# Euroopan unionin C 54/2005

| | ISSN 1725-2490 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 54 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 48. vuosikerta3. maaliskuu 2005 |

ISSN 1725-2490

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 54

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

48. vuosikerta3. maaliskuu 2005

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | I   Tiedonantoja |
| | Tilintarkastustuomioistuin |
| 2005/C 054/1 | Erityiskertomus nro 8/2004 suu- ja sorkkataudin torjuntaa koskevien toimenpiteiden ja menojen hallinnoinnista ja valvonnasta komissiossa sekä komission vastaukset | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

I   Tiedonantoja

Tilintarkastustuomioistuin

2005/C 054/1

Erityiskertomus nro 8/2004 suu- ja sorkkataudin torjuntaa koskevien toimenpiteiden ja menojen hallinnoinnista ja valvonnasta komissiossa sekä komission vastaukset

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Tiedonantoja

Tilintarkastustuomioistuin

| 3.3.2005 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 54/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.3.2005

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 54/1

---

ERITYISKERTOMUS nro 8/2004

suu- ja sorkkataudin torjuntaa koskevien toimenpiteiden ja menojen hallinnoinnista ja valvonnasta komissiossa sekä komission vastaukset

(annettu EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

(2005/C 54/01)

SISÄLLYS

| I—VII | YHTEENVETO |
| --- | --- |

I—VII

| 1—15 | JOHDANTO |
| --- | --- |

1—15

| 1—5 | Taustaa |
| --- | --- |

1—5

| 6—7 | Suu- ja sorkkataudin ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteiden pääpiirteet |
| --- | --- |

6—7

| 8—11 | Talousarviovaikutukset |
| --- | --- |

8—11

| 12—15 | Tilintarkastustuomioistuimen toimittama tarkastus |
| --- | --- |

12—15

| 16—43 | KOMISSION TOIMET KRIISIÄ EDELTÄVÄNÄ AIKANA |
| --- | --- |

16—43

| 16—20 | Analyysiprosessi ei asianmukaisesti ajan tasalla |
| --- | --- |

16—20

| 21—43 | Komission harjoittama valvonta tietyissä kohdin vaillinaista sekä lainsäädännössä tiettyjä puutteita, joita ei ollut korjattu ajoissa |
| --- | --- |

21—43

| 22—23 | Täytäntöönpanon yhteensopivuutta ei tarkasteta järjestelmällisesti saatettaessa yhteisön direktiivejäosaksi kansallista lainsäädäntöä |
| --- | --- |

22—23

| 24—25 | Eläinlääkärin- ja terveystarkastusten seuranta unionin rajoilla toimivaa, mutta lainsäädäntö riittämätöntä tiettyjen riskien kattamiseen |
| --- | --- |

24—25

| 26—28 | Ruokajätteillä tapahtuvan eläinten ruokinnan tarkastusten ja kieltämisen viivästyminen |
| --- | --- |

26—28

| 29—34 | Jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmiin kohdistettavien kriteereiden ja tarkastusten puutteellisuus |
| --- | --- |

29—34

| 35—37 | Suu- ja sorkkataudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten tunnistus- ja jäljittämisjärjestelmän puutteellisuus |
| --- | --- |

35—37

| 38—41 | Ennen kriisiä korjaamatta olleet Animo-järjestelmän puutteet |
| --- | --- |

38—41

| 42—43 | Eläinten siirtojen rajoittaminen jäsenvaltioiden alueilla |
| --- | --- |

42—43

| 44—58 | KOMISSION TOIMET KRIISIN AIKANA |
| --- | --- |

44—58

| 44—45 | Komission tehokas valvonta |
| --- | --- |

44—45

| 46—58 | Torjuntajärjestelmän ja sen soveltamisen puutteet jäsenvaltioissa |
| --- | --- |

46—58

| 48—49 | Supistetut eläinlääkintäosastot |
| --- | --- |

48—49

| 50—56 | Riittämätön kannustus välittömään taudista ilmoittamiseen ja eläinten siirtoja koskevien rajoitusten noudattamiseen |
| --- | --- |

50—56

| 57—58 | Teurastuksia koskevat viivästykset |
| --- | --- |

57—58

| 59—89 | KOMISSION KORVAUSJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT TOIMET |
| --- | --- |

59—89

| 60—73 | Komissio ei ole ehdottanut menettelyjä tai jäsenvaltioiden suorittamien kasvattajille maksettavien korvausten laskutapaa koskevia direktiivejä |
| --- | --- |

60—73

| 62—66 | Epäjohdonmukaiset korvausjärjestelmät ja epäyhtenäinen arviointi |
| --- | --- |

62—66

| 67—71 | Havaitut kaksinkertaisesti maksetut eläinpalkkiot |
| --- | --- |

67—71

| 72—73 | Epäyhtenäisesti maksetut teurastuspalkkiot |
| --- | --- |

72—73

| 74—83 | Säännöt ja menettelyt jäsenvaltioiden menojen tukikelpoisuudesta yhteisön maksamiin korvauksiin on määritelty myöhässä |
| --- | --- |

74—83

| 82—83 | Viiveitä jäsenvaltioiden menojen korvauksissa |
| --- | --- |

82—83

| 84—85 | Rahoitusosuuksia yhtenäistetty ainoastaan sikojen osalta |
| --- | --- |

84—85

| 86—89 | Kasvattajat eivät ole osallistuneet torjuntajärjestelmää koskevaan yhteisön rahoitukseen |
| --- | --- |

86—89

| 90—100 | HALLINNOINTI KOMISSIOSSA KRIISIN JÄLKEEN |
| --- | --- |

90—100

| 90—97 | Toimet eläinlääkinnän alalla |
| --- | --- |

90—97

| 98—100 | Toimet varainhoidon alalla |
| --- | --- |

98—100

| 101—106 | PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET |
| --- | --- |

101—106

Komission vastaukset

YHTEENVETO

| I | Yhteisön oli kehitettävä yhteinen suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskeva politiikka, koska yhtenäismarkkinat oli saatava toteutetuksi ja tuotantoeläinten kauppaa yleisesti ottaen edistettävä. Yhteisössä on vuodesta 1992 alkaen luovuttu karjan ennalta ehkäisevistä suu- ja sorkkatautirokotuksista kaikissa jäsenvaltioissa ja otettu käyttöön monitahoinen ehkäisy- ja torjuntakeinojen järjestelmä, jonka avulla viruksen pääsyä yhteisön alueelle ja sen leviämistä pyritään rajoittamaan. Eläintautiepidemian puhjetessa tartunnan saaneet eläimet oli teurastettava, niiden ruhot tuhottava ja laitteet sekä välineet desinfioitava. Jäsenvaltiot vastasivat kaikista aiheutuneista menoista, joista tuli täten osittain korvauskelpoisia varta vasten EMOTR:n tukiosastoon luodusta eläinlääkintäalan hätärahastosta. |
| --- | --- |

I

Yhteisön oli kehitettävä yhteinen suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskeva politiikka, koska yhtenäismarkkinat oli saatava toteutetuksi ja tuotantoeläinten kauppaa yleisesti ottaen edistettävä. Yhteisössä on vuodesta 1992 alkaen luovuttu karjan ennalta ehkäisevistä suu- ja sorkkatautirokotuksista kaikissa jäsenvaltioissa ja otettu käyttöön monitahoinen ehkäisy- ja torjuntakeinojen järjestelmä, jonka avulla viruksen pääsyä yhteisön alueelle ja sen leviämistä pyritään rajoittamaan. Eläintautiepidemian puhjetessa tartunnan saaneet eläimet oli teurastettava, niiden ruhot tuhottava ja laitteet sekä välineet desinfioitava. Jäsenvaltiot vastasivat kaikista aiheutuneista menoista, joista tuli täten osittain korvauskelpoisia varta vasten EMOTR:n tukiosastoon luodusta eläinlääkintäalan hätärahastosta.

| II | Jäsenvaltiot pyysivät eläinlääkintäalan hätärahastolta vuoden 2001 kriisin johdosta 1 616 miljoonan euron korvauksia. Tilintarkastustuomioistuin toimitti kyseisen määrän sekä eläintautiepidemian laajuuden perusteella tarkastuksen, jolla oli seuraavat kolme tavoitetta: varmistua siitä, että eläintaudin hävittämistä koskevaan strategiaan pohjautuva komission analyysi oli ajan tasalla, että strategia oli pantu täytäntöön tehokkaalla tavalla ja että jäsenvaltioiden menojen korvausjärjestelmä, jonka avulla korvattiin kasvattajille aiheutuneet menot ja maksettiin heidän eläintensä teurastamisesta korvauksia, toimi asianmukaisesti, nopeasti ja tasapuolisesti. Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli komission toimintaa kriisiä edeltävänä aikana, kriisin aikana sekä kriisin jälkeen, sillä edellisistä eläintautiepidemioista saaduista kokemuksista olisi voinut olla hyötyä suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskevan strategian kannalta. |
| --- | --- |

II

Jäsenvaltiot pyysivät eläinlääkintäalan hätärahastolta vuoden 2001 kriisin johdosta 1 616 miljoonan euron korvauksia. Tilintarkastustuomioistuin toimitti kyseisen määrän sekä eläintautiepidemian laajuuden perusteella tarkastuksen, jolla oli seuraavat kolme tavoitetta: varmistua siitä, että eläintaudin hävittämistä koskevaan strategiaan pohjautuva komission analyysi oli ajan tasalla, että strategia oli pantu täytäntöön tehokkaalla tavalla ja että jäsenvaltioiden menojen korvausjärjestelmä, jonka avulla korvattiin kasvattajille aiheutuneet menot ja maksettiin heidän eläintensä teurastamisesta korvauksia, toimi asianmukaisesti, nopeasti ja tasapuolisesti. Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli komission toimintaa kriisiä edeltävänä aikana, kriisin aikana sekä kriisin jälkeen, sillä edellisistä eläintautiepidemioista saaduista kokemuksista olisi voinut olla hyötyä suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskevan strategian kannalta.

| III | Tässä kertomuksessa painotetaan, että komissio ei ollut vuoden 2001 kriisiä edeltävänä aikana tarkistanut strategiaansa riskitekijöissä tapahtuneen kehityksen myötä. |
| --- | --- |

III

Tässä kertomuksessa painotetaan, että komissio ei ollut vuoden 2001 kriisiä edeltävänä aikana tarkistanut strategiaansa riskitekijöissä tapahtuneen kehityksen myötä.

| IV | Kertomuksessa osoitetaan myös, että komissio ei ollut korjannut ajoissa tiettyjä ehkäisy- ja torjuntajärjestelmän puutteita, joita ilmeni erityisesti rajojen turvaamisessa, eläinten ruokinnassa, varautumissuunnitelmissa, lampaiden tunnistamisessa ja eläinten siirtoja koskevassa jäsenvaltioiden välisessä tietojärjestelmässä (Animo), koska se ei ollut suorittanut perusteellisia arviointeja eikä toimittanut tarkastuksia vuotta 2001 edeltävänä aikana. Parlamentti tunnusti komission myönteisen toiminnan kriisin aikana, mutta kritisoi (1) sitä, että komissio ei ollut tarkistanut jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmia ennen kriisiä. Kriisin aikana komissio havaitsi nopeasti järjestelmään ja sen soveltamiseen jäsenvaltioissa liittyvät puutteet eläinlääkinnän, taudista ilmoittamisen ja teurastusten nopean aloittamisen osalta, mutta silloin oli jo liian myöhäistä korjata asiaa. Tilintarkastustuomioistuin kiinnitti erityisesti huomiota siihen, että käyttöön otetun järjestelmän tehokkuus riippui suuresti siitä, ilmoittivatko kasvattajat välittömästi taudin esiintymisestä ja noudattivatko he eläinten siirroille asetettuja rajoituksia. |
| --- | --- |

IV

Kertomuksessa osoitetaan myös, että komissio ei ollut korjannut ajoissa tiettyjä ehkäisy- ja torjuntajärjestelmän puutteita, joita ilmeni erityisesti rajojen turvaamisessa, eläinten ruokinnassa, varautumissuunnitelmissa, lampaiden tunnistamisessa ja eläinten siirtoja koskevassa jäsenvaltioiden välisessä tietojärjestelmässä (Animo), koska se ei ollut suorittanut perusteellisia arviointeja eikä toimittanut tarkastuksia vuotta 2001 edeltävänä aikana. Parlamentti tunnusti komission myönteisen toiminnan kriisin aikana, mutta kritisoi (1) sitä, että komissio ei ollut tarkistanut jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmia ennen kriisiä. Kriisin aikana komissio havaitsi nopeasti järjestelmään ja sen soveltamiseen jäsenvaltioissa liittyvät puutteet eläinlääkinnän, taudista ilmoittamisen ja teurastusten nopean aloittamisen osalta, mutta silloin oli jo liian myöhäistä korjata asiaa. Tilintarkastustuomioistuin kiinnitti erityisesti huomiota siihen, että käyttöön otetun järjestelmän tehokkuus riippui suuresti siitä, ilmoittivatko kasvattajat välittömästi taudin esiintymisestä ja noudattivatko he eläinten siirroille asetettuja rajoituksia.

| V | Tarkastuksessa paljastui, että yhteisön rahoitusjärjestelmässä on parantamisen varaa. Jäsenvaltioiden kasvattajille maksamia korvauksia ei ole vielä yhteisön tasolla määritelty asianmukaisesti, vaikka komissio korvaa korvauskelpoisina pidetyistä määristä 60 prosenttia. Jäsenvaltiot ovat voineet ottaa käyttöön toisistaan poikkeavia järjestelmiä, koska yhteisöltä puuttuu tarkemmin määritelty kehys, mikä on johtanut yhteisössä toimivien kasvattajien epätasapuoliseen kohteluun. |
| --- | --- |

V

Tarkastuksessa paljastui, että yhteisön rahoitusjärjestelmässä on parantamisen varaa. Jäsenvaltioiden kasvattajille maksamia korvauksia ei ole vielä yhteisön tasolla määritelty asianmukaisesti, vaikka komissio korvaa korvauskelpoisina pidetyistä määristä 60 prosenttia. Jäsenvaltiot ovat voineet ottaa käyttöön toisistaan poikkeavia järjestelmiä, koska yhteisöltä puuttuu tarkemmin määritelty kehys, mikä on johtanut yhteisössä toimivien kasvattajien epätasapuoliseen kohteluun.

| VI | Joitakin puutteita korjattiin yhteisön säädöksiä viimeksi tarkistettaessa. Rahoituskehystä ei kuitenkaan tarkistettu ja yhteisön tasolla toteutettavat toimenpiteet ovat edelleen vähäisiä taudista ilmoittamisen, maatilojen valvonnan ja teurastusten nopean aloittamisen osalta. Jäsenvaltioiden tapa soveltaa näitä toimenpiteitä saattaa näin ollen osoittautua vastaisuudessa edelleen riittämättömäksi eläintautiepidemian pysäyttämiseen, minkä seurauksena yhteisön on maksettava korvauksia. |
| --- | --- |

VI

Joitakin puutteita korjattiin yhteisön säädöksiä viimeksi tarkistettaessa. Rahoituskehystä ei kuitenkaan tarkistettu ja yhteisön tasolla toteutettavat toimenpiteet ovat edelleen vähäisiä taudista ilmoittamisen, maatilojen valvonnan ja teurastusten nopean aloittamisen osalta. Jäsenvaltioiden tapa soveltaa näitä toimenpiteitä saattaa näin ollen osoittautua vastaisuudessa edelleen riittämättömäksi eläintautiepidemian pysäyttämiseen, minkä seurauksena yhteisön on maksettava korvauksia.

| VII | Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että komissio saattaa strategiaa koskevat analyysinsä ja arviointinsa ajan tasalle muulloin kuin kriisitilanteessa. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että komissio tarkastelee keinoja saada kasvattajat osallistumaan aktiivisesti torjuntajärjestelmän soveltamiseen, jotta he ilmoittaisivat taudista aikaisemmin ja noudattaisivat eläinten siirtoja koskevia rajoituksia. Tilintarkastustuomioistuin kehottaa komissiota selkeyttämään eläintautiepidemioihin sovellettavaa rahoituskehystä siten, että yhteisön talousarvioon kohdistuvat rahoitusriskit jäävät mahdollisimman pieniksi. |
| --- | --- |

VII

Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että komissio saattaa strategiaa koskevat analyysinsä ja arviointinsa ajan tasalle muulloin kuin kriisitilanteessa. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että komissio tarkastelee keinoja saada kasvattajat osallistumaan aktiivisesti torjuntajärjestelmän soveltamiseen, jotta he ilmoittaisivat taudista aikaisemmin ja noudattaisivat eläinten siirtoja koskevia rajoituksia. Tilintarkastustuomioistuin kehottaa komissiota selkeyttämään eläintautiepidemioihin sovellettavaa rahoituskehystä siten, että yhteisön talousarvioon kohdistuvat rahoitusriskit jäävät mahdollisimman pieniksi.

JOHDANTO

Taustaa

| 1. | Suu- ja sorkkatauti on sorkkaeläimillä esiintyvä erittäin tarttuva eläintauti, josta ei ole vaaraa ihmiselle. Hitaamman kehityksen maissa virus voi tuhota käytännössä yhdessä yössä ravintolähteen ja kasvattajien toimeentulon, koska tauti koskettaa suurta osaa sorkkaeläimistä, esimerkiksi nautoja, sikoja ja lampaita. Virus leviää eläimestä toiseen kosketuksen välityksellä ja rehujen kautta sekä epäsuorasti erilaisten aitausten, autojen, kuorma-autojen ja ihmisten välityksellä ja jopa ilmateitse, tuulen mukana. Täysikasvuisten tartunnan saaneiden eläinten keskuudessa tauti ei lisää paljoakaan kuolleisuutta. Suurin osa eläimistä parantuu kolmessa tai neljässä viikossa, mutta tauti jättää niihin vakavat jälkensä: nuorten eläinten kasvu hidastuu, keskenmenojen määrä kasvaa ja maidontuotanto vähenee huomattavasti ja pysyvästi. Tartuntatapauksia sisältävät maat joutuvat ottamaan käyttöön turvatoimia virukselta suojautumiseksi ja eläintuotteiden vientikiellon estämiseksi. |
| --- | --- |

1.

Suu- ja sorkkatauti on sorkkaeläimillä esiintyvä erittäin tarttuva eläintauti, josta ei ole vaaraa ihmiselle. Hitaamman kehityksen maissa virus voi tuhota käytännössä yhdessä yössä ravintolähteen ja kasvattajien toimeentulon, koska tauti koskettaa suurta osaa sorkkaeläimistä, esimerkiksi nautoja, sikoja ja lampaita. Virus leviää eläimestä toiseen kosketuksen välityksellä ja rehujen kautta sekä epäsuorasti erilaisten aitausten, autojen, kuorma-autojen ja ihmisten välityksellä ja jopa ilmateitse, tuulen mukana. Täysikasvuisten tartunnan saaneiden eläinten keskuudessa tauti ei lisää paljoakaan kuolleisuutta. Suurin osa eläimistä parantuu kolmessa tai neljässä viikossa, mutta tauti jättää niihin vakavat jälkensä: nuorten eläinten kasvu hidastuu, keskenmenojen määrä kasvaa ja maidontuotanto vähenee huomattavasti ja pysyvästi. Tartuntatapauksia sisältävät maat joutuvat ottamaan käyttöön turvatoimia virukselta suojautumiseksi ja eläintuotteiden vientikiellon estämiseksi.

| 2. | Yhteisön sisämarkkinat oli tarkoitus toteuttaa tammikuuhun 1993 mennessä. Tämän seurauksena sisämarkkinoilla oli harmonisoitava eläinten ja maataloustuotteiden vapaa liikkuvuus, mikä muodostaa yhteisten markkinajärjestelyiden olennaisen osan, sekä eläinten ja eläintuotteiden kauppaa koskevat säännöt. Tämä edellytti myös yhteisen suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskevan politiikan luomista. Komissio osoitti vuonna 1989 jäsenvaltioiden harjoittamista suu- ja sorkkataudin torjuntapolitiikoista antamassaan kertomuksessa (2), että tietyt jäsenvaltiot, joissa nautakarjalle ei annettu ennalta ehkäiseviä rokotuksia (3), saattoivat rajoittaa eläinten kauppaa niiden yhteisössä toimivien kauppakumppaneiden kanssa, jotka antoivat nautakarjalle rokotuksia. Rajoitukset olivat aiheellisia, sillä rokotetut eläimet olisivat saattaneet olla viruksenkantajia, vaikka ne vaikuttivatkin terveiltä. |
| --- | --- |

2.

Yhteisön sisämarkkinat oli tarkoitus toteuttaa tammikuuhun 1993 mennessä. Tämän seurauksena sisämarkkinoilla oli harmonisoitava eläinten ja maataloustuotteiden vapaa liikkuvuus, mikä muodostaa yhteisten markkinajärjestelyiden olennaisen osan, sekä eläinten ja eläintuotteiden kauppaa koskevat säännöt. Tämä edellytti myös yhteisen suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskevan politiikan luomista. Komissio osoitti vuonna 1989 jäsenvaltioiden harjoittamista suu- ja sorkkataudin torjuntapolitiikoista antamassaan kertomuksessa (2), että tietyt jäsenvaltiot, joissa nautakarjalle ei annettu ennalta ehkäiseviä rokotuksia (3), saattoivat rajoittaa eläinten kauppaa niiden yhteisössä toimivien kauppakumppaneiden kanssa, jotka antoivat nautakarjalle rokotuksia. Rajoitukset olivat aiheellisia, sillä rokotetut eläimet olisivat saattaneet olla viruksenkantajia, vaikka ne vaikuttivatkin terveiltä.

| 3. | Poistaakseen yhteisön alueella tapahtuvan eläinten ja eläintuotteiden kaupan kehitystä estävät eläinlääkinnälliset ja kotieläinjalostukseen liittyvät tekijät komissio otti huomioon Maailman eläintautijärjestön (4) (OIE) määrittelemät eläinten ja eläintuotteiden kansainvälistä kauppaa koskevat terveyssäännöt. Näiden sääntöjen mukaan kaupankäynti voi suu- ja sorkkatautiepidemian yhteydessä alkaa uudelleen huomattavasti nopeammin eli jo kolmen kuukauden kuluttua, jos saastuneet eläimet teurastetaan kerralla, ja vasta 12–24 kuukauden kuluttua, jos eläimet rokotetaan. |
| --- | --- |

3.

Poistaakseen yhteisön alueella tapahtuvan eläinten ja eläintuotteiden kaupan kehitystä estävät eläinlääkinnälliset ja kotieläinjalostukseen liittyvät tekijät komissio otti huomioon Maailman eläintautijärjestön (4) (OIE) määrittelemät eläinten ja eläintuotteiden kansainvälistä kauppaa koskevat terveyssäännöt. Näiden sääntöjen mukaan kaupankäynti voi suu- ja sorkkatautiepidemian yhteydessä alkaa uudelleen huomattavasti nopeammin eli jo kolmen kuukauden kuluttua, jos saastuneet eläimet teurastetaan kerralla, ja vasta 12–24 kuukauden kuluttua, jos eläimet rokotetaan.

| 4. | Edellä mainitussa komission kertomuksessa päädyttiin kaupallisista syistä siihen, että ennalta ehkäisevien rokotusten sijaan on parempi olla antamatta rokotuksia. Tämän vuoksi tartunnan saaneiden eläinten täydellisen hävittämisen politiikkaa täydennettiin yhteisön tasolla vuonna 1990 (5) kieltämällä ennalta ehkäisevät rokotukset ja rokotettujen eläinten tuominen yhteisön alueelle. Rokotuksiin oli mahdollista turvautua ainoastaan kriisitilanteessa hätätoimenpiteenä tapauksissa, joissa oli todettu suu- ja sorkkatautitautitapauksia ja eläintautiepidemia uhkasi kehittyä laaja-alaiseksi. |
| --- | --- |

4.

Edellä mainitussa komission kertomuksessa päädyttiin kaupallisista syistä siihen, että ennalta ehkäisevien rokotusten sijaan on parempi olla antamatta rokotuksia. Tämän vuoksi tartunnan saaneiden eläinten täydellisen hävittämisen politiikkaa täydennettiin yhteisön tasolla vuonna 1990 (5) kieltämällä ennalta ehkäisevät rokotukset ja rokotettujen eläinten tuominen yhteisön alueelle. Rokotuksiin oli mahdollista turvautua ainoastaan kriisitilanteessa hätätoimenpiteenä tapauksissa, joissa oli todettu suu- ja sorkkatautitautitapauksia ja eläintautiepidemia uhkasi kehittyä laaja-alaiseksi.

| 5. | Uuden strategian hyväksymisen jälkeen Euroopan unionissa on puhjennut useita tautipesäkkeitä: vuonna 1993 Italiassa (57 tautipesäkettä) ja vuosina 1994 (95 tautipesäkettä), 1996 (39 tautipesäkettä) ja 2000 (14 tautipesäkettä) Kreikassa; epidemioita esiintyi myös lähialueilla (Albaniassa, Makedoniassa, Kosovossa, Algeriassa, Georgiassa, Armeniassa, Azerbaidžanissa, Turkissa ja Iranissa). Lisäksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa puhkesi 21. helmikuuta 2001 kymmenen kuukautta kestänyt kriisi, joka oli ennennäkemättömän laajalle levinnyt: 2 034 havaittua tautipesäkettä yhteensä 10 124 maatilalla ja noin neljä miljoonaa teurastettua eläintä (6). Tämän lisäksi teurastettiin eläinten hyvinvointiin liittyvien ongelmien vuoksi yli kaksi miljoonaa eläintä, jotka oli eristetty maatiloille eläinten siirtoja koskevien rajoituksien vuoksi (7). Suu- ja sorkkatautia ei pystytty taltuttamaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se levisi 13. maaliskuuta 2001 Ranskaan (kaksi tautipesäkettä), 20. maaliskuuta 2001 Irlantiin (yksi tautipesäke) ja 21. maaliskuuta Alankomaihin (26 tautipesäkettä). Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten teurastamista oli jatkettava syyskuuhun 2001 saakka. Tammikuussa 2002 Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuli suu- ja sorkkataudista vapaa alue, jossa eläimille ei annettu rokotuksia, minkä ansiosta Yhdistynyt kuningaskunta saattoi alkaa uudelleen eläinten kaupan. |
| --- | --- |

5.

Uuden strategian hyväksymisen jälkeen Euroopan unionissa on puhjennut useita tautipesäkkeitä: vuonna 1993 Italiassa (57 tautipesäkettä) ja vuosina 1994 (95 tautipesäkettä), 1996 (39 tautipesäkettä) ja 2000 (14 tautipesäkettä) Kreikassa; epidemioita esiintyi myös lähialueilla (Albaniassa, Makedoniassa, Kosovossa, Algeriassa, Georgiassa, Armeniassa, Azerbaidžanissa, Turkissa ja Iranissa). Lisäksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa puhkesi 21. helmikuuta 2001 kymmenen kuukautta kestänyt kriisi, joka oli ennennäkemättömän laajalle levinnyt: 2 034 havaittua tautipesäkettä yhteensä 10 124 maatilalla ja noin neljä miljoonaa teurastettua eläintä (6). Tämän lisäksi teurastettiin eläinten hyvinvointiin liittyvien ongelmien vuoksi yli kaksi miljoonaa eläintä, jotka oli eristetty maatiloille eläinten siirtoja koskevien rajoituksien vuoksi (7). Suu- ja sorkkatautia ei pystytty taltuttamaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se levisi 13. maaliskuuta 2001 Ranskaan (kaksi tautipesäkettä), 20. maaliskuuta 2001 Irlantiin (yksi tautipesäke) ja 21. maaliskuuta Alankomaihin (26 tautipesäkettä). Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten teurastamista oli jatkettava syyskuuhun 2001 saakka. Tammikuussa 2002 Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuli suu- ja sorkkataudista vapaa alue, jossa eläimille ei annettu rokotuksia, minkä ansiosta Yhdistynyt kuningaskunta saattoi alkaa uudelleen eläinten kaupan.

Suu- ja sorkkataudin ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteiden pääpiirteet

| 6. | Viruksen pääsyyn yhteisön alueelle ja sen leviämiseen liittyviä riskejä rajoitetaan monimuotoisella ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteiden kokonaisuudella (ks. laatikko 1). Näistä ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteistä säädetään yhteisön direktiiveissä (8). Jäsenvaltiot vastaavat näiden direktiivien voimaan saattamisesta ja niistä johtuvien sääntöjen soveltamisesta. Komission tehtävänä on sitä vastoin valvoa, millä tavoin jäsenvaltiot panevat yhteisön määräykset täytäntöön. Komissio myös tukee kolmansia maita niiden pyrkiessä kontrolloimaan ja hävittämään eläintautiepidemioita. Komissiossa yhteisön eläinlääkintään liittyvien menojen välittömästä hallinnoinnista ja valvonnasta vastaa terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto (9).



  Ehkäisyjärjestelmä käsittää yhteistyön kansainvälisten organisaatioiden kanssa ja huomattavan taudin torjuntaan liittyvän tuen naapurimaille, Euroopan unionissa ja sen rajoilla tehtävät eläinlääkärin- ja terveystarkastukset, kotieläinjalostusta koskevat tarkastukset sekä lihan hygieniatarkastukset ja jäsenvaltioiden laatimat varautumissuunnitelmat, jotka sisältävät tarvittavat toimenpiteet mahdollisen kriisin varalta, sekä eläinten tunnistus- ja jäljitettävyysjärjestelmät.

  Torjuntajärjestelmä perustuu välittömään taudista ilmoittamiseen, eläinten ja ihmisten liikkumisen rajoittamiseen, epidemiologisiin tutkimuksiin, joiden tarkoituksena on yksilöidä sairastuneiksi epäillyt eläimet, jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmien täytäntöönpanoon sekä eläinten hävittämiseen ja saastuneiden paikkojen ja välineiden desinfiointiin välttämättömien teurastusten jälkeen. |
| --- | --- |

6.

Viruksen pääsyyn yhteisön alueelle ja sen leviämiseen liittyviä riskejä rajoitetaan monimuotoisella ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteiden kokonaisuudella (ks. laatikko 1). Näistä ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteistä säädetään yhteisön direktiiveissä (8). Jäsenvaltiot vastaavat näiden direktiivien voimaan saattamisesta ja niistä johtuvien sääntöjen soveltamisesta. Komission tehtävänä on sitä vastoin valvoa, millä tavoin jäsenvaltiot panevat yhteisön määräykset täytäntöön. Komissio myös tukee kolmansia maita niiden pyrkiessä kontrolloimaan ja hävittämään eläintautiepidemioita. Komissiossa yhteisön eläinlääkintään liittyvien menojen välittömästä hallinnoinnista ja valvonnasta vastaa terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto (9).

Ehkäisyjärjestelmä käsittää yhteistyön kansainvälisten organisaatioiden kanssa ja huomattavan taudin torjuntaan liittyvän tuen naapurimaille, Euroopan unionissa ja sen rajoilla tehtävät eläinlääkärin- ja terveystarkastukset, kotieläinjalostusta koskevat tarkastukset sekä lihan hygieniatarkastukset ja jäsenvaltioiden laatimat varautumissuunnitelmat, jotka sisältävät tarvittavat toimenpiteet mahdollisen kriisin varalta, sekä eläinten tunnistus- ja jäljitettävyysjärjestelmät.

  Torjuntajärjestelmä perustuu välittömään taudista ilmoittamiseen, eläinten ja ihmisten liikkumisen rajoittamiseen, epidemiologisiin tutkimuksiin, joiden tarkoituksena on yksilöidä sairastuneiksi epäillyt eläimet, jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmien täytäntöönpanoon sekä eläinten hävittämiseen ja saastuneiden paikkojen ja välineiden desinfiointiin välttämättömien teurastusten jälkeen.

| 7. | Komissio antoi vuoden 2001 kriisin jälkeen ehdotuksen direktiiviksi (10) suu- ja sorkkataudin torjuntajärjestelmän muuttamisesta. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen 29. syyskuuta 2003 (11). |
| --- | --- |

7.

Komissio antoi vuoden 2001 kriisin jälkeen ehdotuksen direktiiviksi (10) suu- ja sorkkataudin torjuntajärjestelmän muuttamisesta. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen 29. syyskuuta 2003 (11).

Talousarviovaikutukset

| 8. | Neuvosto määritteli vuonna 1990 yhteisön rahoitustuen ehdot tiettyjen vakavien tarttuvien eläintautien — suu- ja sorkkatauti mukaan luettuna — hävittämisestä aiheutuvien kustannusten osalta (12). Yhteisön on annettava korvausten muodossa rahoitustukea, jos jäsenvaltiot ovat toteuttaneet säädetyt yhteisön toimet. Jäsenvaltioille korvataan suu- ja sorkkataudin vuoksi eläinten teurastuksista ja hävittämisestä sekä laitteiden ja välineiden desinfioinnista kasvattajille maksetuista korvauksista aiheutuneista menoista 60 prosenttia. Rahoitustuki on kirjattu talousarvioon (13) budjettikohtaan ”Eläintautien ja muiden ihmisten terveydelle vaarallisten eläimissä esiintyvien tautien hätärahasto” (14). |
| --- | --- |

8.

Neuvosto määritteli vuonna 1990 yhteisön rahoitustuen ehdot tiettyjen vakavien tarttuvien eläintautien — suu- ja sorkkatauti mukaan luettuna — hävittämisestä aiheutuvien kustannusten osalta (12). Yhteisön on annettava korvausten muodossa rahoitustukea, jos jäsenvaltiot ovat toteuttaneet säädetyt yhteisön toimet. Jäsenvaltioille korvataan suu- ja sorkkataudin vuoksi eläinten teurastuksista ja hävittämisestä sekä laitteiden ja välineiden desinfioinnista kasvattajille maksetuista korvauksista aiheutuneista menoista 60 prosenttia. Rahoitustuki on kirjattu talousarvioon (13) budjettikohtaan ”Eläintautien ja muiden ihmisten terveydelle vaarallisten eläimissä esiintyvien tautien hätärahasto” (14).

| 9. | Hätärahaston varat ovat kaikkien eläintautien osalta uuden strategian hyväksymisen jälkeen ja pääasiassa vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisistä johtuen nelinkertaistuneet vuonna 1999, kaksinkertaistuneet vuonna 2000 ja olleet lopulta yhteensä 978,1 miljoonaa euroa varainhoitovuosina 2001, 2002 ja 2003 (15). Vuoden 2001 ainoan kriisin kohdalla jäsenvaltiot ilmoittivat teurastuksia koskevia korvauksia, eläinten hävittämistä sekä tilojen ja laitteiden desinfiointia koskevia kuluja yhteensä noin 2 693,4 miljoonaa euroa, joista yhteisöä vaadittiin korvaamaan 1 616 miljoonaa euroa. Yksinomaan teurastuksia koskevien korvausten määräksi ilmoitettiin 1 775,1 miljoonaa euroa, joista vaadittiin 1 065,2 miljoonaa euroa korvauksia. Määrät esitetään taulukossa.

  Taulukko
  Jäsenvaltioiden korvauspyynnöt eläinten teurastuksista aiheutuneista menoista

















  Maa | Korvausten kohteena olleiden eläinten lukumäärä | Korvauksen määrä (euroa) |
| --- | --- | --- | --- |
| Lampaat | Vuohet | Nautaeläimet | Siat | Muut | Yhteensä | Lampaat | Vuohet | Nautaeläimet | Siat | Muut | Yhteensä |
| Ranska | 48 573 | 206 | 1 406 | 10 138 | — | 60 323 | 5 739 074 | 23 651 | 1 697 635 | 1 868 433 | — | 9 328 794 |
| Irlanti | 50 172 | 98 | 1 172 | 70 | 15 | 51 527 | 7 359 366 | 18 658 | 859 862 | 9 800 | 11 443 | 8 259 129 |
| Alankomaat | 39 011 | 9 654 | 90 842 | 136 545 | 1 134 | 277 186 | 3 965 380 | 1 363 801 | 65 247 745 | 16 339 358 | 586 037 | 87 502 322 |
| Yhdistynyt kuningaskunta (16) | 2 449 424 | — | 579 637 | 135 084 | 2 438 | 3 166 583 | 625 586 405 | — | 1 018 384 592 | 22 415 862 | 3 660 692 | 1 670 047 551 |
| Yhteensä | 2 587 180 | 9 958 | 673 057 | 281 837 | 3 587 | 3 555 619 | 642 650 225 | 1 406 110 | 1 086 189 835 | 40 633 454 | 4 258 172 | 1 775 137 795 |
| Huom.

  Jäsenvaltioiden esittämät korvauspyynnöt koskevat 3,5 miljoonaa eläintä.
  Suurin luku (3 166 583 eläintä) koskee Yhdistynyttä kuningaskuntaa; osuus kokonaismäärästä on 89 prosenttia.
  Maksettujen korvausten määrä on 1 775,1 miljoonaa euroa, joista Yhdistyneen kuningaskunnan osuus on 1 670 miljoonaa, eli 94 prosenttia suu- ja sorkkataudista vuonna 2001 kärsineille maille maksetuista korvauksista.
  Suu- ja sorkkatauti koetteli vuonna 2001 eläinlajeista eniten lampaita (2 587 180 lammasta). Yhdistyneessä kuningaskunnassa korvauksen kohteena olleiden lampaiden osuus kokonaismäärästä on 94,53 prosenttia.
  Suurimmat eläinlajikohtaiset korvaukset koskevat nautaeläimiä, joista maksettujen korvausten kokonaismäärä oli 1 086 189 835 euroa; 93,8 prosenttia korvauksista maksettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle.

  Lähde:

  Ranska: korvauspyynnöt (5.10.2001 ja 6.12.2002).
  Irlanti: korvauspyyntö (6.2.2002).
  Alankomaat: korvauspyyntö (huhtikuu 2002).
  Yhdistynyt kuningaskunta: korvauspyynnöt (joulukuu 2001 ja 26.2.2003) sekä Pohjois-Irlannin korvauspyyntö. |

9.

Hätärahaston varat ovat kaikkien eläintautien osalta uuden strategian hyväksymisen jälkeen ja pääasiassa vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisistä johtuen nelinkertaistuneet vuonna 1999, kaksinkertaistuneet vuonna 2000 ja olleet lopulta yhteensä 978,1 miljoonaa euroa varainhoitovuosina 2001, 2002 ja 2003 (15). Vuoden 2001 ainoan kriisin kohdalla jäsenvaltiot ilmoittivat teurastuksia koskevia korvauksia, eläinten hävittämistä sekä tilojen ja laitteiden desinfiointia koskevia kuluja yhteensä noin 2 693,4 miljoonaa euroa, joista yhteisöä vaadittiin korvaamaan 1 616 miljoonaa euroa. Yksinomaan teurastuksia koskevien korvausten määräksi ilmoitettiin 1 775,1 miljoonaa euroa, joista vaadittiin 1 065,2 miljoonaa euroa korvauksia. Määrät esitetään taulukossa.

Taulukko

Jäsenvaltioiden korvauspyynnöt eläinten teurastuksista aiheutuneista menoista

Maa

Korvausten kohteena olleiden eläinten lukumäärä

Korvauksen määrä (euroa)

Lampaat

Vuohet

Nautaeläimet

Siat

Muut

Yhteensä

Lampaat

Vuohet

Nautaeläimet

Siat

Muut

Yhteensä

Ranska

48 573

206

1 406

10 138

—

60 323

5 739 074

23 651

1 697 635

1 868 433

—

9 328 794

Irlanti

50 172

98

1 172

70

15

51 527

7 359 366

18 658

859 862

9 800

11 443

8 259 129

Alankomaat

39 011

9 654

90 842

136 545

1 134

277 186

3 965 380

1 363 801

65 247 745

16 339 358

586 037

87 502 322

Yhdistynyt kuningaskunta (16)

2 449 424

—

579 637

135 084

2 438

3 166 583

625 586 405

—

1 018 384 592

22 415 862

3 660 692

1 670 047 551

Yhteensä

2 587 180

9 958

673 057

281 837

3 587

3 555 619

642 650 225

1 406 110

1 086 189 835

40 633 454

4 258 172

1 775 137 795

Huom.

Jäsenvaltioiden esittämät korvauspyynnöt koskevat 3,5 miljoonaa eläintä.

Suurin luku (3 166 583 eläintä) koskee Yhdistynyttä kuningaskuntaa; osuus kokonaismäärästä on 89 prosenttia.

Maksettujen korvausten määrä on 1 775,1 miljoonaa euroa, joista Yhdistyneen kuningaskunnan osuus on 1 670 miljoonaa, eli 94 prosenttia suu- ja sorkkataudista vuonna 2001 kärsineille maille maksetuista korvauksista.

Suu- ja sorkkatauti koetteli vuonna 2001 eläinlajeista eniten lampaita (2 587 180 lammasta). Yhdistyneessä kuningaskunnassa korvauksen kohteena olleiden lampaiden osuus kokonaismäärästä on 94,53 prosenttia.

Suurimmat eläinlajikohtaiset korvaukset koskevat nautaeläimiä, joista maksettujen korvausten kokonaismäärä oli 1 086 189 835 euroa; 93,8 prosenttia korvauksista maksettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle.

Lähde:

Ranska: korvauspyynnöt (5.10.2001 ja 6.12.2002).

Irlanti: korvauspyyntö (6.2.2002).

Alankomaat: korvauspyyntö (huhtikuu 2002).

Yhdistynyt kuningaskunta: korvauspyynnöt (joulukuu 2001 ja 26.2.2003) sekä Pohjois-Irlannin korvauspyyntö.

| 10. | Suu- ja sorkkatautia koskevien rahoitustukipäätösten (17) mukaisesti komissio maksoi jäsenvaltioille teurastuskulujen osalta 433,5 miljoonaa euroa (18) ja muiden kulujen osalta 32,1 miljoonaa euroa eli yhteisön maksamat korvaukset olivat 31. joulukuuta 2003 mennessä yhteensä 465,6 miljoonaa euroa (ks. kaavio 1). |
| --- | --- |

10.

Suu- ja sorkkatautia koskevien rahoitustukipäätösten (17) mukaisesti komissio maksoi jäsenvaltioille teurastuskulujen osalta 433,5 miljoonaa euroa (18) ja muiden kulujen osalta 32,1 miljoonaa euroa eli yhteisön maksamat korvaukset olivat 31. joulukuuta 2003 mennessä yhteensä 465,6 miljoonaa euroa (ks. kaavio 1).

Image

| 11. | Varainhoitovuosina 2001–2003 eläintautien hätärahaston käytettävissä olleiden budjettimäärärahojen osalta esiintyy yli 48 prosentin vajaakäyttö, koska komissio ei ole vielä saanut jäsenvaltioille varainhoitovuonna 2001 aiheutuneiden kustannusten korvaamista koskevaa tarkastustaan valmiiksi eikä ole maksanut jäljellä olevia korvauksia kuin ainoastaan Ranskan ja Irlannin osalta (ks. kaavio 2). |
| --- | --- |

11.

Varainhoitovuosina 2001–2003 eläintautien hätärahaston käytettävissä olleiden budjettimäärärahojen osalta esiintyy yli 48 prosentin vajaakäyttö, koska komissio ei ole vielä saanut jäsenvaltioille varainhoitovuonna 2001 aiheutuneiden kustannusten korvaamista koskevaa tarkastustaan valmiiksi eikä ole maksanut jäljellä olevia korvauksia kuin ainoastaan Ranskan ja Irlannin osalta (ks. kaavio 2).

Image

Tilintarkastustuomioistuimen toimittama tarkastus

| 12. | Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli sikarutto- ja BSE-kriisien yhteydessä yhteisön toimenpiteitä kyseisten eläintautien torjumiseksi (23). |
| --- | --- |

12.

Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli sikarutto- ja BSE-kriisien yhteydessä yhteisön toimenpiteitä kyseisten eläintautien torjumiseksi (23).

| 13. | Ottaen huomioon suu- ja sorkkataudin laajuuden ja sen aiheuttamat budjettimenot tilintarkastustuomioistuin päätti toimittaa uuden tarkastuksen, jonka tavoitteena oli tarkistaa:






  a) | oliko komission analyysiprosessi, jonka perusteella määritettiin suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjumista koskeva strategia, asianmukaisesti ajan tasalla; |
| --- | --- | --- |

13.

Ottaen huomioon suu- ja sorkkataudin laajuuden ja sen aiheuttamat budjettimenot tilintarkastustuomioistuin päätti toimittaa uuden tarkastuksen, jonka tavoitteena oli tarkistaa:

a)

oliko komission analyysiprosessi, jonka perusteella määritettiin suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjumista koskeva strategia, asianmukaisesti ajan tasalla;

| b) | oliko komissio esittänyt neuvostolle toimittamiensa tarkastusten ja suorittamiensa arviointien perusteella yhteisön strategiaa koskevia muutosehdotuksia; |
| --- | --- |

b)

oliko komissio esittänyt neuvostolle toimittamiensa tarkastusten ja suorittamiensa arviointien perusteella yhteisön strategiaa koskevia muutosehdotuksia;

| c) | toimiko komission toteuttama jäsenvaltioiden kustannusten korvausjärjestelmä asianmukaisesti, nopeasti ja tasapuolisesti. |
| --- | --- |

c)

toimiko komission toteuttama jäsenvaltioiden kustannusten korvausjärjestelmä asianmukaisesti, nopeasti ja tasapuolisesti.

| 14. | Saadakseen vastauksen näihin kysymyksiin tilintarkastustuomioistuin arvioi komission toimia analyysiprosessin, jäsenvaltioiden toteuttamien yhteisön toimenpiteiden valvonnan sekä mahdollisten komission esittämien yhteisön säädösten muutosehdotusten osalta. Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli komission toimintaa kriisiä edeltävänä aikana ja kriisin aikana, sillä edellisistä eläintautiepidemioista saaduista kokemuksista olisi voinut olla hyötyä suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskevan strategian kannalta. Tämän jälkeen tilintarkastustuomioistuin analysoi korvausjärjestelmän erityisesti aiemmin antamiensa suositusten valossa. Tarkastelussa keskityttiin eläinten teurastuksia koskevista korvauksista aiheutuneisiin kustannuksiin (24). Lopuksi tilintarkastustuomioistuin arvioi, miten komissio on hyödyntänyt vuoden 2001 kriisistä saamiaan kokemuksia. |
| --- | --- |

14.

