15.2 i direktiv 2005/.../EG (28).

3.   Direktiv 2000/55/EG ändras på följande sätt:

Följande artikel skall införas:

”Artikel 9a

Detta direktiv utgör en genomförandeåtgärd enligt artikel 12 i direktiv 2005/.../EG av den ... om (30) (31), när det gäller energieffektivitet under användning, i enlighet med det direktivet, och kan ändras eller upphävas i enlighet med artikel 15.2 i direktiv 2005/.../EG (31).

Artikel 18

Upphävande

Direktiven 78/170/EEG och 86/594/EEG skall upphöra att gälla. Medlemsstaterna får fortsätta att tillämpa de befintliga nationella genomförandeåtgärder som antagits enligt direktiv 86/594/EEG till dess att nya genomförandeåtgärder för de berörda produkterna har antagits enligt det här direktivet.

Artikel 19

Översyn

Kommissionen skall senast den ... (32) se över detta direktivs effektivitet, inklusive genomförandeåtgärder, tröskeln för genomförandeåtgärder, mekanismer för marknadsövervakning och eventuella relevanta incitament till självreglering, efter det att den har hört det samrådsforum som avses i artikel 14, samt när så är lämpligt förelägga Europaparlamentet och rådet förslag om ändring av direktivet.

Artikel 20

Sekretess

Krav på tillverkarens och/eller dennes representants tillhandahållande av den information som avses i artikel 10 och i bilaga I del 2 skall vara proportionerliga, och hänsyn skall tas till legitim sekretess för kommersiellt känslig information.

Artikel 21

Genomförande

1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den ... (33). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 22

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 23

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel ....

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

----

(1)EUT C 112, 30.4.2004, s. 25.

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 20 april 2004 (EUT C 104 E, 30.4.2004), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 november 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

(3)EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

(4)EGT L 220, 30.8.1993, s. 23.

(5)EGT C 136, 4.6.1985, s. 1.

(6)EGT C 141, 19.5.2000, s. 1.

(7)EGT L 297, 13.10.1992, s. 16. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

(8)EGT L 237, 21.9.2000, s. 1.

(9)EGT L 332, 15.12.2001, s. 1.

(10)EUT L 37, 13.2.2003, s. 24. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/108/EG (EUT L 345, 31.12.2003, s. 106).

(11)EUT L 37, 13.2.2003, s. 19.

(12)EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/98/EG (EUT L 305, 1.10.2004, s. 63).

(13)EGT L 167, 22.6.1992, s. 17. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG (EUT L 52, 21.2.2004, s. 50).

(14)EGT L 236, 18.9.1996, s. 36.

(15)EGT L 279, 1.11.2000, s. 33.

(16)EGT L 52, 23.2.1978, s. 32. Direktivet ändrat genom direktiv 82/885/EEG (EGT L 378, 31.12.1982, s. 19).

(17)EGT L 196, 26.7.1990, s. 15. Direktivet ändrat genom direktiv 93/68/EEG (EGT L 220, 30.8.1993, s. 1).

(18)EGT L 1, 4.1.2003, s. 65.

(19)EGT L 344, 6.12.1986, s. 24. Direktivet ändrat genom rådets förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

(20)EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(21)EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

(22)EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003.

(23)EGT L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktivet ändrat genom direktiv 94/31/EG (EGT L 168, 2.7.1994, s. 28).

(24)EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

(25)EGT L 144, 24.4.2001, s. 1.

(26)  Två år efter det att detta direktiv har antagits.

(27)  EUT L ...”.

(28)  Detta direktiv.

(29)  EUT L ...”.

(30)  EUT L ...”.

(31)  Detta direktiv.

(32)  Fem år efter det att detta direktiv har antagits.