Saadakseen vastauksen näihin kysymyksiin tilintarkastustuomioistuin arvioi komission toimia analyysiprosessin, jäsenvaltioiden toteuttamien yhteisön toimenpiteiden valvonnan sekä mahdollisten komission esittämien yhteisön säädösten muutosehdotusten osalta. Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli komission toimintaa kriisiä edeltävänä aikana ja kriisin aikana, sillä edellisistä eläintautiepidemioista saaduista kokemuksista olisi voinut olla hyötyä suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjuntaa koskevan strategian kannalta. Tämän jälkeen tilintarkastustuomioistuin analysoi korvausjärjestelmän erityisesti aiemmin antamiensa suositusten valossa. Tarkastelussa keskityttiin eläinten teurastuksia koskevista korvauksista aiheutuneisiin kustannuksiin (24). Lopuksi tilintarkastustuomioistuin arvioi, miten komissio on hyödyntänyt vuoden 2001 kriisistä saamiaan kokemuksia.

| 15. | Tarkastukset toimitettiin komissiossa ja jäsenvaltioissa (25), joissa esiintyi suu- ja sorkkatautia (Ranskassa, Irlannissa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Tarkastuskäyntejä tehtiin pääasiassa eläinlääkintä- ja terveysasioista vastaaviin maatalousministeriöihin sekä niiden hajautetusti toimiviin alueellisiin yksiköihin (26). Tässä kertomuksessa otetaan huomioon tarkastuskäynnin kohteina olleiden virastojen, Euroopan parlamentin sekä suu- ja sorkkataudin hallintaa ja ehkäisemistä käsittelevän kansainvälisen konferenssin tekemä työ ja muut jäsenvaltioissa toteutetut julkiset tutkimukset (27). |
| --- | --- |

15.

Tarkastukset toimitettiin komissiossa ja jäsenvaltioissa (25), joissa esiintyi suu- ja sorkkatautia (Ranskassa, Irlannissa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Tarkastuskäyntejä tehtiin pääasiassa eläinlääkintä- ja terveysasioista vastaaviin maatalousministeriöihin sekä niiden hajautetusti toimiviin alueellisiin yksiköihin (26). Tässä kertomuksessa otetaan huomioon tarkastuskäynnin kohteina olleiden virastojen, Euroopan parlamentin sekä suu- ja sorkkataudin hallintaa ja ehkäisemistä käsittelevän kansainvälisen konferenssin tekemä työ ja muut jäsenvaltioissa toteutetut julkiset tutkimukset (27).

KOMISSION TOIMET KRIISIÄ EDELTÄVÄNÄ AIKANA

Analyysiprosessi ei asianmukaisesti ajan tasalla

| 16. | Komissio teki edellä mainitussa vuonna 1989 antamassaan kertomuksessa (28) (ks. kohta 2) kustannushyötyanalyysin jäsenvaltioissa täytäntöönpannuista erilaisista suu- ja sorkkataudin torjumista koskevista politiikoista (ennalta ehkäisevä rokotusohjelma tai kaikkien sairaiden eläinten teurastaminen) määrittääkseen yhteisössä noudatettavan strategian. Komissio arvioi erityisesti suu- ja sorkkataudin ilmestymisriskejä kummankin vuoden 1992 jälkeen mahdollisesti harjoitettavan vaihtoehtoisen politiikan osalta sekä näiden kahden vaihtoehdon talousvaikutukset. Komissio laati kustannusarvion kymmeneksi vuodeksi (1993–2002) kolmen eri laajuisen kriisiskenaarion pohjalta. Rokotusten vastaisen politiikan skenaarioksi komissio valitsi keskimääräisen tapauksen, jossa ilmenee kolmetoista 20 tautipesäkkeen eläintautiepidemiaa. Kyseisen ajanjakson kustannusarvio oli 35 miljoonaa euroa. Sitä vastoin positiivisessa skenaariossa kustannukset arvioitiin 0,3 miljoonaksi euroksi ja pessimistisessä skenaariossa 955 miljoonaksi euroksi. |
| --- | --- |

16.

Komissio teki edellä mainitussa vuonna 1989 antamassaan kertomuksessa (28) (ks. kohta 2) kustannushyötyanalyysin jäsenvaltioissa täytäntöönpannuista erilaisista suu- ja sorkkataudin torjumista koskevista politiikoista (ennalta ehkäisevä rokotusohjelma tai kaikkien sairaiden eläinten teurastaminen) määrittääkseen yhteisössä noudatettavan strategian. Komissio arvioi erityisesti suu- ja sorkkataudin ilmestymisriskejä kummankin vuoden 1992 jälkeen mahdollisesti harjoitettavan vaihtoehtoisen politiikan osalta sekä näiden kahden vaihtoehdon talousvaikutukset. Komissio laati kustannusarvion kymmeneksi vuodeksi (1993–2002) kolmen eri laajuisen kriisiskenaarion pohjalta. Rokotusten vastaisen politiikan skenaarioksi komissio valitsi keskimääräisen tapauksen, jossa ilmenee kolmetoista 20 tautipesäkkeen eläintautiepidemiaa. Kyseisen ajanjakson kustannusarvio oli 35 miljoonaa euroa. Sitä vastoin positiivisessa skenaariossa kustannukset arvioitiin 0,3 miljoonaksi euroksi ja pessimistisessä skenaariossa 955 miljoonaksi euroksi.

| 17. | Vuoden 1989 kertomuksessa painotettiin ensisijaisesti kaupallisia näkökohtia, maatalouden kustannuksia ja hyötyjä sekä talousarvion kustannuksia ja hyötyjä ottamatta huomioon laaja-alaisempia sosiaalimenoja ja ympäristöön liittyviä kustannuksia. |
| --- | --- |

17.

Vuoden 1989 kertomuksessa painotettiin ensisijaisesti kaupallisia näkökohtia, maatalouden kustannuksia ja hyötyjä sekä talousarvion kustannuksia ja hyötyjä ottamatta huomioon laaja-alaisempia sosiaalimenoja ja ympäristöön liittyviä kustannuksia.

| 18. | Komissio ei ollut katsonut tarpeelliseksi tarkistaa yhteisön säännösten tarkoituksenmukaisuutta EU:ssa vuotta 2001 edeltävänä aikana esiintyneiden eläintautiepidemioiden osalta. Itse asiassa kolmessa eläintautiepidemiassa oli esiintynyt enemmän kuin 20 tautipesäkettä (tautipesäkkeiden enimmäismäärä komission hyväksymässä skenaariossa), mutta toisaalta kahdeksan vuoden aikana oli ollut vain neljä kriisiä (kyseisessä skenaariossa kriisejä oli sitä vastoin 13 kymmenen vuoden aikana). Tietyt viruksen leviämistä edistävät riskitekijät olivat sitä vastoin vuodesta 1993 lähtien lisääntyneet: eläinten siirrot olivat lisääntyneet yhtenäismarkkinoiden toteutumisen myötä (29) ja teurastamojen määrä oli vähentynyt (30), mikä teki eläinten keräämisen helpommaksi ja täten lisäsi tartuntavaaraa, ja samalla tilakohtainen eläintiheys oli erityisesti lampaiden, vuohien ja sikojen osalta kasvanut (31). Helmikuusta 1998 alkaen YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO (32) kiinnitti suu- ja sorkkataudin torjuntaa käsittelevän toimikuntansa 33 jäsenvaltion huomion siihen, että eläinten kuljettaminen pitkiä matkoja sekä eläinpopulaatioiden kasvava tiheys saattavat aiheuttaa milloin tahansa uusia tuhoisia eläintautiepidemioita Euroopassa (33). |
| --- | --- |

18.

Komissio ei ollut katsonut tarpeelliseksi tarkistaa yhteisön säännösten tarkoituksenmukaisuutta EU:ssa vuotta 2001 edeltävänä aikana esiintyneiden eläintautiepidemioiden osalta. Itse asiassa kolmessa eläintautiepidemiassa oli esiintynyt enemmän kuin 20 tautipesäkettä (tautipesäkkeiden enimmäismäärä komission hyväksymässä skenaariossa), mutta toisaalta kahdeksan vuoden aikana oli ollut vain neljä kriisiä (kyseisessä skenaariossa kriisejä oli sitä vastoin 13 kymmenen vuoden aikana). Tietyt viruksen leviämistä edistävät riskitekijät olivat sitä vastoin vuodesta 1993 lähtien lisääntyneet: eläinten siirrot olivat lisääntyneet yhtenäismarkkinoiden toteutumisen myötä (29) ja teurastamojen määrä oli vähentynyt (30), mikä teki eläinten keräämisen helpommaksi ja täten lisäsi tartuntavaaraa, ja samalla tilakohtainen eläintiheys oli erityisesti lampaiden, vuohien ja sikojen osalta kasvanut (31). Helmikuusta 1998 alkaen YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO (32) kiinnitti suu- ja sorkkataudin torjuntaa käsittelevän toimikuntansa 33 jäsenvaltion huomion siihen, että eläinten kuljettaminen pitkiä matkoja sekä eläinpopulaatioiden kasvava tiheys saattavat aiheuttaa milloin tahansa uusia tuhoisia eläintautiepidemioita Euroopassa (33).

| 19. | Lisäksi sikarutosta aiheutui markkinointivuonna 1997/1998 huomattavia kustannuksia yhteisölle (34), jäsenvaltioille ja kasvattajille. Komissio piti saatujen kokemusten perusteella direktiivissä 85/511/ETY säädettyjä toimenpiteitä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi vajavaisina (35). Komission yksiköt alkoivat täten tarkistaa kyseistä direktiiviä asiantuntijalausuntojen perusteella. Heidän työnsä keskeytyi 20. helmikuuta 2001 eläintautiepidemian puhjettua Yhdistyneessä kuningaskunnassa. |
| --- | --- |

19.

Lisäksi sikarutosta aiheutui markkinointivuonna 1997/1998 huomattavia kustannuksia yhteisölle (34), jäsenvaltioille ja kasvattajille. Komissio piti saatujen kokemusten perusteella direktiivissä 85/511/ETY säädettyjä toimenpiteitä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi vajavaisina (35). Komission yksiköt alkoivat täten tarkistaa kyseistä direktiiviä asiantuntijalausuntojen perusteella. Heidän työnsä keskeytyi 20. helmikuuta 2001 eläintautiepidemian puhjettua Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

| 20. | Komissio ei ole suorittanut ainoatakaan strategian perusteellista arviointia vuonna 1990 tapahtuneen hyväksymisen jälkeen. Komissio ei ole myöskään antanut neuvostolle ja parlamentille kolmen vuoden välein kertomusta yhteisön eläintautien hävittämistoimiin myönnettyä rahoitusta koskevan päätöksen 90/424/ETY soveltamista koskevista edellytyksistä (36). Komissio ei ole niin ikään saattanut ajan tasalle maatalouden pääosaston vuonna 1992 toteuttamaa tutkimusta jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisista, vaikka komissio olisi voinut päivittämällä kyseisen tutkimuksen tarkistaa, toimivatko jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaiset strategian onnistumisen kannalta riittävän hyvin (ks. kohdat 48–49). |
| --- | --- |

20.

Komissio ei ole suorittanut ainoatakaan strategian perusteellista arviointia vuonna 1990 tapahtuneen hyväksymisen jälkeen. Komissio ei ole myöskään antanut neuvostolle ja parlamentille kolmen vuoden välein kertomusta yhteisön eläintautien hävittämistoimiin myönnettyä rahoitusta koskevan päätöksen 90/424/ETY soveltamista koskevista edellytyksistä (36). Komissio ei ole niin ikään saattanut ajan tasalle maatalouden pääosaston vuonna 1992 toteuttamaa tutkimusta jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisista, vaikka komissio olisi voinut päivittämällä kyseisen tutkimuksen tarkistaa, toimivatko jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaiset strategian onnistumisen kannalta riittävän hyvin (ks. kohdat 48–49).

Komission harjoittama valvonta tietyissä kohdin vaillinaista sekä lainsäädännössä tiettyjä puutteita, joita ei ollut korjattu ajoissa

| 21. | Komission eläinlääkintä- ja terveysalan valvonta toteutetaan yleensä ensisijaisesti kahdella seuraavalla tavalla: Brysselissä sijaitsevat yksiköt tarkistavat, onko direktiivit saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja Dublinissa sijaitsevan elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastajat toimittavat tarkastuksia paikalla (37). Vuoden 2001 kriisiä edeltävänä aikana säännönmukaisten tarkastusten kohteeksi olisi tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen mukaan pitänyt asettaa keskeiset yhteisön direktiiveissä määritetyt suu- ja sorkkataudin ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteet ja niiden saattaminen osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat:






  a) | rajoilla tehtävät tuotujen eläinten ja eläintuotteiden eläinlääkärin- ja terveystarkastukset; |
| --- | --- | --- |

21.

Komission eläinlääkintä- ja terveysalan valvonta toteutetaan yleensä ensisijaisesti kahdella seuraavalla tavalla: Brysselissä sijaitsevat yksiköt tarkistavat, onko direktiivit saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja Dublinissa sijaitsevan elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastajat toimittavat tarkastuksia paikalla (37). Vuoden 2001 kriisiä edeltävänä aikana säännönmukaisten tarkastusten kohteeksi olisi tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen mukaan pitänyt asettaa keskeiset yhteisön direktiiveissä määritetyt suu- ja sorkkataudin ehkäisy- ja torjuntatoimenpiteet ja niiden saattaminen osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat:

a)

rajoilla tehtävät tuotujen eläinten ja eläintuotteiden eläinlääkärin- ja terveystarkastukset;

| b) | eläinten ruokintaa koskevat tarkastukset, joiden tarkoituksena on estää eläinten ja eläintuotteiden saastuminen; |
| --- | --- |

b)

eläinten ruokintaa koskevat tarkastukset, joiden tarkoituksena on estää eläinten ja eläintuotteiden saastuminen;

| c) | jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmat, joiden avulla saadaan käyttöön tarvittavat henkilöresurssit, tarvikkeet ja asianmukainen organisaatio kriisin puhjetessa; |
| --- | --- |

c)

jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmat, joiden avulla saadaan käyttöön tarvittavat henkilöresurssit, tarvikkeet ja asianmukainen organisaatio kriisin puhjetessa;

| d) | jäsenvaltioiden toteuttamat eläinten tunnistus- ja jäljittämisjärjestelmät sekä jäsenvaltioiden välinen tietojärjestelmä (Animo-tietoverkko), joiden avulla saastuneet eläimet löydetään ja teurastetaan viipymättä. |
| --- | --- |

d)

jäsenvaltioiden toteuttamat eläinten tunnistus- ja jäljittämisjärjestelmät sekä jäsenvaltioiden välinen tietojärjestelmä (Animo-tietoverkko), joiden avulla saastuneet eläimet löydetään ja teurastetaan viipymättä.

Täytäntöönpanon yhteensopivuutta ei tarkasteta järjestelmällisesti saatettaessa yhteisön direktiivejä osaksi kansallista lainsäädäntöä

| 22. | Komissio tarkastaa lähes järjestelmällisesti, saattavatko jäsenvaltiot yhteisön direktiivit muodollisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään säädettyjen määräaikojen rajoissa. Sen sijaan täytäntöönpanon yhteensopivuutta ei ole tarkastettu järjestelmällisesti. Käytännössä yhteensopivuus tarkastetaan ainoastaan vasta elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston jäsenvaltioissa toimittamissa tarkastuksissa (38) tai kolmansien osapuolten nostamien kanteiden seurauksena. Näin ollen on yhä todennäköisempää, että yhteisön lainsäädäntöä saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä yhteisön lainsäädännön kanssa yhteensopimattomalla tavalla ja että tätä esiintyy mahdollisesti vielä nykyäänkin. |
| --- | --- |

22.

Komissio tarkastaa lähes järjestelmällisesti, saattavatko jäsenvaltiot yhteisön direktiivit muodollisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään säädettyjen määräaikojen rajoissa. Sen sijaan täytäntöönpanon yhteensopivuutta ei ole tarkastettu järjestelmällisesti. Käytännössä yhteensopivuus tarkastetaan ainoastaan vasta elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston jäsenvaltioissa toimittamissa tarkastuksissa (38) tai kolmansien osapuolten nostamien kanteiden seurauksena. Näin ollen on yhä todennäköisempää, että yhteisön lainsäädäntöä saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä yhteisön lainsäädännön kanssa yhteensopimattomalla tavalla ja että tätä esiintyy mahdollisesti vielä nykyäänkin.

| 23. | Komissio on antanut jäsenvaltioille erittäin paljon virallisia huomautuksia, koska jäsenvaltiot eivät olleet saattaneet direktiivejä ajoissa osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio saattoi valvontamenettelyt päätökseen sen jälkeen, kun se oli saanut ilmoituksen hyväksytyistä kansallisista täytäntöönpanotoimista tarkistamatta, olivatko kansalliset täytäntöönpanotoimet yhteensopivia yhteisön säädösten kanssa. Tämän seurauksena komissio ei ole koskaan käsitellyt yhtäkään täytäntöönpanon yhteensopimattomuudesta johtuvaa rikkomistapausta. Komissio antoi jäsenvaltioille vuosina 1993–1996 virallisia huomautuksia, koska jäsenvaltiot eivät olleet ilmoittaneet kansallisista täytäntöönpanotoimistaan eläinten tunnistusdirektiivin ja erityisesti sen lampaita koskevien säädösten osalta. Jäsenvaltioiden oli saatettava kyseinen direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään 1. tammikuuta 1995 mennessä. Vuosina 1994–1997 komissio saattoi valvontamenettelyt päätökseen sen jälkeen, kun jäsenvaltiot olivat muodollisesti saattaneet yhteisön lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöään, tarkistamatta täytäntöönpanon yhteensopivuutta. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto havaitsi vuoden 2001 kriisin aikana, että kaikki ne jäsenvaltiot, joissa esiintyi suu- ja sorkkatautia (Alankomaita lukuun ottamatta), olivat jättäneet monilta osin noudattamatta kyseistä direktiiviä, mikä edesauttoi eläintautiepidemian leviämistä vuonna 2001 (ks. kohta 35). |
| --- | --- |

23.

Komissio on antanut jäsenvaltioille erittäin paljon virallisia huomautuksia, koska jäsenvaltiot eivät olleet saattaneet direktiivejä ajoissa osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio saattoi valvontamenettelyt päätökseen sen jälkeen, kun se oli saanut ilmoituksen hyväksytyistä kansallisista täytäntöönpanotoimista tarkistamatta, olivatko kansalliset täytäntöönpanotoimet yhteensopivia yhteisön säädösten kanssa. Tämän seurauksena komissio ei ole koskaan käsitellyt yhtäkään täytäntöönpanon yhteensopimattomuudesta johtuvaa rikkomistapausta. Komissio antoi jäsenvaltioille vuosina 1993–1996 virallisia huomautuksia, koska jäsenvaltiot eivät olleet ilmoittaneet kansallisista täytäntöönpanotoimistaan eläinten tunnistusdirektiivin ja erityisesti sen lampaita koskevien säädösten osalta. Jäsenvaltioiden oli saatettava kyseinen direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään 1. tammikuuta 1995 mennessä. Vuosina 1994–1997 komissio saattoi valvontamenettelyt päätökseen sen jälkeen, kun jäsenvaltiot olivat muodollisesti saattaneet yhteisön lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöään, tarkistamatta täytäntöönpanon yhteensopivuutta. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto havaitsi vuoden 2001 kriisin aikana, että kaikki ne jäsenvaltiot, joissa esiintyi suu- ja sorkkatautia (Alankomaita lukuun ottamatta), olivat jättäneet monilta osin noudattamatta kyseistä direktiiviä, mikä edesauttoi eläintautiepidemian leviämistä vuonna 2001 (ks. kohta 35).

Eläinlääkärin- ja terveystarkastusten seuranta unionin rajoilla toimivaa, mutta lainsäädäntö riittämätöntä tiettyjen riskien kattamiseen

| 24. | Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto oli toimittanut kriisiä edeltävänä aikana lukuisia eläinlääkärin- ja terveystarkastuksia jäsenvaltioiden rajatarkastusasemilla valvoakseen, että ainoastaan tuotteet, jotka ovat yhteisössä noudatettavien eläinten terveyttä ja elintarviketurvallisuutta koskevien vaatimusten mukaisia, pääsevät rajatarkastusasemien kautta yhteisön alueelle. Jäsenvaltiot toteuttivat suhteellisen nopeasti elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston esittämät parannukset esimerkiksi henkilöstön lisäyksen ja eläinlääkärintarkastusten lisäämisen, laitteistojen ja välineistön hygienian parantamisen, rajatarkastusasemille tulleiden erien rekisteröintijärjestelmien tehostamisen, eläinlääkärintodistusten sekä rekisteröintiä koskevien todistusten osalta, jotta rajatarkastusasemat saisivat jatkaa toimintaansa komission evättyä niiltä väliaikaisesti toimiluvat havaitsemiensa puutteiden johdosta. |
| --- | --- |

24.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto oli toimittanut kriisiä edeltävänä aikana lukuisia eläinlääkärin- ja terveystarkastuksia jäsenvaltioiden rajatarkastusasemilla valvoakseen, että ainoastaan tuotteet, jotka ovat yhteisössä noudatettavien eläinten terveyttä ja elintarviketurvallisuutta koskevien vaatimusten mukaisia, pääsevät rajatarkastusasemien kautta yhteisön alueelle. Jäsenvaltiot toteuttivat suhteellisen nopeasti elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston esittämät parannukset esimerkiksi henkilöstön lisäyksen ja eläinlääkärintarkastusten lisäämisen, laitteistojen ja välineistön hygienian parantamisen, rajatarkastusasemille tulleiden erien rekisteröintijärjestelmien tehostamisen, eläinlääkärintodistusten sekä rekisteröintiä koskevien todistusten osalta, jotta rajatarkastusasemat saisivat jatkaa toimintaansa komission evättyä niiltä väliaikaisesti toimiluvat havaitsemiensa puutteiden johdosta.

| 25. | Siitä huolimatta, että kriisin aikana on luonnollisesti mahdotonta suojautua täydellisesti ulkopuolisilta saastumislähteiltä, yhteisön lainsäädäntö osoittautui puutteelliseksi rajojen turvaamisen ja erityisesti matkustajien mukanaan tuomien elintarvikkeiden osalta sekä yhteisön säädösten vastaisten tuotteiden vapaa-alueilla tapahtuvan varastoinnin mahdollisuuksien osalta (ks. kohta 91.a). Komissio oli ehdottanut ennen kriisiä, että yhteisön alueelle päästettäisiin ainoastaan sellaiset eläinperäiset tuotteet, jotka ovat yhteisössä noudatettavien eläinten terveyttä ja elintarviketurvallisuutta koskevien vaatimusten mukaisia; ehdotus kuitenkin hyväksyttiin vasta vuonna 2002 (39). Komissio ehdotti vasta kriisin päätyttyä, marraskuussa 2002, ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuontivalvonnan lisäämistä; komissio hyväksyi asiaa koskevan päätöksen joulukuussa 2002 (40). |
| --- | --- |

25.

Siitä huolimatta, että kriisin aikana on luonnollisesti mahdotonta suojautua täydellisesti ulkopuolisilta saastumislähteiltä, yhteisön lainsäädäntö osoittautui puutteelliseksi rajojen turvaamisen ja erityisesti matkustajien mukanaan tuomien elintarvikkeiden osalta sekä yhteisön säädösten vastaisten tuotteiden vapaa-alueilla tapahtuvan varastoinnin mahdollisuuksien osalta (ks. kohta 91.a). Komissio oli ehdottanut ennen kriisiä, että yhteisön alueelle päästettäisiin ainoastaan sellaiset eläinperäiset tuotteet, jotka ovat yhteisössä noudatettavien eläinten terveyttä ja elintarviketurvallisuutta koskevien vaatimusten mukaisia; ehdotus kuitenkin hyväksyttiin vasta vuonna 2002 (39). Komissio ehdotti vasta kriisin päätyttyä, marraskuussa 2002, ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuontivalvonnan lisäämistä; komissio hyväksyi asiaa koskevan päätöksen joulukuussa 2002 (40).

Ruokajätteillä tapahtuvan eläinten ruokinnan tarkastusten ja kieltämisen viivästyminen

| 26. | Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto suoritti eläinten ruokintaa koskevat tarkastuksensa liian myöhään, osittain vasta kriisin jälkeen. Toimisto toi esille puutteet, jotka liittyivät jäsenvaltioiden suorittamiin, eläinten ruokintaan käytettävien ruokajätteiden käsittelyä koskeviin tarkastuksiin. Näin tämäntyyppisen ruokinnan riskit saatiin esille, mutta osittain vasta sitten, kun kriisi oli jo ohi. |
| --- | --- |

26.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto suoritti eläinten ruokintaa koskevat tarkastuksensa liian myöhään, osittain vasta kriisin jälkeen. Toimisto toi esille puutteet, jotka liittyivät jäsenvaltioiden suorittamiin, eläinten ruokintaan käytettävien ruokajätteiden käsittelyä koskeviin tarkastuksiin. Näin tämäntyyppisen ruokinnan riskit saatiin esille, mutta osittain vasta sitten, kun kriisi oli jo ohi.

| 27. | Kuitenkin jo markkinointivuonna 1997/1998 oli tuotu esille tämäntyyppisen ruokinnan riskit Saksassa ilmenneiden sikaruttotapausten yhteydessä, kun sikojen ruokintaan oli käytetty puutteellisesti käsiteltyjä ruokajätteitä, mikä on yhteisön lainsäädännön vastaista. Tämän seurauksena jotkin jäsenvaltiot (Ranska ja Alankomaat) olivat kieltäneet alueellaan ennen vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisiä myös käsiteltyjen ruokajätteiden käytön eläinten ruokinnassa, mutta osa jäsenvaltioista ei ollut kieltänyt sitä (Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta). Käsiteltyjen ruokajätteiden käyttö eläinten ruokinnassa oli — komission ehdotuksista huolimatta — säännösten mukaan helmikuussa 2001 edelleen sallittua yhteisössä (41). |
| --- | --- |

27.

Kuitenkin jo markkinointivuonna 1997/1998 oli tuotu esille tämäntyyppisen ruokinnan riskit Saksassa ilmenneiden sikaruttotapausten yhteydessä, kun sikojen ruokintaan oli käytetty puutteellisesti käsiteltyjä ruokajätteitä, mikä on yhteisön lainsäädännön vastaista. Tämän seurauksena jotkin jäsenvaltiot (Ranska ja Alankomaat) olivat kieltäneet alueellaan ennen vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisiä myös käsiteltyjen ruokajätteiden käytön eläinten ruokinnassa, mutta osa jäsenvaltioista ei ollut kieltänyt sitä (Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta). Käsiteltyjen ruokajätteiden käyttö eläinten ruokinnassa oli — komission ehdotuksista huolimatta — säännösten mukaan helmikuussa 2001 edelleen sallittua yhteisössä (41).

| 28. | Yhdistyneessä kuningaskunnassa kasvattajan, jonka tilalta kriisi sai alkunsa, sallittiin käyttää ruokajätettä sikojensa ruokintaan; ainoana ehtona oli, että jätteen on oltava käsiteltyä. Käytännössä kasvattaja keräsi ruokajätteet lähialueiden ravintoloista, hotelleista, kouluista ja kasarmialueilta ja varastoi jätteet tilansa eteen ennen niiden kuljettamista kahteen tilan lähellä sijaitsevaan rakennukseen, joissa käsittely tapahtui. Käsittelyn jälkeen ruokajätteet annettiin sioille. Tarkastukset, jotka ministeriö suoritti kriisin puhjettua, kuitenkin osoittivat, että ruokintakaukaloissa oli poikkeavia jätteitä, mikä osoitti konkreettisesti ruokajätteiden käsittelyn olleen puutteellista (42). Pan Asia -viruskantaan kuuluvan O-tyypin viruksen tarkkaa alkuperää ei ole kyetty yksilöimään varmuudella. Viruksen leviäminen rajatarkastusasemien kautta oli yleensä poissuljettu vaihtoehto, ja epäilykset (43) kohdistuivat laittomiin, muina kuin elintarvikkeina esitettyihin tuote-eriin, jotka myytiin tukkutavarana ravintoloihin tai ruokaloihin. |
| --- | --- |

28.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa kasvattajan, jonka tilalta kriisi sai alkunsa, sallittiin käyttää ruokajätettä sikojensa ruokintaan; ainoana ehtona oli, että jätteen on oltava käsiteltyä. Käytännössä kasvattaja keräsi ruokajätteet lähialueiden ravintoloista, hotelleista, kouluista ja kasarmialueilta ja varastoi jätteet tilansa eteen ennen niiden kuljettamista kahteen tilan lähellä sijaitsevaan rakennukseen, joissa käsittely tapahtui. Käsittelyn jälkeen ruokajätteet annettiin sioille. Tarkastukset, jotka ministeriö suoritti kriisin puhjettua, kuitenkin osoittivat, että ruokintakaukaloissa oli poikkeavia jätteitä, mikä osoitti konkreettisesti ruokajätteiden käsittelyn olleen puutteellista (42). Pan Asia -viruskantaan kuuluvan O-tyypin viruksen tarkkaa alkuperää ei ole kyetty yksilöimään varmuudella. Viruksen leviäminen rajatarkastusasemien kautta oli yleensä poissuljettu vaihtoehto, ja epäilykset (43) kohdistuivat laittomiin, muina kuin elintarvikkeina esitettyihin tuote-eriin, jotka myytiin tukkutavarana ravintoloihin tai ruokaloihin.

Jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmiin kohdistettavien kriteereiden ja tarkastusten puutteellisuus

| 29. | Neuvosto vaati vuonna 1990 (44) jäsenvaltioita laatimaan varautumissuunnitelmat, joiden yhteydessä täsmennetään suu- ja sorkkataudin puhjetessa toteutettavat toimet. Suunnitelmissa oli määrä sallia käytettäväksi laitokset, laitteet, henkilökunta ja kaikki muut asianmukaiset materiaalit, jotka ovat tarpeen tautipesäkkeen nopeaksi ja tehokkaaksi hävittämiseksi. Komission tuli määrittää suunnitelmien laatimisessa noudatettavat periaatteet, tutkia suunnitelmat selvittääkseen, onko niiden avulla mahdollista saavuttaa tavoitellut päämäärät, ja tehdä jäsenvaltiolle ehdotus mahdollisesti tarvittavista muutoksista. Neuvoston mukaan suunnitelmia voitaisiin myöhemmin muuttaa tai täydentää tilanteen kehittymisen huomioon ottamiseksi. |
| --- | --- |

29.

Neuvosto vaati vuonna 1990 (44) jäsenvaltioita laatimaan varautumissuunnitelmat, joiden yhteydessä täsmennetään suu- ja sorkkataudin puhjetessa toteutettavat toimet. Suunnitelmissa oli määrä sallia käytettäväksi laitokset, laitteet, henkilökunta ja kaikki muut asianmukaiset materiaalit, jotka ovat tarpeen tautipesäkkeen nopeaksi ja tehokkaaksi hävittämiseksi. Komission tuli määrittää suunnitelmien laatimisessa noudatettavat periaatteet, tutkia suunnitelmat selvittääkseen, onko niiden avulla mahdollista saavuttaa tavoitellut päämäärät, ja tehdä jäsenvaltiolle ehdotus mahdollisesti tarvittavista muutoksista. Neuvoston mukaan suunnitelmia voitaisiin myöhemmin muuttaa tai täydentää tilanteen kehittymisen huomioon ottamiseksi.

| 30. | Komissio määritti vuonna 1991 jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmia koskevat vähimmäisvaatimukset (45). Vaatimusten mukaan suunnitelmien avulla on voitava asettaa nopeasti käyttöön välineet, joiden avulla voidaan varmistaa nopea ja tehokas hävittäminen, kun suu- ja sorkkatautipesäke ilmaantuu. Komissio vaati jäsenvaltioita asettamaan kriisitapausten hallinnointia varten käyttöön perusjärjestelmän, kuten kriisikeskukset, paikalliset valvontakeskukset ja valvontatoimenpiteistä vastaavan henkilöstön. Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin havaitsi, että komissio ei ollut edellyttänyt tiettyjä tietoja ja ehtoja, jotka ovat olennaisia suu- ja sorkkataudin torjunnan sekä tehokkaan taloudellisen ja hallinnollisen järjestelmän kannalta. Komissio ei edellyttänyt esimerkiksi seuraavia tekijöitä:






  a) | erityyppisissä skenaarioissa (optimistinen, neutraali, pessimistinen) tarvittavien henkilöstön ja välineiden määrän sekä käyttöön asettamistavan osoittaminen; |
| --- | --- | --- |

30.

Komissio määritti vuonna 1991 jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmia koskevat vähimmäisvaatimukset (45). Vaatimusten mukaan suunnitelmien avulla on voitava asettaa nopeasti käyttöön välineet, joiden avulla voidaan varmistaa nopea ja tehokas hävittäminen, kun suu- ja sorkkatautipesäke ilmaantuu. Komissio vaati jäsenvaltioita asettamaan kriisitapausten hallinnointia varten käyttöön perusjärjestelmän, kuten kriisikeskukset, paikalliset valvontakeskukset ja valvontatoimenpiteistä vastaavan henkilöstön. Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin havaitsi, että komissio ei ollut edellyttänyt tiettyjä tietoja ja ehtoja, jotka ovat olennaisia suu- ja sorkkataudin torjunnan sekä tehokkaan taloudellisen ja hallinnollisen järjestelmän kannalta. Komissio ei edellyttänyt esimerkiksi seuraavia tekijöitä:

a)

erityyppisissä skenaarioissa (optimistinen, neutraali, pessimistinen) tarvittavien henkilöstön ja välineiden määrän sekä käyttöön asettamistavan osoittaminen;

| b) | varautumissuunnitelmien tarkastelu saatujen kokemusten perusteella, suunnitelmien jako kasvattajille sekä säännöllisten simulointiharjoitusten toteuttaminen; |
| --- | --- |

b)

varautumissuunnitelmien tarkastelu saatujen kokemusten perusteella, suunnitelmien jako kasvattajille sekä säännöllisten simulointiharjoitusten toteuttaminen;

| c) | kriteerit, joiden täyttyessä hätärokotukset otetaan käyttöön; |
| --- | --- |

c)

kriteerit, joiden täyttyessä hätärokotukset otetaan käyttöön;

| d) | tiedot teurastettujen eläinten lukumäärän rekisteröintiä varten käyttöön otetuista menettelyistä, eläinten arvosta, suoritetuista maksuista sekä eläinlääkintäviranomaisten olemassaolevien tietokantojen tai eläinten tunnistamista koskevien tietokantojen kanssa suoritetuista ristiintarkastuksista; |
| --- | --- |

d)

tiedot teurastettujen eläinten lukumäärän rekisteröintiä varten käyttöön otetuista menettelyistä, eläinten arvosta, suoritetuista maksuista sekä eläinlääkintäviranomaisten olemassaolevien tietokantojen tai eläinten tunnistamista koskevien tietokantojen kanssa suoritetuista ristiintarkastuksista;

| e) | arvioijien kiireelliseen rekrytointiin sovellettava järjestelmä ja heille maksettaviin korvauksiin sovellettavat yleiset periaatteet; |
| --- | --- |

e)

arvioijien kiireelliseen rekrytointiin sovellettava järjestelmä ja heille maksettaviin korvauksiin sovellettavat yleiset periaatteet;

| f) | kasvattajille suoritettavia korvauksia koskeva järjestelmä ja sen toiminta ennen tai jälkeen teurastuksen. |
| --- | --- |

f)

kasvattajille suoritettavia korvauksia koskeva järjestelmä ja sen toiminta ennen tai jälkeen teurastuksen.

| 31. | Komissio ei ole tarkistanut mainittuja kriteereitä vuoden 1991 jälkeen. Vuosina 1993–1995 komissio hyväksyi jäsenvaltioiden suunnitelmat. Suunnitelmia hyväksyessään se kuitenkin rajasi toimensa asiakirjojen tutkimiseen eikä tarkastanut ilmoitettujen toimien tehokkuutta paikan päällä. Komission kohtaan 33 antaman vastauksen vastaisesti sen vuonna 1995 laatimat, varautumissuunnitelmien valmistelua koskevat suuntaviivat (46) rajoittuivat vaatimukseen, jonka mukaan jäsenvaltioilla tulee olla eläinlääkintäviranomaiset, joiden kapasiteetti riittää käsittelemään milloin tahansa kymmenen tautipesäkettä; suuntaviivoissa ei edellytetty lisäämään tarvittaessa eläinlääkintäviranomaisten määrää tautitilanteen sitä edellyttäessä. Komissio suoritti (Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto) ensimmäiset paikan päällä toteutettavat suunnitelmien tarkastukset suu- ja sorkkatautitapauksia sisältävissä jäsenvaltioissa vasta kriisin jälkeen, vuoden 2001 lopussa ja vuoden 2002 aikana. Myös parlamentti toi esille, että komissio ei ollut ennen kriisiä ”kuitenkaan tarkistanut jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmia kohtuullisessa ajassa”. Se painotti myös, että ”sekä Yhdistyneen kuningaskunnan, Alankomaiden että Ranskan varautumissuunnitelmien täytäntöönpano oli — varautumissuunnitelman hyväksymisen yhteydessä tehtyjä tarkastuksia lukuun ottamatta — tarkastamatta vielä vuoden 2001 kriisin puhjetessa” (47). |
| --- | --- |

31.

Komissio ei ole tarkistanut mainittuja kriteereitä vuoden 1991 jälkeen. Vuosina 1993–1995 komissio hyväksyi jäsenvaltioiden suunnitelmat. Suunnitelmia hyväksyessään se kuitenkin rajasi toimensa asiakirjojen tutkimiseen eikä tarkastanut ilmoitettujen toimien tehokkuutta paikan päällä. Komission kohtaan 33 antaman vastauksen vastaisesti sen vuonna 1995 laatimat, varautumissuunnitelmien valmistelua koskevat suuntaviivat (46) rajoittuivat vaatimukseen, jonka mukaan jäsenvaltioilla tulee olla eläinlääkintäviranomaiset, joiden kapasiteetti riittää käsittelemään milloin tahansa kymmenen tautipesäkettä; suuntaviivoissa ei edellytetty lisäämään tarvittaessa eläinlääkintäviranomaisten määrää tautitilanteen sitä edellyttäessä. Komissio suoritti (Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto) ensimmäiset paikan päällä toteutettavat suunnitelmien tarkastukset suu- ja sorkkatautitapauksia sisältävissä jäsenvaltioissa vasta kriisin jälkeen, vuoden 2001 lopussa ja vuoden 2002 aikana. Myös parlamentti toi esille, että komissio ei ollut ennen kriisiä ”kuitenkaan tarkistanut jäsenvaltioiden varautumissuunnitelmia kohtuullisessa ajassa”. Se painotti myös, että ”sekä Yhdistyneen kuningaskunnan, Alankomaiden että Ranskan varautumissuunnitelmien täytäntöönpano oli — varautumissuunnitelman hyväksymisen yhteydessä tehtyjä tarkastuksia lukuun ottamatta — tarkastamatta vielä vuoden 2001 kriisin puhjetessa” (47).

| 32. | Näin ollen jäsenvaltioiden suunnitelmat, vaikka olivatkin komission hyväksymiä, eivät soveltuneet aiempaa laajamittaisempaan ja vaikeasti ennakoitavaan kriisiin. Suunnitelmissa ei ollut otettu riittävän laajasti huomioon pessimististä skenaariota eikä sen toteutuessa tarvittavaa toimien lujittamista eikä myöskään tarvittavaa hallinnollista ja taloudellista järjestelmää. |
| --- | --- |

32.

Näin ollen jäsenvaltioiden suunnitelmat, vaikka olivatkin komission hyväksymiä, eivät soveltuneet aiempaa laajamittaisempaan ja vaikeasti ennakoitavaan kriisiin. Suunnitelmissa ei ollut otettu riittävän laajasti huomioon pessimististä skenaariota eikä sen toteutuessa tarvittavaa toimien lujittamista eikä myöskään tarvittavaa hallinnollista ja taloudellista järjestelmää.

| 33. | Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan komissiolle toimittamaa suunnitelmaa ei ollut tutkittu oleellisesti sen jälkeen kun suunnitelma oli hyväksytty vuonna 1991. Komission suuntaviivojen tapaan suunnitelmaan ei sisältynyt pessimististä skenaariota (48), ja jopa kansallisen tason suunnitelmassa skenaarioon kuului paikallisella tasolla samanaikaisesti ainoastaan kymmenen tautipesäkettä (49) eikä menettelyjä, joiden avulla resursseja voitaisiin lisätä nopeasti teurastuksia ja hävittämistä varten. Suunnitelmaan ei kuulunut myöskään kiireellistä rekrytointia koskevaa järjestelmää tai arvioijille maksettaviin korvauksiin sovellettavia yleisiä periaatteita. Suunnitelmaa ei ollut jaettu kasvattajille tai heidän edustajilleen. Ranskan suunnitelman avulla pystyttiin käsittelemään onnistuneesti kaksi samanaikaisesti ilmaantunutta tautipesäkettä, mutta pessimistisen skenaarion toteutuessa tarvittava toimien lujittaminen puuttui. Irlannin varautumissuunnitelmaan sisältyi kymmenen tautipesäkkeen samanaikainen käsittely. Ainoastaan Alankomaat oli hyödyntänyt sikarutosta saadut kokemukset ja varautunut lujittamaan toimia siten, että 26 ilmennyttä tautipesäkettä pystytään käsittelemään ottamalla käyttöön hätärokotukset heti kun resurssit osoittautuvat riittämättömiksi välittömiin teurastuksiin. |
| --- | --- |

33.

Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan komissiolle toimittamaa suunnitelmaa ei ollut tutkittu oleellisesti sen jälkeen kun suunnitelma oli hyväksytty vuonna 1991. Komission suuntaviivojen tapaan suunnitelmaan ei sisältynyt pessimististä skenaariota (48), ja jopa kansallisen tason suunnitelmassa skenaarioon kuului paikallisella tasolla samanaikaisesti ainoastaan kymmenen tautipesäkettä (49) eikä menettelyjä, joiden avulla resursseja voitaisiin lisätä nopeasti teurastuksia ja hävittämistä varten. Suunnitelmaan ei kuulunut myöskään kiireellistä rekrytointia koskevaa järjestelmää tai arvioijille maksettaviin korvauksiin sovellettavia yleisiä periaatteita. Suunnitelmaa ei ollut jaettu kasvattajille tai heidän edustajilleen. Ranskan suunnitelman avulla pystyttiin käsittelemään onnistuneesti kaksi samanaikaisesti ilmaantunutta tautipesäkettä, mutta pessimistisen skenaarion toteutuessa tarvittava toimien lujittaminen puuttui. Irlannin varautumissuunnitelmaan sisältyi kymmenen tautipesäkkeen samanaikainen käsittely. Ainoastaan Alankomaat oli hyödyntänyt sikarutosta saadut kokemukset ja varautunut lujittamaan toimia siten, että 26 ilmennyttä tautipesäkettä pystytään käsittelemään ottamalla käyttöön hätärokotukset heti kun resurssit osoittautuvat riittämättömiksi välittömiin teurastuksiin.

| 34. | Komission sisäinen tarkastus osoitti, että terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto, joka joutuu säännöllisesti tekemisiin eläinalan kriisien kanssa, oli ottanut käyttöön vakiomuotoiset ja tehokkaiksi katsotut menettelyt, mutta se ei ollut dokumentoinut kyseisiä työmenetelmiä kirjallisesti. Käytettävissä ei ollut myöskään kriisien hallintaa koskevia laitteita tai oppaita. Vaikka komissio toimi tehokkaasti kriisin aikana (ks. kohta 44), tilintarkastustuomioistuin katsoo, että osa vuoden 2001 kriisin yhteydessä ilmenneistä ongelmista olisi kyetty välttämään, jos komissio olisi valmistellut asianmukaisesti etenkin jäsenvaltioille maksettaviin korvauksiin liittyvät taloudelliset menettelyt (ks. kohdat 74–81). |
| --- | --- |

34.

Komission sisäinen tarkastus osoitti, että terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto, joka joutuu säännöllisesti tekemisiin eläinalan kriisien kanssa, oli ottanut käyttöön vakiomuotoiset ja tehokkaiksi katsotut menettelyt, mutta se ei ollut dokumentoinut kyseisiä työmenetelmiä kirjallisesti. Käytettävissä ei ollut myöskään kriisien hallintaa koskevia laitteita tai oppaita. Vaikka komissio toimi tehokkaasti kriisin aikana (ks. kohta 44), tilintarkastustuomioistuin katsoo, että osa vuoden 2001 kriisin yhteydessä ilmenneistä ongelmista olisi kyetty välttämään, jos komissio olisi valmistellut asianmukaisesti etenkin jäsenvaltioille maksettaviin korvauksiin liittyvät taloudelliset menettelyt (ks. kohdat 74–81).

Suu- ja sorkkataudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten tunnistus- ja jäljittämisjärjestelmän puutteellisuus

| 35. | Yhteisön tasolla yksittäisten nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä on pakollinen (50). Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin havaitsi, että järjestelmän avulla ei kyetä jäljittämään yhteisön sisällä tai sen ulkopuolelle siirrettäviä nautaeläimiä, joiden vuotuinen lukumäärä on noin kolme miljoonaa (noin neljä prosenttia karjasta). Myös järjestelmän täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa liittyy vielä puutteita (51). Lampaat, joihin vuoden 2001 kriisi lähinnä kohdistui, ja siat oli 1. päivästä tammikuuta 1995 marraskuuhun 2003 saakka tunnistettava ainoastaan eläinerittäin (52). Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto paljasti kriisin aikana, että erien tunnistamiseen perustuvaa tunnistusjärjestelmää oli sovellettu huonosti kolmessa neljästä jäsenvaltiosta, joita suu- ja sorkkatauti koetteli (53). |
| --- | --- |

35.

Yhteisön tasolla yksittäisten nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä on pakollinen (50). Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin havaitsi, että järjestelmän avulla ei kyetä jäljittämään yhteisön sisällä tai sen ulkopuolelle siirrettäviä nautaeläimiä, joiden vuotuinen lukumäärä on noin kolme miljoonaa (noin neljä prosenttia karjasta). Myös järjestelmän täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa liittyy vielä puutteita (51). Lampaat, joihin vuoden 2001 kriisi lähinnä kohdistui, ja siat oli 1. päivästä tammikuuta 1995 marraskuuhun 2003 saakka tunnistettava ainoastaan eläinerittäin (52). Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto paljasti kriisin aikana, että erien tunnistamiseen perustuvaa tunnistusjärjestelmää oli sovellettu huonosti kolmessa neljästä jäsenvaltiosta, joita suu- ja sorkkatauti koetteli (53).

| 36. | Yhteisön säädöksissä ei edellytetty lampaiden yksittäistä tunnistamista ja eläinerittäin tapahtuvaan tunnistamiseen liittyi puutteita, mikä vaikeutti sairastuneiksi epäiltyjen eläinten jäljittämistä ja viivästytti niiden teurastamista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa lampaita, jotka olisi pitänyt teurastaa, ei teurastettu, joten viruksen leviämisriskit kasvoivat. |
| --- | --- |

36.

Yhteisön säädöksissä ei edellytetty lampaiden yksittäistä tunnistamista ja eläinerittäin tapahtuvaan tunnistamiseen liittyi puutteita, mikä vaikeutti sairastuneiksi epäiltyjen eläinten jäljittämistä ja viivästytti niiden teurastamista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa lampaita, jotka olisi pitänyt teurastaa, ei teurastettu, joten viruksen leviämisriskit kasvoivat.

| 37. | Yhteisön säädösten mukaan (54) jäsenvaltioiden oli mahdollista jättää pakollisten, maan kaikki eläintilat sisältävien luetteloiden, joita niiden on pidettävä ja päivitettävä, ulkopuolelle pientilat, joilla pidetään enintään kolmea lammas- ja vuohieläintä ja joista kasvattajat eivät hae palkkioita. Alankomaissa toimivaltainen viranomainen havaitsi kriisin aikana, että 18 000 pientilaa tai yksityishenkilöä, joilla oli ainoastaan hyvin pieni määrä eläimiä, ei ollut rekisteröity eivätkä ne olleet tiedossa, mikä muodostaa lisäriskin siitä, ettei kaikkia teurastettavia eläimiä jäljitetä riittävän ajoissa. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto havaitsi saman ongelman myös Ranskassa. |
| --- | --- |

37.

Yhteisön säädösten mukaan (54) jäsenvaltioiden oli mahdollista jättää pakollisten, maan kaikki eläintilat sisältävien luetteloiden, joita niiden on pidettävä ja päivitettävä, ulkopuolelle pientilat, joilla pidetään enintään kolmea lammas- ja vuohieläintä ja joista kasvattajat eivät hae palkkioita. Alankomaissa toimivaltainen viranomainen havaitsi kriisin aikana, että 18 000 pientilaa tai yksityishenkilöä, joilla oli ainoastaan hyvin pieni määrä eläimiä, ei ollut rekisteröity eivätkä ne olleet tiedossa, mikä muodostaa lisäriskin siitä, ettei kaikkia teurastettavia eläimiä jäljitetä riittävän ajoissa. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto havaitsi saman ongelman myös Ranskassa.

Ennen kriisiä korjaamatta olleet Animo-järjestelmän puutteet

| 38. | Vuodelta 1990 peräisin olevien yhteisön säädösten (55) perusteella luotiin eläinlääkintäviranomaisten välinen tietoverkko helpottamaan eläinten siirtoja koskevaa tiedonvaihtoa lähtöpaikkana olevan jäsenvaltion ja määräpaikkana olevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten välillä. Järjestelmän nimi on Animo (56). Komissio laati vuonna 1991 mallin järjestelmän avulla lähetettävästä sanomasta (57). |
| --- | --- |

38.

Vuodelta 1990 peräisin olevien yhteisön säädösten (55) perusteella luotiin eläinlääkintäviranomaisten välinen tietoverkko helpottamaan eläinten siirtoja koskevaa tiedonvaihtoa lähtöpaikkana olevan jäsenvaltion ja määräpaikkana olevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten välillä. Järjestelmän nimi on Animo (56). Komissio laati vuonna 1991 mallin järjestelmän avulla lähetettävästä sanomasta (57).

| 39. | Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto oli kuitenkin havainnut jo ennen vuoden 2001 kriisiä, että Animo-järjestelmän avulla lähetetyissä sanomissa ei mainittu kauttakulkupisteitä, joiden kautta eläimet kuljetettiin lähettäjänä olevasta jäsenvaltiosta vastaanottajana olevaan jäsenvaltioon. Sanoman mallissa ei mainittu myöskään alkuperätilaa. Myös tilintarkastustuomioistuin toi järjestelmään liittyvät puutteet esille sikaruttoa koskevassa erityiskertomuksessaan (58). Sekä elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto että tilintarkastustuomioistuin suosittivat asiaa koskevien säännösten muuttamista, mutta komissio ei ollut esittänyt säännösten tarkistamista. |
| --- | --- |

39.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto oli kuitenkin havainnut jo ennen vuoden 2001 kriisiä, että Animo-järjestelmän avulla lähetetyissä sanomissa ei mainittu kauttakulkupisteitä, joiden kautta eläimet kuljetettiin lähettäjänä olevasta jäsenvaltiosta vastaanottajana olevaan jäsenvaltioon. Sanoman mallissa ei mainittu myöskään alkuperätilaa. Myös tilintarkastustuomioistuin toi järjestelmään liittyvät puutteet esille sikaruttoa koskevassa erityiskertomuksessaan (58). Sekä elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto että tilintarkastustuomioistuin suosittivat asiaa koskevien säännösten muuttamista, mutta komissio ei ollut esittänyt säännösten tarkistamista.

| 40. | Vuoden 2001 kriisin aikana, sen jälkeen kun ensimmäinen tautipesäke oli havaittu Yhdistyneessä kuningaskunnassa, muiden jäsenvaltioiden oli kyettävä jäljittämään sieltä edeltävän kuukauden aikana tuodut lampaat, jotta kyseisiä, mahdollisesti virusta kantavia, eläimiä voitaisiin tarkkailla tehostetusti. Oli olennaista selvittää eläinten alkuperätila ja kauttakulkupisteet. Animo-järjestelmän avulla lähetetyt sanomat eivät kuitenkaan kaikissa tapauksissa sisältäneet kyseisiä olennaisia tietoja. |
| --- | --- |

40.

Vuoden 2001 kriisin aikana, sen jälkeen kun ensimmäinen tautipesäke oli havaittu Yhdistyneessä kuningaskunnassa, muiden jäsenvaltioiden oli kyettävä jäljittämään sieltä edeltävän kuukauden aikana tuodut lampaat, jotta kyseisiä, mahdollisesti virusta kantavia, eläimiä voitaisiin tarkkailla tehostetusti. Oli olennaista selvittää eläinten alkuperätila ja kauttakulkupisteet. Animo-järjestelmän avulla lähetetyt sanomat eivät kuitenkaan kaikissa tapauksissa sisältäneet kyseisiä olennaisia tietoja.

| 41. | Mainitut puutteet viivästyttivät tartunnan saaneiksi epäiltyjen eläinten paikallistamista ja teurastamista vuoden 2001 kriisin aikana (ks. laatikko 2). Alankomaiden maatalousministeriö tähdensi tilintarkastustuomioistuimelle, että kauttakulkupisteiden pakollinen maininta olisi tehostanut huomattavasti taudin torjuntaa erityisesti kriisin kriittisen alkuvaiheen aikana.


  Kriisin aikana Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilla oli vaikeuksia saada selville muihin jäsenvaltioihin vietyjen lampaiden alkuperätilaa ja määrittää, olivatko kyseiset lampaat lähtöisin tartuntatapauksia sisältävältä tilalta. Syynä tähän oli kyseisten tietojen puuttuminen Animo-järjestelmän avulla lähetetyistä sanomista. Mainitut tiedot saatiin selville vasta 6–16 vuorokauden kuluttua siitä, kun tautitapauksia sisältävistä alkuperätiloista oli saatu vahvistus. Näin ollen lampaiden tuonnin kohteena olevia jäsenvaltioita ei kyetty varoittamaan ajoissa aiheutuneesta tartuntariskistä. Määräpaikkana olevat jäsenvaltiot joutuivat tietojen puuttuessa teurastamaan ennaltaehkäisevästi kaikki Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuoduiksi tunnistetut lampaat, koska tartunnan saaneiksi epäiltyjä eläimiä ei ollut mahdollista tunnistaa muiden eläinten joukosta.
  Lampaiden jäljittämisjärjestelmän puuttuminen johti siihen, että Ranskan toimivaltaisella viranomaisella oli vaikeuksia saada selville ranskalaiset tilat, joille lopulta oli tuotu lampaita Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Ministeriöllä ei ollut varmuutta, oliko kaikki tuodut lampaat teurastettu, joten tartuntariski ei välttämättä ollut hävinnyt. Alankomaissa kauttakulkupisteiden maininnan puuttuminen Animo-järjestelmän avulla lähetetystä sanomasta johti siihen, että Irlannista lähtöisin olevat eläimet kyettiin jäljittämään vasta päivän lopussa. Eläimet oli kuljetettu Ranskassa (Mayenne) sijaitsevan tilan läheisen tarkastuspisteen kautta; kolme viikkoa myöhemmin tilan havaittiin olevan tautipesäke tartunnan saaneiden Isosta-Britanniasta peräisin olevien lampaiden tuonnin seurauksena. Asiakirjojen hakemiseen kulunut aika viivästytti suojaustoimenpiteitä. |
| --- | --- |

41.

Mainitut puutteet viivästyttivät tartunnan saaneiksi epäiltyjen eläinten paikallistamista ja teurastamista vuoden 2001 kriisin aikana (ks. laatikko 2). Alankomaiden maatalousministeriö tähdensi tilintarkastustuomioistuimelle, että kauttakulkupisteiden pakollinen maininta olisi tehostanut huomattavasti taudin torjuntaa erityisesti kriisin kriittisen alkuvaiheen aikana.

Kriisin aikana Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisilla oli vaikeuksia saada selville muihin jäsenvaltioihin vietyjen lampaiden alkuperätilaa ja määrittää, olivatko kyseiset lampaat lähtöisin tartuntatapauksia sisältävältä tilalta. Syynä tähän oli kyseisten tietojen puuttuminen Animo-järjestelmän avulla lähetetyistä sanomista. Mainitut tiedot saatiin selville vasta 6–16 vuorokauden kuluttua siitä, kun tautitapauksia sisältävistä alkuperätiloista oli saatu vahvistus. Näin ollen lampaiden tuonnin kohteena olevia jäsenvaltioita ei kyetty varoittamaan ajoissa aiheutuneesta tartuntariskistä. Määräpaikkana olevat jäsenvaltiot joutuivat tietojen puuttuessa teurastamaan ennaltaehkäisevästi kaikki Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuoduiksi tunnistetut lampaat, koska tartunnan saaneiksi epäiltyjä eläimiä ei ollut mahdollista tunnistaa muiden eläinten joukosta.
  Lampaiden jäljittämisjärjestelmän puuttuminen johti siihen, että Ranskan toimivaltaisella viranomaisella oli vaikeuksia saada selville ranskalaiset tilat, joille lopulta oli tuotu lampaita Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Ministeriöllä ei ollut varmuutta, oliko kaikki tuodut lampaat teurastettu, joten tartuntariski ei välttämättä ollut hävinnyt. Alankomaissa kauttakulkupisteiden maininnan puuttuminen Animo-järjestelmän avulla lähetetystä sanomasta johti siihen, että Irlannista lähtöisin olevat eläimet kyettiin jäljittämään vasta päivän lopussa. Eläimet oli kuljetettu Ranskassa (Mayenne) sijaitsevan tilan läheisen tarkastuspisteen kautta; kolme viikkoa myöhemmin tilan havaittiin olevan tautipesäke tartunnan saaneiden Isosta-Britanniasta peräisin olevien lampaiden tuonnin seurauksena. Asiakirjojen hakemiseen kulunut aika viivästytti suojaustoimenpiteitä.

Eläinten siirtojen rajoittaminen jäsenvaltioiden alueilla

| 42. | Direktiivissä 85/511/ETY edellytetään, että eläintautiepidemian leviämisen estämiseksi eläinten siirrot on rajattava välittömästi tartuntatapauksia sisältävän tilan ympärille perustetulle suoja- ja valvontavyöhykkeelle, jonka säde on vähintään 10 kilometriä. Mainitut toimet toteutettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta ne eivät sinällään riittäneet estämään eläintautiepidemian leviämistä, kun otetaan huomioon tartuntojen laajuus jo ennen ensimmäisen tautipesäkkeen havaitsemista. |
| --- | --- |

42.

Direktiivissä 85/511/ETY edellytetään, että eläintautiepidemian leviämisen estämiseksi eläinten siirrot on rajattava välittömästi tartuntatapauksia sisältävän tilan ympärille perustetulle suoja- ja valvontavyöhykkeelle, jonka säde on vähintään 10 kilometriä. Mainitut toimet toteutettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta ne eivät sinällään riittäneet estämään eläintautiepidemian leviämistä, kun otetaan huomioon tartuntojen laajuus jo ennen ensimmäisen tautipesäkkeen havaitsemista.

| 43. | Yhdistynyt kuningaskunta kielsi eläinten siirrot maan koko alueella vasta kolme päivää epidemiaa koskevan virallisen vahvistuksen jälkeen. Komissio puolestaan hyväksyi direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti päätöksen 2001/190/EY, joka koski eläinten siirtokieltoa muissa jäsenvaltioissa kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän raportin mukaan ensimmäisen tautipesäkkeen vahvistamisen ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tapahtuvia siirtoja koskevan kiellon voimaantulon välisenä aikana oli tauti levinnyt yli 62 tilalle seitsemässä muussa kreivikunnassa (59), ja epidemia oli pahentunut — ja siitä aiheutuvat kustannukset kasvaneet — yliopistojen epidemiatutkijoiden mukaan yli kaksinkertaiseksi siihen nähden, jos eläinten siirtojen rajoittamisesta olisi päätetty tautitapausten vahvistamispäivänä (60). |
| --- | --- |

43.

Yhdistynyt kuningaskunta kielsi eläinten siirrot maan koko alueella vasta kolme päivää epidemiaa koskevan virallisen vahvistuksen jälkeen. Komissio puolestaan hyväksyi direktiivin 90/425/ETY 10 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti päätöksen 2001/190/EY, joka koski eläinten siirtokieltoa muissa jäsenvaltioissa kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän raportin mukaan ensimmäisen tautipesäkkeen vahvistamisen ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tapahtuvia siirtoja koskevan kiellon voimaantulon välisenä aikana oli tauti levinnyt yli 62 tilalle seitsemässä muussa kreivikunnassa (59), ja epidemia oli pahentunut — ja siitä aiheutuvat kustannukset kasvaneet — yliopistojen epidemiatutkijoiden mukaan yli kaksinkertaiseksi siihen nähden, jos eläinten siirtojen rajoittamisesta olisi päätetty tautitapausten vahvistamispäivänä (60).

KOMISSION TOIMET KRIISIN AIKANA

Komission tehokas valvonta

| 44. | Komission yksiköt olivat kriisin aikana käytettävissä ympärivuorokautisesti. Komissio pystyi toteuttamaan ripeästi tarvittavat ja kiireelliset toimenpiteet, kuten taudista ilmoittamisen jäsenvaltioille, ennen kriisin puhkeamista maahan tuotujen lampaiden valvonnan ja teurastuksen sekä markkinoiden sulkemisen. Jäsenvaltiot pitivät komission kriisin aikana tekemiä eläinlääkintää koskevia lukuisia päätöksiä nopeina ja asianmukaisina. |
| --- | --- |

44.

Komission yksiköt olivat kriisin aikana käytettävissä ympärivuorokautisesti. Komissio pystyi toteuttamaan ripeästi tarvittavat ja kiireelliset toimenpiteet, kuten taudista ilmoittamisen jäsenvaltioille, ennen kriisin puhkeamista maahan tuotujen lampaiden valvonnan ja teurastuksen sekä markkinoiden sulkemisen. Jäsenvaltiot pitivät komission kriisin aikana tekemiä eläinlääkintää koskevia lukuisia päätöksiä nopeina ja asianmukaisina.

| 45. | Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston suorittamien tarkastusten ja tapahtuneiden kriisien ajankohtien välinen vertailu osoittaa, että elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto suoritti kriisiä koskevat tarkastukset sopivaan aikaan, vaikka se merkitsi suunniteltujen virkamatkojen siirtämistä myöhempiin ajankohtiin. Kriisin aikana tavanomaisia menettelyjä nopeutettiin ja elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuskertomukset olivat saatavilla kahden kuukauden kuluessa, sen jälkeen kun terveyden ja kuluttaja-asioiden pääosaston muiden yksiköiden huomautukset sekä jäsenvaltioiden vastaukset oli otettu huomioon. |
| --- | --- |

45.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston suorittamien tarkastusten ja tapahtuneiden kriisien ajankohtien välinen vertailu osoittaa, että elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto suoritti kriisiä koskevat tarkastukset sopivaan aikaan, vaikka se merkitsi suunniteltujen virkamatkojen siirtämistä myöhempiin ajankohtiin. Kriisin aikana tavanomaisia menettelyjä nopeutettiin ja elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuskertomukset olivat saatavilla kahden kuukauden kuluessa, sen jälkeen kun terveyden ja kuluttaja-asioiden pääosaston muiden yksiköiden huomautukset sekä jäsenvaltioiden vastaukset oli otettu huomioon.

Torjuntajärjestelmän ja sen soveltamisen puutteet jäsenvaltioissa

| 46. | Tiettyjä elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kriisin pahimmin koettelemassa maassa, havaitsemia torjuntajärjestelmän puutteita ei voitu kuitenkaan käsitellä ajoissa uudelleen, koska ne edellyttivät komissiolta ja jäsenvaltioilta kyseisten toimenpiteiden perusteellista tarkastusta. Havaitut puutteet ovat erityisen tärkeitä, koska ne saattavat koskettaa myös muita jäsenvaltioita. Keskeiset puutteet ovat:






  a) | huomattava puute virkaeläinlääkäreistä; |
| --- | --- | --- |

46.

Tiettyjä elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kriisin pahimmin koettelemassa maassa, havaitsemia torjuntajärjestelmän puutteita ei voitu kuitenkaan käsitellä ajoissa uudelleen, koska ne edellyttivät komissiolta ja jäsenvaltioilta kyseisten toimenpiteiden perusteellista tarkastusta. Havaitut puutteet ovat erityisen tärkeitä, koska ne saattavat koskettaa myös muita jäsenvaltioita. Keskeiset puutteet ovat:

a)

huomattava puute virkaeläinlääkäreistä;

| b) | torjuntajärjestelmä, jonka tehokkuus riippuu kasvattajien välittömästä taudista ilmoittamisesta; |
| --- | --- |

b)

torjuntajärjestelmä, jonka tehokkuus riippuu kasvattajien välittömästä taudista ilmoittamisesta;

| c) | joihinkin epäiltyjen tartuntatapausten tunnistamista, vahvistamista ja eläinten teurastusta sekä hävittämistä koskeviin tapauksiin liittyvät viiveet, joita ei voida hyväksyä (61). |
| --- | --- |

c)

joihinkin epäiltyjen tartuntatapausten tunnistamista, vahvistamista ja eläinten teurastusta sekä hävittämistä koskeviin tapauksiin liittyvät viiveet, joita ei voida hyväksyä (61).

| 47. | Tilintarkastustuomioistuin huomasi tarkastuksensa aikana elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston havaintojen kaltaisia puutteita. Ne on esitetty jäljempänä. |
| --- | --- |

47.

Tilintarkastustuomioistuin huomasi tarkastuksensa aikana elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston havaintojen kaltaisia puutteita. Ne on esitetty jäljempänä.

Supistetut eläinlääkintäosastot

| 48. | Komissio arvioi vuoden 1989 kertomuksessaan (62), että ennaltaehkäisevästä rokotuksesta luopumisen onnistumisen ehtona oli tehokas valtiollinen eläinlääkinnän seurantajärjestelmä. Neuvosto käynnisti sarjan yhteisön rahoitukseen oikeuttavia tautien tarkastuksia, mutta tautien, jotka eivät ole endeemisiä, eläinlääkärintarkastuksia varten ei ole olemassa yhteisön rahoitusta, mikä sulkee suu- ja sorkkataudin tuen ulkopuolelle. Vuoden 2001 kriisin yhteydessä oli tullut esille, että valtiollisten eläinlääkintävirastojen henkilökuntaa oli laajalti vähennetty, ja Euroopan parlamentti (63) sekä joulukuussa 2001 järjestetty kansainvälinen konferenssi (64) nostivat esille karjan epidemiologista valvontaa koskevan kysymyksen ja valvonnan rahoittamisen tehokkaana taudin ehkäisykeinona. Kysymys koskee itse asiassa kaikkia eläintautiepidemioita, eikä siihen ole vielä vastattu yhteisön tasolla. |
| --- | --- |

48.

Komissio arvioi vuoden 1989 kertomuksessaan (62), että ennaltaehkäisevästä rokotuksesta luopumisen onnistumisen ehtona oli tehokas valtiollinen eläinlääkinnän seurantajärjestelmä. Neuvosto käynnisti sarjan yhteisön rahoitukseen oikeuttavia tautien tarkastuksia, mutta tautien, jotka eivät ole endeemisiä, eläinlääkärintarkastuksia varten ei ole olemassa yhteisön rahoitusta, mikä sulkee suu- ja sorkkataudin tuen ulkopuolelle. Vuoden 2001 kriisin yhteydessä oli tullut esille, että valtiollisten eläinlääkintävirastojen henkilökuntaa oli laajalti vähennetty, ja Euroopan parlamentti (63) sekä joulukuussa 2001 järjestetty kansainvälinen konferenssi (64) nostivat esille karjan epidemiologista valvontaa koskevan kysymyksen ja valvonnan rahoittamisen tehokkaana taudin ehkäisykeinona. Kysymys koskee itse asiassa kaikkia eläintautiepidemioita, eikä siihen ole vielä vastattu yhteisön tasolla.

| 49. | Cumbrian alueella, jota suu- ja sorkkatauti eniten kosketti, oli neljä miljoonaa lammasta, yli 880 000 nautaeläintä ja 170 000 sikaa, ja virkaeläinlääkärien lukumäärä oli laskenut 27:stä vuonna 1967 ainoastaan yhdeksään vuonna 2001 (65). Tilastotietojen (66) mukaan Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli 9,5 virkaeläinlääkäriä miljoonaa eläintä kohti (nautaeläimet, lampaat ja siat) verrattuna muiden jäsenvaltioiden keskimäärin yli 20 eläinlääkäriin miljoonaa eläintä kohti. Yhdistyneessä kuningaskunnassa virkaeläinlääkärien määrän vähentymisen ja lisähenkilöstön (67) palkkaamisessa tapahtuneen viiveen vuoksi epidemian torjuntatoimenpiteiden tehokkuus heikkeni huomattavasti. Kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä havaitsi (68), että Yhdistyneessä kuningaskunnassa kriisin aikana työskennelleiden virkaeläinlääkärien määrän kasvu pysyi tartunnan saaneiden maatilojen lukumäärää alhaisempana huhtikuuhun 2001 asti. Eläinten teurastuksessa tapahtuneita viiveitä käsitellään kohdissa 57–58 ja laatikossa 3. |
| --- | --- |

49.

Cumbrian alueella, jota suu- ja sorkkatauti eniten kosketti, oli neljä miljoonaa lammasta, yli 880 000 nautaeläintä ja 170 000 sikaa, ja virkaeläinlääkärien lukumäärä oli laskenut 27:stä vuonna 1967 ainoastaan yhdeksään vuonna 2001 (65). Tilastotietojen (66) mukaan Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli 9,5 virkaeläinlääkäriä miljoonaa eläintä kohti (nautaeläimet, lampaat ja siat) verrattuna muiden jäsenvaltioiden keskimäärin yli 20 eläinlääkäriin miljoonaa eläintä kohti. Yhdistyneessä kuningaskunnassa virkaeläinlääkärien määrän vähentymisen ja lisähenkilöstön (67) palkkaamisessa tapahtuneen viiveen vuoksi epidemian torjuntatoimenpiteiden tehokkuus heikkeni huomattavasti. Kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä havaitsi (68), että Yhdistyneessä kuningaskunnassa kriisin aikana työskennelleiden virkaeläinlääkärien määrän kasvu pysyi tartunnan saaneiden maatilojen lukumäärää alhaisempana huhtikuuhun 2001 asti. Eläinten teurastuksessa tapahtuneita viiveitä käsitellään kohdissa 57–58 ja laatikossa 3.

Riittämätön kannustus välittömään taudista ilmoittamiseen ja eläinten siirtoja koskevien rajoitusten noudattamiseen

| 50. | Taudin nopeaa hävittämistä varten on olennaisen tärkeää ilmoittaa siitä välittömästi. Yhteisön säädöksillä pyritään siihen, että kasvattajat ilmoittavat taudista valvontaviranomaiselle sekä komission alaiselle jäsenvaltion viranomaiselle. Ensimmäisen ilmoituksen osalta direktiivissä 85/511/ETY velvoitetaan jäsenvaltioita valvomaan, että niille ilmoitetaan välittömästi suu- ja sorkkatautia koskevista epäilyistä sekä itse taudista. |
| --- | --- |

50.

Taudin nopeaa hävittämistä varten on olennaisen tärkeää ilmoittaa siitä välittömästi. Yhteisön säädöksillä pyritään siihen, että kasvattajat ilmoittavat taudista valvontaviranomaiselle sekä komission alaiselle jäsenvaltion viranomaiselle. Ensimmäisen ilmoituksen osalta direktiivissä 85/511/ETY velvoitetaan jäsenvaltioita valvomaan, että niille ilmoitetaan välittömästi suu- ja sorkkatautia koskevista epäilyistä sekä itse taudista.

| 51. | On paradoksaalista, vaikka suu- ja sorkkataudin yhteisön laajuinen torjunta perustuu pitkälti kasvattajiin itseensä, koska he toteavat ensimmäisinä oman karjansa fyysisen tilan ja ilmoittavat taudista, että yhteisön säädökset eivät velvoittaneet jäsenvaltioita pitämään kasvattajia osana torjuntajärjestelmää, kuulemaan heitä varautumissuunnitelmien osalta, tiedottamaan heille erilaisista eläintautiepidemioista ja välittömästi aloitettavista toimenpiteistä, pitämään kasvattajia vastuullisina tai kannustamaan heitä muilla tavoilla nopeaan taudista ilmoittamiseen. |
| --- | --- |

51.

On paradoksaalista, vaikka suu- ja sorkkataudin yhteisön laajuinen torjunta perustuu pitkälti kasvattajiin itseensä, koska he toteavat ensimmäisinä oman karjansa fyysisen tilan ja ilmoittavat taudista, että yhteisön säädökset eivät velvoittaneet jäsenvaltioita pitämään kasvattajia osana torjuntajärjestelmää, kuulemaan heitä varautumissuunnitelmien osalta, tiedottamaan heille erilaisista eläintautiepidemioista ja välittömästi aloitettavista toimenpiteistä, pitämään kasvattajia vastuullisina tai kannustamaan heitä muilla tavoilla nopeaan taudista ilmoittamiseen.

| 52. | Vuonna 2001 kasvattaja, jonka tilan kansallisen vertailulaboratorion asiantuntijat katsoivat yksityiskohtaisen epidemiologisen tutkimuksen perusteella olevan eläintautiepidemian alkuperänä, ei ilmoittanut Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaiselle viranomaiselle karjan saastumisesta. Tauti todettiin noin kuukauden kuluttua sen puhjettua toisella alueella, jolloin tartuntatapauksia sisältäviä tiloja oli arvioiden mukaan jo 57 (69). Tällä välin (1. helmikuuta 2001 — 21. helmikuuta 2001) 49 796 eläintä oli viety muihin jäsenvaltioihin, mikä lisäsi eläintautiepidemian leviämisen vaaraa Yhdistyneen kuningaskunnan rajojen ulkopuolelle. |
| --- | --- |

52.

Vuonna 2001 kasvattaja, jonka tilan kansallisen vertailulaboratorion asiantuntijat katsoivat yksityiskohtaisen epidemiologisen tutkimuksen perusteella olevan eläintautiepidemian alkuperänä, ei ilmoittanut Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaiselle viranomaiselle karjan saastumisesta. Tauti todettiin noin kuukauden kuluttua sen puhjettua toisella alueella, jolloin tartuntatapauksia sisältäviä tiloja oli arvioiden mukaan jo 57 (69). Tällä välin (1. helmikuuta 2001 — 21. helmikuuta 2001) 49 796 eläintä oli viety muihin jäsenvaltioihin, mikä lisäsi eläintautiepidemian leviämisen vaaraa Yhdistyneen kuningaskunnan rajojen ulkopuolelle.

| 53. | Jäsenvaltion komissiolle ja toisille jäsenvaltioille antaman ilmoituksen osalta oli kriisin aikana oleellisen tärkeää, että asiasta ilmoitetaan mahdollisimman aikaisin tarvittavien varotoimenpiteiden aloittamiseksi. Tämä pakollinen kyseisen jäsenvaltion tekemä ilmoitus taudista komissiolle ja muille jäsenvaltioille on itse asiassa vaatimus (70). Ilmoitusta ensimmäisestä tautipesäkkeestä edellytetään vasta 24 tunnin sisällä kansallisen erityislaboratorion eläimistä tekemän näyteanalyysin perusteella saadusta taudin vahvistamisesta. Tämä 24 tunnin määräaika voidaan siis laskea tulosten analysointiin tarvittavaan aikaan, vaikka tulos olisikin tieteellisesti vahvistettu. |
| --- | --- |

53.

Jäsenvaltion komissiolle ja toisille jäsenvaltioille antaman ilmoituksen osalta oli kriisin aikana oleellisen tärkeää, että asiasta ilmoitetaan mahdollisimman aikaisin tarvittavien varotoimenpiteiden aloittamiseksi. Tämä pakollinen kyseisen jäsenvaltion tekemä ilmoitus taudista komissiolle ja muille jäsenvaltioille on itse asiassa vaatimus (70). Ilmoitusta ensimmäisestä tautipesäkkeestä edellytetään vasta 24 tunnin sisällä kansallisen erityislaboratorion eläimistä tekemän näyteanalyysin perusteella saadusta taudin vahvistamisesta. Tämä 24 tunnin määräaika voidaan siis laskea tulosten analysointiin tarvittavaan aikaan, vaikka tulos olisikin tieteellisesti vahvistettu.

| 54. | Tämän epäkohdan korjaamiseksi neuvosto (71) on ehdottanut komissiolle, että se loisi hälytysjärjestelmän, jonka avulla eläintautiepidemiasta kärsivä jäsenvaltio voisi nopeasti ilmoittaa komissiolle ja muille jäsenvaltioille suu- ja sorkkataudin puhkeamisesta. Helmikuun 20. päivänä, viiden tunnin kuluttua kansallisen vertailulaboratorion virallisen vahvistuksen jälkeen, Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti yhteisön säännösten mukaisesti komissiolle ensimmäisestä tautipesäkkeestä, ja osoitti samalla, että 24 tunnin määräaikaa voitaisiin modernit tiedottamismahdollisuudet huomioon ottaen lyhentää. Komissio ilmoitti asiasta välittömästi muiden jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisille, ja eläimiä koskeva vientikielto tuli voimaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa seuraavana päivänä, mikä mahdollisti vielä noin 287 sian viennin Pohjois-Irlannista Irlantiin ennen eläimiä koskevan vientikiellon todellista täytäntöönpanoa 21. helmikuuta kello 17. |
| --- | --- |

54.

Tämän epäkohdan korjaamiseksi neuvosto (71) on ehdottanut komissiolle, että se loisi hälytysjärjestelmän, jonka avulla eläintautiepidemiasta kärsivä jäsenvaltio voisi nopeasti ilmoittaa komissiolle ja muille jäsenvaltioille suu- ja sorkkataudin puhkeamisesta. Helmikuun 20. päivänä, viiden tunnin kuluttua kansallisen vertailulaboratorion virallisen vahvistuksen jälkeen, Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti yhteisön säännösten mukaisesti komissiolle ensimmäisestä tautipesäkkeestä, ja osoitti samalla, että 24 tunnin määräaikaa voitaisiin modernit tiedottamismahdollisuudet huomioon ottaen lyhentää. Komissio ilmoitti asiasta välittömästi muiden jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisille, ja eläimiä koskeva vientikielto tuli voimaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa seuraavana päivänä, mikä mahdollisti vielä noin 287 sian viennin Pohjois-Irlannista Irlantiin ennen eläimiä koskevan vientikiellon todellista täytäntöönpanoa 21. helmikuuta kello 17.

| 55. | Suu- ja sorkkataudin leviämisen estämiseksi on olennaisen tärkeätä, että kasvattajat ilmoittavat taudista välittömästi sekä noudattavat eläinten siirtoja koskevia rajoituksia. Jäsenvaltiot ovat havainneet alueellaan näiltä osin rikkomuksia ja haastaneet asianomaiset kasvattajat oikeuteen. |
| --- | --- |

55.

Suu- ja sorkkataudin leviämisen estämiseksi on olennaisen tärkeätä, että kasvattajat ilmoittavat taudista välittömästi sekä noudattavat eläinten siirtoja koskevia rajoituksia. Jäsenvaltiot ovat havainneet alueellaan näiltä osin rikkomuksia ja haastaneet asianomaiset kasvattajat oikeuteen.

| 56. | Kasvattajat, jotka eivät olleet ilmoittaneet taudista tai noudattaneet eläinten siirtoja koskevia rajoituksia, haastettiin oikeuteen sekä tuomittiin maksamaan sakkoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa. Kasvattajilla on täysi oikeus saamaansa korvaukseen, sillä torjuntajärjestelmän tärkeimpien edellytysten noudattamiseen liittyviä maksuehtoja koskevat säännökset puuttuvat (72). Näillä ehdoilla tarkoitetaan esimerkiksi taudista ilmoittamista tai eläinten siirtoja koskevien rajoitusten noudattamista. Mainittu puute antoi jäsenvaltioille mahdollisuuden esittää komissiolle korvauspyynnöt näille kasvattajille suorittamistaan maksuista (ks. kohta 77). |
| --- | --- |

56.

Kasvattajat, jotka eivät olleet ilmoittaneet taudista tai noudattaneet eläinten siirtoja koskevia rajoituksia, haastettiin oikeuteen sekä tuomittiin maksamaan sakkoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa. Kasvattajilla on täysi oikeus saamaansa korvaukseen, sillä torjuntajärjestelmän tärkeimpien edellytysten noudattamiseen liittyviä maksuehtoja koskevat säännökset puuttuvat (72). Näillä ehdoilla tarkoitetaan esimerkiksi taudista ilmoittamista tai eläinten siirtoja koskevien rajoitusten noudattamista. Mainittu puute antoi jäsenvaltioille mahdollisuuden esittää komissiolle korvauspyynnöt näille kasvattajille suorittamistaan maksuista (ks. kohta 77).

Teurastuksia koskevat viivästykset

| 57. | Jäsenvaltioiden on direktiivin 85/511/ETY mukaisesti välittömästi taudin virallisen vahvistuksen jälkeen teurastettava tartunnan saaneet eläimet, jotta jäsenvaltiot säilyttävät oikeutensa yhteisön maksamiin korvauksiin. Välitön teurastus on välttämätöntä viruksen leviämisen estämiseksi. |
| --- | --- |

57.

Jäsenvaltioiden on direktiivin 85/511/ETY mukaisesti välittömästi taudin virallisen vahvistuksen jälkeen teurastettava tartunnan saaneet eläimet, jotta jäsenvaltiot säilyttävät oikeutensa yhteisön maksamiin korvauksiin. Välitön teurastus on välttämätöntä viruksen leviämisen estämiseksi.

| 58. | Yhteisön säännökset kuitenkin sallivat, mutteivät edellytä sekundääripesäkkeiden kohdalla epidemian levitessä jäsenvaltioita teurastamaan eläimiä heti valtuutetun eläinlääkärin havaitsemien kliinisten taudinoireiden jälkeen. Eläinten teurastusta ei myöskään edellytetä ennen kuin niiden arvo on määritelty ja asiaankuuluvat hallinnolliset menettelyt tehty. Tämän seurauksena teurastusten täytäntöönpanoaika vaihtelee jäsenvaltioiden noudattamien käytäntöjen ja käytettävissä olevien eläinlääkärien mukaisesti (ks. laatikko 3), mikä lisää eläintautiepidemian leviämisen riskiä.


  Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivaltainen viranomainen odotti yhteisön säädösten mukaisesti laboratorion vahvistusta tartunnasta ennen ensimmäiseen tautipesäkkeeseen kuuluvien eläinten teurastusta: tällä välin löytyi kolme muuta tautipesäkettä. Ensimmäisten sadan tautipesäkkeen osalta tartuntaa koskevan vahvistuksen ja teurastuksen väliset määräajat ylittivät valtaosassa tapauksista 24 tuntia aina jopa seitsemään päivään asti. Tämän seurauksena Yhdistynyt kuningaskunta aloitti teurastukset kliinisten tartuntaoireiden perusteella. Näistä tapauksista 78 prosentissa myöhempi arviointi vahvisti eläinlääkärien tekemän taudinmäärityksen (ks. kansallisen tarkastuselimen kertomus, taulukko 38, s. 63).
  Sen sijaan muissa jäsenvaltioissa teurastukset tehtiin heti tautipesäke-epäilyn jälkeen ja ennen lopullista tietoa laboratorion analyyseista. Alankomaissa, Ranskassa ja Irlannissa tehtiin erityisesti Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuotujen lampaiden ennalta ehkäiseviä teurastuksia.
  Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten teurastus tapahtui vasta kasvattajan arvioinnin ja hyväksynnän jälkeen, mikä hidasti tartunnan saaneiden eläinten teurastusta. Sitä vastoin Ranskassa eläinten arvo arvioitiin vasta teurastuksen jälkeen eläintautiepidemian hävittämisen nopeuttamiseksi. |
| --- | --- |

58.

Yhteisön säännökset kuitenkin sallivat, mutteivät edellytä sekundääripesäkkeiden kohdalla epidemian levitessä jäsenvaltioita teurastamaan eläimiä heti valtuutetun eläinlääkärin havaitsemien kliinisten taudinoireiden jälkeen. Eläinten teurastusta ei myöskään edellytetä ennen kuin niiden arvo on määritelty ja asiaankuuluvat hallinnolliset menettelyt tehty. Tämän seurauksena teurastusten täytäntöönpanoaika vaihtelee jäsenvaltioiden noudattamien käytäntöjen ja käytettävissä olevien eläinlääkärien mukaisesti (ks. laatikko 3), mikä lisää eläintautiepidemian leviämisen riskiä.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivaltainen viranomainen odotti yhteisön säädösten mukaisesti laboratorion vahvistusta tartunnasta ennen ensimmäiseen tautipesäkkeeseen kuuluvien eläinten teurastusta: tällä välin löytyi kolme muuta tautipesäkettä. Ensimmäisten sadan tautipesäkkeen osalta tartuntaa koskevan vahvistuksen ja teurastuksen väliset määräajat ylittivät valtaosassa tapauksista 24 tuntia aina jopa seitsemään päivään asti. Tämän seurauksena Yhdistynyt kuningaskunta aloitti teurastukset kliinisten tartuntaoireiden perusteella. Näistä tapauksista 78 prosentissa myöhempi arviointi vahvisti eläinlääkärien tekemän taudinmäärityksen (ks. kansallisen tarkastuselimen kertomus, taulukko 38, s. 63).
  Sen sijaan muissa jäsenvaltioissa teurastukset tehtiin heti tautipesäke-epäilyn jälkeen ja ennen lopullista tietoa laboratorion analyyseista. Alankomaissa, Ranskassa ja Irlannissa tehtiin erityisesti Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuotujen lampaiden ennalta ehkäiseviä teurastuksia.
  Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten teurastus tapahtui vasta kasvattajan arvioinnin ja hyväksynnän jälkeen, mikä hidasti tartunnan saaneiden eläinten teurastusta. Sitä vastoin Ranskassa eläinten arvo arvioitiin vasta teurastuksen jälkeen eläintautiepidemian hävittämisen nopeuttamiseksi.

KOMISSION KORVAUSJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT TOIMET

| 59. | Tilintarkastustuomioistuin ja vastuuvapauden myöntämisestä vastaavat viranomaiset olivat ennen kriisiä ilmoittaneet komissiolle suosituksista, joista osa vastasi kohdassa 46 mainittuja elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tekemiä havaintoja. Komissio ei ottanut varainhoidon alalla huomioon tilintarkastustuomioistuimen jo vuonna 1996 laatimia suosituksia eikä vastuuvapauden myöntämisestä vastaavien viranomaisten sikaruttoa ja BSE-tautia koskevia suosituksia niiden soveltamiseksi suu- ja sorkkatautiin (ks. laatikko 4).


  Jäsenvaltioiden menojen tukikelpoisuutta ja kasvattajille maksettavia korvauksia koskevien sääntöjen ja menettelyjen täsmentäminen (Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 80): vastauksena vuotta 1995 koskevassa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa esitettyyn seurantaan komissio sitoutui antamaan jäsenvaltioille menettelyjä ja korvausten laskemista koskevia direktiivejä, mutta tätä ei kuitenkaan tehty.
  Eläinlääkinnällisiä toimenpiteitä ja markkinatukitoimenpiteitä koskevien rahoitusosuuksien mukauttaminen (Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 79): komissio oli ryhtynyt tähän sikaruton osalta, mutta rahoitusosuudet vaihtelevat edelleen eläintautien luonteen perusteella.
  Tehosikataloutta harjoittavien kasvattajien eläintautien torjuntatoimenpiteisiin osallistumisen lisäämistä koskevien säädösten tarkistamisehdotuksen toimittaminen neuvostolle (Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 81): komissio teki vertailevan tutkimuksen muista rahoitusmuodoista, mutta se ei osallistunut kasvattajille maksettavien, suu- ja sorkkatautia koskevien tukijärjestelmien täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

59.

Tilintarkastustuomioistuin ja vastuuvapauden myöntämisestä vastaavat viranomaiset olivat ennen kriisiä ilmoittaneet komissiolle suosituksista, joista osa vastasi kohdassa 46 mainittuja elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tekemiä havaintoja. Komissio ei ottanut varainhoidon alalla huomioon tilintarkastustuomioistuimen jo vuonna 1996 laatimia suosituksia eikä vastuuvapauden myöntämisestä vastaavien viranomaisten sikaruttoa ja BSE-tautia koskevia suosituksia niiden soveltamiseksi suu- ja sorkkatautiin (ks. laatikko 4).

Jäsenvaltioiden menojen tukikelpoisuutta ja kasvattajille maksettavia korvauksia koskevien sääntöjen ja menettelyjen täsmentäminen (Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 80): vastauksena vuotta 1995 koskevassa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa esitettyyn seurantaan komissio sitoutui antamaan jäsenvaltioille menettelyjä ja korvausten laskemista koskevia direktiivejä, mutta tätä ei kuitenkaan tehty.
  Eläinlääkinnällisiä toimenpiteitä ja markkinatukitoimenpiteitä koskevien rahoitusosuuksien mukauttaminen (Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 79): komissio oli ryhtynyt tähän sikaruton osalta, mutta rahoitusosuudet vaihtelevat edelleen eläintautien luonteen perusteella.
  Tehosikataloutta harjoittavien kasvattajien eläintautien torjuntatoimenpiteisiin osallistumisen lisäämistä koskevien säädösten tarkistamisehdotuksen toimittaminen neuvostolle (Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 81): komissio teki vertailevan tutkimuksen muista rahoitusmuodoista, mutta se ei osallistunut kasvattajille maksettavien, suu- ja sorkkatautia koskevien tukijärjestelmien täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa.

Komissio ei ole ehdottanut menettelyjä tai jäsenvaltioiden suorittamien kasvattajille maksettavien korvausten laskutapaa koskevia direktiivejä

| 60. | Säännöksissä (73) annetaan komissiolle mahdollisuus toteuttaa tarvittavia yhteisön erityisrahoitusosuutta koskevia soveltamistoimenpiteitä suu- ja sorkkataudin hävittämiseksi. Niissä määritellään yhteisön maksamat jäsenvaltioiden menojen korvaukset erityisesti kasvattajien saamaksi ”riittäväksi korvaukseksi” kuitenkaan tarkemmin määrittelemättä tämän ilmauksen merkitystä. Joulukuussa 2000 neuvosto (74) osoitti näiden menojen hallinnoinnin ainoastaan komissiolle. On ristiriitaista, että vaikka komissio sitoutui esittelemään kasvattajia koskevaan korvausjärjestelmään liittyviä direktiivejä jäsenmaissa, sillä ei ole oman arvionsa mukaan tähän tehtävään tarvittavaa oikeudellista toimivaltaa. Tämän seurauksena säännöstö on puutteellinen, koska komissio ei ole esittänyt näitä direktiivejä. Nykyisen oikeudellisen järjestelmän perusteella komission toimivalta rajoittuu yhteisön korvaamien jäsenvaltioiden menojen tukikelpoisuuden määrittelyyn, mikä ei kata kasvattajille maksettavien korvausten laskutapaa. |
| --- | --- |

60.

Säännöksissä (73) annetaan komissiolle mahdollisuus toteuttaa tarvittavia yhteisön erityisrahoitusosuutta koskevia soveltamistoimenpiteitä suu- ja sorkkataudin hävittämiseksi. Niissä määritellään yhteisön maksamat jäsenvaltioiden menojen korvaukset erityisesti kasvattajien saamaksi ”riittäväksi korvaukseksi” kuitenkaan tarkemmin määrittelemättä tämän ilmauksen merkitystä. Joulukuussa 2000 neuvosto (74) osoitti näiden menojen hallinnoinnin ainoastaan komissiolle. On ristiriitaista, että vaikka komissio sitoutui esittelemään kasvattajia koskevaan korvausjärjestelmään liittyviä direktiivejä jäsenmaissa, sillä ei ole oman arvionsa mukaan tähän tehtävään tarvittavaa oikeudellista toimivaltaa. Tämän seurauksena säännöstö on puutteellinen, koska komissio ei ole esittänyt näitä direktiivejä. Nykyisen oikeudellisen järjestelmän perusteella komission toimivalta rajoittuu yhteisön korvaamien jäsenvaltioiden menojen tukikelpoisuuden määrittelyyn, mikä ei kata kasvattajille maksettavien korvausten laskutapaa.

| 61. | Toisaalta komissio rajoitti kasvattajille spongiformista enkefalopatiaa (75) sairastavien nautojen pakollisesta teurastuksesta jäsenvaltioiden maksamia korvauksia (76). Jäsenvaltiot ovat valtuutettuja maksamaan jokaisesta eläimestä sen voimassa olevan kaupallisen arvon jäsenvaltioiden hyväksymän objektiivisen ja yksilöllisen arviointijärjestelmän perusteella. Järjestelmä ei vastaa täysin yhtenäistetylle, oikeudenmukaiselle ja taloudelliselle korvausjärjestelmälle asetettuja vaatimuksia, mutta se on kuitenkin parempi ratkaisu kuin jäsenvaltioiden kasvattajille maksamien ja suu- ja sorkkatautia koskevien korvausten määrittelyn puuttuminen. Itse asiassa korvausjärjestelmää koskevan määrittelyn puuttumisen vuoksi kasvattajien kohtelu on ollut epäjohdonmukaista ja epätasapuolista heidän maatilansa sijainnin ja/tai jäljempänä esitettyjen teurastusmenetelmien perusteella. |
| --- | --- |

61.

Toisaalta komissio rajoitti kasvattajille spongiformista enkefalopatiaa (75) sairastavien nautojen pakollisesta teurastuksesta jäsenvaltioiden maksamia korvauksia (76). Jäsenvaltiot ovat valtuutettuja maksamaan jokaisesta eläimestä sen voimassa olevan kaupallisen arvon jäsenvaltioiden hyväksymän objektiivisen ja yksilöllisen arviointijärjestelmän perusteella. Järjestelmä ei vastaa täysin yhtenäistetylle, oikeudenmukaiselle ja taloudelliselle korvausjärjestelmälle asetettuja vaatimuksia, mutta se on kuitenkin parempi ratkaisu kuin jäsenvaltioiden kasvattajille maksamien ja suu- ja sorkkatautia koskevien korvausten määrittelyn puuttuminen. Itse asiassa korvausjärjestelmää koskevan määrittelyn puuttumisen vuoksi kasvattajien kohtelu on ollut epäjohdonmukaista ja epätasapuolista heidän maatilansa sijainnin ja/tai jäljempänä esitettyjen teurastusmenetelmien perusteella.