(33)  24 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

----

BILAGA I

METOD FÖR ATT UPPRÄTTA ALLMÄNNA KRAV PÅ EKODESIGN

(se artikel 12)

De allmänna kraven på ekodesign syftar till att förbättra produktens miljöprestanda och inriktas på produktens betydande miljöaspekter, utan att några gränsvärden fastställs. Kommissionen skall fastställa de betydande miljöaspekterna när den utarbetar det utkast till genomförandeåtgärd som skall överlämnas till den kommitté som avses i artikel 15, varvid dessa särskilt skall anges i genomförandeåtgärden.

När kommissionen utarbetar genomförandeåtgärder som innehåller allmänna krav på ekodesign enligt artikel 12 skall den för den energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärden fastställa de relevanta parametrarna för ekodesign bland dem som anges i förteckningen i del 1, kraven på tillhandahållande av information bland dem som anges i förteckningen i del 2 och de krav på tillverkaren som förtecknas i del 3.

Del 1.   Parametrar för ekodesign av energianvändande produkter

Del 2.   Krav på tillhandahållande av information

I genomförandeåtgärderna kan det krävas att tillverkaren skall tillhandahålla information, vilket kan påverka hur den energianvändande produkten hanteras, används eller återvinns av andra parter än tillverkaren t.ex.:

Informationen bör om möjligt finnas på själva produkten.

I dessa uppgifter skall hänsyn tas till förpliktelser i samband med annan gemenskapslagstiftning, t.ex. direktiv 2002/96/EG.

Del 3.   Krav på tillverkaren

----

(1)EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/73/EG (EUT L 152, 30.4.2004, s. 1).

(2)EGT L 59, 27.2.1998, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/26/EG (EUT L 146, 30.4.2004, s. 1).

----

BILAGA II

METOD FÖR ATT FASTSTÄLLA SPECIFIKA KRAV PÅ EKODESIGN

(se artikel 12)

Specifika krav på ekodesign syftar till att förbättra en viss miljöaspekt hos en produkt. De kan i tillämpliga fall vara utformade som krav på minskad förbrukning av en särskild resurs, t.ex. begränsningar av resursanvändningen i olika faser i produktens livscykel (t.ex. gränser för vattenförbrukning under produktens användningsfas, gränser för mängden av ett bestämt material som får ingå i produkten eller krav på att en viss mängd återvunnet material används).

När kommissionen utarbetar genomförandeåtgärder som innehåller specifika krav på ekodesign enligt artikel 12 skall den för den energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärden fastställa de relevanta parametrarna för ekodesign bland dem som anges i förteckningen i bilaga I del 1, och fastställa nivåerna på dessa krav i enlighet med förfarandet i artikel 15.2, enligt följande:

----

BILAGA III

CE-MÄRKNING

(se artikel 4.2)

CE-märkningen skall vara minst 5 mm hög. Om CE-märkningen förminskas eller förstoras skall proportionerna i ovanstående modell bibehållas.

CE-märkningen skall anbringas på den energianvändande produkten. Om detta inte är möjligt skall märkningen anbringas på förpackningen och på de medföljande dokumenten.

----

BILAGA IV

INTERN DESIGNKONTROLL

(se artikel 7)

----

BILAGA V

LEDNINGSSYSTEM FÖR BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE

(se artikel 7)

----

BILAGA VI

FÖRSÄKRAN OM ÖVERENSSTÄMMELSE

(se artikel 4.3)

EG-försäkran om överensstämmelse skall innehålla följande upplysningar:

----

BILAGA VII

GENOMFÖRANDEÅTGÄRDERNAS INNEHÅLL

(se artikel 12.8)

Genomförandeåtgärden skall särskilt innehålla följande:

----

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

II.   FÖRSLAGETS SYFTE

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

IV.   ÄNDRINGAR SOM HAR GODTAGITS

V.   ÄNDRINGAR SOM INTE HAR TAGITS MED

----

(1)EUT C 112, 30.4.2004, s. 25.

(2)EUT C 104 E, 30.4.2004.

----