Epäjohdonmukaiset korvausjärjestelmät ja epäyhtenäinen arviointi

| 62. | Kasvattajien suoria menetyksiä koskevia korvauksia eli teurastetun karjan bruttoarvoa ei ollut määritelty etukäteen (Alankomaita lukuun ottamatta), minkä vuoksi jäsenvaltioiden oli tehtävä tämä määrittely kriisin aikana. Markkinoiden sulkemisen vuoksi joitakin hintaa koskevia viitetietoja ei kuitenkaan ollut käytettävissä. Valtaosa jäsenvaltioista laati hintataulukkoja viitetiedoiksi valantehneille arvioijille eläinten arviointia varten, mutta niistä ei kuitenkaan käynyt ilmi, että kyse oli enimmäismääristä. Joistakin eläimiä koskevista kategorioista puuttuivat hintatiedot. |
| --- | --- |

62.

Kasvattajien suoria menetyksiä koskevia korvauksia eli teurastetun karjan bruttoarvoa ei ollut määritelty etukäteen (Alankomaita lukuun ottamatta), minkä vuoksi jäsenvaltioiden oli tehtävä tämä määrittely kriisin aikana. Markkinoiden sulkemisen vuoksi joitakin hintaa koskevia viitetietoja ei kuitenkaan ollut käytettävissä. Valtaosa jäsenvaltioista laati hintataulukkoja viitetiedoiksi valantehneille arvioijille eläinten arviointia varten, mutta niistä ei kuitenkaan käynyt ilmi, että kyse oli enimmäismääristä. Joistakin eläimiä koskevista kategorioista puuttuivat hintatiedot.

| 63. | Kolmessa jäsenvaltiossa (Irlanti, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta) ei korvattu maatilojen taloudellisia menetyksiä (77), vaan kasvattajat olivat ilman korvauksia vähintään kolme viikkoa eläinten teurastuksen ja maatilan täydellisen desinfioinnin jälkeen. Ranskassa sen sijaan kasvattajat saivat korvauksia ranskalaisilta viranomaisilta, joiden mukaan kasvattajien saaman ”riittävän korvauksen” pitäisi kattaa kaikki menetykset (eläimet ja tulot). Komissio ei kuitenkaan hyväksynyt menetyksiä korvausten piiriin. |
| --- | --- |

63.

Kolmessa jäsenvaltiossa (Irlanti, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta) ei korvattu maatilojen taloudellisia menetyksiä (77), vaan kasvattajat olivat ilman korvauksia vähintään kolme viikkoa eläinten teurastuksen ja maatilan täydellisen desinfioinnin jälkeen. Ranskassa sen sijaan kasvattajat saivat korvauksia ranskalaisilta viranomaisilta, joiden mukaan kasvattajien saaman ”riittävän korvauksen” pitäisi kattaa kaikki menetykset (eläimet ja tulot). Komissio ei kuitenkaan hyväksynyt menetyksiä korvausten piiriin.

| 64. | Jäsenvaltioiden tekemät sopimukset arvioijien kanssa olivat vaihtelevia ja joissakin tapauksissa arvioijille tarkoitetut ohjeet puutteellisia. Nautaeläinten arvon arviointia koskevien ja jäsenvaltioille tarkoitettujen komission ohjeiden puuttumisesta huolimatta arvioijat eivät käyttäneet eläinten arvon määrittelyn kannalta olennaisia tietoja (rotu, ikä, sukupuoli) sisältävää nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmää (78), minkä vuoksi arvioijat saattoivat käyttää arvioinnissaan laajaa harkintavaltaa. Nautaeläinten tunnistaminen ei sisältynyt arviointilomakkeisiin ja kokeneempien arvioijien tai ministeriön tekemät selvitykset arvioinneista puuttuivat. |
| --- | --- |

64.

Jäsenvaltioiden tekemät sopimukset arvioijien kanssa olivat vaihtelevia ja joissakin tapauksissa arvioijille tarkoitetut ohjeet puutteellisia. Nautaeläinten arvon arviointia koskevien ja jäsenvaltioille tarkoitettujen komission ohjeiden puuttumisesta huolimatta arvioijat eivät käyttäneet eläinten arvon määrittelyn kannalta olennaisia tietoja (rotu, ikä, sukupuoli) sisältävää nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmää (78), minkä vuoksi arvioijat saattoivat käyttää arvioinnissaan laajaa harkintavaltaa. Nautaeläinten tunnistaminen ei sisältynyt arviointilomakkeisiin ja kokeneempien arvioijien tai ministeriön tekemät selvitykset arvioinneista puuttuivat.

| 65. | Jäsenvaltioiden käyttämät järjestelmät esitellään laatikossa 5.


  Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Alankomaat valitsivat eläinten arvoon perustuvan korvausjärjestelmän, johon ei sisälly liiketappioita. Ranska sisällytti menetykset korvauksiin, mikä merkitsee 30 prosentin lisäystä eläinten arvoon.
  Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestelmä vaihteli ainoastaan arvioijien toteuttamasta eläinten arvon arvioinnista sekajärjestelmään, jossa kasvattajat voivat valita joko hintataulukkoon perustuvan tai arvioijien tekemän arvioinnin. Perushintataulukkoon ei sisältynyt kaikkien eläinten luokkien hintaa koskevia viitetietoja eikä enimmäismääriä. Tämän perustaulukon käytöstä luovuttiin arvioitujen hintojen voimakkaan nousun vuoksi. Arvioijat eivät saaneet tarkkoja suuntaviivoja ja korvausmääristä vielä puuttuneita eläinpalkkioita koskevat epätarkat ohjeet johtivat useiden eri menettelytapojen soveltamiseen.
  Irlannissa toimivaltainen viranomainen laati tarkan kuukausikohtaisen hintaluettelon kaikista nautaeläinten luokista. Lampaita koskeva toimivaltaisen viranomaisen laatima hintataulukko oli puutteellinen eikä siinä otettu enimmäismääriä huomioon.
  Alankomaissa toimivaltaisen viranomaisen ennakkoon laatima viitehintataulukko sekä jo varautumissuunnitelmiin sisältyneet arviointimenettelyt edistivät eläinten arvoa koskevaa täsmällistä ja yhdenmukaista arviointia.
  Ranskassa oli laadittu lampaita koskeva kiinteämääräinen taulukko, mutta muissa eläinten luokissa lääninhallitukset ovat soveltaneet erilaisia järjestelmiä riittämättömien kansallisten säännöspuitteiden vuoksi. |
| --- | --- |

65.

Jäsenvaltioiden käyttämät järjestelmät esitellään laatikossa 5.

Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Alankomaat valitsivat eläinten arvoon perustuvan korvausjärjestelmän, johon ei sisälly liiketappioita. Ranska sisällytti menetykset korvauksiin, mikä merkitsee 30 prosentin lisäystä eläinten arvoon.
  Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestelmä vaihteli ainoastaan arvioijien toteuttamasta eläinten arvon arvioinnista sekajärjestelmään, jossa kasvattajat voivat valita joko hintataulukkoon perustuvan tai arvioijien tekemän arvioinnin. Perushintataulukkoon ei sisältynyt kaikkien eläinten luokkien hintaa koskevia viitetietoja eikä enimmäismääriä. Tämän perustaulukon käytöstä luovuttiin arvioitujen hintojen voimakkaan nousun vuoksi. Arvioijat eivät saaneet tarkkoja suuntaviivoja ja korvausmääristä vielä puuttuneita eläinpalkkioita koskevat epätarkat ohjeet johtivat useiden eri menettelytapojen soveltamiseen.
  Irlannissa toimivaltainen viranomainen laati tarkan kuukausikohtaisen hintaluettelon kaikista nautaeläinten luokista. Lampaita koskeva toimivaltaisen viranomaisen laatima hintataulukko oli puutteellinen eikä siinä otettu enimmäismääriä huomioon.
  Alankomaissa toimivaltaisen viranomaisen ennakkoon laatima viitehintataulukko sekä jo varautumissuunnitelmiin sisältyneet arviointimenettelyt edistivät eläinten arvoa koskevaa täsmällistä ja yhdenmukaista arviointia.
  Ranskassa oli laadittu lampaita koskeva kiinteämääräinen taulukko, mutta muissa eläinten luokissa lääninhallitukset ovat soveltaneet erilaisia järjestelmiä riittämättömien kansallisten säännöspuitteiden vuoksi.

| 66. | Yksityiskohtaisten yhteisön säädösten puuttuessa jäsenvaltioiden käyttöön ottamat järjestelmät johtivat kasvattajille maksettuihin epäyhdenmukaisiin korvauksiin. Sekä komissio, tilintarkastustuomioistuin että kansallinen tarkastuselin havaitsivat, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten arvo oli arvioitu korkeaksi verrattuna eläinten arvoon kriisin puhjetessa. Joillekin kasvattajille myönnettiin korotuksia heidän karjansa arvon alkuperäisiin arvioihin nähden (Ranska, Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta). Lisäkorvausten kokonaismäärä oli 4,2 miljoonaa euroa. Muissa tapauksissa korvauksia pienennettiin (Alankomaat). Kasvattajille maksetut keskimääräiset korvaukset nautaeläimistä ja lampaista olivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa huomattavasti muiden jäsenvaltioiden korvauksia korkeampia, kun taas sikoja koskevat korvaukset olivat muita jäsenvaltioita korkeampia Ranskassa (ks. laatikko 6 ja kaavio 3).


  Yhdistynyt kuningaskunta korotti kasvattajille maksettuja korvauksia. Kansallinen tarkastuselin totesi, että eläinten arviointiin osittain kriisin aikana käytetty perushintataulukko perustui juuri ennen kriisiä voimassa olleisiin korkeampiin hintoihin. Kasvattajien kanssa tehdyn sopimuksen mukaan maksettavat palkkiot perustuvat eläinten arvoa koskevaan arviointiin. Tähän liittyi kuitenkin perusteettomasti korotetun hinta-arvion ja näin ollen siis perusteettomasti maksettujen korvausten riski. Komission laskelmien mukaan nautaeläinten arvo korvattiin keskimäärin yli kaksi kertaa, lampaiden yli kaksi ja puoli kertaa ja sikojen lähes kaksi kertaa niiden todellista arvoa enemmän, mistä lisäkustannusilmoituksen mukaan aiheutui 811,7 miljoonaa euroa liian suuriksi arvioidut kulut.
  Komissio arvioi Ranskan osalta, että liian suuriksi arvioitujen kustannusten osuus oli 1,1 miljoonaa euroa ilmoitetusta määrästä. Liian suuri arvio johtui pääasiassa liiketappioiden sisällyttämisestä maksettuihin korvauksiin sekä sikojen liian korkeaksi määritellystä arvosta.
  Korotuksia maksettiin Irlannissa (0,5 miljoonaa euroa) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (1,7 miljoonaa euroa) kasvattajille, jotka olivat käyttäneet toimivaltaisen viranomaisen korkeina pitämiä arviointeja. Tämä johti maksettujen korvausten tarkistamiseen alaspäin. Ranskassa lampaisiin sovellettavaa kiinteämääräistä taulukkoa tarkistettiin ylöspäin. Ruhojen hävittämistä koskeviin korvauksiin lisättynä tästä aiheutui lähes 2 miljoonan euron lisäkustannukset.
  Alankomaissa maatalousministeriö päätti alentaa tartunnan saaneista eläimistä maksettavaa korvausta 50 prosenttia niiden arvosta. Tämän seurauksena kasvattaja sai samalla maatilalla 50 prosentin korvauksen tartunnan saaneista eläimistä ja 100 prosentin korvauksen muiden eläinten arvosta. Arvioinnin perusteena käytettiin jo aiemmin laadittua hintataulukkoa. |
| --- | --- |

66.

Yksityiskohtaisten yhteisön säädösten puuttuessa jäsenvaltioiden käyttöön ottamat järjestelmät johtivat kasvattajille maksettuihin epäyhdenmukaisiin korvauksiin. Sekä komissio, tilintarkastustuomioistuin että kansallinen tarkastuselin havaitsivat, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten arvo oli arvioitu korkeaksi verrattuna eläinten arvoon kriisin puhjetessa. Joillekin kasvattajille myönnettiin korotuksia heidän karjansa arvon alkuperäisiin arvioihin nähden (Ranska, Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta). Lisäkorvausten kokonaismäärä oli 4,2 miljoonaa euroa. Muissa tapauksissa korvauksia pienennettiin (Alankomaat). Kasvattajille maksetut keskimääräiset korvaukset nautaeläimistä ja lampaista olivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa huomattavasti muiden jäsenvaltioiden korvauksia korkeampia, kun taas sikoja koskevat korvaukset olivat muita jäsenvaltioita korkeampia Ranskassa (ks. laatikko 6 ja kaavio 3).

Yhdistynyt kuningaskunta korotti kasvattajille maksettuja korvauksia. Kansallinen tarkastuselin totesi, että eläinten arviointiin osittain kriisin aikana käytetty perushintataulukko perustui juuri ennen kriisiä voimassa olleisiin korkeampiin hintoihin. Kasvattajien kanssa tehdyn sopimuksen mukaan maksettavat palkkiot perustuvat eläinten arvoa koskevaan arviointiin. Tähän liittyi kuitenkin perusteettomasti korotetun hinta-arvion ja näin ollen siis perusteettomasti maksettujen korvausten riski. Komission laskelmien mukaan nautaeläinten arvo korvattiin keskimäärin yli kaksi kertaa, lampaiden yli kaksi ja puoli kertaa ja sikojen lähes kaksi kertaa niiden todellista arvoa enemmän, mistä lisäkustannusilmoituksen mukaan aiheutui 811,7 miljoonaa euroa liian suuriksi arvioidut kulut.
  Komissio arvioi Ranskan osalta, että liian suuriksi arvioitujen kustannusten osuus oli 1,1 miljoonaa euroa ilmoitetusta määrästä. Liian suuri arvio johtui pääasiassa liiketappioiden sisällyttämisestä maksettuihin korvauksiin sekä sikojen liian korkeaksi määritellystä arvosta.
  Korotuksia maksettiin Irlannissa (0,5 miljoonaa euroa) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (1,7 miljoonaa euroa) kasvattajille, jotka olivat käyttäneet toimivaltaisen viranomaisen korkeina pitämiä arviointeja. Tämä johti maksettujen korvausten tarkistamiseen alaspäin. Ranskassa lampaisiin sovellettavaa kiinteämääräistä taulukkoa tarkistettiin ylöspäin. Ruhojen hävittämistä koskeviin korvauksiin lisättynä tästä aiheutui lähes 2 miljoonan euron lisäkustannukset.
  Alankomaissa maatalousministeriö päätti alentaa tartunnan saaneista eläimistä maksettavaa korvausta 50 prosenttia niiden arvosta. Tämän seurauksena kasvattaja sai samalla maatilalla 50 prosentin korvauksen tartunnan saaneista eläimistä ja 100 prosentin korvauksen muiden eläinten arvosta. Arvioinnin perusteena käytettiin jo aiemmin laadittua hintataulukkoa.

Image

Havaitut kaksinkertaisesti maksetut eläinpalkkiot

| 67. | Viisi kuukautta suu- ja sorkkatautia koskevan kriisin alkamisen jälkeen, kun jäsenvaltiot olivat jo alkaneet myöntää korvauksia, komissio laati jäsenvaltioiden maksamaa korvausta koskevan poikkeusasetuksen (79) markkinoiden tukitoimenpiteiden mukaisista yhteisön eläinkohtaisista palkkioista ja eläinten teurastuksesta (80). Tämä säädös velvoitti jäsenvaltioita maksamaan kyseisiä palkkioita kasvattajille suu- ja sorkkatautia koskevien korvausten lisäksi. Säädökseen ei sisältynyt velvoitetta noudattaa eläinten maatilalla pitoaikaan kuuluvia ehtoja, jotka tavallisesti ovat valvontaa varten välttämättömiä (eläinten tunnistaminen ja laskenta). |
| --- | --- |

67.

Viisi kuukautta suu- ja sorkkatautia koskevan kriisin alkamisen jälkeen, kun jäsenvaltiot olivat jo alkaneet myöntää korvauksia, komissio laati jäsenvaltioiden maksamaa korvausta koskevan poikkeusasetuksen (79) markkinoiden tukitoimenpiteiden mukaisista yhteisön eläinkohtaisista palkkioista ja eläinten teurastuksesta (80). Tämä säädös velvoitti jäsenvaltioita maksamaan kyseisiä palkkioita kasvattajille suu- ja sorkkatautia koskevien korvausten lisäksi. Säädökseen ei sisältynyt velvoitetta noudattaa eläinten maatilalla pitoaikaan kuuluvia ehtoja, jotka tavallisesti ovat valvontaa varten välttämättömiä (eläinten tunnistaminen ja laskenta).

| 68. | Tämän poikkeusasetuksen laadinnan yhteydessä komissio ei kuitenkaan ottanut huomioon tavanomaisissa olosuhteissa voimassa olevia myyntikäytäntöjä. Erityisesti Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten myyntihinnat sisältävät maksamatta olevan eläinpalkkion, josta hyötyy eläimen seuraava ostaja. Tavanomaisten myyntikäytäntöjen perusteella sekä siksi, että kasvattajien saamassa ”riittävässä korvauksessa” on otettava huomioon kasvattajille maksamatta olevat palkkiot, arvioijat Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa olivat laskeneet palkkiot eläimiä koskeviin arviointeihin mukaan ja soveltaneet niitä suu- ja sorkkatautiin liittyviin korvauksiin. Koska näitä käytäntöjä ei ollut otettu huomioon, komissio ei kieltänyt jäsenvaltioita maksamasta eläinpalkkioita, jos ne oli jo ennakkoon sisällytetty suu- ja sorkkatautia koskeviin korvauksiin. |
| --- | --- |

68.

Tämän poikkeusasetuksen laadinnan yhteydessä komissio ei kuitenkaan ottanut huomioon tavanomaisissa olosuhteissa voimassa olevia myyntikäytäntöjä. Erityisesti Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten myyntihinnat sisältävät maksamatta olevan eläinpalkkion, josta hyötyy eläimen seuraava ostaja. Tavanomaisten myyntikäytäntöjen perusteella sekä siksi, että kasvattajien saamassa ”riittävässä korvauksessa” on otettava huomioon kasvattajille maksamatta olevat palkkiot, arvioijat Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa olivat laskeneet palkkiot eläimiä koskeviin arviointeihin mukaan ja soveltaneet niitä suu- ja sorkkatautiin liittyviin korvauksiin. Koska näitä käytäntöjä ei ollut otettu huomioon, komissio ei kieltänyt jäsenvaltioita maksamasta eläinpalkkioita, jos ne oli jo ennakkoon sisällytetty suu- ja sorkkatautia koskeviin korvauksiin.

| 69. | Jäsenvaltiot sovelsivat poikkeusasetusta ja maksoivat kasvattajille vielä suorittamattomia eläinpalkkioita sen jälkeen, kun kasvattajille oli myönnetty suu- ja sorkkatautia koskevia korvauksia. Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat jo sisällyttäneet joitakin näistä palkkioista kasvattajille ennakkoon maksettuihin suu- ja sorkkatautia koskeviin korvauksiin. Tämä tarkoitti sitä, että jotkut kasvattajat saattoivat saada kaksinkertaisen palkkion. |
| --- | --- |

69.

Jäsenvaltiot sovelsivat poikkeusasetusta ja maksoivat kasvattajille vielä suorittamattomia eläinpalkkioita sen jälkeen, kun kasvattajille oli myönnetty suu- ja sorkkatautia koskevia korvauksia. Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat jo sisällyttäneet joitakin näistä palkkioista kasvattajille ennakkoon maksettuihin suu- ja sorkkatautia koskeviin korvauksiin. Tämä tarkoitti sitä, että jotkut kasvattajat saattoivat saada kaksinkertaisen palkkion.

| 70. | Käytännössä eläimiä koskevissa arviointilomakkeissa mainittiin vain kokonaismäärät erottelematta palkkioita eläinten todellisesta arvosta, joten tarkastajien oli vaikea arvioida päällekkäisten maksujen tarkkaa määrää. Arvioijia oli ohjeistettu sisällyttämään palkkioiden määrät eläimiä koskeviin arviointeihin, minkä osa heistä vahvisti saman tien. Näin ollen tilintarkastustuomioistuimen tekemän arvion mukaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa maksettujen eläinpalkkioiden (81) arvo saattoi olla jopa 10 miljoonaa puntaa (yli 16 miljoonaa euroa) (82) ja ne olivat päällekkäisiä suu- ja sorkkatautia koskeviin korvauksiin lisättyjen palkkioiden kanssa. |
| --- | --- |

70.

Käytännössä eläimiä koskevissa arviointilomakkeissa mainittiin vain kokonaismäärät erottelematta palkkioita eläinten todellisesta arvosta, joten tarkastajien oli vaikea arvioida päällekkäisten maksujen tarkkaa määrää. Arvioijia oli ohjeistettu sisällyttämään palkkioiden määrät eläimiä koskeviin arviointeihin, minkä osa heistä vahvisti saman tien. Näin ollen tilintarkastustuomioistuimen tekemän arvion mukaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa maksettujen eläinpalkkioiden (81) arvo saattoi olla jopa 10 miljoonaa puntaa (yli 16 miljoonaa euroa) (82) ja ne olivat päällekkäisiä suu- ja sorkkatautia koskeviin korvauksiin lisättyjen palkkioiden kanssa.

| 71. | Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että myös Irlannissa korvausten lisäksi maksettiin nautapalkkioita, mutta määrät olivat pienempiä (83). Ranskassa osa lääninhallituksista sisällytti nautapalkkiot korvauksiin, osa ei. Alankomaiden maatalousministeriö ilmoitti sitä vastoin tilintarkastustuomioistuimelle, ettei suu- ja sorkkatautia koskeviin korvauksiin ole sisällytetty eläinpalkkioita. |
| --- | --- |

71.

Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että myös Irlannissa korvausten lisäksi maksettiin nautapalkkioita, mutta määrät olivat pienempiä (83). Ranskassa osa lääninhallituksista sisällytti nautapalkkiot korvauksiin, osa ei. Alankomaiden maatalousministeriö ilmoitti sitä vastoin tilintarkastustuomioistuimelle, ettei suu- ja sorkkatautia koskeviin korvauksiin ole sisällytetty eläinpalkkioita.

Epäyhtenäisesti maksetut teurastuspalkkiot

| 72. | Markkinatukitoimenpiteiden osalta nautojen teurastuspalkkioiden maksamisesta on säädetty neuvoston asetuksessa (84), jossa edellytetään teurastamon antamaa todistusta eläimen teurastamisesta. Tässä asetuksessa ei kuitenkaan määritellä tarkemmin teurastusmenetelmää, eli onko kyseessä eläimen teurastus ihmisravintoa varten (EMOTR-tuki — markkinatuki) vai terveyssyistä tapahtuva teurastus (EMOTR-tuki — eläinlääkintä). Eri tulkintojen mukaan teurastuspalkkio oli mahdollista maksaa suu- ja sorkkatautia koskevan korvauksen täydennyksenä, mutta ainoastaan osalle kasvattajista, joiden tartunnan saaneita eläimiä oli teurastettu teurastamossa. Tämä johti jäsenvaltioiden osalta kasvattajien epätasapuoliseen kohteluun teurastusten toteutuspaikan perusteella. |
| --- | --- |

72.

Markkinatukitoimenpiteiden osalta nautojen teurastuspalkkioiden maksamisesta on säädetty neuvoston asetuksessa (84), jossa edellytetään teurastamon antamaa todistusta eläimen teurastamisesta. Tässä asetuksessa ei kuitenkaan määritellä tarkemmin teurastusmenetelmää, eli onko kyseessä eläimen teurastus ihmisravintoa varten (EMOTR-tuki — markkinatuki) vai terveyssyistä tapahtuva teurastus (EMOTR-tuki — eläinlääkintä). Eri tulkintojen mukaan teurastuspalkkio oli mahdollista maksaa suu- ja sorkkatautia koskevan korvauksen täydennyksenä, mutta ainoastaan osalle kasvattajista, joiden tartunnan saaneita eläimiä oli teurastettu teurastamossa. Tämä johti jäsenvaltioiden osalta kasvattajien epätasapuoliseen kohteluun teurastusten toteutuspaikan perusteella.

| 73. | Komissio ei antanut vastausta erään jäsenvaltion tiedusteluun tämän asian tulkinnasta ennen vuoden 2001 teurastuspalkkioiden maksamiseen liittyvän säännösten mukaisen määräajan päättymistä 30. kesäkuuta 2002. Tämän vuoksi jäsenvaltiot tekivät erilaisia päätöksiä tästä asiasta, mikä johti kasvattajien epätasapuoliseen kohteluun. Alankomaissa merkittävä osa teurastuksista tapahtui teurastamoissa, joten Alankomaissa kasvattajille ei maksettu teurastuspalkkioita suu- ja sorkkatautia koskevien korvausten lisäksi. Tästä kertyi 3,5 miljoonan euron säästö yhteisön talousarvioon. Sen sijaan Irlannissa osa teurastuksista tehtiin myös teurastamoissa ja silti palkkiot maksettiin, mutta ne perittiin takaisin tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman tarkastuksen jälkeen. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei maksettu palkkioita mahdollisten päällekkäisyyksien välttämiseksi, koska ne sisältyivät jo suu- ja sorkkatautia koskevaan korvaukseen. Ranskassa tämä asia ei ollut aiheellinen, koska tartunnan saaneita eläimiä ei teurastettu teurastamossa, eikä teurastuspalkkioita myöskään maksettu. |
| --- | --- |

73.

Komissio ei antanut vastausta erään jäsenvaltion tiedusteluun tämän asian tulkinnasta ennen vuoden 2001 teurastuspalkkioiden maksamiseen liittyvän säännösten mukaisen määräajan päättymistä 30. kesäkuuta 2002. Tämän vuoksi jäsenvaltiot tekivät erilaisia päätöksiä tästä asiasta, mikä johti kasvattajien epätasapuoliseen kohteluun. Alankomaissa merkittävä osa teurastuksista tapahtui teurastamoissa, joten Alankomaissa kasvattajille ei maksettu teurastuspalkkioita suu- ja sorkkatautia koskevien korvausten lisäksi. Tästä kertyi 3,5 miljoonan euron säästö yhteisön talousarvioon. Sen sijaan Irlannissa osa teurastuksista tehtiin myös teurastamoissa ja silti palkkiot maksettiin, mutta ne perittiin takaisin tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman tarkastuksen jälkeen. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei maksettu palkkioita mahdollisten päällekkäisyyksien välttämiseksi, koska ne sisältyivät jo suu- ja sorkkatautia koskevaan korvaukseen. Ranskassa tämä asia ei ollut aiheellinen, koska tartunnan saaneita eläimiä ei teurastettu teurastamossa, eikä teurastuspalkkioita myöskään maksettu.

Säännöt ja menettelyt jäsenvaltioiden menojen tukikelpoisuudesta yhteisön maksamiin korvauksiin on määritelty myöhässä

| 74. | Komissio vastaa jäsenvaltioiden menoihin liittyvää yhteisön rahoitusosuutta koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen laatimisesta pysyvän eläinlääkintäkomitean (85) avulla päätöksen 90/424/ETY nojalla. Komissio määrittelee lisäksi saman komitean kanssa eläintautiepidemian hävittämiseen ja sen edellyttämään yhteisön rahoitusosuuteen tarvittavat lisätoimet. |
| --- | --- |

74.

Komissio vastaa jäsenvaltioiden menoihin liittyvää yhteisön rahoitusosuutta koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen laatimisesta pysyvän eläinlääkintäkomitean (85) avulla päätöksen 90/424/ETY nojalla. Komissio määrittelee lisäksi saman komitean kanssa eläintautiepidemian hävittämiseen ja sen edellyttämään yhteisön rahoitusosuuteen tarvittavat lisätoimet.

| 75. | Komissio ei ehdottanut yhteisön rahoitusosuutta koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä ennen kriisiä huolimatta sen aiemmista sitoumuksista, jotka se antoi vastauksessaan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 1995 esitettyyn seurantaan: ”antaa jäsenvaltioille eläinlääkintätoimenpiteiden yhteisön osarahoitusta koskevia direktiivejä sekä menettelyistä että korvausten laskemisesta [...]” (ks. laatikko 4). Komissio ei myöskään täsmentänyt jäsenvaltioille millaisia todentavia tietoja olisi säilytettävä, jotta yhteisö korvaisi jäsenvaltioiden menot, minkä johdosta merkittäviä elimiä ei valvottu komission puolesta riittävästi. |
| --- | --- |

75.

Komissio ei ehdottanut yhteisön rahoitusosuutta koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä ennen kriisiä huolimatta sen aiemmista sitoumuksista, jotka se antoi vastauksessaan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 1995 esitettyyn seurantaan: ”antaa jäsenvaltioille eläinlääkintätoimenpiteiden yhteisön osarahoitusta koskevia direktiivejä sekä menettelyistä että korvausten laskemisesta [...]” (ks. laatikko 4). Komissio ei myöskään täsmentänyt jäsenvaltioille millaisia todentavia tietoja olisi säilytettävä, jotta yhteisö korvaisi jäsenvaltioiden menot, minkä johdosta merkittäviä elimiä ei valvottu komission puolesta riittävästi.

| 76. | Komissio ilmoitti jäsenvaltioille kuusi kuukautta kriisin leviämisen jälkeen (86), ettei eläimistä maksettaisi muita korvauksia kuin ”ennen tartunnan saantia voimassaolleen arvon mukaan”. Näin ollen kaikki kyseiset jäsenvaltiot olivat jo maksaneet merkittävän osan kasvattajille maksettavista korvauksista eri menetelmien mukaan (ks. kohdat 62–66). Komissio ei myöskään ilmoittanut tämän arvon määrittelyyn käytettäviä menetelmiä tai asiakirjoja. |
| --- | --- |

76.

Komissio ilmoitti jäsenvaltioille kuusi kuukautta kriisin leviämisen jälkeen (86), ettei eläimistä maksettaisi muita korvauksia kuin ”ennen tartunnan saantia voimassaolleen arvon mukaan”. Näin ollen kaikki kyseiset jäsenvaltiot olivat jo maksaneet merkittävän osan kasvattajille maksettavista korvauksista eri menetelmien mukaan (ks. kohdat 62–66). Komissio ei myöskään ilmoittanut tämän arvon määrittelyyn käytettäviä menetelmiä tai asiakirjoja.

| 77. | Komission antamien ohjeiden puuttumisen vuoksi jäsenvaltioiden maksupyyntöihin sisältyivät maksetut korvaukset kasvattajille, jotka eivät olleet noudattaneet yhteisön direktiivejä koskevia kansallisia soveltamissääntöjä ilmoittamisesta ja eläinten siirtoja koskevista rajoituksista (noin 972 876 euroa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 58 769 euroa Ranskassa — ks. kohta 56). |
| --- | --- |

77.

Komission antamien ohjeiden puuttumisen vuoksi jäsenvaltioiden maksupyyntöihin sisältyivät maksetut korvaukset kasvattajille, jotka eivät olleet noudattaneet yhteisön direktiivejä koskevia kansallisia soveltamissääntöjä ilmoittamisesta ja eläinten siirtoja koskevista rajoituksista (noin 972 876 euroa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 58 769 euroa Ranskassa — ks. kohta 56).

| 78. | Jäsenvaltioiden toteutettaviksi tarkoitettuja tarkastuksia sekä säilytettävää todentavaa aineistoa koskevien komission suuntaviivojen puuttumisen vuoksi paikan päällä tarkastetut edunsaajien asiakirjat olivat puutteellisia: teurastustodistukset puuttuivat useissa tapauksissa, kansallisiin tietokantoihin merkittyjen ja teurastettujen nautaeläinten välistä ristiintarkastusta ei ollut toteutettu tai niissä oli lukuisia epäyhtenäisyyksiä valtaosassa tarkastetuista jäsenvaltioista. Nämä lukuisat puutteet voidaan katsoa aiheutuneen kriisin laajuudesta, mutta kattavampien varautumissuunnitelmien (ks. kohdat 30–32) sekä komission tarkemmin määrittelemien kriteerien avulla kriisin vaikutusta olisi voitu vähentää. Muita eläimiä koskevia luokkia ei ole rekisteröity, koska yhteisön lainsäädännössä määrätään vain nautaeläimiä koskevasta yksilöllisestä tunnistamisesta (87), eikä vahvistusta ilmoitetun määrän luotettavuudesta näin ollen ole saatu. |
| --- | --- |

78.

Jäsenvaltioiden toteutettaviksi tarkoitettuja tarkastuksia sekä säilytettävää todentavaa aineistoa koskevien komission suuntaviivojen puuttumisen vuoksi paikan päällä tarkastetut edunsaajien asiakirjat olivat puutteellisia: teurastustodistukset puuttuivat useissa tapauksissa, kansallisiin tietokantoihin merkittyjen ja teurastettujen nautaeläinten välistä ristiintarkastusta ei ollut toteutettu tai niissä oli lukuisia epäyhtenäisyyksiä valtaosassa tarkastetuista jäsenvaltioista. Nämä lukuisat puutteet voidaan katsoa aiheutuneen kriisin laajuudesta, mutta kattavampien varautumissuunnitelmien (ks. kohdat 30–32) sekä komission tarkemmin määrittelemien kriteerien avulla kriisin vaikutusta olisi voitu vähentää. Muita eläimiä koskevia luokkia ei ole rekisteröity, koska yhteisön lainsäädännössä määrätään vain nautaeläimiä koskevasta yksilöllisestä tunnistamisesta (87), eikä vahvistusta ilmoitetun määrän luotettavuudesta näin ollen ole saatu.

| 79. | Komissio tarkensi kriisin puhkeamisen jälkeen tukikelpoisuusperusteet, jotka on määritetty päätöksessä 90/424/ETY, sekä yhteisön maksamien korvausten saamiseksi tarvittavat asiakirjat (ks. laatikko 7). Komissio tuo itsekin esille vastauksessaan tähän kohtaan, että se ei ole vuoden 1990 jälkeen mainittavasti muuttanut päätöksessä 90/424/ETY määritettyjä tukikelpoisuusehtoja. Päätöstä ei ole muotoiltu riittävän tarkasti ja se on tulkittavissa monin eri tavoin.


  Kuukautta ennen kriisin puhkeamista Yhdistyneestä kuningaskunnasta lampaita tuoneissa jäsenvaltioissa toteutetut ennalta ehkäisevät teurastukset; nämä teurastukset korvattiin Ranskassa, vaikka korvauksia koskeva komission päätös puuttui.
  Irlannissa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tautipesäkkeiden läheisyydessä toteutetut osittaiset ennalta ehkäisevät teurastukset (3 kilometrin teurastusalue Cumbrian alueella, menojen kokonaismäärä 112,3 miljoonaa euroa); komissio teki korvauspäätöksen Ranskan osalta heinäkuussa 2002, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin osalta joulukuussa 2003 ja Alankomaita koskevat päätökset olivat viimeistelyvaiheessa tämän kertomuksen laatimisajankohtana.
  Ennalta ehkäisevät teurastukset jäsenvaltioissa, joissa ei esiintynyt tautipesäkkeitä (Belgia, Saksa, Espanja ja Portugali); komissio teki asiaa koskevan päätöksen vasta elokuussa 2003 eli lähes kaksi vuotta kriisin päättymisen jälkeen (88).
  Oheiskustannusten rahoituspäätökset, joissa täsmennetään komissiolle esitettävät tiedot (eläinlääkärien kulut, eläinten hävittämisestä aiheutuneet kulut sekä desinfioinnista aiheutuneet kulut) tehtiin vasta vuonna 2003 (89). |
| --- | --- |

79.

Komissio tarkensi kriisin puhkeamisen jälkeen tukikelpoisuusperusteet, jotka on määritetty päätöksessä 90/424/ETY, sekä yhteisön maksamien korvausten saamiseksi tarvittavat asiakirjat (ks. laatikko 7). Komissio tuo itsekin esille vastauksessaan tähän kohtaan, että se ei ole vuoden 1990 jälkeen mainittavasti muuttanut päätöksessä 90/424/ETY määritettyjä tukikelpoisuusehtoja. Päätöstä ei ole muotoiltu riittävän tarkasti ja se on tulkittavissa monin eri tavoin.

Kuukautta ennen kriisin puhkeamista Yhdistyneestä kuningaskunnasta lampaita tuoneissa jäsenvaltioissa toteutetut ennalta ehkäisevät teurastukset; nämä teurastukset korvattiin Ranskassa, vaikka korvauksia koskeva komission päätös puuttui.
  Irlannissa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tautipesäkkeiden läheisyydessä toteutetut osittaiset ennalta ehkäisevät teurastukset (3 kilometrin teurastusalue Cumbrian alueella, menojen kokonaismäärä 112,3 miljoonaa euroa); komissio teki korvauspäätöksen Ranskan osalta heinäkuussa 2002, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin osalta joulukuussa 2003 ja Alankomaita koskevat päätökset olivat viimeistelyvaiheessa tämän kertomuksen laatimisajankohtana.
  Ennalta ehkäisevät teurastukset jäsenvaltioissa, joissa ei esiintynyt tautipesäkkeitä (Belgia, Saksa, Espanja ja Portugali); komissio teki asiaa koskevan päätöksen vasta elokuussa 2003 eli lähes kaksi vuotta kriisin päättymisen jälkeen (88).
  Oheiskustannusten rahoituspäätökset, joissa täsmennetään komissiolle esitettävät tiedot (eläinlääkärien kulut, eläinten hävittämisestä aiheutuneet kulut sekä desinfioinnista aiheutuneet kulut) tehtiin vasta vuonna 2003 (89).

| 80. | Yhteisö rahoittaa jäsenvaltioiden menoja, jos ne ovat viipymättä toteuttaneet asiaan liittyviä yhteisön toimenpiteitä, joita ovat tilojen eristäminen heti tartuntaepäilyn ja kaikkien eläinten teurastuksen ja hävittämisen jälkeen ja tilan puhdistaminen ja desinfiointi, kun virallinen vahvistus taudista on saatu (90). Komissio edellyttää jäsenvaltioille myönnettävää rahoitusta koskevissa päätöksissä jäsenvaltioilta rahoitusselvityksiä maksettavan korvauksen määrittämiseksi; rahoitusselvitykset muodostavat kuitenkin vain osa niiden menojen tukikelpoisuuden arviointiin tarvittavista asiakirjoista, joita päätöksessä 90/424/ETY (91) tarkoitetaan. |
| --- | --- |

80.

Yhteisö rahoittaa jäsenvaltioiden menoja, jos ne ovat viipymättä toteuttaneet asiaan liittyviä yhteisön toimenpiteitä, joita ovat tilojen eristäminen heti tartuntaepäilyn ja kaikkien eläinten teurastuksen ja hävittämisen jälkeen ja tilan puhdistaminen ja desinfiointi, kun virallinen vahvistus taudista on saatu (90). Komissio edellyttää jäsenvaltioille myönnettävää rahoitusta koskevissa päätöksissä jäsenvaltioilta rahoitusselvityksiä maksettavan korvauksen määrittämiseksi; rahoitusselvitykset muodostavat kuitenkin vain osa niiden menojen tukikelpoisuuden arviointiin tarvittavista asiakirjoista, joita päätöksessä 90/424/ETY (91) tarkoitetaan.

| 81. | Jäsenvaltiot ovat esittäneet lukuisia muutoksia maksupyyntöihinsä. Nämä pyynnöt olivat epäyhdenmukaisia ja ne sisälsivät paljon virheitä, minkä vuoksi komission yksiköt joutuivat pitkittämään tarkastuksiaan ja samalla viivästyttämään lopullisten korvausten maksamista. |
| --- | --- |

81.

Jäsenvaltiot ovat esittäneet lukuisia muutoksia maksupyyntöihinsä. Nämä pyynnöt olivat epäyhdenmukaisia ja ne sisälsivät paljon virheitä, minkä vuoksi komission yksiköt joutuivat pitkittämään tarkastuksiaan ja samalla viivästyttämään lopullisten korvausten maksamista.

Viiveitä jäsenvaltioiden menojen korvauksissa

| 82. | Jäsenvaltioiden käyttämien epäyhtenäisten korvausjärjestelmien (ks. kohdat 62–73) ja jäsenvaltioiden esittämien maksupyyntömuutosten vuoksi komission maksupyyntöihin liittyvä yksilöinti kunkin eläimen tukikelpoisesta arvosta tai vähintään kustakin eläinluokasta osoittautui monimutkaiseksi tehtäväksi. Tätä pahensi teurastettujen eläinten tarkkaa määrää koskevien tietojen puuttuminen. |
| --- | --- |

82.

Jäsenvaltioiden käyttämien epäyhtenäisten korvausjärjestelmien (ks. kohdat 62–73) ja jäsenvaltioiden esittämien maksupyyntömuutosten vuoksi komission maksupyyntöihin liittyvä yksilöinti kunkin eläimen tukikelpoisesta arvosta tai vähintään kustakin eläinluokasta osoittautui monimutkaiseksi tehtäväksi. Tätä pahensi teurastettujen eläinten tarkkaa määrää koskevien tietojen puuttuminen.

| 83. | Näin ollen yhteisön korvauksia ei ollut maksettu 1. lokakuuta 2003, yli kaksi vuotta eläintautiepidemian päättymisen jälkeen, Irlannille, Alankomaille eikä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, kun taas kasvattajille maksettiin korvauksia keskimäärin kolmen kuukauden määräajassa vuonna 2001 toteutettujen teurastusten jälkeen. |
| --- | --- |

83.

Näin ollen yhteisön korvauksia ei ollut maksettu 1. lokakuuta 2003, yli kaksi vuotta eläintautiepidemian päättymisen jälkeen, Irlannille, Alankomaille eikä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, kun taas kasvattajille maksettiin korvauksia keskimäärin kolmen kuukauden määräajassa vuonna 2001 toteutettujen teurastusten jälkeen.

Rahoitusosuuksia yhtenäistetty ainoastaan sikojen osalta

| 84. | Neuvoston päätöksessä 90/424/ETY määritellään yhteisön rahoitusosuus 60 prosentiksi jäsenvaltion tukikelpoisista menoista (ks. taulukko) suu- ja sorkkataudin torjumiseksi. |
| --- | --- |

84.

Neuvoston päätöksessä 90/424/ETY määritellään yhteisön rahoitusosuus 60 prosentiksi jäsenvaltion tukikelpoisista menoista (ks. taulukko) suu- ja sorkkataudin torjumiseksi.

| 85. | Korvausten määriä sekä kasvattajille maksettavia korvauksia koskeva hallinnointi ja erityissäännökset jaetaan maatalouden sekä terveyden ja kuluttaja-asioiden pääosastojen kesken: terveyden ja kuluttaja-asioiden pääosasto hallinnoi valtaosaa eläintauteja koskevia korvauksia, lukuun ottamatta tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) vuoksi teurastettuja nautaeläimiä koskevia korvauksia, joista vastaa edelleen maatalouden pääosasto. Suu- ja sorkkataudin sekä TSE-taudin osalta korvausmääriä ei yhtenäistetty, vaikka sianliha-alalla maatalouden sekä terveyden ja kuluttaja-asioiden pääosastot näin tekivätkin. Suu- ja sorkkatautia koskevat korvaukset ovat 60 prosenttia ja TSE-tautia koskevat 70 prosenttia. Muista eläintaudeista, mukaan lukien sikarutto, korvataan 50 prosenttia. Tämän vuoksi korvaukset samoista eläinten luokista vaihtelevat teurastuksen vuoksi taudin mukaan. Tilintarkastustuomioistuin ei ole löytänyt syytä näille vuodesta 1996 esiintyneille erilaisille korvausmäärille. |
| --- | --- |

85.

Korvausten määriä sekä kasvattajille maksettavia korvauksia koskeva hallinnointi ja erityissäännökset jaetaan maatalouden sekä terveyden ja kuluttaja-asioiden pääosastojen kesken: terveyden ja kuluttaja-asioiden pääosasto hallinnoi valtaosaa eläintauteja koskevia korvauksia, lukuun ottamatta tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) vuoksi teurastettuja nautaeläimiä koskevia korvauksia, joista vastaa edelleen maatalouden pääosasto. Suu- ja sorkkataudin sekä TSE-taudin osalta korvausmääriä ei yhtenäistetty, vaikka sianliha-alalla maatalouden sekä terveyden ja kuluttaja-asioiden pääosastot näin tekivätkin. Suu- ja sorkkatautia koskevat korvaukset ovat 60 prosenttia ja TSE-tautia koskevat 70 prosenttia. Muista eläintaudeista, mukaan lukien sikarutto, korvataan 50 prosenttia. Tämän vuoksi korvaukset samoista eläinten luokista vaihtelevat teurastuksen vuoksi taudin mukaan. Tilintarkastustuomioistuin ei ole löytänyt syytä näille vuodesta 1996 esiintyneille erilaisille korvausmäärille.

Kasvattajat eivät ole osallistuneet torjuntajärjestelmää koskevaan yhteisön rahoitukseen

| 86. | Vastauksena tilintarkastustuomioistuimen sikaruttoa koskevaan erityiskertomukseen (92) komissio totesi, että ”tuottajien olisi otettava suurempi vastuu eläintautien hävittämisen taloudellisista näkökohdista” ja että ”tarkoituksena onkin arvioida mahdollisuutta tukea jäsenvaltioita näiden suunnitelmien perustamisessa näitä asioita koskevan yhteisön lainsäädännön revisoinnin yhteydessä”. Komissio ei ole ehdottanut vastaavaa tukea sikaruton tai suu- ja sorkkataudin osalta. |
| --- | --- |

86.

Vastauksena tilintarkastustuomioistuimen sikaruttoa koskevaan erityiskertomukseen (92) komissio totesi, että ”tuottajien olisi otettava suurempi vastuu eläintautien hävittämisen taloudellisista näkökohdista” ja että ”tarkoituksena onkin arvioida mahdollisuutta tukea jäsenvaltioita näiden suunnitelmien perustamisessa näitä asioita koskevan yhteisön lainsäädännön revisoinnin yhteydessä”. Komissio ei ole ehdottanut vastaavaa tukea sikaruton tai suu- ja sorkkataudin osalta.

| 87. | Kaikki kasvattajat (epidemiasta vahinkoa kärsineet kasvattajat ja muut kasvattajat) eivät osallistu taudin hävittämiskuluihin yhteisön alueella, vaikka osa heistä eli ne kasvattajat, joita eläinten siirtoa koskeviin rajoituksiin liittyvät toimenpiteet tai teurastukset eivät koskeneet, pystyivät saamaan voittoa hintojen nousun ansiosta, kuten Irlannin maatalousministeriötä varten tehty yliopistollinen tutkimus (93) osoittaa. Tämän tutkimuksen mukaan sianliha-alan hyöty Irlannissa vuonna 2001 oli noin 107 miljoonaa euroa, joka aiheutui ensisijaisesti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuneen viennin määrien ja hintojen noususta. |
| --- | --- |

87.

Kaikki kasvattajat (epidemiasta vahinkoa kärsineet kasvattajat ja muut kasvattajat) eivät osallistu taudin hävittämiskuluihin yhteisön alueella, vaikka osa heistä eli ne kasvattajat, joita eläinten siirtoa koskeviin rajoituksiin liittyvät toimenpiteet tai teurastukset eivät koskeneet, pystyivät saamaan voittoa hintojen nousun ansiosta, kuten Irlannin maatalousministeriötä varten tehty yliopistollinen tutkimus (93) osoittaa. Tämän tutkimuksen mukaan sianliha-alan hyöty Irlannissa vuonna 2001 oli noin 107 miljoonaa euroa, joka aiheutui ensisijaisesti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuneen viennin määrien ja hintojen noususta.

| 88. | Komission lisäksi joissakin jäsenvaltioissa tehtiin aloitteita joko julkisella sektorilla tai kyseisellä maatalousalalla osittain taudin hävittämisestä aiheutuneiden kansallisten menojen pienentämiseksi tai täydentämiseksi. Alankomaissa perustettiin sikaruttoa koskeneen kriisin jälkeen eläinten terveyttä edistävä rahasto, josta maksetaan epidemiatilanteissa korvauksia. Tämä rahasto saa varoja kolmelta eri taholta: kasvattajilta, yhteisön talousarviosta (tarvittaessa) sekä Alankomaiden maataloutta koskevasta (kansallisesta) talousarviosta. Kasvattajien maksama osuus oli suurin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tutkitaan tällä hetkellä mahdollisuutta vastaavanlaiseen järjestelmään. Ranskassa eläinten terveydensuojelua harjoittaviin ryhmittymiin kuuluvat kasvattajat perustivat vapaaehtoisesti korvausrahastoja, joiden tarkoituksena on maksaa kriisitilanteissa korvauksia eläinten siirtoja koskevien rajoitustoimenpiteiden vuoksi taloudellisia menetyksiä kärsineille jäsenilleen. Näitä menetyksiä ei korvata yhteisön varoista (94). |
| --- | --- |

88.

Komission lisäksi joissakin jäsenvaltioissa tehtiin aloitteita joko julkisella sektorilla tai kyseisellä maatalousalalla osittain taudin hävittämisestä aiheutuneiden kansallisten menojen pienentämiseksi tai täydentämiseksi. Alankomaissa perustettiin sikaruttoa koskeneen kriisin jälkeen eläinten terveyttä edistävä rahasto, josta maksetaan epidemiatilanteissa korvauksia. Tämä rahasto saa varoja kolmelta eri taholta: kasvattajilta, yhteisön talousarviosta (tarvittaessa) sekä Alankomaiden maataloutta koskevasta (kansallisesta) talousarviosta. Kasvattajien maksama osuus oli suurin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tutkitaan tällä hetkellä mahdollisuutta vastaavanlaiseen järjestelmään. Ranskassa eläinten terveydensuojelua harjoittaviin ryhmittymiin kuuluvat kasvattajat perustivat vapaaehtoisesti korvausrahastoja, joiden tarkoituksena on maksaa kriisitilanteissa korvauksia eläinten siirtoja koskevien rajoitustoimenpiteiden vuoksi taloudellisia menetyksiä kärsineille jäsenilleen. Näitä menetyksiä ei korvata yhteisön varoista (94).

| 89. | Jäsenvaltiot kehittelevät siis mielenkiintoisia, vaikkakin keskenään hyvin erilaisia aloitteita tästä aiheesta. Yhteisön kehyksen puuttuessa riskinä on kasvattajien epätasapuolinen kohtelu. Mikäli näitten aloitteiden avulla voidaan pienentää jäsenvaltioiden osuutta hävittämisjärjestelmässä, niillä ei kuitenkaan voida taata yhteisön talousarviosta maksettavan osuuden pienentymistä. |
| --- | --- |

89.

Jäsenvaltiot kehittelevät siis mielenkiintoisia, vaikkakin keskenään hyvin erilaisia aloitteita tästä aiheesta. Yhteisön kehyksen puuttuessa riskinä on kasvattajien epätasapuolinen kohtelu. Mikäli näitten aloitteiden avulla voidaan pienentää jäsenvaltioiden osuutta hävittämisjärjestelmässä, niillä ei kuitenkaan voida taata yhteisön talousarviosta maksettavan osuuden pienentymistä.

HALLINNOINTI KOMISSIOSSA KRIISIN JÄLKEEN

Toimet eläinlääkinnän alalla

| 90. | Komissio esitti joulukuussa 2002 uuden direktiiviehdotuksen, jonka neuvosto hyväksyi syyskuussa 2003 (95). Tämä aiheutti merkittäviä muutoksia direktiivin 85/511/ETY puutteellisiin toimenpiteisiin. Muutokset koskivat erityisesti seuraavia seikkoja:






  a) | asettamatta kyseenalaiseksi vuodesta 1992 voimassa ollutta menettelytapaa, joka ensisijaisesti painottaa virustartunnan saastuttamien eläinten teurastusta, direktiivissä ehdotetaan hätärokotetta merkittävänä epidemian torjuntakeinona ja määritetään ehdot, joita sovelletaan rokotettujen eläinten lihan mahdolliseen markkinoille asettamiseen unionin alueella eläintautiepidemian aikana; |
| --- | --- | --- |

90.

Komissio esitti joulukuussa 2002 uuden direktiiviehdotuksen, jonka neuvosto hyväksyi syyskuussa 2003 (95). Tämä aiheutti merkittäviä muutoksia direktiivin 85/511/ETY puutteellisiin toimenpiteisiin. Muutokset koskivat erityisesti seuraavia seikkoja:

a)

asettamatta kyseenalaiseksi vuodesta 1992 voimassa ollutta menettelytapaa, joka ensisijaisesti painottaa virustartunnan saastuttamien eläinten teurastusta, direktiivissä ehdotetaan hätärokotetta merkittävänä epidemian torjuntakeinona ja määritetään ehdot, joita sovelletaan rokotettujen eläinten lihan mahdolliseen markkinoille asettamiseen unionin alueella eläintautiepidemian aikana;

| b) | direktiivissä täydennetään varautumissuunnitelmia koskevia yhteisön vaatimuksia ja edellytetään jäsenvaltioita saattamaan kyseiset suunnitelmat ajan tasalle viiden vuoden välein reaaliaikaisten hälytysharjoitusten (96) perusteella; valtaosa jäsenvaltioista oli jo tarkastanut omat suunnitelmansa kriisistä saatujen kokemusten perusteella; |
| --- | --- |

b)

direktiivissä täydennetään varautumissuunnitelmia koskevia yhteisön vaatimuksia ja edellytetään jäsenvaltioita saattamaan kyseiset suunnitelmat ajan tasalle viiden vuoden välein reaaliaikaisten hälytysharjoitusten (96) perusteella; valtaosa jäsenvaltioista oli jo tarkastanut omat suunnitelmansa kriisistä saatujen kokemusten perusteella;

| c) | direktiivissä määritetään viisi kriteeriä, joista minkä tahansa täyttyessä tilalla voidaan ilmoittaa olevan tautipesäke (97); tämän tulisi helpottaa varotoimien aloittamista nopeammin; |
| --- | --- |

c)

direktiivissä määritetään viisi kriteeriä, joista minkä tahansa täyttyessä tilalla voidaan ilmoittaa olevan tautipesäke (97); tämän tulisi helpottaa varotoimien aloittamista nopeammin;

| d) | direktiivissä jäsenvaltioita velvoitetaan perustamaan seuraamusjärjestelmiä yhteisön direktiivien (98) soveltamiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomistapauksia varten; |
| --- | --- |

d)

direktiivissä jäsenvaltioita velvoitetaan perustamaan seuraamusjärjestelmiä yhteisön direktiivien (98) soveltamiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomistapauksia varten;

| e) | direktiivissä edellytetään jäsenvaltioita antamaan tietoja yhteisön toimenpiteiden toteuttamista koskevista päivämääristä, joiden avulla komissio voi määritellä missä määrin yhteisön korvauksia maksetaan. |
| --- | --- |

e)

direktiivissä edellytetään jäsenvaltioita antamaan tietoja yhteisön toimenpiteiden toteuttamista koskevista päivämääristä, joiden avulla komissio voi määritellä missä määrin yhteisön korvauksia maksetaan.

| 91. | Myös täydentäviä toimia on hyväksytty; niiden tulisi lujittaa taudin ennaltaehkäisy- ja hävittämistoimia:






  a) | komissio on hyväksynyt kriisin jälkeen ennaltaehkäiseviä lisätoimenpiteitä; niiden tarkoituksena on rajoilla tehtävien tarkastusten osalta tiukentaa matkustajien matkatavaroiden tarkastuksia (99) ja lisätä heidän tietämystään; |
| --- | --- | --- |

91.

Myös täydentäviä toimia on hyväksytty; niiden tulisi lujittaa taudin ennaltaehkäisy- ja hävittämistoimia:

a)

komissio on hyväksynyt kriisin jälkeen ennaltaehkäiseviä lisätoimenpiteitä; niiden tarkoituksena on rajoilla tehtävien tarkastusten osalta tiukentaa matkustajien matkatavaroiden tarkastuksia (99) ja lisätä heidän tietämystään;

| b) | kriisin jälkeen hyväksyttiin komission aiempien ehdotusten perusteella tuotteiden varastointikielto vapaa-alueilla sellaisilta tuotteilta, jotka eivät vastaa yhteisön eläinlääkintää koskevia vaatimuksia (100); |
| --- | --- |

b)

kriisin jälkeen hyväksyttiin komission aiempien ehdotusten perusteella tuotteiden varastointikielto vapaa-alueilla sellaisilta tuotteilta, jotka eivät vastaa yhteisön eläinlääkintää koskevia vaatimuksia (100);

| c) | rehujen osalta komissio sai hyväksytyksi EU:n tasolla yleisen kiellon, joka koskee ruokajätteiden käyttöä (101); komissio oli esittänyt kieltoa jo ennen kriisiä; |
| --- | --- |

c)

rehujen osalta komissio sai hyväksytyksi EU:n tasolla yleisen kiellon, joka koskee ruokajätteiden käyttöä (101); komissio oli esittänyt kieltoa jo ennen kriisiä;

| d) | komissio laati kriisin jälkeen lampaiden yksilöllistä tunnistamista koskevan ehdotuksen (102), joka hyväksyttiin joulukuussa 2003 (103). |
| --- | --- |

d)

komissio laati kriisin jälkeen lampaiden yksilöllistä tunnistamista koskevan ehdotuksen (102), joka hyväksyttiin joulukuussa 2003 (103).

| 92. | Tähän mennessä toteutetuissa toimenpiteissä ei kuitenkaan oteta riittävästi joitakin seikkoja huomioon, ja tässä suhteessa niiden vaikutus on hyvin vähäinen:






  a) | kasvattajien suorittamaa nopeaa ilmoittamista ei ole edistetty minkäänlaisten kannustinten tai korvausten maksua koskevien ehtojen avulla; |
| --- | --- | --- |

92.

Tähän mennessä toteutetuissa toimenpiteissä ei kuitenkaan oteta riittävästi joitakin seikkoja huomioon, ja tässä suhteessa niiden vaikutus on hyvin vähäinen:

a)

kasvattajien suorittamaa nopeaa ilmoittamista ei ole edistetty minkäänlaisten kannustinten tai korvausten maksua koskevien ehtojen avulla;

| b) | jäsenvaltioiden komissiolle ensimmäisestä tautipesäkkeestä tekemään ilmoitukseen liittyvää määräaikaa ei ole muutettu, vaan se on edelleen 24 tuntia taudista saadun vahvistuksen jälkeen; kokemus on kuitenkin osoittanut, että mainittua määräaikaa voitaisiin lyhentää; |
| --- | --- |

b)

jäsenvaltioiden komissiolle ensimmäisestä tautipesäkkeestä tekemään ilmoitukseen liittyvää määräaikaa ei ole muutettu, vaan se on edelleen 24 tuntia taudista saadun vahvistuksen jälkeen; kokemus on kuitenkin osoittanut, että mainittua määräaikaa voitaisiin lyhentää;

| c) | eläinten teurastus on pakollista tautipesäkkeestä mahdollisimman pian saadun vahvistuksen jälkeen, mutta teurastusta ei ole määritelty tehtäväksi välittömästi ennen eläinten arvon määrittelyä koskevien hallinnollisten menettelyjen loppuunsaattamista. |
| --- | --- |

c)

eläinten teurastus on pakollista tautipesäkkeestä mahdollisimman pian saadun vahvistuksen jälkeen, mutta teurastusta ei ole määritelty tehtäväksi välittömästi ennen eläinten arvon määrittelyä koskevien hallinnollisten menettelyjen loppuunsaattamista.

| 93. | Samoin kuin sikaruton yhteydessä (104), komissio ei ole päivittänyt alkuperäistä tutkimustaan, vaikka monet tuolloin puuttuneet tiedot ovatkin olleet käytettävissä vuoden 2001 kriisin jälkeen (105). Hätärokotteen käyttöä ja rokotettujen eläinten lihan kulutuksen sallimista yhteisön alueella koskevan yhteisön menettelytavan kustannushyötyä ei ole analysoitu siitä huolimatta, että Maailman eläintautijärjestö (ks. kohta 3) on muuttanut eläintautiepidemian jälkeisten kaupallisten toimien uudelleen aloittamista koskevia määräaikoja. |
| --- | --- |

93.

Samoin kuin sikaruton yhteydessä (104), komissio ei ole päivittänyt alkuperäistä tutkimustaan, vaikka monet tuolloin puuttuneet tiedot ovatkin olleet käytettävissä vuoden 2001 kriisin jälkeen (105). Hätärokotteen käyttöä ja rokotettujen eläinten lihan kulutuksen sallimista yhteisön alueella koskevan yhteisön menettelytavan kustannushyötyä ei ole analysoitu siitä huolimatta, että Maailman eläintautijärjestö (ks. kohta 3) on muuttanut eläintautiepidemian jälkeisten kaupallisten toimien uudelleen aloittamista koskevia määräaikoja.

| 94. | Vuonna 2002 Maailman eläintautijärjestö lyhensi kaupallisten toimien uudelleen aloittamista koskevaa määräaikaa 12 kuukaudesta kuuteen kuukauteen tapauksissa, joissa kriisin aikana oli käytetty rokotetta. Tämä muistutti kaupallisten seurausten osalta teurastusta ilman rokotteen käyttöä, jolloin määräaika on ainoastaan kolme kuukautta. Tämä on merkittävää, koska yhteisön tasolla tehdyn menettelytavan muutoksen jälkeen hätärokotuksen merkitys on entistä suurempi. |
| --- | --- |

94.

Vuonna 2002 Maailman eläintautijärjestö lyhensi kaupallisten toimien uudelleen aloittamista koskevaa määräaikaa 12 kuukaudesta kuuteen kuukauteen tapauksissa, joissa kriisin aikana oli käytetty rokotetta. Tämä muistutti kaupallisten seurausten osalta teurastusta ilman rokotteen käyttöä, jolloin määräaika on ainoastaan kolme kuukautta. Tämä on merkittävää, koska yhteisön tasolla tehdyn menettelytavan muutoksen jälkeen hätärokotuksen merkitys on entistä suurempi.

| 95. | Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tarkastuksen aikana, että useat eläinlääkintää koskevia sopimuksia yhteisön kanssa tehneistä maista olivat jatkaneet viennin estämistä Euroopan unionin alueelta sen jälkeen kun maat olivat saaneet eläintaudista vapaan alueen aseman (106). |
| --- | --- |

95.

Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tarkastuksen aikana, että useat eläinlääkintää koskevia sopimuksia yhteisön kanssa tehneistä maista olivat jatkaneet viennin estämistä Euroopan unionin alueelta sen jälkeen kun maat olivat saaneet eläintaudista vapaan alueen aseman (106).

| 96. | Komissio ei kuitenkaan ole määrällisesti ilmoittanut yhteisön tasolla viennin esteistä aiheutuneita kustannuksia. Näistä esteistä saattaa tulla entistä merkittävämpiä EU:n käyttämien hätärokotteiden vuoksi, koska kolmannet maat eivät käytä niitä ja saattavat näin ollen yhä harvemmin sallia tuonnin rokotteita käyttäviltä alueilta. |
| --- | --- |

96.

Komissio ei kuitenkaan ole määrällisesti ilmoittanut yhteisön tasolla viennin esteistä aiheutuneita kustannuksia. Näistä esteistä saattaa tulla entistä merkittävämpiä EU:n käyttämien hätärokotteiden vuoksi, koska kolmannet maat eivät käytä niitä ja saattavat näin ollen yhä harvemmin sallia tuonnin rokotteita käyttäviltä alueilta.

| 97. | Komissio ei ole edelleenkään päivittänyt jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisia koskevaa tutkimusta. Jäsenvaltioiden toteuttamia tilojen säännöllisiä tarkastuksia koskevista parlamentin ja kansainvälisen konferenssin ehdotuksista (107) huolimatta komissio ei ole toistaiseksi esittänyt jäsenvaltioille mainitunlaisen järjestelmän perustamisesta. |
| --- | --- |

97.

Komissio ei ole edelleenkään päivittänyt jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisia koskevaa tutkimusta. Jäsenvaltioiden toteuttamia tilojen säännöllisiä tarkastuksia koskevista parlamentin ja kansainvälisen konferenssin ehdotuksista (107) huolimatta komissio ei ole toistaiseksi esittänyt jäsenvaltioille mainitunlaisen järjestelmän perustamisesta.

Toimet varainhoidon alalla

| 98. | Neuvoston espanjalainen puheenjohtajisto totesi huhtikuussa 2002 laatimassaan muistiossa (108), että eläinjalostusalan maatalousvakuutusohjelmat voisivat olla vaihtoehtoinen ratkaisu hätärahaston kattamille nykyisille mekanismeille. Tämän muistion sekä tilintarkastustuomioistuimen ja vastuuvapauden myöntämisestä vastaavan viranomaisen aiempien suositusten perusteella (ks. kohta 59 ja laatikko 4) komissio tilasi tammikuussa 2003 eläintauteihin liittyvät riskit kattavia vakuutuksia koskevan tutkimuksen. |
| --- | --- |

98.

Neuvoston espanjalainen puheenjohtajisto totesi huhtikuussa 2002 laatimassaan muistiossa (108), että eläinjalostusalan maatalousvakuutusohjelmat voisivat olla vaihtoehtoinen ratkaisu hätärahaston kattamille nykyisille mekanismeille. Tämän muistion sekä tilintarkastustuomioistuimen ja vastuuvapauden myöntämisestä vastaavan viranomaisen aiempien suositusten perusteella (ks. kohta 59 ja laatikko 4) komissio tilasi tammikuussa 2003 eläintauteihin liittyvät riskit kattavia vakuutuksia koskevan tutkimuksen.

| 99. | Tutkimus tuo esiin nykyisen järjestelmän epäjohdonmukaisuuksia ja selvästi puoltaa jäsenvaltioissa yleisesti käyttöönotettavaa rahoitusjärjestelmää, jota hallinnoisivat ja osittain rahoittaisivat kasvattajat itse. Näin voitaisiin kannustaa kasvattajien osallistumista eläintautien torjuntaan. Tutkimuksessa ehdotetaan epäsuorien menetysten (liiketappiot) korvaamiseen vapaaehtoisen, kasvattajien välisen vakuutusjärjestelmän perustamista. Järjestelmä olisi eräänlainen kasvattajien keskinäinen vakuutusyhtiö. |
| --- | --- |

99.

Tutkimus tuo esiin nykyisen järjestelmän epäjohdonmukaisuuksia ja selvästi puoltaa jäsenvaltioissa yleisesti käyttöönotettavaa rahoitusjärjestelmää, jota hallinnoisivat ja osittain rahoittaisivat kasvattajat itse. Näin voitaisiin kannustaa kasvattajien osallistumista eläintautien torjuntaan. Tutkimuksessa ehdotetaan epäsuorien menetysten (liiketappiot) korvaamiseen vapaaehtoisen, kasvattajien välisen vakuutusjärjestelmän perustamista. Järjestelmä olisi eräänlainen kasvattajien keskinäinen vakuutusyhtiö.

| 100. | Koska tutkimuksen tulokset ovat varsin tuoreet (toukokuu 2003), komissio ei ole vielä ehdottanut muutoksia nykyiseen järjestelmään eikä laatinut jäsenvaltioiden menoihin tarkoitettuun rahoitusosuuteen liittyviä yksityiskohtaisia sääntöjä. |
| --- | --- |

100.

Koska tutkimuksen tulokset ovat varsin tuoreet (toukokuu 2003), komissio ei ole vielä ehdottanut muutoksia nykyiseen järjestelmään eikä laatinut jäsenvaltioiden menoihin tarkoitettuun rahoitusosuuteen liittyviä yksityiskohtaisia sääntöjä.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

| 101. | Yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen vuoksi yhteisön oli kiellettävä eläinten ennaltaehkäisevien suu- ja sorkkatautirokotusten käyttö. Vastineeksi kaupallisilla syillä perustellulle toimelle oli luotava taudin ehkäisemistä ja torjumista koskeva järjestelmä, jonka avulla olisi nopeasti mahdollista saada taudista vapaan alueen asema. Tämän vuoksi yhteisön alueella otettiin käyttöön eläintautien ehkäisemiseen ja torjuntaan liittyvä järjestelmä, jossa otetaan eläinten sekä eläintuotteiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvät riskit tehokkaasti huomioon. Järjestelmän tavoitteena on rajoittaa viruksen pääsy yhteisön alueelle ja sen leviämiseen liittyviä riskejä (ks. kohta 6). |
| --- | --- |

101.

Yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen vuoksi yhteisön oli kiellettävä eläinten ennaltaehkäisevien suu- ja sorkkatautirokotusten käyttö. Vastineeksi kaupallisilla syillä perustellulle toimelle oli luotava taudin ehkäisemistä ja torjumista koskeva järjestelmä, jonka avulla olisi nopeasti mahdollista saada taudista vapaan alueen asema. Tämän vuoksi yhteisön alueella otettiin käyttöön eläintautien ehkäisemiseen ja torjuntaan liittyvä järjestelmä, jossa otetaan eläinten sekä eläintuotteiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvät riskit tehokkaasti huomioon. Järjestelmän tavoitteena on rajoittaa viruksen pääsy yhteisön alueelle ja sen leviämiseen liittyviä riskejä (ks. kohta 6).

| 102. | Tämänkaltainen järjestelmä tuskin voi olla kaikissa olosuhteissa täydellisen tehokas, mutta komission tekemien perusteellisten arviointien ja oikea-aikaisten tarkastusten puuttumisen vuoksi järjestelmän tiettyjä heikkouksia ja jäsenvaltioiden laiminlyöntejä sen täytäntöönpanossa ei voitu korjata ajoissa. Ennen vuoden 2001 kriisiä yhteisön lainsäädäntöä koskevia puutteita ei tietyistä komission aiemmista ehdotuksista huolimatta korjattu (ks. kohdat 18–43). Komissio havaitsi nopeasti vuoden 2001 kriisin aikana — laaja-alaisen eläintautiepidemian puhjettua — puutteita, jotka koskivat ehkäisemis- ja torjuntajärjestelmää ja sen soveltamista tietyissä jäsenvaltioissa erityisesti valtion eläinlääkärien puutteellisen toimintakehyksen osalta sekä taudista ilmoittamista ja teurastusten täytäntöönpanoon sovellettavia järjestelmiä. Näiden epäkohtien välitön korjaaminen oli kuitenkin mahdotonta (ks. kohdat 48–58) ja ne lisäsivät vuoden 2001 eläintautiepidemian aiheuttamia taloudellisia rasitteita. Maailman eläintautijärjestön kansainvälisen eläintautisäännöstön mukaisesti erästä jäsenvaltiota ei voitu pitää virallisesti taudista vapaana alueena 11 kuukauteen ja unionia käytännössä yli vuoteen, kun kolmannet maat olivat asettaneet yhteisöstä peräisin olevat tuotteet maahantuontikieltoon. |
| --- | --- |

102.

Tämänkaltainen järjestelmä tuskin voi olla kaikissa olosuhteissa täydellisen tehokas, mutta komission tekemien perusteellisten arviointien ja oikea-aikaisten tarkastusten puuttumisen vuoksi järjestelmän tiettyjä heikkouksia ja jäsenvaltioiden laiminlyöntejä sen täytäntöönpanossa ei voitu korjata ajoissa. Ennen vuoden 2001 kriisiä yhteisön lainsäädäntöä koskevia puutteita ei tietyistä komission aiemmista ehdotuksista huolimatta korjattu (ks. kohdat 18–43). Komissio havaitsi nopeasti vuoden 2001 kriisin aikana — laaja-alaisen eläintautiepidemian puhjettua — puutteita, jotka koskivat ehkäisemis- ja torjuntajärjestelmää ja sen soveltamista tietyissä jäsenvaltioissa erityisesti valtion eläinlääkärien puutteellisen toimintakehyksen osalta sekä taudista ilmoittamista ja teurastusten täytäntöönpanoon sovellettavia järjestelmiä. Näiden epäkohtien välitön korjaaminen oli kuitenkin mahdotonta (ks. kohdat 48–58) ja ne lisäsivät vuoden 2001 eläintautiepidemian aiheuttamia taloudellisia rasitteita. Maailman eläintautijärjestön kansainvälisen eläintautisäännöstön mukaisesti erästä jäsenvaltiota ei voitu pitää virallisesti taudista vapaana alueena 11 kuukauteen ja unionia käytännössä yli vuoteen, kun kolmannet maat olivat asettaneet yhteisöstä peräisin olevat tuotteet maahantuontikieltoon.

| 103. | Tarkastus toi esiin sen, että torjuntajärjestelmän tehokkuus riippui suurelta osin nopeasta kasvattajien tekemästä tauti-ilmoituksesta ja siitä, että kasvattajat noudattivat eläinten siirtoja koskevia rajoituksia. |
| --- | --- |

103.

Tarkastus toi esiin sen, että torjuntajärjestelmän tehokkuus riippui suurelta osin nopeasta kasvattajien tekemästä tauti-ilmoituksesta ja siitä, että kasvattajat noudattivat eläinten siirtoja koskevia rajoituksia.

| 104. | Tilintarkastustuomioistuimen havaintojen mukaan rahoitusjärjestelmää on edelleen kehitettävä: korvausten kattama ala on huonosti määritelty, jotkut jäsenvaltiot eivät edelleenkään ole saaneet korvauksia ja kasvattajia on kohdeltu epätasapuolisesti heidän maatilansa sijainnin tai käytetyn teurastusmenetelmän perusteella (ks. kohdat 60–73). Yhteisön rahoitukseen oikeuttavien jäsenvaltioiden menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt ja menettelyt yksilöitiin myöhässä (ks. kohdat 74–83). Komission tarkastusten seurauksena Yhdistyneelle kuningaskunnalle suoritettavia maksuja vähennettiin 58,1 prosenttia, mikä vastaa 573,2 miljoonaa euroa, ja Ranskalle suoritettavia maksuja 2,7 prosenttia, mikä vastaa 0,1 miljoonaa euroa. |
| --- | --- |

104.

Tilintarkastustuomioistuimen havaintojen mukaan rahoitusjärjestelmää on edelleen kehitettävä: korvausten kattama ala on huonosti määritelty, jotkut jäsenvaltiot eivät edelleenkään ole saaneet korvauksia ja kasvattajia on kohdeltu epätasapuolisesti heidän maatilansa sijainnin tai käytetyn teurastusmenetelmän perusteella (ks. kohdat 60–73). Yhteisön rahoitukseen oikeuttavien jäsenvaltioiden menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt ja menettelyt yksilöitiin myöhässä (ks. kohdat 74–83). Komission tarkastusten seurauksena Yhdistyneelle kuningaskunnalle suoritettavia maksuja vähennettiin 58,1 prosenttia, mikä vastaa 573,2 miljoonaa euroa, ja Ranskalle suoritettavia maksuja 2,7 prosenttia, mikä vastaa 0,1 miljoonaa euroa.

| 105. | Neuvosto ja komissio ovat sittemmin korjanneet useita lainsäädännöllisiä puutteita (ks. kohdat 90–91). Hyväksytyt lainsäädännölliset tekstit osoittavat, että komissio on ottanut ja ottaa edelleen opikseen kriisin myötä kertyneistä kokemuksista. Joitakin puutteita on kuitenkin edelleen olemassa, ja ne saattavat heikentää yhteisön toimien vaikuttavuutta taudin ehkäisyssä ja torjunnassa. Tämä koskee erityisesti valvontaohjelmia, suu- ja sorkkataudista ilmoittamista ja teurastusten toimittamista viipymättä (ks. kohta 92). Yhteisön lainsäädännössä edellytetään, että jäsenvaltioiden on vastedes otettava käyttöön seuraamuksia tapauksissa, joissa yhteisön direktiivien täytäntöönpanemiseksi laadittuja kansallisia säännöksiä on jätetty noudattamatta. Lainsäädännössä ei ole kuitenkaan määritetty toimia, joiden avulla kasvattajia houkuteltaisiin osallistumaan aktiivisesti ennaltaehkäisyyn ja torjuntaan. Kasvattajat eivät osallistu ennaltaehkäisy- ja torjuntajärjestelmää koskevaan yhteisön rahoitukseen. Rahoitusjärjestelmää ei edelleenkään ole tarkistettu. Näistä puutteista huolimatta nykyisen järjestelmän mukaan jäsenvaltioille voidaan suorittaa korvauksia, mikä tarkoittaa yhteisön talousarvion kannalta merkittävää taloudellista riskiä. |
| --- | --- |

105.

Neuvosto ja komissio ovat sittemmin korjanneet useita lainsäädännöllisiä puutteita (ks. kohdat 90–91). Hyväksytyt lainsäädännölliset tekstit osoittavat, että komissio on ottanut ja ottaa edelleen opikseen kriisin myötä kertyneistä kokemuksista. Joitakin puutteita on kuitenkin edelleen olemassa, ja ne saattavat heikentää yhteisön toimien vaikuttavuutta taudin ehkäisyssä ja torjunnassa. Tämä koskee erityisesti valvontaohjelmia, suu- ja sorkkataudista ilmoittamista ja teurastusten toimittamista viipymättä (ks. kohta 92). Yhteisön lainsäädännössä edellytetään, että jäsenvaltioiden on vastedes otettava käyttöön seuraamuksia tapauksissa, joissa yhteisön direktiivien täytäntöönpanemiseksi laadittuja kansallisia säännöksiä on jätetty noudattamatta. Lainsäädännössä ei ole kuitenkaan määritetty toimia, joiden avulla kasvattajia houkuteltaisiin osallistumaan aktiivisesti ennaltaehkäisyyn ja torjuntaan. Kasvattajat eivät osallistu ennaltaehkäisy- ja torjuntajärjestelmää koskevaan yhteisön rahoitukseen. Rahoitusjärjestelmää ei edelleenkään ole tarkistettu. Näistä puutteista huolimatta nykyisen järjestelmän mukaan jäsenvaltioille voidaan suorittaa korvauksia, mikä tarkoittaa yhteisön talousarvion kannalta merkittävää taloudellista riskiä.

| 106. | Näiden havaintojen perusteella tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että:






  a) | ehkäisemis- ja torjuntajärjestelmää arvioitaisiin säännöllisesti kriisikauden ulkopuolella ja sen soveltamisen valvontaa lisättäisiin; |
| --- | --- | --- |

106.

Näiden havaintojen perusteella tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että:

a)

ehkäisemis- ja torjuntajärjestelmää arvioitaisiin säännöllisesti kriisikauden ulkopuolella ja sen soveltamisen valvontaa lisättäisiin;

| b) | tutkittaisiin keinoja, joilla kasvattajat entistä useammin ilmoittaisivat taudeista nopeasti ja noudattaisivat eläinten siirtoja koskevia rajoituksia; |
| --- | --- |

b)

tutkittaisiin keinoja, joilla kasvattajat entistä useammin ilmoittaisivat taudeista nopeasti ja noudattaisivat eläinten siirtoja koskevia rajoituksia;

| c) | selvennettäisiin eläintautiepidemioihin sovellettavaa rahoituskehystä, minkä tarkoituksena olisi vähentää mahdollisimman paljon yhteisön talousarvioon kohdistuvia taloudellisia riskejä. |
| --- | --- |

c)

selvennettäisiin eläintautiepidemioihin sovellettavaa rahoituskehystä, minkä tarkoituksena olisi vähentää mahdollisimman paljon yhteisön talousarvioon kohdistuvia taloudellisia riskejä.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 21. heinäkuuta 2004.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Juan Manuel FABRA VALLÉS

presidentti

---

(1)  Euroopan parlamentin päätöslauselma, 17. joulukuuta 2002, kohta 54.

1

(2)  Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectuée par la Commission sur les politiques actuelles des états membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse (Komission kertomus neuvostolle komission tutkimuksesta, joka koskee jäsenvaltioissa harjoitettuja suu- ja sorkkataudin torjumista koskevia politiikkoja), Euroopan yhteisöjen komissio, SEC (89) 1731 lopullinen, 18. lokakuuta 1989.

2

Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectuée par la Commission sur les politiques actuelles des états membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse

(3)  Karjan ennalta ehkäisevää rokotusta ei pidä sekoittaa hätärokotukseen, joka annetaan mahdollisen tautipesäkkeen ilmetessä. Vuonna 1988 harjoitettiin kahdenlaista politiikkaa: kahdeksassa jäsenvaltiossa (Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Italia, Luxemburg, Alankomaat ja Portugali) karjalle annettiin ennalta ehkäisevä rokotus ja taudin ilmetessä joko kaikki saastuneet eläimet tai osa niistä hävitettiin. Muissa jäsenvaltioissa (Tanska, Kreikka, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta) sitävastoin ei annettu ennalta ehkäiseviä rokotuksia ja tautipesäkkeen ilmetessä kaikki saastuneet eläimet hävitettiin.

3

(4)  Vuonna 1924 perustettu hallitustenvälinen järjestö, jonka laatimat terveyssäännöt Maailman kauppajärjestö tunnustaa kansainvälisiksi terveyssäännöiksi.

4

(5)  Neuvoston direktiivi 90/423/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi annetun direktiivin 85/511/ETY, eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annetun direktiivin 64/432/ETY sekä terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tai lihatuotteiden tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 72/462/ETY muuttamisesta (EYVL L 224, 18.8.1990, s. 13).

5

(6)  Statistics on foot and mouth disease, DEFRA, Yhdistynyt kuningaskunta, 12. joulukuuta 2002.

6

Statistics on foot and mouth disease

(7)  Livestock Welfare Disposal Scheme — Yhdistyneen kuningaskunnan 22. maaliskuuta 2001 käyttöön ottama, ”Rural Payments Agencyn” hallinnoima ja komission hyväksymä valtiontuki.

7

Livestock Welfare Disposal Scheme

(8)  Neuvoston direktiivi 90/423/ETY ja neuvoston direktiivi 85/511/ETY, annettu 18 päivänä marraskuuta 1985, yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi (EYVL L 315, 26.11.1985, s. 11).

8

(9)  Jäsenvaltioiden eläinlääkintämenoja koskevat yhteisön korvaukset katsotaan avustuksiksi, vaikka ne katetaan EMOTR:n tukiosastosta. Tämän vuoksi korvauksia ei oteta huomioon jäsenvaltioiden tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä eikä maksajavirastojen tilejä tarkastavien laitosten toiminnassa vaan terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston omassa hallinnossa ja varainhoidon valvonnassa.

9

(10)  Ehdotus neuvoston direktiiviksi, annettu 13 päivänä joulukuuta 2002, yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi ja direktiivin 92/46/ETY muuttamisesta, KOM (2002) 736 lopullinen.

10

(11)  Neuvoston direktiivi 2003/85/EY, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseksi, direktiivin 85/511/ETY sekä päätösten 89/531/ETY ja 91/665/ETY kumoamisesta ja direktiivin 92/46/ETY muuttamisesta (EUVL L 306, 22.11.2003, s. 1).

11

(12)  Neuvoston päätös 90/424/ETY, tehty 26 päivänä kesäkuuta 1990, tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista (EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19).

12

(13)  Talousarviossa budjettikohta B1-3 3 2. Budjettinimikkeistöä muutettiin varainhoitovuoden 2004 osalta. Hätärahasto on kirjattu talousarvion momenttiin 17 04 03.

13

(14)  BSE-tauti ei kuulu tähän eläintautien ryhmään.

14

(15)  Eläintautien hätärahaston vuotuinen talousarvio oli 5 miljoonaa euroa vuosina 1995–1998, 20 miljoonaa euroa vuonna 1999 ja lopulta 41 miljoonaa euroa varainhoitovuosina 2000 ja 2001. Suu- ja sorkkatautikriisi vaati ylimääräisen 400 miljoonan euron määrärahasiirron vuoden 2001 osalta rahaston alkuperäisten 41 miljoonan euron määrärahojen lisäksi. Lisäys oli täten melkein kymmenkertainen alkuperäisiin varoihin nähden. Varainhoitovuosina 2001, 2002 ja 2003 talousarvioon kirjatut lopulliset varat olivat määrältään 978,1 miljoonaa euroa.

15

(16)  Muuntokurssi: 1 euro = 0,62380 Englannin puntaa (3.12.2001).

16

Huom.

Huom.

Jäsenvaltioiden esittämät korvauspyynnöt koskevat 3,5 miljoonaa eläintä.

Suurin luku (3 166 583 eläintä) koskee Yhdistynyttä kuningaskuntaa; osuus kokonaismäärästä on 89 prosenttia.

Maksettujen korvausten määrä on 1 775,1 miljoonaa euroa, joista Yhdistyneen kuningaskunnan osuus on 1 670 miljoonaa, eli 94 prosenttia suu- ja sorkkataudista vuonna 2001 kärsineille maille maksetuista korvauksista.

Suu- ja sorkkatauti koetteli vuonna 2001 eläinlajeista eniten lampaita (2 587 180 lammasta). Yhdistyneessä kuningaskunnassa korvauksen kohteena olleiden lampaiden osuus kokonaismäärästä on 94,53 prosenttia.

Suurimmat eläinlajikohtaiset korvaukset koskevat nautaeläimiä, joista maksettujen korvausten kokonaismäärä oli 1 086 189 835 euroa; 93,8 prosenttia korvauksista maksettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle.

Lähde:

Lähde:

Ranska: korvauspyynnöt (5.10.2001 ja 6.12.2002).

Irlanti: korvauspyyntö (6.2.2002).

Alankomaat: korvauspyyntö (huhtikuu 2002).

Yhdistynyt kuningaskunta: korvauspyynnöt (joulukuu 2001 ja 26.2.2003) sekä Pohjois-Irlannin korvauspyyntö.

(17)  Komission päätökset 2001/646/EY (EYVL L 228, 24.8.2001, s. 24), 2001/652/EY (EYVL L 230, 28.8.2001, s. 8), 2001/653/EY (EYVL L 230, 28.8.2001, s. 12) ja 2001/654/EY (EYVL L 230. 28.8.2001, s. 16) rahoitusosuudesta suu- ja sorkkataudin hävittämiseksi Ranskassa, Irlannissa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

17

(18)  31. joulukuuta 2003 mennessä suoritetut maksut.

18

(19)  S-s 2001: suu- ja sorkkatauti vuonna 2001.

19

(20)  S-s 2001: suu- ja sorkkatauti vuonna 2001.

20

(21)  Kohdan ”muut eläintaudit” maksusitoumukset: 114,38 miljoonaa euroa.

21

(22)  Kohdan ”muut eläintaudit” maksut: 36,2 miljoonaa euroa.

22

(23)  Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1995 (EYVL C 340, 12.11.1996, s. 1). Erityiskertomus nro 19/98 yhteisön rahoituksesta toimille, joita on toteutettu BSE-taudin aiheuttaman kriisin vuoksi (EYVL C 383, 9.12.1998, s. 1). Erityiskertomus nro 1/2000 klassisesta sikarutosta (EYVL C 85, 23.3.2000, s. 1). Erityiskertomus nro 14/2001 BSE-tautia koskevan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 19/98 seurannasta (EYVL C 324, 20.11.2001, s. 1).

23

(24)  Koska komissio ei ole vielä saanut päätökseen neuvotteluja jäsenvaltioiden kanssa eikä tehnyt lopullista päätöstä myönnettävistä korvauksista, tilintarkastustuomioistuin ei voi ottaa kantaa muihin suu- ja sorkkatautiin liittyviin kustannuksiin, jotka koskevat eläinten hävittämistä, laitteiden ja välineiden desinfiointia sekä komission toimittamia varainhoidon moitteettomuuden tarkastuksia.

24

(25)  Kolme näistä tarkastuskäynneistä tehtiin yhteistyössä komission yksiköiden kanssa.

25

(26)  Asiasta neuvoteltiin samanaikaisesti sekä edunsaajien että teurastettujen eläinten arvon arvioijien kanssa. Tarkastuskäyntejä tehtiin myös Pariisissa sijaitsevaan Maailman eläintautijärjestöön (OIE), Pirbrightin laboratorioon ja Lontoossa sijaitsevaan kansalliseen tarkastuselimeen.

26

(27)  Neuvoston puheenjohtajavaltion Belgian, Euroopan komission, Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan Brysselissä 12. ja 13. joulukuuta 2001 järjestämä suu- ja sorkkataudin hallintaa ja ehkäisemistä käsittelevä kansainvälinen konferenssi, loppuraportti;

27

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. kesäkuuta 2002, The Stationery Office, Lontoo;

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

Report by the Comptroller and Auditor General

J.-P. Émorinen laatima kertomus nro 405, jonka Ranskan senaatti hyväksyi 21. kesäkuuta 2001 pitämässään istunnossa;

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, 22. heinäkuuta 2002, Dr Iain Anderson CBE, The Stationery Office, Lontoo;

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

Infectious diseases in livestock, The Royal Society, heinäkuu 2002;

Infectious diseases in livestock

Vastaukset kertomukseen ”Footand Mouth Disease Inquiries”, HM Government with the Welsh Assembly Government, marraskuu 2002;

Footand Mouth Disease Inquiries

Euroopan parlamentin 17. joulukuuta 2002 antama päätöslauselma suu- ja sorkkataudin torjumisesta Euroopan unionissa vuonna 2001 sekä tulevista ennalta ehkäisevistä toimista eläintautien välttämiseksi ja torjumiseksi Euroopan unionissa ja Euroopan parlamentin suu- ja sorkkatautia käsittelevän väliaikaisen valiokunnan mietintö (A5-0405/2002).

(28)  Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectuée par la Commission sur les politiques actuelles des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse (Komission kertomus neuvostolle komission tutkimuksesta, joka koskee jäsenvaltioissa harjoitettuja suu- ja sorkkataudin torjumista koskevia politiikkoja), Euroopan yhteisöjen komissio, SEC (89) 1731 lopullinen, 18. lokakuuta 1989.

28

Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectuée par la Commission sur les politiques actuelles des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse

(29)  Nautakarjan siirrot koskevat vuodessa noin kolmea miljoonaa eläintä.

29

(30)  Yhdistyneessä kuningaskunnassa teurastamojen määrä väheni: vuonna 1990 teurastamoja oli 1 400 ja vuonna 1999 enää 400.

30

(31)  Vuosien 1987 ja 1997 välisenä aikana sikojen tilakohtainen eläintiheys oli yli kolminkertaistunut Irlannissa ja kasvanut yli 50 prosenttia Alankomaissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa. Myös lampaiden tilakohtainen eläintiheys oli kasvanut huomattavasti Espanjassa, Irlannissa ja erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa se oli noin 500 lammasta tilaa kohden. Määrä oli nelinkertainen unionin keskimääräiseen eläintiheyteen nähden (137,9 päätä tilaa kohden). Vuohien tilakohtainen eläintiheys oli myös kasvanut kyseisenä ajanjaksona erityisesti Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Alankomaissa (Maatilojen rakenne: Tilastot – Selvitykset vuosilta 1966/1967–1997, lopullinen versio, lokakuu 2000, Eurostat, s. 88, 89 ja 92).

31

(32)  Food and Agriculture Organization.

32

Food and Agriculture Organization

(33)  FAOn lehdistötiedote 98/05.

33

(34)  Yhteisön talousarvioon varainhoitovuosiksi 1997 ja 1998 kirjattiin tätä tarkoitusta varten yhteensä 650,5 miljoonaa euroa. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 1/2000, kohta 1.

34

(35)  KOM (2002) 736 lopullinen, 13. joulukuuta 2002, s. 4.

35

(36)  Päätöksen 90/424/ETY 43 a artiklassa edellytetään, että komissio antaa joka kolmas vuosi neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen tämän päätöksen soveltamista koskevista edellytyksistä.

36

(37)  Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston F osasto.

37

(38)  Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tarkistaa paikalla toimitetuissa tarkastuksissa lisäksi, minkälaisia täytäntöönpanotoimia jäsenvaltiossa on toteutettu direktiivien saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja antaa suosituksia komissiolle erityisesti silloin, kun se katsoo, että kansalliset täytäntöönpanotoimet eivät ole yhteisön normien mukaisia.

38

(39)  Neuvoston direktiivi 2002/99/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, jalostukseen, jakeluun ja yhteisön alueelle tuomiseen liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä (EYVL L 18, 23.1.2003, s. 11).

39

(40)  Komission päätös 2002/995/EY, tehty 9 päivänä joulukuuta 2002, henkilökohtaiseen kulutukseen tuotavia eläinperäisiä tuotteita koskevista väliaikaisista suojatoimenpiteistä (EYVL L 353, 30.12.2002, s. 1).

40

(41)  Komissio oli esittänyt vuonna 2000 parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen (KOM (2000) 574), joka koski ruokajätteen käytön kieltämistä tuotantoeläinten ruokinnassa, mutta ehdotus hyväksyttiin vasta vuonna 2002 (asetus (EY) N:o 1774/2002 (EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1)). Komissio oli niin ikään esittänyt tammikuussa 2001 — juuri ennen kriisin puhkeamista — ruokajätteiden käytön kieltämistä sikojen ruokinnassa, mutta ehdotus hyväksyttiin vasta 23. lokakuuta 2001. Neuvoston direktiivi 2001/89/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2001, yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi (EYVL L 316, 1.12.2001, s. 5).

41

(42)  Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, Department for Environment, Food and Rural Affairs, kesäkuu 2002.

42

Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001

(43)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, s. 47.

43

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

(44)  Direktiivi 90/423/ETY.

44

(45)  Komission päätös 91/42/ETY, tehty 8 päivänä tammikuuta 1991, neuvoston direktiivin 90/423/ETY 5 artiklan mukaisesti suu- ja sorkkataudin torjumiseksi varautumissuunnitelmia laadittaessa noudatettavista vaatimuksista (EYVL L 23, 29.1.1991, s. 29).

45

(46)  Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases, paragraph 6.12: (Suuntaviivat tautiepidemioita koskevien varautumissuunnitelmien valmistelusta) ”Each Member State should ensure that it has immediately available sufficient trained staff to deal with, at any time, up to 10 outbreaks of disease and to properly maintain surveillance in the 3 km radius protection zone associated with each. It has been estimated that a trained veterinarian can visit and examine stock at no more than 5 holdings on one day if he/she properly undertakes the required disinfection procedures at each place.”

46

(47)  Euroopan parlamentin päätöslauselma, 17. joulukuuta 2002, kohta 54.

47

(48)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. kesäkuuta 2002, The Stationery Office, Lontoo, alaviite 3 kohta 2: ”The plans were based on the most likely scenario and other scenarios were not considered. In line with Europe guidance, the Department's plans were based on the supposition that there would not be more than 10 infected premises at one time”.

48

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(49)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. kesäkuuta 2002, The Stationery Office, Lontoo, kohta 2.30.

49

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

Report by the Comptroller and Auditor General

(50)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1760/2000 (EYVL L 204, 11.8.2000, s. 1) mukaan on perustettava yksittäisten nautaeläinten tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmä.

50

(51)  Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 6/2004 nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän täytäntöönpanosta (EUVL C 29, 4.2.2005, s. 1).

51

(52)  Neuvoston direktiivi 92/102/ETY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1992, eläinten tunnistamisesta ja rekisteröinnistä (EYVL L 355, 5.12.1992, s. 32). Lampaiden yksittäinen tunnistaminen tuli pakolliseksi neuvoston direktiivin 2003/85/EY myötä (EUVL L 306, 22.11.2003, s. 1). Komission päätöksen 2000/678/EY (EYVL L 281, 7.11.2000, s. 16) perusteella jäsenvaltioiden on perustettava kaikki sikatilat ja sikaeläinten siirrot sisältävä tietokanta.

52

(53)  Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston Irlannissa 14.–17. toukokuuta 2001 toimittamaan tarkastukseen perustuvan raportin mukaan Irlannissa ei ollut pantu täytäntöön neuvoston direktiiviä 92/102/ETY lammas- ja vuohieläinten tunnistusjärjestelmän osalta ennen suu- ja sorkkataudin ilmenemistä.

53

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 12.–16. maaliskuuta toimittaman tarkastuksen yhteenvedossa (s. 9–10) todettiin seuraavaa: ”Council Directive 92/102/EEC requires identification of small ruminants (sheep and goats) as to their holding of origin (although not on an individual basis). This Directive should have been transposed into national legislation by 1 January 1995. Official identification of small ruminants in UK, by means of an ear tag bearing the registration number of the holding of birth, has only been compulsory for animals born since 1 January 2001 (the date upon which the Directive was actually transposed for these animals in the UK). In the absence of an official tagging system, a mixture of unofficial permanent means of identification and temporary identification is used. The vast majority of animals moving through markets are marked with coloured dyes. There is no compulsory requirement for sheep to be accompanied by any form of official documentation during routine movements.”

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston Ranskaan 2.–6. huhtikuuta 2001 toimittamaa tarkastusta koskevassa raportissa todetaan seuraavaa: ”Beaucoup d'efforts ont été faits par le centre national d'urgence (la cellule fièvre aphteuse), en coopération avec les centres locaux d'urgence, pour procéder au traçage des animaux en France et à l'étranger. (...) Ces efforts ont été compromis par a) la faiblesse des contrôles existants à différents niveaux (...) b) la mise en oeuvre incomplète de la directive 92/102/CEE du Conseil (présence de petits troupeaux non enregistrés avec des animaux non identifiés) et c) des informations non disponibles, manquantes ou erronées dans le système ANIMO.”

(54)  Neuvoston direktiivin 90/425/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa, 18 artikla (EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29).

54

(55)  Direktiivi 90/425/ETY

55

(56)  Animo-järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1990, kun eläinlääkinnälliset tarkastukset EU:n alueella oli lakkautettu. Järjestelmä koskee kaikkia eläimiä (ei ainoastaan nautaeläimiä) ja niistä valmistettuja tuotteita. Järjestelmä perustuu lähtöpaikkana olevan eläinlääkintäyksikön määräpaikkana olevalle eläinlääkintäyksikölle lähettämiin sanomiin. Sanomissa mainitaan ainoastaan siirrettävien eläinten kokonaismäärä eläinluokittain, eikä niihin sisälly eläinten yksittäistä tunnistusta.

56

(57)  Komission päätös 91/637/ETY, tehty 3 päivänä joulukuuta 1991, Animo-tietokoneverkon avulla lähetettävän sanoman mallista (EYVL L 343, 13.12.1991, s. 46).

57

(58)  Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 29.

58

(59)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, kohta 1.8: ”Between confirmation and a national movement ban being imposed on 23 February another 62 premises are believed to have been infected.”

59

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

Report by the Comptroller and Auditor General

(60)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, tohtori Iain Andersonin lainaus (Edinburghin yliopiston professori Woolhouse), s. 60.

60

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

(61)  Ks. elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston 12.–16. maaliskuuta 2001 Yhdistyneessä kuningaskunnassa suorittamaa tarkastusta koskevan loppukertomuksen päätelmät: ”Joissakin tapauksissa tartunnan saaneiden tilojen käsittelyssä on tapahtunut viiveitä, joita ei voida hyväksyä. Nämä viiveet ovat liittyneet epäillyn taudin tunnistamiseen ja taudin vahvistamiseen sekä eläinten teurastukseen ja hävittämiseen. Tämä on johtanut sekä suurempaan taudin leviämisriskiin sekä yleisön teurastusohjelmaa koskevan luottamuksen heikentymiseen.”

61

(62)  Kertomus jäsenvaltioiden toimintalinjoista suu- ja sorkkataudin torjunnassa, kohta 4.10.

62

(63)  Euroopan parlamentin päätöslauselma 2002/2153 suu- ja sorkkataudin torjumisesta Euroopan unionissa vuonna 2001 sekä tulevista ennalta ehkäisevistä toimista eläintautien välttämiseksi ja torjumiseksi Euroopan unionissa (A5-0405/2002), kohdat 99 ja 100.

63

(64)  Suu- ja sorkkataudin valvontaa ja ennaltaehkäisyä koskevan, Brysselissä 12. ja 13. joulukuuta 2001 järjestetyn kansainvälisen konferenssin loppuraportti, päätelmien ja suositusten kohta 3.1.

64

(65)  Inquiry into Infectious Diseases in Livestock, The Royal Society, käynnit Cumbriassa ja Gallowayssa 1. ja 2. marraskuuta 2001.

65

Inquiry into Infectious Diseases in Livestock

(66)  Eurostat ja Royal College of Veterinary Surgeons, vuosi 2000.

66

(67)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, luvut 9.2, 9.7 ja 9.8.

67

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry,

(68)  Report on the 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, kohta 3.37, 14. kesäkuuta 2002, kansallinen tarkastuselin, Yhdistynyt kuningaskunta.

68

Report on the 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

(69)  Lähde: Origin of the U.K. Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, DEFRA, Yhdistynyt kuningaskunta, kesäkuu 2002.

69

Origin of the U.K. Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001

(70)  Neuvoston direktiivin 82/894/ETY (EYVL L 378, 31.12.1982, s. 58) 3 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja jäsenvaltioille 24 tunnin sisällä kyseisellä alueella havaitusta ja direktiivin liitteessä I mainitun taudin ensimmäisen tautipesäkkeen esiintymisestä.

70

(71)  Direktiivi 90/423/ETY.

71

(72)  Alankomaat sovelsi ainoana valtiona kasvattajille maksettujen korvausten alennuksia eläinlääkintä- ja terveyslainsäädännön rikkomistapauksissa. Nämä alennukset saattoivat olla jopa 100 prosenttia maksetusta korvauksesta. Rikkomukset eivät liittyneet taudista ilmoittamiseen tai eläinten siirtoja koskevien rajoitusten noudattamiseen, vaan eläinten tunnistamisjärjestelmien (75 prosenttia) ja hygieniasääntöjen (18 prosenttia) laiminlyöntiin sekä rokotettujen eläinten teurastuksesta kieltäytymiseen. Alankomaan viranomaiset kuitenkin peruuttivat seuraamukset jälkikäteen asianomaisten kasvattajien kohtaamien ongelmien vuoksi.

72

(73)  Päätöksen 90/424/ETY 3 artikla ja 11 artiklan 2 kohta.

73

(74)  Neuvoston päätös 2001/12/EY, tehty 19 päivänä joulukuuta 2000, tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyn päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta (EYVL L 3, 6.1.2001, s. 27).

74

(75)  Naudan spongiformisen enkefalopatian tapauksissa kasvattajille nautojen pakollisesta teurastuksesta maksettavista korvauksista vastaa maatalouden pääosasto. Eläintautien hallinnointia koskevien toimivaltuuksien jakaantumiseen terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston sekä maatalouden pääosaston kesken on pitkäaikaiset syyt. Pakollisten valikoivien teurastusjärjestelmien siirrosta markkinatuen piiristä eläinlääkintätukeen on keskusteltu, mutta asia aiheuttaa komissiossa toistaiseksi ratkaisemattomia henkilöstöongelmia.

75

(76)  Komission asetus (EY) N:o 164/97, annettu 30 päivänä tammikuuta 1997 (EYVL L 29, 8.1.1997, s. 1). Asetus perustuu EY:n perustamissopimuksen yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevaan 37 artiklaan kuten myös tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista annettu päätös 90/424/ETY.

76

(77)  Kasvattajilla ei ole oikeutta hankkia uutta karjaa maatilalle eläinten teurastuksen ja kolme viikkoa maatilan täydellisen desinfioinnin jälkeen. Tämän jakson aikana heillä ei ole tuloja.

77

(78)  Nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmään sisältyy korvamerkit, eläimiä varten annettavat passit nautaeläinten yksilökohtaiseen tunnistamiseen sekä kaikilla maatiloilla pidetyt yksilökohtaiset rekisterit ja jäsenvaltioiden luomat atk-pohjaiset tietokannat. Tietokannasta tulee aina löytyä kaikkia tilalla pidettäviä nautaeläimiä koskevat tunnistusnumerot sekä kaikki nautaeläimiä koskevat siirrot niiden syntymästä lähtien. Tämän järjestelmän käytössä ilmenneistä heikkouksista huolimatta (ks. nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmää koskeva erityiskertomus nro 6/2004) eläinlääkärien ja arvioijien olisi pitänyt voida tulostaa ja käyttää tilalla pidettäviä nautaeläimiä koskevia luetteloita eläinten määrän vahvistamiseen, niiden teurastukseen ja eläinten arvon arviointiin.

78

(79)  Komission asetus (EY) N:o 1458/2001 (EYVL L 194, 18.7.2001, s. 4). Asetuksen laati maatalouden pääosasto.

79

(80)  Eläinpalkkioita koskevat asetukset (neuvoston asetus (EY) N:o 1254/1999 (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21) ja nautaeläimiä koskeva komission soveltamisasetus (EY) N:o 2342/1999 (EYVL L 281, 4.11.1999, s. 30) ja lampaita koskeva neuvoston asetus (EY) N:o 2467/98 (EYVL L 312, 20.11.1998, s. 1)), joissa annetaan toimenpiteitä markkinoiden tukemiseksi, laaditaan ja niitä hallinnoidaan maatalouden pääosastossa. Palkkiot maksetaan nautaeläinten ja lampaiden kasvattajille, jos tiettyjä eläinten pitoaikoja noudatetaan.

80

(81)  Nauta- ja uuhipalkkiot.

81

(82)  Komission säännöstenmukainen vaihtokurssi (euro = 0,62380 puntaa) on joulukuulta 2001, päivältä jolloin Yhdistynyt kuningaskunta jätti oman korvauspyyntönsä.

82

(83)  Yhteensä noin 800 eläintä, mikä vastaa yhteensä 38 000 euroa.

83

(84)  Asetus (EY) N:o 1254/1999.

84

(85)  Neuvoston päätöksellä 68/361/ETY (EYVL L 255, 18.10.1968, s. 23) perustettu komitea antaa lausuntonsa komission ehdottamista toimenpiteistä.

85

(86)  Jäsenvaltioille ilmoitettiin asiasta lähes epidemian lopussa, erityisesti:

86

| — | Irlannille: päätös 2001/646/EY, |
| --- | --- |

—

Irlannille: päätös 2001/646/EY,

| — | Ranskalle: päätös 2001/653/EY, |
| --- | --- |

—

Ranskalle: päätös 2001/653/EY,

| — | Alankomaille: päätös 2001/652/EY, |
| --- | --- |

—

Alankomaille: päätös 2001/652/EY,

| — | Yhdistyneelle kuningaskunnalle: päätös 2001/654/EY. |
| --- | --- |

—

Yhdistyneelle kuningaskunnalle: päätös 2001/654/EY.

(87)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1760/2000.

87

(88)  Komission päätökset 2003/619/EY (EUVL L 216, 28.8.2003, s. 42), 2003/620/EY (EUVL L 216, 28.8.2003, s. 45), 2003/621/EY (EUVL L 216, 28.8.2003, s. 48) ja 2003/622/EY (EUVL L 216, 28.8.2003, s. 53) yhteisön rahoitustuesta suu- ja sorkkataudin vastaisiin toimiin Belgiassa, Saksassa, Espanjassa ja Portugalissa.

88

(89)  Komissio teki päätökset jäsenvaltioiden oheiskustannuksista, hävittämisestä, desinfioinnista ja puhdistuksesta aiheutuneiden menojen korvaamisesta vasta 14 päivänä maaliskuuta 2003 Alankomaitten (päätös 2003/182/EY (EUVL L 71, 15.3.2003, s. 19)), Ranskan (päätös 2003/183/EY (EUVL L 71, 15.3.2003, s. 22)) ja Irlannin osalta (päätös 2003/184/EY (EUVL L 71, 15.3.2003, s. 25)) ja 24 päivänä syyskuuta 2003 Yhdistyneen kuningaskunnan osalta (päätös 2003/676/EY (EUVL L 249, 1.10.2003, s. 45)).

89

(90)  Päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan 2 kohta.

90

(91)  Jäsenvaltioilta pyydetyissä tiedoissa, joko direktiivin 82/894/ETY osalta tai komission tukipäätöksistä, ei mainita tautipesäkkeiden vahvistusta koskevia päivämääriä, siirtoja koskevien rajoitusten täytäntöönpanoa, teurastuksia, eläinten hävittämistä, puhdistusta ja desinfiointia, joita tarvitaan jäsenvaltioiden toteuttamien toimien välittömän luonteen arvioimiseksi.

91

(92)  Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 81.

92

(93)  Economic Evaluation of Foot and Mouth Disease, Trinity College Dublin, Department of Agriculture and Food, Irlanti, maaliskuu 2002.

93

Economic Evaluation of Foot and Mouth Disease

(94)  Vakuutusjärjestelmiä luotiin myös Espanjassa ja Saksassa.

94

(95)  Direktiivi 2003/85/EY.

95

(96)  Direktiivin 2003/85/EY 72 artiklan 10 kohta.

96

(97)  Direktiivin 2003/85/EY 2 artikla ja liite I.

97

(98)  Direktiivin 2003/85/EY 86 artiklassa edellytetään jäsenvaltioita säätämään seuraamuksista. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

98

(99)  Päätös 2002/995/EY.

99

(100)  Direktiivi 2002/99/EY.

100

(101)  Asetus (EY) N:o 1774/2002.

101

(102)  KOM(2002) 729 lopullinen, 13. joulukuuta 2002.

102

(103)  Neuvoston asetus (EY) N:o 21/2004, annettu 17 päivänä joulukuuta 2003, lammas- ja vuohieläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta (EUVL L 5, 9.1.2004, s. 8).

103

(104)  Erityiskertomus nro 1/2000, kohta 82.

104

(105)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. kesäkuuta 2002, The Stationery Office, Lontoo, kohdat 1.23–1.29. Esimerkiksi matkailualan menetysten arviot ovat nyt saatavilla. Vuoden 2001 kriisiin liittyvät menetykset on arvioitu 4 500–5 400 miljoonaksi punnaksi pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa (eli 7 213–8 656 miljoonaa euroa, joulukuun 2001 valuuttakurssin mukaan).

105

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

Report by the Comptroller and Auditor General

(106)  Vientiä koskevat rajoitukset jäsenvaltioissa poistettiin viipeellä ja osa niistä on edelleen voimassa. Alankomaissa oli siis edelleen ongelmia Yhdysvaltoihin suuntautuvassa viennissä syyskuussa 2002, vaikka Alankomaat oli virallisesti saanut jo vuotta aiemmin suu- ja sorkkataudista vapaan maan aseman. Samanlaisia ongelmia on havaittu Ranskassa, Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

106

(107)  Kertomus neuvoston direktiiviehdotuksesta yhteisön toimenpiteistä suu- ja sorkkataudin torjumiseen ja direktiivin 92/426/ETY muuttamisesta (asiakirja A5-0141/2003).

107

(108)  Asiakirja 6270/02/AGRI 33.

108

---

KOMISSION VASTAUKSET

YHTEENVETO

| I | Suu- ja sorkkataudin torjuntatoimenpiteistä annetun direktiivin 85/511/ETY muuttamisesta annetussa direktiivissä 90/423/ETY luodaan monitahoinen taudin ehkäisy-, torjunta- ja hävittämiskeinojen järjestelmä.
  Direktiivissä kielletään ehkäisevä rokottaminen teknisistä ja taloudellisista syistä ja otetaan sen sijaan käyttöön valmiussuunnitelmat suu- ja sorkkataudin varalle, luodaan antigeenivarastojen järjestelmä mahdollista hätärokotusten tarvetta varten ja tehdään eläinten terveyttä käsittelevään muuhun lainsäädäntöön muutoksia, joiden tarkoituksena on estää taudin leviäminen. |
| --- | --- |

I

Suu- ja sorkkataudin torjuntatoimenpiteistä annetun direktiivin 85/511/ETY muuttamisesta annetussa direktiivissä 90/423/ETY luodaan monitahoinen taudin ehkäisy-, torjunta- ja hävittämiskeinojen järjestelmä.

Direktiivissä kielletään ehkäisevä rokottaminen teknisistä ja taloudellisista syistä ja otetaan sen sijaan käyttöön valmiussuunnitelmat suu- ja sorkkataudin varalle, luodaan antigeenivarastojen järjestelmä mahdollista hätärokotusten tarvetta varten ja tehdään eläinten terveyttä käsittelevään muuhun lainsäädäntöön muutoksia, joiden tarkoituksena on estää taudin leviäminen.

| III | Komissio määritteli vuonna 1990 yhteisön yleiseksi strategiaksi yhteisön suu- ja sorkkataudista ja suu- ja sorkkatautitartunnasta vapaan aseman säilyttämisen turvautumatta ehkäisevään rokottamiseen.
  Strategia on sittemmin saanut jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja asiaankuuluvien elinkeinoalojen tuen. Strategia pohjautuu tieteellisiin tosiseikkoihin ja sen toteuttaminen on vakiintuneiden kansainvälisten standardien mukaista. Strategiassa otetaan huomioon yhtäältä viruksen tartuntariski ja toisaalta tekniset ja taloudelliset mahdollisuudet reagoida taudin ilmaantumiseen.
  Komissio katsoo lisäksi, että strategiaan oli sisällytetty riittävän säännöllisin väliajoin uutta tieteellistä tietoa, jonka ansiosta se oli toteuttamiskelpoinen, vaikkei sitä ollutkaan muodollisesti saatettu ajan tasalle. (1)

  Arvioitaessa komission toimintaa ennen kriisiä on pantava merkille Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen tarkastusviraston (National Audit Office) suu- ja sorkkatautia koskeva raportti, jonka kohdassa 9 c todetaan, että joskaan valmiussuunnitelmat eivät olleet riittäviä näin mittavan epidemian hillitsemiseksi, on epärealistista olettaa, että kukaan olisi selviytynyt kaikista eteen tulleista ongelmista ja vaikeuksista tai että viranomaiset olisivat osanneet ennustaa vuoden 2001 epidemian ennennäkemättömän laajuuden.
  Kaikki suunnitellut toimet eivät toki olleet vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisin puhjetessa toteuttamisvalmiina, mutta käsiteltävänä olevassa kertomuksessa ei myöskään anneta riittävästi arvoa tai tunnustusta edistykselle, jota komissio oli saavuttanut vuoden 1993 eli yhtenäismarkkinoiden perustamisen jälkeen. |
| --- | --- |

III

Komissio määritteli vuonna 1990 yhteisön yleiseksi strategiaksi yhteisön suu- ja sorkkataudista ja suu- ja sorkkatautitartunnasta vapaan aseman säilyttämisen turvautumatta ehkäisevään rokottamiseen.

Strategia on sittemmin saanut jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja asiaankuuluvien elinkeinoalojen tuen. Strategia pohjautuu tieteellisiin tosiseikkoihin ja sen toteuttaminen on vakiintuneiden kansainvälisten standardien mukaista. Strategiassa otetaan huomioon yhtäältä viruksen tartuntariski ja toisaalta tekniset ja taloudelliset mahdollisuudet reagoida taudin ilmaantumiseen.

Komissio katsoo lisäksi, että strategiaan oli sisällytetty riittävän säännöllisin väliajoin uutta tieteellistä tietoa, jonka ansiosta se oli toteuttamiskelpoinen, vaikkei sitä ollutkaan muodollisesti saatettu ajan tasalle. (1)

Arvioitaessa komission toimintaa ennen kriisiä on pantava merkille Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen tarkastusviraston (National Audit Office) suu- ja sorkkatautia koskeva raportti, jonka kohdassa 9 c todetaan, että joskaan valmiussuunnitelmat eivät olleet riittäviä näin mittavan epidemian hillitsemiseksi, on epärealistista olettaa, että kukaan olisi selviytynyt kaikista eteen tulleista ongelmista ja vaikeuksista tai että viranomaiset olisivat osanneet ennustaa vuoden 2001 epidemian ennennäkemättömän laajuuden.

Kaikki suunnitellut toimet eivät toki olleet vuoden 2001 suu- ja sorkkatautikriisin puhjetessa toteuttamisvalmiina, mutta käsiteltävänä olevassa kertomuksessa ei myöskään anneta riittävästi arvoa tai tunnustusta edistykselle, jota komissio oli saavuttanut vuoden 1993 eli yhtenäismarkkinoiden perustamisen jälkeen.

| IV | Komissio seuraa jatkuvasti eläinten terveystilannetta jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa ja on erityisesti ryhtynyt seuraaviin toimenpiteisiin tilintarkastustuomioistuimen esiin tuomiin asioihin liittyen:







  a) | Komission tekemät tarkastukset jäsenvaltioissa

  Komission eläinlääkinnällisistä tarkastuksista vastaavat yksiköt ovat käyneet jäsenvaltioissa tarkastuskäynneillä valvomassa yleisimpien tartuntatautien torjuntatoimenpiteistä annetun yhteisön lainsäädännön noudattamista. |
| --- | --- | --- |

IV

Komissio seuraa jatkuvasti eläinten terveystilannetta jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa ja on erityisesti ryhtynyt seuraaviin toimenpiteisiin tilintarkastustuomioistuimen esiin tuomiin asioihin liittyen:

a)

Komission tekemät tarkastukset jäsenvaltioissa

Komission eläinlääkinnällisistä tarkastuksista vastaavat yksiköt ovat käyneet jäsenvaltioissa tarkastuskäynneillä valvomassa yleisimpien tartuntatautien torjuntatoimenpiteistä annetun yhteisön lainsäädännön noudattamista.

| b) | Suu- ja sorkkataudin ehkäisemistä ja torjumista koskevat säännökset

  Suu- ja sorkkatauti on yhteisön näkökulmasta eksoottinen tauti. Komissio on asettanut tuontiehtoja ja -tarkastuksia koskevan järjestelmän viruksen alueelle tunkeutumisen estämiseksi. Lisäksi komissio tukee yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa naapurimaiden ponnisteluja taudin torjumiseksi ja hävittämiseksi.
  Direktiivin 85/511/ETY säännökset yhdessä komitologiamenettelyssä hyväksyttyjen erityistoimenpiteiden kanssa edistivät suu- ja sorkkataudin hävittämistä vuonna 2001. |
| --- | --- |

b)

Suu- ja sorkkataudin ehkäisemistä ja torjumista koskevat säännökset

Suu- ja sorkkatauti on yhteisön näkökulmasta eksoottinen tauti. Komissio on asettanut tuontiehtoja ja -tarkastuksia koskevan järjestelmän viruksen alueelle tunkeutumisen estämiseksi. Lisäksi komissio tukee yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa naapurimaiden ponnisteluja taudin torjumiseksi ja hävittämiseksi.

Direktiivin 85/511/ETY säännökset yhdessä komitologiamenettelyssä hyväksyttyjen erityistoimenpiteiden kanssa edistivät suu- ja sorkkataudin hävittämistä vuonna 2001.

| c) | Rajojen turvaaminen

  Tiukat säännöt olivat olemassa jo ennen vuoden 2001 epidemiaa. Joitakin säännöksiä tiukennettiin vuoden 2001 kriisin aikana tai pian sen jälkeen. |
| --- | --- |

c)

Rajojen turvaaminen

Tiukat säännöt olivat olemassa jo ennen vuoden 2001 epidemiaa. Joitakin säännöksiä tiukennettiin vuoden 2001 kriisin aikana tai pian sen jälkeen.

| d) | Ruokajäteruokinta

  Vuonna 1980 kiellettiin ruokajätteen syöttäminen sioille, ellei ruokajätettä ollut kerätty, käsitelty ja toimitettu erityisin edellytyksin, jotka olivat toimivaltaisten viranomaisten asettamia ja valvomia. |
| --- | --- |

d)

Ruokajäteruokinta

Vuonna 1980 kiellettiin ruokajätteen syöttäminen sioille, ellei ruokajätettä ollut kerätty, käsitelty ja toimitettu erityisin edellytyksin, jotka olivat toimivaltaisten viranomaisten asettamia ja valvomia.

| e) | Valmiussuunnitelmat

  Hyväksyttyjen valmiussuunnitelmien täytäntöönpanon valvonta oli aloitettu ennen kriisiä. |
| --- | --- |

e)

Valmiussuunnitelmat

Hyväksyttyjen valmiussuunnitelmien täytäntöönpanon valvonta oli aloitettu ennen kriisiä.

| f) | Pienten märehtijöiden tunnistaminen

  Pienten märehtijöiden tunnistamisesta siten, että niiden alkuperätila voidaan jäljittää, oli jo säädetty direktiivillä 92/102/ETY. |
| --- | --- |

f)

Pienten märehtijöiden tunnistaminen

Pienten märehtijöiden tunnistamisesta siten, että niiden alkuperätila voidaan jäljittää, oli jo säädetty direktiivillä 92/102/ETY.

| g) | Animo-järjestelmä

  Animo-järjestelmä oli erittäin hyödyllinen alkuvaiheessa jäljitettäessä eläimiä, jotka oli lähetetty Yhdistyneestä kuningaskunnasta muihin jäsenvaltioihin ensimmäisen taudinpurkauksen havaitsemista edeltävien kolmen viikon aikana. Sen toiminnassa ilmenneet ongelmat liittyvät ennen kaikkea lihotuslampaiden nopeisiin siirtoihin ja niitä koskevien uusien todistusten antamiseen. |
| --- | --- |

g)

Animo-järjestelmä

Animo-järjestelmä oli erittäin hyödyllinen alkuvaiheessa jäljitettäessä eläimiä, jotka oli lähetetty Yhdistyneestä kuningaskunnasta muihin jäsenvaltioihin ensimmäisen taudinpurkauksen havaitsemista edeltävien kolmen viikon aikana. Sen toiminnassa ilmenneet ongelmat liittyvät ennen kaikkea lihotuslampaiden nopeisiin siirtoihin ja niitä koskevien uusien todistusten antamiseen.

| h) | Liikkumisrajoitusten noudattaminen

  Taudin torjuntatoimenpiteitä koskevan yhteisön lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti määrättyjen liikkumisrajoitusten noudattaminen on asianomaisen jäsenvaltion vastuulla.
  Komission yksiköiden toimet ja kriisin aikana tehdyt päätökset on arvioitu ripeiksi ja tarkoituksenmukaisiksi.
  Komissio kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastelemaan neuvoston kriisin aikana antamia julkilausumia sekä Brysselissä 12.—13. joulukuuta 2001 pidetyn suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjumista käsitelleen kansainvälisen konferenssin päätelmiä.
  Myös Euroopan parlamentin 17. joulukuuta 2002 antamassa päätöslauselmassa, jossa hyväksytään alaviitteessä 1 mainittu mietintö (2), tunnustetaan (53 kohta): ”Komissio reagoi viivytyksettä kriisin puhjettua ja teki tarvittavat päätökset. Kriisin kestäessä se sopeutti ja laati päätöksensä ajoissa kriisin kehitystä vastaavasti pysyvän eläinlääkintäkomitean lausuntojen pohjalta. Komission kriisinhallintatoiminnassa ei voida havaita laiminlyöntejä. Taudin kohdemaiden kansalliset eläinlääkintäviranomaiset ovat erityisesti painottaneet komission toiminnan korkeaa tasoa kriisintorjunnassa.” |
| --- | --- |

h)

Liikkumisrajoitusten noudattaminen

Taudin torjuntatoimenpiteitä koskevan yhteisön lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti määrättyjen liikkumisrajoitusten noudattaminen on asianomaisen jäsenvaltion vastuulla.

Komission yksiköiden toimet ja kriisin aikana tehdyt päätökset on arvioitu ripeiksi ja tarkoituksenmukaisiksi.

Komissio kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastelemaan neuvoston kriisin aikana antamia julkilausumia sekä Brysselissä 12.—13. joulukuuta 2001 pidetyn suu- ja sorkkataudin ehkäisyä ja torjumista käsitelleen kansainvälisen konferenssin päätelmiä.

Myös Euroopan parlamentin 17. joulukuuta 2002 antamassa päätöslauselmassa, jossa hyväksytään alaviitteessä 1 mainittu mietintö (2), tunnustetaan (53 kohta): ”Komissio reagoi viivytyksettä kriisin puhjettua ja teki tarvittavat päätökset. Kriisin kestäessä se sopeutti ja laati päätöksensä ajoissa kriisin kehitystä vastaavasti pysyvän eläinlääkintäkomitean lausuntojen pohjalta. Komission kriisinhallintatoiminnassa ei voida havaita laiminlyöntejä. Taudin kohdemaiden kansalliset eläinlääkintäviranomaiset ovat erityisesti painottaneet komission toiminnan korkeaa tasoa kriisintorjunnassa.”

| V | Komissiolla ei ole oikeudellista toimivaltaa, joka tarvitaan jäsenvaltioiden kasvattajilleen epidemian johdosta maksamien korvausten yhdenmukaistamiseen yhteisön tasolla.
  Komissio on sen sijaan yhdenmukaistanut edellytykset, joiden mukaan yhteisö maksaa korvauksia jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden hakemia korvaussummia alennettiin niiden mukaisesti kaiken kaikkiaan 583 miljoonalla eurolla (kun haettujen korvausten kokonaissumma oli 1 051 miljoonaa euroa). |
| --- | --- |

V

Komissiolla ei ole oikeudellista toimivaltaa, joka tarvitaan jäsenvaltioiden kasvattajilleen epidemian johdosta maksamien korvausten yhdenmukaistamiseen yhteisön tasolla.

Komissio on sen sijaan yhdenmukaistanut edellytykset, joiden mukaan yhteisö maksaa korvauksia jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden hakemia korvaussummia alennettiin niiden mukaisesti kaiken kaikkiaan 583 miljoonalla eurolla (kun haettujen korvausten kokonaissumma oli 1 051 miljoonaa euroa).

| VI | Rahoituskehys: Komissio on vuodesta 2002 lähtien hahmotellut yhteisön yhteisrahoituksen ehtoihin tehtäviä muutoksia rajoittaakseen muun muassa eläinten arvon liiallista yliarviointia, jota esiintyi erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa kriisin aikana, ja hillitäkseen siten eläintautien hävittämisestä aiheutuvien kustannusten paisumista. Asiasta on tarkoitus esittää ehdotus lähiaikoina.
  Eläinlääkinnällisestä näkökulmasta on syytä todeta seuraavaa:
  Ensinnäkään tauti-ilmoituksiin perustuvalle järjestelmälle ei ole vaihtoehtoa. EU:n vaatimukset ovat yhdenmukaisia kansainvälisten vaatimusten kanssa.
  Toiseksi karjatilat ovat eläinlääkärin valvonnan alaisia, ja valvontaa ollaan lisäämässä tiukentamalla eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia ja tekemällä tilakohtaisia tarkastuksia kansanterveyttä koskevien vaatimusten (elintarvikeketjuun liittyvä lähestymistapa) noudattamisen varmistamiseksi sekä taudin hävittämis- tai torjuntaohjelmien yhteydessä.
  Lisäksi komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin tiukentaakseen entisestään eläinten liikkumisen valvontaa.
  Eläinten terveyttä yleisesti ja erityisesti tautien torjuntatoimenpiteitä käsittelevän yhteisön lainsäädännön mukaan jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä, jotka parhaiten sopivat asianomaisen taudin ripeään hävittämiseen. Säädetyt toimenpiteet ovat vähimmäistoimenpiteitä, joita voidaan tai tietyissä tapauksissa täytyy täydentää epidemiologisen tilanteen mukaisesti.
  Komissio haluaa muistuttaa, että suuri osa epidemian kokonaiskustannuksista, kaikki välilliset kustannukset mukaan luettuina, jää asianomaisten jäsenvaltioiden hoidettavaksi. |
| --- | --- |

VI

Rahoituskehys: Komissio on vuodesta 2002 lähtien hahmotellut yhteisön yhteisrahoituksen ehtoihin tehtäviä muutoksia rajoittaakseen muun muassa eläinten arvon liiallista yliarviointia, jota esiintyi erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa kriisin aikana, ja hillitäkseen siten eläintautien hävittämisestä aiheutuvien kustannusten paisumista. Asiasta on tarkoitus esittää ehdotus lähiaikoina.

Eläinlääkinnällisestä näkökulmasta on syytä todeta seuraavaa:

Ensinnäkään tauti-ilmoituksiin perustuvalle järjestelmälle ei ole vaihtoehtoa. EU:n vaatimukset ovat yhdenmukaisia kansainvälisten vaatimusten kanssa.

Toiseksi karjatilat ovat eläinlääkärin valvonnan alaisia, ja valvontaa ollaan lisäämässä tiukentamalla eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia ja tekemällä tilakohtaisia tarkastuksia kansanterveyttä koskevien vaatimusten (elintarvikeketjuun liittyvä lähestymistapa) noudattamisen varmistamiseksi sekä taudin hävittämis- tai torjuntaohjelmien yhteydessä.

Lisäksi komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin tiukentaakseen entisestään eläinten liikkumisen valvontaa.

Eläinten terveyttä yleisesti ja erityisesti tautien torjuntatoimenpiteitä käsittelevän yhteisön lainsäädännön mukaan jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä, jotka parhaiten sopivat asianomaisen taudin ripeään hävittämiseen. Säädetyt toimenpiteet ovat vähimmäistoimenpiteitä, joita voidaan tai tietyissä tapauksissa täytyy täydentää epidemiologisen tilanteen mukaisesti.

Komissio haluaa muistuttaa, että suuri osa epidemian kokonaiskustannuksista, kaikki välilliset kustannukset mukaan luettuina, jää asianomaisten jäsenvaltioiden hoidettavaksi.

| VII | Laajoja tautitartuntoja koskevan yleisen torjuntastrategian osalta todettakoon, ettei yhteisön lainsäädännössä tällä hetkellä säädetyille toimenpiteille ole vaihtoehtoisia strategioita. Toimenpiteillä pyritään yhtäältä hävittämään tauti ja toisaalta sallimaan riittävästi joustavuutta käytettyjen välineiden suhteen. Villisioissa esiintyvän klassisen sikaruton ja bluetongue-taudin torjuntatoimenpiteet ovat esimerkkejä tästä joustavasta lähestymistavasta.
  Yhteisön lainsäädännössä painotetaan hätärokotuksia laajojen kulkutautien (klassinen sikarutto, bluetongue, afrikkalainen hevosrutto, suu- ja sorkkatauti) yhteydessä ja annetaan näin välineet taudin torjuntatoimenpiteistä aiheutuvien suorien kustannusten rajoittamiseksi.
  Päätöksessä 90/424/ETY tuottajia kannustetaan konkreettisin toimin ilmoittamaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa eläimistä, joilla on epäilyttäviä kliinisiä oireita (ks. myös 92 kohta). Lisäksi siinä säädetään rangaistustoimenpiteistä, joihin jäsenvaltiot voivat ryhtyä, ellei torjuntatoimenpiteitä toteuteta.
  Komissio käynnisti Euroopan parlamentin pyynnön mukaisesti tutkimuksen, jossa tarkastellaan jäsenvaltioissa sovellettavia korvausjärjestelmiä, ja sai valmiin raportin lokakuussa 2003. Lisätutkimuksessa, joka tehdään tutkimuksen jatkoksi aiheeseen varattujen rahoitusjärjestelyjen puitteissa, laaditaan yksityiskohtaiset asiantuntija-arviot ja laskelmat vaikutusten arvioinnin suorittamista varten. Eläinlääkintäyksiköiden päälliköt keskustelevat niistä syyskuussa 2004 ja ne esitellään tarttuvien eläintautien ehkäisyä ja torjumista käsittelevässä kansainvälisessä konferenssissa joulukuussa 2004.
  Tukikelpoisten kustannusten määrää ja luonnetta koskevat suuntaviivat, jotka ovat parhaillaan hyväksyttävinä, on laadittu rahoituskehyksen selkiyttämiseksi ja yhteisön talousarvioon kohdistuvien riskien pienentämiseksi. |
| --- | --- |

VII

Laajoja tautitartuntoja koskevan yleisen torjuntastrategian osalta todettakoon, ettei yhteisön lainsäädännössä tällä hetkellä säädetyille toimenpiteille ole vaihtoehtoisia strategioita. Toimenpiteillä pyritään yhtäältä hävittämään tauti ja toisaalta sallimaan riittävästi joustavuutta käytettyjen välineiden suhteen. Villisioissa esiintyvän klassisen sikaruton ja bluetongue-taudin torjuntatoimenpiteet ovat esimerkkejä tästä joustavasta lähestymistavasta.

Yhteisön lainsäädännössä painotetaan hätärokotuksia laajojen kulkutautien (klassinen sikarutto, bluetongue, afrikkalainen hevosrutto, suu- ja sorkkatauti) yhteydessä ja annetaan näin välineet taudin torjuntatoimenpiteistä aiheutuvien suorien kustannusten rajoittamiseksi.

Päätöksessä 90/424/ETY tuottajia kannustetaan konkreettisin toimin ilmoittamaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa eläimistä, joilla on epäilyttäviä kliinisiä oireita (ks. myös 92 kohta). Lisäksi siinä säädetään rangaistustoimenpiteistä, joihin jäsenvaltiot voivat ryhtyä, ellei torjuntatoimenpiteitä toteuteta.

Komissio käynnisti Euroopan parlamentin pyynnön mukaisesti tutkimuksen, jossa tarkastellaan jäsenvaltioissa sovellettavia korvausjärjestelmiä, ja sai valmiin raportin lokakuussa 2003. Lisätutkimuksessa, joka tehdään tutkimuksen jatkoksi aiheeseen varattujen rahoitusjärjestelyjen puitteissa, laaditaan yksityiskohtaiset asiantuntija-arviot ja laskelmat vaikutusten arvioinnin suorittamista varten. Eläinlääkintäyksiköiden päälliköt keskustelevat niistä syyskuussa 2004 ja ne esitellään tarttuvien eläintautien ehkäisyä ja torjumista käsittelevässä kansainvälisessä konferenssissa joulukuussa 2004.

Tukikelpoisten kustannusten määrää ja luonnetta koskevat suuntaviivat, jotka ovat parhaillaan hyväksyttävinä, on laadittu rahoituskehyksen selkiyttämiseksi ja yhteisön talousarvioon kohdistuvien riskien pienentämiseksi.

JOHDANTO

| 2. | Neuvosto hyväksyi yhtenäismarkkinoita valmistellessaan direktiivit 89/662/ETY ja 90/425/ETY, joissa säädetään eläinlääkärintarkastuksista eläinperäisten tuotteiden ja elävien eläinten yhteisön sisäisessä kaupassa.
  Näiden direktiivien mukaisesti eläinlääkärintarkastukset kansallisilla rajoilla lopetettiin. Eläinten liikkuminen jäsenvaltiosta toiseen on kuitenkin mahdollista vain selkeästi määritellyin edellytyksin, joiden noudattamisen varmistaa virallinen eläinlääkäri lähettämispaikassa. Lähtöpaikassa annetaan kaikki tarvittavat ja yhdenmukaiset vakuudet, ja matkan varrella tai määräpaikassa suoritetaan tarkastuksia, joissa ei syrjitä ketään. |
| --- | --- |

2.

Neuvosto hyväksyi yhtenäismarkkinoita valmistellessaan direktiivit 89/662/ETY ja 90/425/ETY, joissa säädetään eläinlääkärintarkastuksista eläinperäisten tuotteiden ja elävien eläinten yhteisön sisäisessä kaupassa.

Näiden direktiivien mukaisesti eläinlääkärintarkastukset kansallisilla rajoilla lopetettiin. Eläinten liikkuminen jäsenvaltiosta toiseen on kuitenkin mahdollista vain selkeästi määritellyin edellytyksin, joiden noudattamisen varmistaa virallinen eläinlääkäri lähettämispaikassa. Lähtöpaikassa annetaan kaikki tarvittavat ja yhdenmukaiset vakuudet, ja matkan varrella tai määräpaikassa suoritetaan tarkastuksia, joissa ei syrjitä ketään.

| 3. | Koska rokotus ehkäisee tautia eikä niinkään tartuntaa, odotusajat ovat välttämättömiä sen vahvistamiseksi, ettei liikkeellä olevaa virusta esiinny. Maailman eläintautijärjestön asettamat odotusajat kertovat sellaisten menetelmien kehittämisessä tapahtuneesta edistyksestä, joilla tunnistetaan tartunnan saaneet eläimet rokotetusta kannasta.
  Ennen kuin erityinen erotusdiagnostiikka oli mainittu ensimmäisen kerran elokuussa 2001 julkaistussa standardeja käsittelevässä Maailman eläintautijärjestön käsikirjassa, pidemmät odotusajat olivat välttämättömiä jäljellä olevien tartuntojen havaitsemiseksi siten, että tartunnalle alttiit eli rokottamattomat sentinellieläimet saatettiin läheiseen kosketukseen rokotettujen mahdollisesti virusta kantavien eläinten kanssa. |
| --- | --- |

3.

Koska rokotus ehkäisee tautia eikä niinkään tartuntaa, odotusajat ovat välttämättömiä sen vahvistamiseksi, ettei liikkeellä olevaa virusta esiinny. Maailman eläintautijärjestön asettamat odotusajat kertovat sellaisten menetelmien kehittämisessä tapahtuneesta edistyksestä, joilla tunnistetaan tartunnan saaneet eläimet rokotetusta kannasta.

Ennen kuin erityinen erotusdiagnostiikka oli mainittu ensimmäisen kerran elokuussa 2001 julkaistussa standardeja käsittelevässä Maailman eläintautijärjestön käsikirjassa, pidemmät odotusajat olivat välttämättömiä jäljellä olevien tartuntojen havaitsemiseksi siten, että tartunnalle alttiit eli rokottamattomat sentinellieläimet saatettiin läheiseen kosketukseen rokotettujen mahdollisesti virusta kantavien eläinten kanssa.

| 4. | Vuonna 1985 hyväksytyt suu- ja sorkkataudin torjumista jäsenvaltioissa koskevat yhdenmukaiset säännöt (direktiivi 85/511/ETY) myötävaikuttivat osaltaan suu- ja sorkkataudin häviämiseen 12 jäsenvaltiosta 1980-luvun loppuun mennessä. Sen jälkeen suu- ja sorkkatauti on ollut Euroopan yhteisössä eksoottinen tauti, eikä ehkäisevä rokottaminen enää ole ollut realistinen vaihtoehto, sillä sopivan rokotekannan valinta olisi ollut onnenkauppaa suu- ja sorkkatautiviruksen serotyyppien ja kantojen suuren määrän vuoksi.
  Rokottamattomuuspolitiikan rinnalle otettiin käyttöön erilaisia toimenpiteitä, joita olivat tiukempi liikkumisen valvonta, rajojen suojaaminen tarkemmin, tuontivaatimukset, korvausjärjestelmä, rokotusten valmistamiseen tarvittavia antigeenivarastoja koskeva järjestelmä, laboratorioiden valmiuksien vahvistaminen sekä yhteisön naapurimaihin suunnatut tukitoimenpiteet. |
| --- | --- |

4.

Vuonna 1985 hyväksytyt suu- ja sorkkataudin torjumista jäsenvaltioissa koskevat yhdenmukaiset säännöt (direktiivi 85/511/ETY) myötävaikuttivat osaltaan suu- ja sorkkataudin häviämiseen 12 jäsenvaltiosta 1980-luvun loppuun mennessä. Sen jälkeen suu- ja sorkkatauti on ollut Euroopan yhteisössä eksoottinen tauti, eikä ehkäisevä rokottaminen enää ole ollut realistinen vaihtoehto, sillä sopivan rokotekannan valinta olisi ollut onnenkauppaa suu- ja sorkkatautiviruksen serotyyppien ja kantojen suuren määrän vuoksi.

Rokottamattomuuspolitiikan rinnalle otettiin käyttöön erilaisia toimenpiteitä, joita olivat tiukempi liikkumisen valvonta, rajojen suojaaminen tarkemmin, tuontivaatimukset, korvausjärjestelmä, rokotusten valmistamiseen tarvittavia antigeenivarastoja koskeva järjestelmä, laboratorioiden valmiuksien vahvistaminen sekä yhteisön naapurimaihin suunnatut tukitoimenpiteet.

| 5. | Komissio katsoo, että useissa jäsenvaltioissa vuosina 1993—2001 havaittujen taudinpurkauksien hallinta on osoitus komission ja jäsenvaltioiden toteuttamien toimenpiteiden tehokkuudesta.
  Yhdistyneessä kuningaskunnassa vahvistettuihin 2 034 suu- ja sorkkatautipesäkkeeseen liittyvien torjuntatoimenpiteiden yhteydessä lopetettiin ja tuhottiin yli 8 000 tilan eläimet, joita pidettiin vaarallisina muiden eläinten kannalta, jotka elivät naapuritilalla tai jotka olivat taudille alttiita.
  Vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemia vaikutti merkittävästi kotieläintuotantoon kaikkialla Euroopan yhteisössä huolimatta kaikista mahdollisista toimenpiteistä, joilla pyrittiin turvaamaan turvallisten tuotteiden kaupan jatkuminen niiden jäsenvaltioiden kanssa, joissa tauti oli puhjennut, ja vaikka Yhdistyneessä kuningaskunnassa alettiin varovasti purkaa rajoituksia lokakuussa 2001 eli kauan ennen kuin Maailman eläintautijärjestö oli tammikuussa 2002 julistanut sen taudista vapaaksi (ks. myös 102 kohta).
  Komissio haluaa tehdä selväksi, että Ranskassa esiintyneet tautipesäkkeet (yhteensä kaksi tautipesäkettä, joista ensimmäinen havaittiin 13. maaliskuuta 2001) ja Alankomaissa esiintyneet tautipesäkkeet (yhteensä 26 tautipesäkettä, joista ensimmäinen havaittiin 21. maaliskuuta 2001) liittyivät taudin itämisvaiheessa olleiden lampaiden tuomiseen Yhdistyneestä kuningaskunnasta ennen päätöksen 2001/145/EY tekemistä. |
| --- | --- |

5.

Komissio katsoo, että useissa jäsenvaltioissa vuosina 1993—2001 havaittujen taudinpurkauksien hallinta on osoitus komission ja jäsenvaltioiden toteuttamien toimenpiteiden tehokkuudesta.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa vahvistettuihin 2 034 suu- ja sorkkatautipesäkkeeseen liittyvien torjuntatoimenpiteiden yhteydessä lopetettiin ja tuhottiin yli 8 000 tilan eläimet, joita pidettiin vaarallisina muiden eläinten kannalta, jotka elivät naapuritilalla tai jotka olivat taudille alttiita.

Vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemia vaikutti merkittävästi kotieläintuotantoon kaikkialla Euroopan yhteisössä huolimatta kaikista mahdollisista toimenpiteistä, joilla pyrittiin turvaamaan turvallisten tuotteiden kaupan jatkuminen niiden jäsenvaltioiden kanssa, joissa tauti oli puhjennut, ja vaikka Yhdistyneessä kuningaskunnassa alettiin varovasti purkaa rajoituksia lokakuussa 2001 eli kauan ennen kuin Maailman eläintautijärjestö oli tammikuussa 2002 julistanut sen taudista vapaaksi (ks. myös 102 kohta).

Komissio haluaa tehdä selväksi, että Ranskassa esiintyneet tautipesäkkeet (yhteensä kaksi tautipesäkettä, joista ensimmäinen havaittiin 13. maaliskuuta 2001) ja Alankomaissa esiintyneet tautipesäkkeet (yhteensä 26 tautipesäkettä, joista ensimmäinen havaittiin 21. maaliskuuta 2001) liittyivät taudin itämisvaiheessa olleiden lampaiden tuomiseen Yhdistyneestä kuningaskunnasta ennen päätöksen 2001/145/EY tekemistä.

| 6. | Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että yhteisön lainsäädäntö tarjoaa kattavan toimenpidekokonaisuuden, jonka avulla estetään suu- ja sorkkatautiviruksen pääsy EU:n alueelle.
  Sopimus YK:n suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan kanssa, joka tehtiin sen Roomassa FAO:n tiloissa sijaitsevassa päämajassa, ja organisaation tukena toimivan säätiön toiminnan virallistaminen ovat vakuuttava esimerkki yhteisön naapurivaltioissa toteutettavien torjuntatoimenpiteiden tukemisesta. |
| --- | --- |

6.

Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että yhteisön lainsäädäntö tarjoaa kattavan toimenpidekokonaisuuden, jonka avulla estetään suu- ja sorkkatautiviruksen pääsy EU:n alueelle.

Sopimus YK:n suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan kanssa, joka tehtiin sen Roomassa FAO:n tiloissa sijaitsevassa päämajassa, ja organisaation tukena toimivan säätiön toiminnan virallistaminen ovat vakuuttava esimerkki yhteisön naapurivaltioissa toteutettavien torjuntatoimenpiteiden tukemisesta.

| 7. | Direktiivissä 2003/85/EY ei tehdä muutoksia torjuntatoimenpiteiden perusperiaatteisiin.
  Neuvosto hyväksyi lisäksi monia lisätoimenpiteitä, joilla parannetaan eläinten tunnistustapoja ja jäljitettävyyttä, tiedonvaihtoa ja eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattamisen valvontaa sekä täydennetään komission päätöksiä suu- ja sorkkataudin valvontatoimenpiteiden tukemisesta naapurimaissa.
  Rokotusten valmistamiseen tarvittavat antigeenivarastot on myös saatettu ajan tasalle, ja tukea on myönnetty suu- ja sorkkatautia käsittelevälle jatkotutkimukselle. |
| --- | --- |

7.

Direktiivissä 2003/85/EY ei tehdä muutoksia torjuntatoimenpiteiden perusperiaatteisiin.

Neuvosto hyväksyi lisäksi monia lisätoimenpiteitä, joilla parannetaan eläinten tunnistustapoja ja jäljitettävyyttä, tiedonvaihtoa ja eläinperäisten tuotteiden markkinoille saattamisen valvontaa sekä täydennetään komission päätöksiä suu- ja sorkkataudin valvontatoimenpiteiden tukemisesta naapurimaissa.

Rokotusten valmistamiseen tarvittavat antigeenivarastot on myös saatettu ajan tasalle, ja tukea on myönnetty suu- ja sorkkatautia käsittelevälle jatkotutkimukselle.

| 9. | Tilintarkastustuomioistuin viittaa käsiteltävänä olevan huomautuksen ensimmäisessä lauseessa budjettikohdan kokonaismäärärahoihin (kaikki taudit yhteensä, suu- ja sorkkatauti mukaan luettuna). Jatkossa tilintarkastustuomioistuin tarkastelee kuitenkin jäsenvaltioille suu- ja sorkkataudista aiheutuneita kustannuksia. Nämä kaksi summaa eivät ole vertailukelpoisia, ja niitä on käsiteltävä erikseen. |
| --- | --- |

9.

Tilintarkastustuomioistuin viittaa käsiteltävänä olevan huomautuksen ensimmäisessä lauseessa budjettikohdan kokonaismäärärahoihin (kaikki taudit yhteensä, suu- ja sorkkatauti mukaan luettuna). Jatkossa tilintarkastustuomioistuin tarkastelee kuitenkin jäsenvaltioille suu- ja sorkkataudista aiheutuneita kustannuksia. Nämä kaksi summaa eivät ole vertailukelpoisia, ja niitä on käsiteltävä erikseen.

| 11. | Määrärahojen käyttämättä jättäminen koskee yksinomaan vuotta 2002, jota varten talousarvioon oli varattu 400 miljoonaa euroa. Määrärahoista käytettiin vain 50,8 miljoonaa euroa, koska Yhdistynyt kuningaskunta, jonka olisi pitänyt saada suurin osa kyseisistä määrärahoista, esitti toimintakustannuksia koskevan korvaushakemuksensa vasta vuonna 2003. Komission suorittamien tarkastusten kesto selittyy sillä, että tarkastus oli perusteellinen ja sen perusteella haetuista yhteensä 1 051 miljoonasta eurosta hylättiin lopulta 583 miljoonaa euroa. |
| --- | --- |

11.

Määrärahojen käyttämättä jättäminen koskee yksinomaan vuotta 2002, jota varten talousarvioon oli varattu 400 miljoonaa euroa. Määrärahoista käytettiin vain 50,8 miljoonaa euroa, koska Yhdistynyt kuningaskunta, jonka olisi pitänyt saada suurin osa kyseisistä määrärahoista, esitti toimintakustannuksia koskevan korvaushakemuksensa vasta vuonna 2003. Komission suorittamien tarkastusten kesto selittyy sillä, että tarkastus oli perusteellinen ja sen perusteella haetuista yhteensä 1 051 miljoonasta eurosta hylättiin lopulta 583 miljoonaa euroa.

KOMISSION TOIMET KRIISIÄ EDELTÄVÄNÄ AIKANA

| 16. | Ehkäisevän rokottamisen kielto tuli voimaan 1. tammikuuta 1992. Useimmat ehkäisevää rokottamista harjoittaneista jäsenvaltioista lopettivat sen kuitenkin vuoden 1991 aikana.
  Vuoden 1989 kertomuksessa kuvatun yleisen ennusteen mukaan kymmenen rokottamattoman vuoden aikana eli vuosina 1993—2002 esiintyisi yhteensä 273 taudinpurkausta, joista 13 primaaritaudinpurkausta, joiden alkuperä on tuntematon, ja 20 sekundääritaudinpurkausta kutakin primaaritaudinpurkausta kohden.
  Parhaassa ennusteessa on 13 primaaritaudinpurkausta, joiden alkuperä on tuntematon, joista ei seuraa myöhempiä sekundääritartuntoja.
  Huonoimmassa ennusteessa kymmenen rokottamattoman vuoden aikana esiintyy yhteensä 1 963 taudinpurkausta, jotka aiheutuvat edellä mainituista 13 primaaritaudinpurkauksesta ja 150 sekundääritaudinpurkauksesta kutakin primaaritaudinpurkausta kohden. |
| --- | --- |

16.

Ehkäisevän rokottamisen kielto tuli voimaan 1. tammikuuta 1992. Useimmat ehkäisevää rokottamista harjoittaneista jäsenvaltioista lopettivat sen kuitenkin vuoden 1991 aikana.

Vuoden 1989 kertomuksessa kuvatun yleisen ennusteen mukaan kymmenen rokottamattoman vuoden aikana eli vuosina 1993—2002 esiintyisi yhteensä 273 taudinpurkausta, joista 13 primaaritaudinpurkausta, joiden alkuperä on tuntematon, ja 20 sekundääritaudinpurkausta kutakin primaaritaudinpurkausta kohden.

Parhaassa ennusteessa on 13 primaaritaudinpurkausta, joiden alkuperä on tuntematon, joista ei seuraa myöhempiä sekundääritartuntoja.

Huonoimmassa ennusteessa kymmenen rokottamattoman vuoden aikana esiintyy yhteensä 1 963 taudinpurkausta, jotka aiheutuvat edellä mainituista 13 primaaritaudinpurkauksesta ja 150 sekundääritaudinpurkauksesta kutakin primaaritaudinpurkausta kohden.

| 17. | Sosiaali- ja ympäristökysymykset sisällytettiin yhteisön toimialaan vasta vuonna 1992 tehdyn Maastrichtin sopimuksen myötä eikä niitä siten olisi voitu käsitellä varsinaisesti ennen kyseistä ajankohtaa toteutetussa tutkimuksessa.
  Kertomuksessa otetaan kuitenkin huomioon tietyt suorat sosiaaliset seuraukset ja rokottamattomuuspolitiikan vaikutukset rokotuksia valmistaviin tehtaisiin, laboratorioihin ja eläinlääkäreihin.
  Ympäristöön liittyvät toimenpiteet yhdenmukaistettiin myöhemmin. |
| --- | --- |

17.

Sosiaali- ja ympäristökysymykset sisällytettiin yhteisön toimialaan vasta vuonna 1992 tehdyn Maastrichtin sopimuksen myötä eikä niitä siten olisi voitu käsitellä varsinaisesti ennen kyseistä ajankohtaa toteutetussa tutkimuksessa.

Kertomuksessa otetaan kuitenkin huomioon tietyt suorat sosiaaliset seuraukset ja rokottamattomuuspolitiikan vaikutukset rokotuksia valmistaviin tehtaisiin, laboratorioihin ja eläinlääkäreihin.

Ympäristöön liittyvät toimenpiteet yhdenmukaistettiin myöhemmin.

| 18. | Komission toimet elävien taudille alttiiden eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden tuonnin suhteen rajoittivat tehokkaasti viruksen pääsyä yhteisöön ja viruksen ja taudille alttiiden eläinten välisiä kosketuksia. Tämä johtui erityisesti tiukennetuista tuontiehdoista ja valvonnasta sekä yhteisön ulkopuolisille maille suu- ja sorkkataudin torjuntaan osoitetusta tuesta.
  Kreikassa esiintyneet taudinpurkaukset ilmenivät laajaperäisissä kasvatusolosuhteissa kuten myös useimmat Italiassa vuonna 1993 esiintyneistä taudinpurkauksista. Suu- ja sorkkatauti on eksoottinen tauti, ja sen ilmaantuminen on seurausta ihmisen toimien aiheuttamasta laittomasta tai satunnaisesta kulkeutumisesta yhteisöön. Komissio reagoi yhtenäismarkkinoiden toteutumisen myötä lisääntyneeseen eläinten kauppaan ehdottamalla erityisesti elävien eläinten kauppaan liittyvien sääntöjen yhdenmukaistamista (3) sisällyttämällä niihin keräilykeskuksia, välittäjiä ja kuljettajia koskevat vaatimukset.
  Yhteisön ulkopuoliseen maahan vietäväksi tarkoitettujen eläinten mukana on EU:n alueella tapahtuvan matkan aikana teurastettavilta eläimiltä vaadittava terveystodistus.
  Yhteisön ulkopuolisesta maasta peräisin olevien ja niistä tulevien taudille alttiiden lajien eläinten on noudatettava eläinten terveyttä koskevia tuontivaatimuksia ja niille tehdään vaaditut eläinlääkärin tarkastukset hyväksytyillä rajatarkastusasemilla. |
| --- | --- |

18.

Komission toimet elävien taudille alttiiden eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden tuonnin suhteen rajoittivat tehokkaasti viruksen pääsyä yhteisöön ja viruksen ja taudille alttiiden eläinten välisiä kosketuksia. Tämä johtui erityisesti tiukennetuista tuontiehdoista ja valvonnasta sekä yhteisön ulkopuolisille maille suu- ja sorkkataudin torjuntaan osoitetusta tuesta.

Kreikassa esiintyneet taudinpurkaukset ilmenivät laajaperäisissä kasvatusolosuhteissa kuten myös useimmat Italiassa vuonna 1993 esiintyneistä taudinpurkauksista. Suu- ja sorkkatauti on eksoottinen tauti, ja sen ilmaantuminen on seurausta ihmisen toimien aiheuttamasta laittomasta tai satunnaisesta kulkeutumisesta yhteisöön. Komissio reagoi yhtenäismarkkinoiden toteutumisen myötä lisääntyneeseen eläinten kauppaan ehdottamalla erityisesti elävien eläinten kauppaan liittyvien sääntöjen yhdenmukaistamista (3) sisällyttämällä niihin keräilykeskuksia, välittäjiä ja kuljettajia koskevat vaatimukset.

Yhteisön ulkopuoliseen maahan vietäväksi tarkoitettujen eläinten mukana on EU:n alueella tapahtuvan matkan aikana teurastettavilta eläimiltä vaadittava terveystodistus.

Yhteisön ulkopuolisesta maasta peräisin olevien ja niistä tulevien taudille alttiiden lajien eläinten on noudatettava eläinten terveyttä koskevia tuontivaatimuksia ja niille tehdään vaaditut eläinlääkärin tarkastukset hyväksytyillä rajatarkastusasemilla.

| 19. | Direktiivissä 85/511/ETY säädettyjä toimenpiteitä on pidetty riittämättöminä sikäli, että niissä ei määritellä yksityiskohtaisesti etukäteen eri eläintuotteiden käsittelytapaa tai täydellistä markkinoilta pois vetämistä koskevaa strategiaa taudinpurkauksen sattuessa. Siinä kuvatut tautia epäiltäessä tai tautitapauksen vahvistuttua toteutettavat toimenpiteet ovat kuitenkin vähimmäistoimenpiteitä, joihin on ryhdyttävä taudinpurkauksen torjumiseksi, ja toimenpiteitä on aiemmin pantu toimeen menestyksekkäästi ja ne ovat kansainvälisten kauppakumppaneiden ja Maailman eläintautijärjestön tunnustamia. |
| --- | --- |

19.

Direktiivissä 85/511/ETY säädettyjä toimenpiteitä on pidetty riittämättöminä sikäli, että niissä ei määritellä yksityiskohtaisesti etukäteen eri eläintuotteiden käsittelytapaa tai täydellistä markkinoilta pois vetämistä koskevaa strategiaa taudinpurkauksen sattuessa. Siinä kuvatut tautia epäiltäessä tai tautitapauksen vahvistuttua toteutettavat toimenpiteet ovat kuitenkin vähimmäistoimenpiteitä, joihin on ryhdyttävä taudinpurkauksen torjumiseksi, ja toimenpiteitä on aiemmin pantu toimeen menestyksekkäästi ja ne ovat kansainvälisten kauppakumppaneiden ja Maailman eläintautijärjestön tunnustamia.

| 20. | Strategiaa alettiin tarkistaa uudelleen vuonna 1998 vuosina 1996—1997 ilmenneen klassisen sikaruton epidemian valossa. Tarkistuksia tehtiin neuvoston direktiivin 2001/89/EY yhteydessä ja niitä jatkettiin erityisesti vuonna 2002 suu- ja sorkkatautia käsittelevästä uudesta direktiivistä annetussa ehdotuksessa (2003/85/EY, KOM(2002) 736 lopullinen). Kaikki jäsenvaltiot ja parlamentti hyväksyivät strategian. Vaikka virallista kertomusta ei ole laadittu, kaikki päätökset, jotka liittyvät eri eläinlääkintätoimien rahoittamiseen, edellyttävät elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon ja komission hyväksynnän, ja ne julkaistaan virallisessa lehdessä. Kaikista päätöksistä, jotka koskevat yhteisön rahoitusosuutta suu- ja sorkkataudin hävittämistoimissa, on siten keskusteltu mainitussa komiteassa täysin avoimesti. Myös eläinlääkintämäärärahojen hallinnoinnista keskustellaan neuvostossa ja talousarvion suuntaviivoista keskustellaan säännöllisesti.
  Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto toteutti 1990-luvun puolivälin jälkeen lukuisia, erityisesti jäsenvaltioihin suuntautuneita tarkastusmatkoja, joissa arvioitiin toimivaltaisten viranomaisten toimintaa ja kykyä panna yhteisön eläinlääkintälainsäädäntö täytäntöön. |
| --- | --- |

20.

Strategiaa alettiin tarkistaa uudelleen vuonna 1998 vuosina 1996—1997 ilmenneen klassisen sikaruton epidemian valossa. Tarkistuksia tehtiin neuvoston direktiivin 2001/89/EY yhteydessä ja niitä jatkettiin erityisesti vuonna 2002 suu- ja sorkkatautia käsittelevästä uudesta direktiivistä annetussa ehdotuksessa (2003/85/EY, KOM(2002) 736 lopullinen). Kaikki jäsenvaltiot ja parlamentti hyväksyivät strategian. Vaikka virallista kertomusta ei ole laadittu, kaikki päätökset, jotka liittyvät eri eläinlääkintätoimien rahoittamiseen, edellyttävät elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon ja komission hyväksynnän, ja ne julkaistaan virallisessa lehdessä. Kaikista päätöksistä, jotka koskevat yhteisön rahoitusosuutta suu- ja sorkkataudin hävittämistoimissa, on siten keskusteltu mainitussa komiteassa täysin avoimesti. Myös eläinlääkintämäärärahojen hallinnoinnista keskustellaan neuvostossa ja talousarvion suuntaviivoista keskustellaan säännöllisesti.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto toteutti 1990-luvun puolivälin jälkeen lukuisia, erityisesti jäsenvaltioihin suuntautuneita tarkastusmatkoja, joissa arvioitiin toimivaltaisten viranomaisten toimintaa ja kykyä panna yhteisön eläinlääkintälainsäädäntö täytäntöön.

| 21. | Keskeisten säännösten toteuttamista on valvottu säännöllisesti ja tarkastuksista on laadittu yksityiskohtaiset raportit.






  a) | Eläinten ja eläintuotteiden tuontiin liittyviä rajoilla suoritettuja eläinlääkärin- ja terveystarkastuksia on käsitelty elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston raportissa 9001/02, jossa tehdään yhteenveto vuosina 2000, 2001 ja 2002 tehdyistä tarkastuskäynneistä. |
| --- | --- | --- |

21.

Keskeisten säännösten toteuttamista on valvottu säännöllisesti ja tarkastuksista on laadittu yksityiskohtaiset raportit.

a)

Eläinten ja eläintuotteiden tuontiin liittyviä rajoilla suoritettuja eläinlääkärin- ja terveystarkastuksia on käsitelty elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston raportissa 9001/02, jossa tehdään yhteenveto vuosina 2000, 2001 ja 2002 tehdyistä tarkastuskäynneistä.

| b) | Rehujen tarkastuksia, joilla pyritään välttämään eläinten tai eläintuotteiden saamat tartunnat, käsitellään elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston raportissa 9007/02, jossa tehdään yhteenveto vuonna 2001 kriisin puhkeamisen jälkeen tehdyistä tarkastuskäynneistä. |
| --- | --- |

b)

Rehujen tarkastuksia, joilla pyritään välttämään eläinten tai eläintuotteiden saamat tartunnat, käsitellään elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston raportissa 9007/02, jossa tehdään yhteenveto vuonna 2001 kriisin puhkeamisen jälkeen tehdyistä tarkastuskäynneistä.

| c) | Valmiussuunnitelmia, jotka jäsenvaltiot ovat laatineet henkilöresurssien ja aineellisten voimavarojen käyttöön saamiseksi ja tarvittavan organisoinnin varmistamiseksi kriisin puhjetessa, tarkastellaan elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston raportissa 9502/03, jossa tehdään yhteenveto vuosina 1999—2002 tehdyistä tarkastuskäynneistä. |
| --- | --- |

c)

Valmiussuunnitelmia, jotka jäsenvaltiot ovat laatineet henkilöresurssien ja aineellisten voimavarojen käyttöön saamiseksi ja tarvittavan organisoinnin varmistamiseksi kriisin puhjetessa, tarkastellaan elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston raportissa 9502/03, jossa tehdään yhteenveto vuosina 1999—2002 tehdyistä tarkastuskäynneistä.

| d) | Eläinten tunnistamista ja niiden liikkumisen jäljittämistä koskevia jäsenvaltioiden käyttöön ottamia järjestelmiä ja jäsenvaltioiden välistä tiedotusjärjestelmää (Animo), jotka ovat välttämättömiä tartunnan saaneiden eläinten löytämiseksi ja lopettamiseksi ripeästi, tarkastellaan Traces-järjestelmän käyttöönottoa koskevasta komission alustavasta tutkimuksesta laaditussa raportissa. |
| --- | --- |

d)

Eläinten tunnistamista ja niiden liikkumisen jäljittämistä koskevia jäsenvaltioiden käyttöön ottamia järjestelmiä ja jäsenvaltioiden välistä tiedotusjärjestelmää (Animo), jotka ovat välttämättömiä tartunnan saaneiden eläinten löytämiseksi ja lopettamiseksi ripeästi, tarkastellaan Traces-järjestelmän käyttöönottoa koskevasta komission alustavasta tutkimuksesta laaditussa raportissa.

| 22. | Sen järjestelmällinen tarkastaminen, että kaikki jäsenvaltioiden täytäntöönpanosäännökset ovat yhteisön direktiivien mukaisia, on käytännössä varsin hankalaa valvottavan yhteisön lainsäädännön laajuuden vuoksi.
  Komissio hoitaa kuitenkin seuranta- ja valvontatehtäviään sen käyttöön annettujen välineiden avulla.
  Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tarkastaa tarkastuskäynneillään, ovatko tarkastuksen tavoitteiden kannalta merkitykselliset EU:n lainsäädännön osat saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta hiljattain annetun asetuksen (EY) N:o 882/2004 säännöksillä luodaan uusi oikeudellinen kehys, jonka mukaisesti komission yksiköiden tehtävä on pikemminkin varmistaa, että asianmukaiset ja luotettavat valvontajärjestelmät on otettu käyttöön ja niitä hallinnoidaan tehokkaasti jäsenvaltioissa.
  Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastukset eivät ole ainoa lähde, josta komissio saa tietoa mahdollisesta yhteisön lainsäädännön noudattamatta jättämisestä. Kyseessähän ovat erityisesti EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitetut rikkomismenettelyt. Lukuisia rikkomismenettelyjä on aloitettu esitettyjen valitusten pohjalta tai komission omasta aloitteesta.
  On myös mahdollista, että komissio päättää tutkia rikkomistapausta omasta aloitteestaan sellaisten tietojen perusteella, joita se on saanut muilla keinoilla (virantoimituksessa paljastunut asia). |
| --- | --- |

22.

Sen järjestelmällinen tarkastaminen, että kaikki jäsenvaltioiden täytäntöönpanosäännökset ovat yhteisön direktiivien mukaisia, on käytännössä varsin hankalaa valvottavan yhteisön lainsäädännön laajuuden vuoksi.

Komissio hoitaa kuitenkin seuranta- ja valvontatehtäviään sen käyttöön annettujen välineiden avulla.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tarkastaa tarkastuskäynneillään, ovatko tarkastuksen tavoitteiden kannalta merkitykselliset EU:n lainsäädännön osat saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta hiljattain annetun asetuksen (EY) N:o 882/2004 säännöksillä luodaan uusi oikeudellinen kehys, jonka mukaisesti komission yksiköiden tehtävä on pikemminkin varmistaa, että asianmukaiset ja luotettavat valvontajärjestelmät on otettu käyttöön ja niitä hallinnoidaan tehokkaasti jäsenvaltioissa.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastukset eivät ole ainoa lähde, josta komissio saa tietoa mahdollisesta yhteisön lainsäädännön noudattamatta jättämisestä. Kyseessähän ovat erityisesti EY:n perustamissopimuksen 226 artiklassa tarkoitetut rikkomismenettelyt. Lukuisia rikkomismenettelyjä on aloitettu esitettyjen valitusten pohjalta tai komission omasta aloitteesta.

On myös mahdollista, että komissio päättää tutkia rikkomistapausta omasta aloitteestaan sellaisten tietojen perusteella, joita se on saanut muilla keinoilla (virantoimituksessa paljastunut asia).

| 23. | Komissio katsoo 23 kohdassa esiin tuotujen asioiden osalta, että on täysin voimassa olevien säännösten ja menettelyjen mukaista lopettaa sellaisen rikkomistapauksen tutkiminen, jonka aiheena on direktiivi, jota ei ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, kun virallisen ilmoituksen saanut jäsenvaltio on korjannut kyseisen laiminlyönnin. Lainsäädännön täytäntöönpanon laiminlyönnin johdosta aloitettujen tutkimusten lopettaminen ei luonnollisestikaan estä tutkimasta sitä, ovatko kansalliset säännökset yhteisön direktiivien mukaisia, tai aloittamasta mahdollisesti uutta menettelyä. |
| --- | --- |

23.

Komissio katsoo 23 kohdassa esiin tuotujen asioiden osalta, että on täysin voimassa olevien säännösten ja menettelyjen mukaista lopettaa sellaisen rikkomistapauksen tutkiminen, jonka aiheena on direktiivi, jota ei ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, kun virallisen ilmoituksen saanut jäsenvaltio on korjannut kyseisen laiminlyönnin. Lainsäädännön täytäntöönpanon laiminlyönnin johdosta aloitettujen tutkimusten lopettaminen ei luonnollisestikaan estä tutkimasta sitä, ovatko kansalliset säännökset yhteisön direktiivien mukaisia, tai aloittamasta mahdollisesti uutta menettelyä.

| 24. | Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto suoritti vuosina 1998—2000 47 tarkastusta, jotka liittyivät jäsenvaltioiden rajatarkastusasemiin. Kaikki raportit ovat saatavilla toimiston verkkosivuilla (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_fi.html). |
| --- | --- |

24.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto suoritti vuosina 1998—2000 47 tarkastusta, jotka liittyivät jäsenvaltioiden rajatarkastusasemiin. Kaikki raportit ovat saatavilla toimiston verkkosivuilla (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_fi.html).

| 25. | Näkemystä vuonna 2001 voimassa olleen etenkin matkustajien matkatavaroita ja vapaavarastoja koskevan lainsäädännön epätäydellisyydestä komissio kommentoi seuraavasti: neuvoston direktiivillä 90/675/ETY saatettiin voimaan, toisin kuin komissio ehdotti, säännöksiä muiden kuin EY:n vaatimusten mukaisten eläinperäisten tuotteiden varastointia vapaavarastoissa ja vapaa-alueilla koskevista tarkastuksista. Jäsenvaltioiden eläinlääkintäyksiköt saivat näin mahdollisuuden tarkastaa näitä tullivalvonnan alaisia varastoja. Direktiivissä 97/78/EY, joka korvasi direktiivin 90/675/ETY yhtenäismarkkinoiden kehittymisen johdosta, säädettiin uudelleen vapaavarastoja ja vapaa-alueita koskevista tarkastuksista. Komission päätöksessä 2000/571/EY säädettiin vapaa-alueille, vapaavarastoihin tai tullivarastoihin taikka rajat ylittäviin merikuljetusvälineisiin hankintoja toimittaville toimijoille tarkoitettujen kolmansien maiden tuotteiden eläinlääkärintarkastusta koskevista menetelmistä.
  Direktiivillä 90/675/ETY myös muutettiin direktiiviä 72/462/ETY siten, että yleinen sääntö, jonka mukaan kaikkien tuontituotteiden oli oltava EY:n vaatimusten mukaisia, kumottiin. Direktiivin 72/462/ETY 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissa kuljetettu liha ja lihatuotteet, joiden määrä ylittää yhden kilogramman, on lämpökäsiteltävä kokonaisuudessaan. Direktiivin 97/78/EY 16 artiklan mukaan henkilökohtaiseen kulutukseen tarkoitetut pienet määrät eläinperäistä tuotetta, joka on peräisin sellaisesta kolmannesta maasta, joka on kirjattu sallittujen tuontimaiden luetteloon, vapautetaan eläinlääkinnällisistä tarkastuksista, mutta ei tullin valvonnasta, jossa tarkistetaan näiden tietojen paikkansapitävyys.
  Vuonna 2000 komissio ehdotti neuvostolle direktiiviä (KOM(2000) 438), jonka neuvosto hyväksyi neuvoston direktiivinä 2002/99/EY ja jossa vaaditaan, että kaikki yhteisön alueelle tuodut tuotteet ovat eläinten terveyttä koskevien yhteisön vaatimusten mukaisia tullimenettelystä riippumatta. |
| --- | --- |

25.

Näkemystä vuonna 2001 voimassa olleen etenkin matkustajien matkatavaroita ja vapaavarastoja koskevan lainsäädännön epätäydellisyydestä komissio kommentoi seuraavasti: neuvoston direktiivillä 90/675/ETY saatettiin voimaan, toisin kuin komissio ehdotti, säännöksiä muiden kuin EY:n vaatimusten mukaisten eläinperäisten tuotteiden varastointia vapaavarastoissa ja vapaa-alueilla koskevista tarkastuksista. Jäsenvaltioiden eläinlääkintäyksiköt saivat näin mahdollisuuden tarkastaa näitä tullivalvonnan alaisia varastoja. Direktiivissä 97/78/EY, joka korvasi direktiivin 90/675/ETY yhtenäismarkkinoiden kehittymisen johdosta, säädettiin uudelleen vapaavarastoja ja vapaa-alueita koskevista tarkastuksista. Komission päätöksessä 2000/571/EY säädettiin vapaa-alueille, vapaavarastoihin tai tullivarastoihin taikka rajat ylittäviin merikuljetusvälineisiin hankintoja toimittaville toimijoille tarkoitettujen kolmansien maiden tuotteiden eläinlääkärintarkastusta koskevista menetelmistä.

Direktiivillä 90/675/ETY myös muutettiin direktiiviä 72/462/ETY siten, että yleinen sääntö, jonka mukaan kaikkien tuontituotteiden oli oltava EY:n vaatimusten mukaisia, kumottiin. Direktiivin 72/462/ETY 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan matkustajien henkilökohtaisissa matkatavaroissa kuljetettu liha ja lihatuotteet, joiden määrä ylittää yhden kilogramman, on lämpökäsiteltävä kokonaisuudessaan. Direktiivin 97/78/EY 16 artiklan mukaan henkilökohtaiseen kulutukseen tarkoitetut pienet määrät eläinperäistä tuotetta, joka on peräisin sellaisesta kolmannesta maasta, joka on kirjattu sallittujen tuontimaiden luetteloon, vapautetaan eläinlääkinnällisistä tarkastuksista, mutta ei tullin valvonnasta, jossa tarkistetaan näiden tietojen paikkansapitävyys.

Vuonna 2000 komissio ehdotti neuvostolle direktiiviä (KOM(2000) 438), jonka neuvosto hyväksyi neuvoston direktiivinä 2002/99/EY ja jossa vaaditaan, että kaikki yhteisön alueelle tuodut tuotteet ovat eläinten terveyttä koskevien yhteisön vaatimusten mukaisia tullimenettelystä riippumatta.

| 26. | Direktiivillä 72/462/ETY ja direktiivillä 90/675/ETY kiellettiin keittiöjätteen purkaminen kansainvälisistä kuljetusvälineistä.
  Ruokajätteen syöttäminen sioille on kielletty direktiivin 80/217/ETY nojalla, ellei jätettä ole käsitelty asianmukaisesti viranomaisen luvalla.
  Mitään todisteita ei ole siitä, että ruokajätteen käyttäminen eläinten ruokinnassa yhteisön sääntöjen mukaisesti olisi koskaan aiheuttanut klassisen sikaruton tai suu- ja sorkkataudin taudinpurkauksia. Laitonta ruokajäteruokintaa on kuitenkin sen luonteen vuoksi vaikea valvoa. |
| --- | --- |

26.

Direktiivillä 72/462/ETY ja direktiivillä 90/675/ETY kiellettiin keittiöjätteen purkaminen kansainvälisistä kuljetusvälineistä.

Ruokajätteen syöttäminen sioille on kielletty direktiivin 80/217/ETY nojalla, ellei jätettä ole käsitelty asianmukaisesti viranomaisen luvalla.

Mitään todisteita ei ole siitä, että ruokajätteen käyttäminen eläinten ruokinnassa yhteisön sääntöjen mukaisesti olisi koskaan aiheuttanut klassisen sikaruton tai suu- ja sorkkataudin taudinpurkauksia. Laitonta ruokajäteruokintaa on kuitenkin sen luonteen vuoksi vaikea valvoa.

| 27. | Ruokajäteruokinnasta aiheutuvia riskejä käsiteltiin monissa yhteyksissä: sekä klassista sikaruttoa käsittelevässä lainsäädännössä että laajamittaisesti myös ruokajäteruokinnan valvontaa ja seurantaa koskeneiden klassiseen sikaruttoon liittyneiden Saksassa jo vuonna 1994 toteutettujen tarkastusten yhteydessä. Yksi tuolloin tehdyistä päätöksistä oli tilalla tapahtuvan lämpökäsittelyn asteittainen lopettaminen. Ajatus ruokajätteen käsittelyn ja ruokinnan pitämisestä erillään vahvistettiin päätöksellä 2003/328/EY. |
| --- | --- |

27.

Ruokajäteruokinnasta aiheutuvia riskejä käsiteltiin monissa yhteyksissä: sekä klassista sikaruttoa käsittelevässä lainsäädännössä että laajamittaisesti myös ruokajäteruokinnan valvontaa ja seurantaa koskeneiden klassiseen sikaruttoon liittyneiden Saksassa jo vuonna 1994 toteutettujen tarkastusten yhteydessä. Yksi tuolloin tehdyistä päätöksistä oli tilalla tapahtuvan lämpökäsittelyn asteittainen lopettaminen. Ajatus ruokajätteen käsittelyn ja ruokinnan pitämisestä erillään vahvistettiin päätöksellä 2003/328/EY.

| 30. | Päätöksen 91/42/ETY mukaan komissio voi antaa valmiussuunnitelmien laatimiseen liittyviä suosituksia ja niihin sovellettavia vaatimuksia selittäviä huomautuksia.
  Kulkutauteihin liittyvien valmiussuunnitelmien laatimista koskevat suuntaviivat jaettiin kaikille jäsenvaltioille vuonna 1995, ja niitä täydennettiin erityisesti suu- ja sorkkataudin osalta vuonna 1998. Viimeksi mainittuun asiakirjaan sisältyy vaatimus laatia erilaisia ennusteita, myös huonoimpia ennusteita, joissa otetaan huomioon jäsenvaltion erityiset riskitekijät ja muut ominaispiirteet.






  a) | Valmiussuunnitelmat perustuvat sekä viruksen maahan kulkeutumista että myöhempää leviämistä koskevaan riskiarviointiin. Niitä arvioidaan jäsenvaltioiden toteuttamissa reaaliaikaisissa harjoituksissa.
  Komissio ei pystynyt päätöksessä ja suuntaviivoissa ilmoittamaan jäsenvaltioille, kuinka paljon henkilöstöä suunnitelmien täytäntöönpanoon tarvitaan, sillä komissiolla oli tuolloin ja etenkin eläinten terveyden alalla hyvin vähän valtuuksia ja siten vain niukasti asiantuntemusta puuttumisesta jäsenvaltioiden hallinnolliseen toiminnan organisointiin, kun kyseessä olivat poliisiin, yleiseen järjestykseen ja kansalaisvapauksiin liittyvät kysymykset. |
| --- | --- | --- |

30.

Päätöksen 91/42/ETY mukaan komissio voi antaa valmiussuunnitelmien laatimiseen liittyviä suosituksia ja niihin sovellettavia vaatimuksia selittäviä huomautuksia.

Kulkutauteihin liittyvien valmiussuunnitelmien laatimista koskevat suuntaviivat jaettiin kaikille jäsenvaltioille vuonna 1995, ja niitä täydennettiin erityisesti suu- ja sorkkataudin osalta vuonna 1998. Viimeksi mainittuun asiakirjaan sisältyy vaatimus laatia erilaisia ennusteita, myös huonoimpia ennusteita, joissa otetaan huomioon jäsenvaltion erityiset riskitekijät ja muut ominaispiirteet.

a)

Valmiussuunnitelmat perustuvat sekä viruksen maahan kulkeutumista että myöhempää leviämistä koskevaan riskiarviointiin. Niitä arvioidaan jäsenvaltioiden toteuttamissa reaaliaikaisissa harjoituksissa.

Komissio ei pystynyt päätöksessä ja suuntaviivoissa ilmoittamaan jäsenvaltioille, kuinka paljon henkilöstöä suunnitelmien täytäntöönpanoon tarvitaan, sillä komissiolla oli tuolloin ja etenkin eläinten terveyden alalla hyvin vähän valtuuksia ja siten vain niukasti asiantuntemusta puuttumisesta jäsenvaltioiden hallinnolliseen toiminnan organisointiin, kun kyseessä olivat poliisiin, yleiseen järjestykseen ja kansalaisvapauksiin liittyvät kysymykset.

| b) | Vuodesta 1999 lähtien on suoritettu tarkastuskäyntejä, joissa on valvottu valmiussuunnitelmien täytäntöönpanoa. Tarkastukset on tehty päätöksen 91/42/ETY nojalla ja noudattaen edellä mainittuja suuntaviivoja, joissa käsitellään muun muassa suunnitelman jakamista kansallisen maatalousyhteisön keskuuteen sekä säännöllisiä harjoituksia. |
| --- | --- |

b)

Vuodesta 1999 lähtien on suoritettu tarkastuskäyntejä, joissa on valvottu valmiussuunnitelmien täytäntöönpanoa. Tarkastukset on tehty päätöksen 91/42/ETY nojalla ja noudattaen edellä mainittuja suuntaviivoja, joissa käsitellään muun muassa suunnitelman jakamista kansallisen maatalousyhteisön keskuuteen sekä säännöllisiä harjoituksia.

| c) | Direktiivin 85/511/ETY 13 artiklan 3 kohdassa säädetään, että komissio voi tehdä päätöksen hätärokotusten käyttöönotosta yhdessä kyseisen jäsenvaltion kanssa (komiteamenettely), ”kun suu- ja sorkkataudin esiintyminen on vahvistettu ja se uhkaa levitä”. Päätöksessä määritellään edellytykset, joiden mukaan hätärokottaminen toteutetaan. Lisäksi päätöksen hätärokotusten käyttöönotosta taudinpurkauksen johdosta voi tehdä myös kyseinen jäsenvaltio, kun asia on annettu tiedoksi komissiolle, edellyttäen, että yhteisön perustavaa laatua olevaa etua ei loukata ja että pysyvä eläinlääkintäkomitea tarkastelee kyseisiä kansallisia toimenpiteitä, jotka on yhdenmukaistettu komission päätöksellä.
  Yhteisön tasolla sovellettavien arviointiperusteiden laatiminen aloitettiin vuonna 1991 ja sitä jatkettiin vuonna 1999. Vuonna 2001 perusteita käytettiin sen arvioimiseen, onko hätärokotusten käyttöönotto tarpeen sitä pyytävissä jäsenvaltioissa.
  Direktiivissä 2003/85/EY vaaditaan, että rokottamista aletaan valmistella ensimmäisen taudinpurkauksen vahvistuttua, mutta rokottamisen aloittaminen riippuu epidemiologisesta tilanteesta ja on sallittua vain, jos taudinpurkauksia on enemmän kuin yksi. Direktiivissä myös annetaan tiedekomitean vuodelta 1999 peräisin olevaan raporttiin perustuvia ohjeita hätärokotuksia koskevaa päätöksentekoprosessia varten. |
| --- | --- |

c)

Direktiivin 85/511/ETY 13 artiklan 3 kohdassa säädetään, että komissio voi tehdä päätöksen hätärokotusten käyttöönotosta yhdessä kyseisen jäsenvaltion kanssa (komiteamenettely), ”kun suu- ja sorkkataudin esiintyminen on vahvistettu ja se uhkaa levitä”. Päätöksessä määritellään edellytykset, joiden mukaan hätärokottaminen toteutetaan. Lisäksi päätöksen hätärokotusten käyttöönotosta taudinpurkauksen johdosta voi tehdä myös kyseinen jäsenvaltio, kun asia on annettu tiedoksi komissiolle, edellyttäen, että yhteisön perustavaa laatua olevaa etua ei loukata ja että pysyvä eläinlääkintäkomitea tarkastelee kyseisiä kansallisia toimenpiteitä, jotka on yhdenmukaistettu komission päätöksellä.

Yhteisön tasolla sovellettavien arviointiperusteiden laatiminen aloitettiin vuonna 1991 ja sitä jatkettiin vuonna 1999. Vuonna 2001 perusteita käytettiin sen arvioimiseen, onko hätärokotusten käyttöönotto tarpeen sitä pyytävissä jäsenvaltioissa.

Direktiivissä 2003/85/EY vaaditaan, että rokottamista aletaan valmistella ensimmäisen taudinpurkauksen vahvistuttua, mutta rokottamisen aloittaminen riippuu epidemiologisesta tilanteesta ja on sallittua vain, jos taudinpurkauksia on enemmän kuin yksi. Direktiivissä myös annetaan tiedekomitean vuodelta 1999 peräisin olevaan raporttiin perustuvia ohjeita hätärokotuksia koskevaa päätöksentekoprosessia varten.

| d) | Direktiivin 85/511/ETY mukaisesti tartuntaepäilyn yhteydessä kaikista kyseisen tilan eläimistä suoritetaan laskenta lajeittain ja luokittain, ja kunkin luokan osalta merkitään muistiin jo kuolleiden, sairastuneiden tai todennäköisesti sairastuneiden tai saastuneiden eläinten määrät. Laskenta on pidettävä ajan tasalla siten, että otetaan huomioon syntyvien tai kuolevien eläinten määrät. Vain nämä luvut ovat merkityksellisiä taudin torjumisen kannalta.
  Tilalla tai keskustietokannassa tai eläinlääkärin tietokannassa olevat eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevien yhteisön järjestelmien mukaisesti laaditut rekisterit on kuitenkin myös otettava huomioon ja tietoja on vertailtava niihin. |
| --- | --- |

d)

Direktiivin 85/511/ETY mukaisesti tartuntaepäilyn yhteydessä kaikista kyseisen tilan eläimistä suoritetaan laskenta lajeittain ja luokittain, ja kunkin luokan osalta merkitään muistiin jo kuolleiden, sairastuneiden tai todennäköisesti sairastuneiden tai saastuneiden eläinten määrät. Laskenta on pidettävä ajan tasalla siten, että otetaan huomioon syntyvien tai kuolevien eläinten määrät. Vain nämä luvut ovat merkityksellisiä taudin torjumisen kannalta.

Tilalla tai keskustietokannassa tai eläinlääkärin tietokannassa olevat eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevien yhteisön järjestelmien mukaisesti laaditut rekisterit on kuitenkin myös otettava huomioon ja tietoja on vertailtava niihin.

| e) | Asiakirjassa VI/5211/95 esitetään vaatimus sisällyttää kotieläinten arvioijat paikallisten taudintorjuntakeskusten piiriin. |
| --- | --- |

e)

Asiakirjassa VI/5211/95 esitetään vaatimus sisällyttää kotieläinten arvioijat paikallisten taudintorjuntakeskusten piiriin.

| f) | Komission yksiköt lähettivät vuoden 2003 lopussa jäsenvaltioille ja ehdokasvaltioille kyselyn, jossa käsiteltiin muun muassa arvioijien rekrytointijärjestelmää, heidän palkkaukseensa liittyviä yleisiä periaatteita ja kasvattajille suoritettavia korvauksia koskevaa järjestelmää. |
| --- | --- |

f)

Komission yksiköt lähettivät vuoden 2003 lopussa jäsenvaltioille ja ehdokasvaltioille kyselyn, jossa käsiteltiin muun muassa arvioijien rekrytointijärjestelmää, heidän palkkaukseensa liittyviä yleisiä periaatteita ja kasvattajille suoritettavia korvauksia koskevaa järjestelmää.

| 31. | Valmiussuunnitelmia on pidettävä täytäntöönpanolainsäädäntönä. Suunnitelmien mukaisilla toimenpiteillä saattaa olla vakavia vaikutuksia maaseutuyhteisön taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen ja koko valtion talouteen. Niitä ei voida panna täytäntöön tai testata ennen kuin ne on arvioitu yhdenmukaisten perusteiden mukaisesti ja hyväksytty virallisesti. Reaaliaikaisia hälytysharjoituksia ei voida helposti toteuttaa lyhyessä ajassa.
  Lisäksi FAO:n alaisuudessa toimiva suu- ja sorkkataudin vastainen Euroopan toimikunta, johon kaikki jäsenvaltiot kuuluvat ja jota komissio tukee taloudellisesti, arvioi valmiussuunnitelmat vuonna 1999. |
| --- | --- |

31.

Valmiussuunnitelmia on pidettävä täytäntöönpanolainsäädäntönä. Suunnitelmien mukaisilla toimenpiteillä saattaa olla vakavia vaikutuksia maaseutuyhteisön taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen ja koko valtion talouteen. Niitä ei voida panna täytäntöön tai testata ennen kuin ne on arvioitu yhdenmukaisten perusteiden mukaisesti ja hyväksytty virallisesti. Reaaliaikaisia hälytysharjoituksia ei voida helposti toteuttaa lyhyessä ajassa.

Lisäksi FAO:n alaisuudessa toimiva suu- ja sorkkataudin vastainen Euroopan toimikunta, johon kaikki jäsenvaltiot kuuluvat ja jota komissio tukee taloudellisesti, arvioi valmiussuunnitelmat vuonna 1999.

| 32. | Jäsenvaltioissa ilmenevää poikkeuksellista tilannetta ei pitäisi pitää merkkinä mahdollisista suu- ja sorkkataudin taudinpurkauksista. |
| --- | --- |

32.

Jäsenvaltioissa ilmenevää poikkeuksellista tilannetta ei pitäisi pitää merkkinä mahdollisista suu- ja sorkkataudin taudinpurkauksista.

| 33. | Yhdistyneen kuningaskunnan suu- ja sorkkatautia koskevaan valmiussuunnitelmaan ei ehkä tehty juurikaan muutoksia sen hyväksymistä seuraavina vuosina, mutta Yhdistynyt kuningaskunta tarkisti joka tapauksessa vuoden 2000 loppuun mennessä tiettyjä valmiussuunnitelmiensa näkökohtia klassisesta sikarutosta saatujen kokemusten valossa. (4)

  Komission vuonna 1995 esittämä suositus oli se, että kaikissa eläinlääkintäyksiköissä oli oltava valmiudet 10 (5) yhtäaikaisen taudinpurkauksen välittömään torjumiseen ja mahdollisuus laajentaa toimintaa, jos epidemiologinen tilanne niin vaatisi.
  Suu- ja sorkkataudin Eurooppaan kulkeutumisen vaaraa käsitelleen asiantuntijatyöpajan alustavista tuloksista keskusteltiin FAO:n suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan tutkimusryhmän kokouksessa vuonna 2000. Raportissa esitetyn arvion mukaan riski viruksen kulkeutumisesta saarille ja EU:n pohjoisiin jäsenvaltioihin oli erittäin pieni.
  On tärkeää muistaa, että Yhdistyneen kuningaskunnan tilannetta, jossa yli 50 tilaa sai tartunnan ennen ensimmäisen taudinpurkauksen vahvistumista, ei voida verrata muihin jäsenvaltioihin, joissa tautia esiintyi, sillä niillä oli riittävästi aikaa varautua tilanteeseen. |
| --- | --- |

33.

Yhdistyneen kuningaskunnan suu- ja sorkkatautia koskevaan valmiussuunnitelmaan ei ehkä tehty juurikaan muutoksia sen hyväksymistä seuraavina vuosina, mutta Yhdistynyt kuningaskunta tarkisti joka tapauksessa vuoden 2000 loppuun mennessä tiettyjä valmiussuunnitelmiensa näkökohtia klassisesta sikarutosta saatujen kokemusten valossa. (4)

Komission vuonna 1995 esittämä suositus oli se, että kaikissa eläinlääkintäyksiköissä oli oltava valmiudet 10 (5) yhtäaikaisen taudinpurkauksen välittömään torjumiseen ja mahdollisuus laajentaa toimintaa, jos epidemiologinen tilanne niin vaatisi.

Suu- ja sorkkataudin Eurooppaan kulkeutumisen vaaraa käsitelleen asiantuntijatyöpajan alustavista tuloksista keskusteltiin FAO:n suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan tutkimusryhmän kokouksessa vuonna 2000. Raportissa esitetyn arvion mukaan riski viruksen kulkeutumisesta saarille ja EU:n pohjoisiin jäsenvaltioihin oli erittäin pieni.

On tärkeää muistaa, että Yhdistyneen kuningaskunnan tilannetta, jossa yli 50 tilaa sai tartunnan ennen ensimmäisen taudinpurkauksen vahvistumista, ei voida verrata muihin jäsenvaltioihin, joissa tautia esiintyi, sillä niillä oli riittävästi aikaa varautua tilanteeseen.

| 35. | Nykyinen nautaeläinten tunnistuskäytäntö on sellainen, että sen pitäisi varmistaa eläinten jäljitettävyys sekä jäsenvaltion alueella että yhteisön sisäisessä kaupassa. Yhteisön ulkopuolisiin maihin vietäväksi tarkoitettujen eläinten mukana seuraa alueelta poistumiseen saakka teurastettavaksi tarkoitetuille nautaeläimille annettava eläimen terveystodistus. Jos eläimet tuodaan takaisin yhteisöön, niihin sovelletaan voimassa olevia tuontivaatimuksia, joita ovat pakollinen pitopaikka hyväksytyssä lähettävässä maassa sekä eristäminen ennen vientiä ja asianmukaisella eläinlääkärin todistuksella varmennettu testaus.
  Nautaeläinten jäljitettävyys yhteisön ulkopuolisissa maissa on komission vastuulle kuuluva asia niiltä osin, kuin kyseessä on yhteisön ulkopuolisten maiden hyväksyminen viejämaiksi, mutta eläinten terveyttä koskevasta näkökulmasta se ei kuulu yhteisön toimialaan.
  Lampaiden ja vuohien tunnistus on yksi asioista, joita elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto valvoo tehdessään erityisiä luomistaudin (B. melitensis) hävittämistä koskevia tarkastuksia. Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Alankomaat ovat kuitenkin maita, joiden alueella ei esiinny lainkaan luomistautia, joten niissä ei tarkastuksia ole tehty. |
| --- | --- |

35.

Nykyinen nautaeläinten tunnistuskäytäntö on sellainen, että sen pitäisi varmistaa eläinten jäljitettävyys sekä jäsenvaltion alueella että yhteisön sisäisessä kaupassa. Yhteisön ulkopuolisiin maihin vietäväksi tarkoitettujen eläinten mukana seuraa alueelta poistumiseen saakka teurastettavaksi tarkoitetuille nautaeläimille annettava eläimen terveystodistus. Jos eläimet tuodaan takaisin yhteisöön, niihin sovelletaan voimassa olevia tuontivaatimuksia, joita ovat pakollinen pitopaikka hyväksytyssä lähettävässä maassa sekä eristäminen ennen vientiä ja asianmukaisella eläinlääkärin todistuksella varmennettu testaus.

Nautaeläinten jäljitettävyys yhteisön ulkopuolisissa maissa on komission vastuulle kuuluva asia niiltä osin, kuin kyseessä on yhteisön ulkopuolisten maiden hyväksyminen viejämaiksi, mutta eläinten terveyttä koskevasta näkökulmasta se ei kuulu yhteisön toimialaan.

Lampaiden ja vuohien tunnistus on yksi asioista, joita elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto valvoo tehdessään erityisiä luomistaudin (B. melitensis) hävittämistä koskevia tarkastuksia. Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Alankomaat ovat kuitenkin maita, joiden alueella ei esiinny lainkaan luomistautia, joten niissä ei tarkastuksia ole tehty.

| 36. | Lampaiden ja vuohien tunnistamisesta siten, että niiden alkuperätila voidaan jäljittää, oli säädetty jo direktiivillä 92/102/ETY.
  Neuvosto antoi neuvostossa ja Euroopan parlamentissa käytyjen vaikeiden neuvottelujen tuloksena vuonna 2003 asetuksen (EY) N:o 21/2004, jossa edellytetään lammas- ja vuohieläinten tunnistamista yksilöllisesti ja kirjanpitoa rekisteröidyillä tiloilla. |
| --- | --- |

36.

Lampaiden ja vuohien tunnistamisesta siten, että niiden alkuperätila voidaan jäljittää, oli säädetty jo direktiivillä 92/102/ETY.

Neuvosto antoi neuvostossa ja Euroopan parlamentissa käytyjen vaikeiden neuvottelujen tuloksena vuonna 2003 asetuksen (EY) N:o 21/2004, jossa edellytetään lammas- ja vuohieläinten tunnistamista yksilöllisesti ja kirjanpitoa rekisteröidyillä tiloilla.

| 37. | Direktiivin 92/102/ETY mukaisesti lampaat, vuohet ja siat tunnistettiin ryhminä, joiden perusteella alkuperätila voitiin jäljittää. Direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa säädetään poikkeuksesta, jota sovelletaan pieniin tiloihin, joissa pidetään enintään kolmea lammasta tai vuohta tai yhtä sikaa, jos näille kaikille eläimille oli tehty lainsäädännössä säädetyt tarkastukset ennen eläinten siirtämistä. Poikkeus kumottiin lampaiden ja vuohien osalta asetuksella (EY) N:o 21/2004. |
| --- | --- |

37.

Direktiivin 92/102/ETY mukaisesti lampaat, vuohet ja siat tunnistettiin ryhminä, joiden perusteella alkuperätila voitiin jäljittää. Direktiivin 3 artiklan 2 kohdassa säädetään poikkeuksesta, jota sovelletaan pieniin tiloihin, joissa pidetään enintään kolmea lammasta tai vuohta tai yhtä sikaa, jos näille kaikille eläimille oli tehty lainsäädännössä säädetyt tarkastukset ennen eläinten siirtämistä. Poikkeus kumottiin lampaiden ja vuohien osalta asetuksella (EY) N:o 21/2004.

| 38.—39. | Animo-järjestelmää kehitettiin jäsenvaltioiden hoitamaksi hallinnointivälineeksi ennen Internet-aikaa. Vaihdettavan tiedon määrä rajattiin siksi olennaisen tärkeään tietoon.
  Komissio hyväksyi teknologian kehittymisen johdosta päätöksen 2003/24/EY, jonka mukaisesti otetaan käyttöön Traces-tietojärjestelmä, joka yhdistää Animo- ja Shift-järjestelmien toiminnot yhteen rakenteeseen. Tarvittavat määrärahat vapautettiin ja komissio teki 30. maaliskuuta 2004 päätöksen 2004/292/EY Traces-järjestelmän käyttöönotosta ja päätöksen 92/486/ETY muuttamisesta. |
| --- | --- |

38.—39.

Animo-järjestelmää kehitettiin jäsenvaltioiden hoitamaksi hallinnointivälineeksi ennen Internet-aikaa. Vaihdettavan tiedon määrä rajattiin siksi olennaisen tärkeään tietoon.

Komissio hyväksyi teknologian kehittymisen johdosta päätöksen 2003/24/EY, jonka mukaisesti otetaan käyttöön Traces-tietojärjestelmä, joka yhdistää Animo- ja Shift-järjestelmien toiminnot yhteen rakenteeseen. Tarvittavat määrärahat vapautettiin ja komissio teki 30. maaliskuuta 2004 päätöksen 2004/292/EY Traces-järjestelmän käyttöönotosta ja päätöksen 92/486/ETY muuttamisesta.

| 40. | Kun ensimmäinen taudinpurkaus oli vahvistunut Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2001, silloiseen Animo-järjestelmään tallennettu tieto asetettiin välittömästi taudin mahdollisena kohteena olevien jäsenvaltioiden saataville ja sitä täydennettiin jatkossa.
  Vaikeuksia ilmeni lihotuslampaiden kolmenvälisessä kaupassa, jossa lampaat siirrettiin ensimmäisestä määränpäävaltiosta toiseen jäsenvaltioon ja ne saivat uuden todistuksen, joka kirjattiin uudeksi Animo-viestiksi. Tällaisten liikkeiden selvittäminen edellytti jäsenvaltioiden välistä läheistä yhteistyötä. Ongelma liittyy lihotuslampaita koskeviin erityisiin kauppaehtoihin, joiden mukaan niiltä ei vaadittu pakollista pitopaikkaa ennen niiden lähettämistä toiseen jäsenvaltioon. Direktiivillä 2003/50/EY ratkaistiin tämä ongelma siten, että siinä vaaditaan pitopaikka ja odotusaika ennen eläinten lähettämistä toiseen jäsenvaltioon.
  Toisissa tapauksissa lampaiden jäljittämistä vaikeutti se, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevat lampaat oli siirretty kansallisten edellytysten mukaisesti Animo-viestiin merkityltä määränpäätilalta toiselle samassa jäsenvaltiossa sijaitsevalle tilalle. |
| --- | --- |

40.

Kun ensimmäinen taudinpurkaus oli vahvistunut Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2001, silloiseen Animo-järjestelmään tallennettu tieto asetettiin välittömästi taudin mahdollisena kohteena olevien jäsenvaltioiden saataville ja sitä täydennettiin jatkossa.

Vaikeuksia ilmeni lihotuslampaiden kolmenvälisessä kaupassa, jossa lampaat siirrettiin ensimmäisestä määränpäävaltiosta toiseen jäsenvaltioon ja ne saivat uuden todistuksen, joka kirjattiin uudeksi Animo-viestiksi. Tällaisten liikkeiden selvittäminen edellytti jäsenvaltioiden välistä läheistä yhteistyötä. Ongelma liittyy lihotuslampaita koskeviin erityisiin kauppaehtoihin, joiden mukaan niiltä ei vaadittu pakollista pitopaikkaa ennen niiden lähettämistä toiseen jäsenvaltioon. Direktiivillä 2003/50/EY ratkaistiin tämä ongelma siten, että siinä vaaditaan pitopaikka ja odotusaika ennen eläinten lähettämistä toiseen jäsenvaltioon.

Toisissa tapauksissa lampaiden jäljittämistä vaikeutti se, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevat lampaat oli siirretty kansallisten edellytysten mukaisesti Animo-viestiin merkityltä määränpäätilalta toiselle samassa jäsenvaltiossa sijaitsevalle tilalle.

| 41. | Komissio on ryhtynyt toimiin sen varmistamiseksi, että tiedot kulkemisesta pysähdyspaikkojen kautta lisätään pysyvästi viesteihin, joita Animo- ja Shift-järjestelmien toiminnot yhteen rakenteeseen yhdistävä uusi Traces-tietojärjestelmä (päätös 2004/292/EY, 30. maaliskuuta 2004) tuottaa. Lisäksi pysähdyspaikkojen toimintaan sovellettavia saniteettivaatimuksia on tiukennettu ottamalla käyttöön saniteettitauko, jonka aikana suoritetaan pakolliset desinfiointitoimet eläinerien saapumisen välillä (päätös 2003/483/EY ja asetus (EY) N:o 1040/2003). |
| --- | --- |

41.

Komissio on ryhtynyt toimiin sen varmistamiseksi, että tiedot kulkemisesta pysähdyspaikkojen kautta lisätään pysyvästi viesteihin, joita Animo- ja Shift-järjestelmien toiminnot yhteen rakenteeseen yhdistävä uusi Traces-tietojärjestelmä (päätös 2004/292/EY, 30. maaliskuuta 2004) tuottaa. Lisäksi pysähdyspaikkojen toimintaan sovellettavia saniteettivaatimuksia on tiukennettu ottamalla käyttöön saniteettitauko, jonka aikana suoritetaan pakolliset desinfiointitoimet eläinerien saapumisen välillä (päätös 2003/483/EY ja asetus (EY) N:o 1040/2003).

| 42.—43. | Kysymys kuljetusten kieltämisestä suuressa osassa jäsenvaltiota tai jopa koko jäsenvaltion alueella on jo sinällään erittäin vakava saniteettipoliittinen rajoitus, josta aiheutuu laajakantoisia seurauksia yleiseen järjestykseen ja kansalaisvapauksiin. Jäsenvaltio toteuttaa tämän toimenpiteen sen toimivaltaisten viranomaisten vastuulla. Komissio teki 8. maaliskuuta 2001 päätöksen 2001/190/EY, jolla rajoitettiin taudille alttiiden eläinten siirtoja yhteisön laajuisesti muissa jäsenvaltioissa kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja niiden välillä, ja siitä aiheutui edellä mainittuja seurauksia.
  Tauti havaittiin Essexin teurastamossa emäsioissa 19. helmikuuta 2001 ja havainto vahvistettiin 20. helmikuuta 2001. Lähtötilojen jäljittäminen johti 21. helmikuuta 2001 siihen johtopäätökseen, että teurastamo oli saanut tartunnan ennen kyseisten eläinten saapumista, ja noin 600 eläimiä toimittanutta tilaa, ensiksi ruokajäteruokintaa harjoittavat tilat ja niiden kanssa kosketuksissa olleet tilat, oli tarkastettava.
  Tauti ilmoitettiin löydetyn 23. helmikuuta 2001 sellaisen tilan nautakarjasta, josta oli lähetetty lampaita suurille karjamarkkinoille useita päiviä aiemmin. Kansallinen liikkumiskielto asetettiin välittömästi.
  Yhdeksän 12 laajimmasta maantieteellisestä tautipesäkeryhmästä johtui etupäässä lampaiden siirroista ennen taudin havaitsemista ja liikkumisrajoitusten asettamista. Kahdeksan yhdeksästä alueesta, eli 89 prosenttia ennen 15. kesäkuuta 2001 diagnosoiduista tautipesäkkeistä, oli saanut tartunnan ennen ensimmäisen suu- ja sorkkatautitapauksen diagnosoimista.
  Direktiivin 85/511/ETY 9 artiklan mukaiset vähimmäisvaatimukset, joilla pyritään estämään suu- ja sorkkatautiviruksen leviäminen ilmateitse tai muutoin välillisesti, olivat tehokkaita tilintarkastustuomioistuimen aiemmin esiin tuomien muissa jäsenvaltioissa esiintyneiden taudinpurkausten yhteydessä ja myös yksittäisissä taudinpurkauksissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
  Toisin kuin tieteellisissä tutkimuksissa, jotka tehtiin jälkikäteen vuoden 2001 epidemiaa koskevien arkistoitujen tietojen pohjalta, toimivaltaisten viranomaisten oli toimittava ensimmäisen taudinpurkausten ilmaannuttua paljon vähäisemmän tiedon varassa. |
| --- | --- |

42.—43.

Kysymys kuljetusten kieltämisestä suuressa osassa jäsenvaltiota tai jopa koko jäsenvaltion alueella on jo sinällään erittäin vakava saniteettipoliittinen rajoitus, josta aiheutuu laajakantoisia seurauksia yleiseen järjestykseen ja kansalaisvapauksiin. Jäsenvaltio toteuttaa tämän toimenpiteen sen toimivaltaisten viranomaisten vastuulla. Komissio teki 8. maaliskuuta 2001 päätöksen 2001/190/EY, jolla rajoitettiin taudille alttiiden eläinten siirtoja yhteisön laajuisesti muissa jäsenvaltioissa kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja niiden välillä, ja siitä aiheutui edellä mainittuja seurauksia.

Tauti havaittiin Essexin teurastamossa emäsioissa 19. helmikuuta 2001 ja havainto vahvistettiin 20. helmikuuta 2001. Lähtötilojen jäljittäminen johti 21. helmikuuta 2001 siihen johtopäätökseen, että teurastamo oli saanut tartunnan ennen kyseisten eläinten saapumista, ja noin 600 eläimiä toimittanutta tilaa, ensiksi ruokajäteruokintaa harjoittavat tilat ja niiden kanssa kosketuksissa olleet tilat, oli tarkastettava.

Tauti ilmoitettiin löydetyn 23. helmikuuta 2001 sellaisen tilan nautakarjasta, josta oli lähetetty lampaita suurille karjamarkkinoille useita päiviä aiemmin. Kansallinen liikkumiskielto asetettiin välittömästi.

Yhdeksän 12 laajimmasta maantieteellisestä tautipesäkeryhmästä johtui etupäässä lampaiden siirroista ennen taudin havaitsemista ja liikkumisrajoitusten asettamista. Kahdeksan yhdeksästä alueesta, eli 89 prosenttia ennen 15. kesäkuuta 2001 diagnosoiduista tautipesäkkeistä, oli saanut tartunnan ennen ensimmäisen suu- ja sorkkatautitapauksen diagnosoimista.

Direktiivin 85/511/ETY 9 artiklan mukaiset vähimmäisvaatimukset, joilla pyritään estämään suu- ja sorkkatautiviruksen leviäminen ilmateitse tai muutoin välillisesti, olivat tehokkaita tilintarkastustuomioistuimen aiemmin esiin tuomien muissa jäsenvaltioissa esiintyneiden taudinpurkausten yhteydessä ja myös yksittäisissä taudinpurkauksissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Toisin kuin tieteellisissä tutkimuksissa, jotka tehtiin jälkikäteen vuoden 2001 epidemiaa koskevien arkistoitujen tietojen pohjalta, toimivaltaisten viranomaisten oli toimittava ensimmäisen taudinpurkausten ilmaannuttua paljon vähäisemmän tiedon varassa.

| 43. | Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen tarkastusviraston raportin sivulla 14 lukee:
  ”Taudin vahvistumisen ja 23. helmikuuta 2001 asetetun kansallisen liikkumiskiellon välisenä aikana 62 tilan uskotaan saaneen tartunnan seitsemässä uudessa kreivikunnassa.”
  Kansallinen tarkastusvirasto selittää raportin sivulla 56 kohdassa 3.53 ministeriön epäröintiä määrätä 20. helmikuuta 2001 kansallinen liikkumiskielto saatujen epidemiologisten todisteiden valossa. Näin rajuja toimenpiteitä, joilla olisi kauaskantoiset vaikutukset paikalleen juuttuneisiin eläimiin ja rehun toimitukseen, pidettiin suhteettoman tiukkoina, koska tautia esiintyi siinä vaiheessa vain sioissa eikä siankasvattajilla ole tapana siirrellä eläimiä markkina-alueiden läpi.
  Tarkastusvirasto selventää myös, että tilintarkastustuomioistuimen lainaamat päätelmät perustuivat kehitteillä olevaan malliin ja että tietoja on sen jälkeen paranneltu. |
| --- | --- |

43.

Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen tarkastusviraston raportin sivulla 14 lukee:

”Taudin vahvistumisen ja 23. helmikuuta 2001 asetetun kansallisen liikkumiskiellon välisenä aikana 62 tilan uskotaan saaneen tartunnan seitsemässä uudessa kreivikunnassa.”

Kansallinen tarkastusvirasto selittää raportin sivulla 56 kohdassa 3.53 ministeriön epäröintiä määrätä 20. helmikuuta 2001 kansallinen liikkumiskielto saatujen epidemiologisten todisteiden valossa. Näin rajuja toimenpiteitä, joilla olisi kauaskantoiset vaikutukset paikalleen juuttuneisiin eläimiin ja rehun toimitukseen, pidettiin suhteettoman tiukkoina, koska tautia esiintyi siinä vaiheessa vain sioissa eikä siankasvattajilla ole tapana siirrellä eläimiä markkina-alueiden läpi.

Tarkastusvirasto selventää myös, että tilintarkastustuomioistuimen lainaamat päätelmät perustuivat kehitteillä olevaan malliin ja että tietoja on sen jälkeen paranneltu.

KOMISSION TOIMET KRIISIN AIKANA

| 44. | Komission asiasta vastaavat yksiköt olivat ja ovat valmiustilassa 24 tuntia vuorokaudessa muutoinkin kuin kriisitilanteiden aikana, kuten voidaan päätellä nopeasta vastauksesta ensimmäistä taudinpurkausta koskevaan ilmoitukseen. |
| --- | --- |

44.

Komission asiasta vastaavat yksiköt olivat ja ovat valmiustilassa 24 tuntia vuorokaudessa muutoinkin kuin kriisitilanteiden aikana, kuten voidaan päätellä nopeasta vastauksesta ensimmäistä taudinpurkausta koskevaan ilmoitukseen.

| 45. | Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että menettelyjä tarkastuskertomusten valmiiksi saamiseksi nopeutettiin kriisin aikana.
  Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto ilmoitti kuitenkin tautipesäkkeistä raportoineisiin jäsenvaltioihin tehtyjen tarkastusmatkojen aikana ja jälkeen komission asiasta vastaaville yksiköille välittömästi tärkeistä ja merkityksellisistä havainnoista suoran yhteydenpidon ja toimistolle tehtyjen raporttien muodossa. Kertomusten valmistuminen kahden kuukauden kuluessa tarkastusmatkan päättymisestä on siten vain muodollisuus, jossa otetaan huomioon tarve laatia Internetissä julkaistaviksi tarkoitetut raportit huolellisesti. |
| --- | --- |

45.

Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että menettelyjä tarkastuskertomusten valmiiksi saamiseksi nopeutettiin kriisin aikana.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto ilmoitti kuitenkin tautipesäkkeistä raportoineisiin jäsenvaltioihin tehtyjen tarkastusmatkojen aikana ja jälkeen komission asiasta vastaaville yksiköille välittömästi tärkeistä ja merkityksellisistä havainnoista suoran yhteydenpidon ja toimistolle tehtyjen raporttien muodossa. Kertomusten valmistuminen kahden kuukauden kuluessa tarkastusmatkan päättymisestä on siten vain muodollisuus, jossa otetaan huomioon tarve laatia Internetissä julkaistaviksi tarkoitetut raportit huolellisesti.

| 46. | b) | Velvollisuus ilmoittaa jokaisesta vakavaa tartuntatautia koskevasta epäilystä on kansainvälisesti hyväksytty toimenpide, jolle ei teknisistä syistä ole vaihtoehtoa ja joka vaaditaan ja jota säännellään yhteisön lainsäädännössä.
  Elintarvikeketjun toimijoille, karjan pitäjät mukaan luettuina, kuuluva vastuu on määritelty selvästi asetuksen (EY) N:o 178/2002 17 artiklassa. Asetus perustui komission ehdotukseen (KOM(2000) 716 lopullinen), ja sekä Euroopan parlamentti että neuvosto vahvistivat sen antaessaan 29. huhtikuuta 2004 asetuksen (EY) N:o 882/2004 rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta. |
| --- | --- | --- |

46.

b)

Velvollisuus ilmoittaa jokaisesta vakavaa tartuntatautia koskevasta epäilystä on kansainvälisesti hyväksytty toimenpide, jolle ei teknisistä syistä ole vaihtoehtoa ja joka vaaditaan ja jota säännellään yhteisön lainsäädännössä.

Elintarvikeketjun toimijoille, karjan pitäjät mukaan luettuina, kuuluva vastuu on määritelty selvästi asetuksen (EY) N:o 178/2002 17 artiklassa. Asetus perustui komission ehdotukseen (KOM(2000) 716 lopullinen), ja sekä Euroopan parlamentti että neuvosto vahvistivat sen antaessaan 29. huhtikuuta 2004 asetuksen (EY) N:o 882/2004 rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta.

| c) | Suu- ja sorkkataudilla on yleensä selvät kliiniset oireet nautakarjassa ja sioissa, mutta se voi olla oireeton pienissä märehtijöissä. Ensimmäisessä laboratoriotestissä saatu negatiivinen tulos edellyttää täydentäviä tutkimuksia. Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen tarkastusviraston raportissa (s. 61) kuvataan yksityiskohtaisesti toimia, joihin Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ryhtyivät maaliskuussa 2001 nopeuttaakseen diagnoosia ja lyhentääkseen tuloksen saamisen ja eläimen lopettamisen välistä aikaa.
  Eläinten lopettamista kliinisin perustein harjoitettiin alusta alkaen, mutta siitä tuli virallinen käytäntö 15. maaliskuuta, kun sekä eläinlääkintäyksiköt että niiden apulaboratoriot uhkasivat ylikuormittua, kun päivässä todettiin yli 50 uutta tautipesäkettä. Pian sen jälkeen eläimiä alettiin lopettaa epäilyn perusteella ja lähialueen tiloilla. |
| --- | --- |

c)

Suu- ja sorkkataudilla on yleensä selvät kliiniset oireet nautakarjassa ja sioissa, mutta se voi olla oireeton pienissä märehtijöissä. Ensimmäisessä laboratoriotestissä saatu negatiivinen tulos edellyttää täydentäviä tutkimuksia. Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisen tarkastusviraston raportissa (s. 61) kuvataan yksityiskohtaisesti toimia, joihin Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ryhtyivät maaliskuussa 2001 nopeuttaakseen diagnoosia ja lyhentääkseen tuloksen saamisen ja eläimen lopettamisen välistä aikaa.

Eläinten lopettamista kliinisin perustein harjoitettiin alusta alkaen, mutta siitä tuli virallinen käytäntö 15. maaliskuuta, kun sekä eläinlääkintäyksiköt että niiden apulaboratoriot uhkasivat ylikuormittua, kun päivässä todettiin yli 50 uutta tautipesäkettä. Pian sen jälkeen eläimiä alettiin lopettaa epäilyn perusteella ja lähialueen tiloilla.

| 48. | Tilintarkastustuomioistuin totesi aivan oikein, että komissio tukee monenlaisia ohjelmia, joilla pyritään torjumaan ja hävittämään sekä viruksen aiheuttamia että ei-virusperäisiä karjan tartuntatauteja ja erityisesti zoonooseja ja aiemmin Maailman eläintautijärjestön A-luetteloon kuuluneita tauteja jäsenvaltioissa.
  Lisäksi joillekin jäsenvaltioille on annettu virustauteihin liittyviä täydentäviä takuita, jotka edellyttävät ylimääräistä tiloilla suoritettavaa valvontaa.
  Myös eläinten hyvinvointia käsittelevässä yhteisön lainsäädännössä edellytetään riittävää eläinlääkärin seurantaa ja tiloilla tehtäviä tarkastuksia, ja jäsenvaltiot ovat velvollisia raportoimaan tarkastusten tuloksista.
  Maidon tuotantoa koskevien terveyssääntöjen (direktiivi 92/46/ETY) mukaan maitoa tuottavien tilojen on noudatettava lisäksi erityisiä eläinten terveyteen liittyviä edellytyksiä ja hygieniavaatimuksia. Virallisesta rehun ja elintarvikkeiden valvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 3 artiklassa säädetään virallisista valvontatoimista kaikissa elintarvikeketjun vaiheissa.
  Maailman eläintautijärjestön maalla elävien eläinten eläintautisäännöstön (Terrestrial Animal Health Code) 3.8.1.3 artiklassa annetaan ohjeet erityisseurannan lopettamisesta sen jälkeen, kun alue on julistettu tartunnasta vapaaksi:
  Maa, joka on todettu tartunnasta vapaaksi maalla elävien eläinten eläintautisäännöstön mukaisesti, voi lopettaa erityisseurannan ja ylläpitää tartunnasta vapaan aseman, edellyttäen, että:






  a) | kyseessä on ilmoitettava tauti; |
| --- | --- | --- |

48.

Tilintarkastustuomioistuin totesi aivan oikein, että komissio tukee monenlaisia ohjelmia, joilla pyritään torjumaan ja hävittämään sekä viruksen aiheuttamia että ei-virusperäisiä karjan tartuntatauteja ja erityisesti zoonooseja ja aiemmin Maailman eläintautijärjestön A-luetteloon kuuluneita tauteja jäsenvaltioissa.

Lisäksi joillekin jäsenvaltioille on annettu virustauteihin liittyviä täydentäviä takuita, jotka edellyttävät ylimääräistä tiloilla suoritettavaa valvontaa.

Myös eläinten hyvinvointia käsittelevässä yhteisön lainsäädännössä edellytetään riittävää eläinlääkärin seurantaa ja tiloilla tehtäviä tarkastuksia, ja jäsenvaltiot ovat velvollisia raportoimaan tarkastusten tuloksista.

Maidon tuotantoa koskevien terveyssääntöjen (direktiivi 92/46/ETY) mukaan maitoa tuottavien tilojen on noudatettava lisäksi erityisiä eläinten terveyteen liittyviä edellytyksiä ja hygieniavaatimuksia. Virallisesta rehun ja elintarvikkeiden valvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 3 artiklassa säädetään virallisista valvontatoimista kaikissa elintarvikeketjun vaiheissa.

Maailman eläintautijärjestön maalla elävien eläinten eläintautisäännöstön (Terrestrial Animal Health Code) 3.8.1.3 artiklassa annetaan ohjeet erityisseurannan lopettamisesta sen jälkeen, kun alue on julistettu tartunnasta vapaaksi:

Maa, joka on todettu tartunnasta vapaaksi maalla elävien eläinten eläintautisäännöstön mukaisesti, voi lopettaa erityisseurannan ja ylläpitää tartunnasta vapaan aseman, edellyttäen, että:

a)

kyseessä on ilmoitettava tauti;

| b) | varhaisvaroitusjärjestelmä on käytössä; |
| --- | --- |

b)

varhaisvaroitusjärjestelmä on käytössä;

| c) | toimenpiteet taudin/tartunnan ehkäisemiseksi on toteutettu; |
| --- | --- |

c)

toimenpiteet taudin/tartunnan ehkäisemiseksi on toteutettu;

| d) | tautia vastaan ei rokoteta; |
| --- | --- |

d)

tautia vastaan ei rokoteta;

| e) | tartuntaa ei tiettävästi esiinny villieläimissä. |
| --- | --- |

e)

tartuntaa ei tiettävästi esiinny villieläimissä.

Valvonta ei voi estää taudin puhkeamista, mutta havaitseminen hyvissä ajoin voi auttaa rajoittamaan sen leviämistä. Siksi eläinten pitäjän tai muun eläimistä vastaavan henkilön, joka voi ensimmäisenä havaita merkkejä sairaudesta, on ilmoitettava kaikista tarttuvan taudin epäilyistä. Valmiussuunnitteluun on sisällytettävä kyseisten henkilöiden kouluttaminen tunnistamaan keskeiset taudit.

| 49. | Virkaeläinlääkärien määrää ei pitäisi verrata vain karjan kokonaismäärään, vaan pikemminkin tilojen määrään, sillä useimmat asianomaisista taudeista tarttuvat laumaan eivätkä niinkään yksittäiseen eläimeen, ja tilojen välisiin kosketuksiin. Tällaisissa arvioissa on myös otettava huomioon yleinen eläinten terveystilanne maassa sekä infrastruktuurin, logistiikan, viestinnän ja kasvattajien koulutuksen suhteen tapahtunut edistys ja ennen kaikkea valmiudet rekrytoida lisähenkilöstöä hätätapauksessa. Virkaeläinlääkärien määrä Yhdistyneessä kuningaskunnassa perustui suu- ja sorkkatautia koskevien valmiussuunnitelmien mukaisiin vähimmäisvaatimuksiin. |
| --- | --- |

49.

Virkaeläinlääkärien määrää ei pitäisi verrata vain karjan kokonaismäärään, vaan pikemminkin tilojen määrään, sillä useimmat asianomaisista taudeista tarttuvat laumaan eivätkä niinkään yksittäiseen eläimeen, ja tilojen välisiin kosketuksiin. Tällaisissa arvioissa on myös otettava huomioon yleinen eläinten terveystilanne maassa sekä infrastruktuurin, logistiikan, viestinnän ja kasvattajien koulutuksen suhteen tapahtunut edistys ja ennen kaikkea valmiudet rekrytoida lisähenkilöstöä hätätapauksessa. Virkaeläinlääkärien määrä Yhdistyneessä kuningaskunnassa perustui suu- ja sorkkatautia koskevien valmiussuunnitelmien mukaisiin vähimmäisvaatimuksiin.

| 51. | Jotta suu- ja sorkkataudin ilmaantumisen yhteydessä toteutettavat toimenpiteet olisivat tehokkaita, olennaista on se, että epäilyistä ilmoitetaan nopeasti, ja kasvattajat on koulutettava valmiussuunnitelmien laatimisen yhteydessä tunnistamaan taudit.
  Rikosoikeudellisten seuraamusten määrääminen ilmoittamatta jättämisen johdosta taikka tutkimukset ja yleiseen järjestykseen kohdistuvat rajoitukset yksityisillä tiloilla ovat toimenpiteitä, joiden toteuttamista ei voitu yhteisön tasolla juurikaan harkita tuolloin voimassa olleen oikeudellisen kehyksen puitteissa.
  Mahdollisen taudinpurkauksen torjumiseen osallistuvien elinten, organisaatioiden ja muiden sidosryhmien kuuleminen toteutetaan valmiussuunnitelmia laadittaessa, ja komissio oli laatinut asianmukaiset ohjeet hyvissä ajoin ennen taudinpurkausta.
  Komission päätöksessä 91/42/ETY vaaditaan valmiussuunnitelmien laatimista erityisesti siten, että yhteyttä henkilöihin ja organisaatioihin, joita taudin puhkeaminen suoraan tai epäsuorasti koskee, voidaan ottaa nopeasti. Valmiussuunnitelmien täytäntöönpanoa on harjoiteltava kenttä- ja hallintomenettelytaitojen ylläpitämiseksi ja kehittämiseksi.
  Virkaeläinlääkäri antaa karjan pitäjälle epäillyn tai vahvistuneen taudinpurkauksen yhteydessä ohjeet siitä, mihin toimenpiteisiin on ryhdyttävä taudin leviämisen estämiseksi. Yleiset toimenpiteet on määritelty kansallisissa säännöksissä, jolla asiaa käsittelevä yhteisön lainsäädäntö on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja yksityiskohtaiset toimenpiteet määritellään vallitsevista olosuhteista riippuen, ja ne on hahmoteltu valmiussuunnitelmissa. |
| --- | --- |

51.

Jotta suu- ja sorkkataudin ilmaantumisen yhteydessä toteutettavat toimenpiteet olisivat tehokkaita, olennaista on se, että epäilyistä ilmoitetaan nopeasti, ja kasvattajat on koulutettava valmiussuunnitelmien laatimisen yhteydessä tunnistamaan taudit.

Rikosoikeudellisten seuraamusten määrääminen ilmoittamatta jättämisen johdosta taikka tutkimukset ja yleiseen järjestykseen kohdistuvat rajoitukset yksityisillä tiloilla ovat toimenpiteitä, joiden toteuttamista ei voitu yhteisön tasolla juurikaan harkita tuolloin voimassa olleen oikeudellisen kehyksen puitteissa.

Mahdollisen taudinpurkauksen torjumiseen osallistuvien elinten, organisaatioiden ja muiden sidosryhmien kuuleminen toteutetaan valmiussuunnitelmia laadittaessa, ja komissio oli laatinut asianmukaiset ohjeet hyvissä ajoin ennen taudinpurkausta.

Komission päätöksessä 91/42/ETY vaaditaan valmiussuunnitelmien laatimista erityisesti siten, että yhteyttä henkilöihin ja organisaatioihin, joita taudin puhkeaminen suoraan tai epäsuorasti koskee, voidaan ottaa nopeasti. Valmiussuunnitelmien täytäntöönpanoa on harjoiteltava kenttä- ja hallintomenettelytaitojen ylläpitämiseksi ja kehittämiseksi.

Virkaeläinlääkäri antaa karjan pitäjälle epäillyn tai vahvistuneen taudinpurkauksen yhteydessä ohjeet siitä, mihin toimenpiteisiin on ryhdyttävä taudin leviämisen estämiseksi. Yleiset toimenpiteet on määritelty kansallisissa säännöksissä, jolla asiaa käsittelevä yhteisön lainsäädäntö on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja yksityiskohtaiset toimenpiteet määritellään vallitsevista olosuhteista riippuen, ja ne on hahmoteltu valmiussuunnitelmissa.

| 52. | Tautiepäilyjen varhainen ilmoittaminen on olennaisen tärkeää suu- ja sorkkataudin leviämisen torjumiseksi, mutta tauti ei aivan jokaisessa tapauksessa aiheuta selvästi havaittavia kliinisiä oireita, eivätkä kasvattajat ole aina yhtä hyvin koulutettuja ja taitavia havaitsemaan oireita. Työskentely sellaisen biologisen järjestelmän parissa, joka ulottuu hyvin erilaisiin sosiaalisiin, kulttuurisiin ja taloudellisiin tilanteisiin, on haaste eläinlääkärien ammattikunnalle. Yhteisön lainsäädännössä tarjotaankin runsaasti erilaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että vakavien tarttuvien karjatautien leviäminen vältetään tai rajataan minimiin. Teurastamon virkaeläinlääkäri, joka tekee ante mortem -terveystarkastuksen, onkin keskeisessä roolissa karjatautien tunnistamisen kannalta.
  Jos eläimistä vastuussa oleva henkilö tietoisesti jättää ilmoittamatta epäilyttävistä tautioireista, hänelle voidaan langettaa asiaa käsittelevässä kansallisessa lainsäädännössä asetettu rangaistus. |
| --- | --- |

52.

Tautiepäilyjen varhainen ilmoittaminen on olennaisen tärkeää suu- ja sorkkataudin leviämisen torjumiseksi, mutta tauti ei aivan jokaisessa tapauksessa aiheuta selvästi havaittavia kliinisiä oireita, eivätkä kasvattajat ole aina yhtä hyvin koulutettuja ja taitavia havaitsemaan oireita. Työskentely sellaisen biologisen järjestelmän parissa, joka ulottuu hyvin erilaisiin sosiaalisiin, kulttuurisiin ja taloudellisiin tilanteisiin, on haaste eläinlääkärien ammattikunnalle. Yhteisön lainsäädännössä tarjotaankin runsaasti erilaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että vakavien tarttuvien karjatautien leviäminen vältetään tai rajataan minimiin. Teurastamon virkaeläinlääkäri, joka tekee ante mortem -terveystarkastuksen, onkin keskeisessä roolissa karjatautien tunnistamisen kannalta.

Jos eläimistä vastuussa oleva henkilö tietoisesti jättää ilmoittamatta epäilyttävistä tautioireista, hänelle voidaan langettaa asiaa käsittelevässä kansallisessa lainsäädännössä asetettu rangaistus.

| 53. | Yhteisön lainsäädännössä vaaditaan, että karjan pitäjä ilmoittaa kaikista suu- ja sorkkatautiepäilyistä välittömästi viranomaisille. Myös direktiivin 85/511/ETY 4 artiklassa vaaditaan, että tilalla, jossa esiintyy tautiepäilyjä, aletaan välittömästi soveltaa rajoituksia, ja epidemiologinen tutkimus aloitetaan tautiepäilyn poissulkemiseksi tai vahvistamiseksi ja vaarallisten kosketusten jäljittämiseksi. Tällaisessa tapauksessa ensimmäisessä tarkastuksessa saatu negatiivinen tulos on hankalin, sillä se edellyttää aikaa vieviä täydentäviä tutkimuksia, ennen kuin lopullinen diagnoosi voidaan vahvistaa. Epäilyn alaisiin tiloihin sovellettavia toimenpiteitä voidaan soveltaa myös muihin tiloihin, joiden katsotaan todennäköisesti saaneen tartunnan tai saastuneen.
  Taudinpurkauksesta, joka on vahvistunut, ilmoitetaan komissiolle ja jäsenvaltioille ja siis myös Maailman eläintautijärjestölle toissijaisena toimena. Kansainvälisesti hyväksytyn vaatimuksen mukaan taudista on ilmoitettava muille maille 24 tunnin kuluessa.
  Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat komissiolle ennen lopullisen todisteen eli viruksen eristämiskokeen tuloksen saamista.
  Huolellisesti laadittu diagnoosi on olennainen peruste ankarille toimenpiteille, kuten koko karjan hävittämiselle tai laajamittaisille liikkumisrajoituksille.
  Jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilmoitetaan joka vuosi useista kymmenistä suu- ja sorkkatautiepäilyistä. Sekä jäsenvaltiot että komissio kannustavat voimakkaasti tällaiseen ilmoituskäytäntöön. Epäilyjen suhteen toteutettujen toimenpiteiden on oltava suhteellisia. On epärealistista sulkea koko karjanhoitoala joka kerran, kun tautiepäilystä ilmoitetaan. |
| --- | --- |

53.

Yhteisön lainsäädännössä vaaditaan, että karjan pitäjä ilmoittaa kaikista suu- ja sorkkatautiepäilyistä välittömästi viranomaisille. Myös direktiivin 85/511/ETY 4 artiklassa vaaditaan, että tilalla, jossa esiintyy tautiepäilyjä, aletaan välittömästi soveltaa rajoituksia, ja epidemiologinen tutkimus aloitetaan tautiepäilyn poissulkemiseksi tai vahvistamiseksi ja vaarallisten kosketusten jäljittämiseksi. Tällaisessa tapauksessa ensimmäisessä tarkastuksessa saatu negatiivinen tulos on hankalin, sillä se edellyttää aikaa vieviä täydentäviä tutkimuksia, ennen kuin lopullinen diagnoosi voidaan vahvistaa. Epäilyn alaisiin tiloihin sovellettavia toimenpiteitä voidaan soveltaa myös muihin tiloihin, joiden katsotaan todennäköisesti saaneen tartunnan tai saastuneen.

Taudinpurkauksesta, joka on vahvistunut, ilmoitetaan komissiolle ja jäsenvaltioille ja siis myös Maailman eläintautijärjestölle toissijaisena toimena. Kansainvälisesti hyväksytyn vaatimuksen mukaan taudista on ilmoitettava muille maille 24 tunnin kuluessa.

Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat komissiolle ennen lopullisen todisteen eli viruksen eristämiskokeen tuloksen saamista.

Huolellisesti laadittu diagnoosi on olennainen peruste ankarille toimenpiteille, kuten koko karjan hävittämiselle tai laajamittaisille liikkumisrajoituksille.

Jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilmoitetaan joka vuosi useista kymmenistä suu- ja sorkkatautiepäilyistä. Sekä jäsenvaltiot että komissio kannustavat voimakkaasti tällaiseen ilmoituskäytäntöön. Epäilyjen suhteen toteutettujen toimenpiteiden on oltava suhteellisia. On epärealistista sulkea koko karjanhoitoala joka kerran, kun tautiepäilystä ilmoitetaan.

| 54. | Komissio reagoi vakiomenettelyjään soveltamalla ripeästi ja lainsäädännön mukaisesti käyttäen suorinta ja uudenaikaisinta viestintäteknologiaa.
  Komissio ilmoitti asiasta jäsenvaltioille yhden tunnin kuluessa taudinpurkausta koskevasta ilmoituksesta ja ryhtyi tarvittaviin suojatoimenpiteisiin ennen kuin 24 tuntia oli kulunut.
  Lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta oli yhteisön lainsäädännön mukaisesti lopettanut todistusten myöntämisen ja/tai elävien eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden viennin muihin jäsenvaltioihin.
  Irlannin viranomaiset keskeyttivät tartunnalle alttiiden eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden tuonnin 21. helmikuuta 2001 ja ilmoittivat siitä komissiolle klo 15.42. Irlannin viranomaiset myös jäljittivät kaikki Yhdistyneestä kuningaskunnasta Irlantiin tuodut eläimet ja määräsivät ne lopetettaviksi. |
| --- | --- |

54.

Komissio reagoi vakiomenettelyjään soveltamalla ripeästi ja lainsäädännön mukaisesti käyttäen suorinta ja uudenaikaisinta viestintäteknologiaa.

Komissio ilmoitti asiasta jäsenvaltioille yhden tunnin kuluessa taudinpurkausta koskevasta ilmoituksesta ja ryhtyi tarvittaviin suojatoimenpiteisiin ennen kuin 24 tuntia oli kulunut.

Lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta oli yhteisön lainsäädännön mukaisesti lopettanut todistusten myöntämisen ja/tai elävien eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden viennin muihin jäsenvaltioihin.

Irlannin viranomaiset keskeyttivät tartunnalle alttiiden eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden tuonnin 21. helmikuuta 2001 ja ilmoittivat siitä komissiolle klo 15.42. Irlannin viranomaiset myös jäljittivät kaikki Yhdistyneestä kuningaskunnasta Irlantiin tuodut eläimet ja määräsivät ne lopetettaviksi.

| 56. | Samalla kun rokottamattomuuspolitiikka hyväksyttiin, otettiin käyttöön taudintorjuntatarkoituksessa lopetetuista eläimistä maksettavien korvausten järjestelmä. Järjestelmä otettiin käyttöön siksi, että eläinten pitäjä ei enää voinut maatalousyhteisön sekä kansallisen ja yhteisön taloudellisen edun mukaisesti käyttää kaikkia karjan suojeluun tarkoitettuja välineitä. Pitäjää kiellettiin esimerkiksi käyttämästä ehkäisevää rokottamista.
  Samanaikaisesti korvausjärjestelmä kannusti pikaiseen ilmoittamiseen, sillä korvausten ulkopuolelle jätettiin ne eläimet, jotka kuolivat tautiin ennen ilmoituksen tekoa. |
| --- | --- |

56.

Samalla kun rokottamattomuuspolitiikka hyväksyttiin, otettiin käyttöön taudintorjuntatarkoituksessa lopetetuista eläimistä maksettavien korvausten järjestelmä. Järjestelmä otettiin käyttöön siksi, että eläinten pitäjä ei enää voinut maatalousyhteisön sekä kansallisen ja yhteisön taloudellisen edun mukaisesti käyttää kaikkia karjan suojeluun tarkoitettuja välineitä. Pitäjää kiellettiin esimerkiksi käyttämästä ehkäisevää rokottamista.

Samanaikaisesti korvausjärjestelmä kannusti pikaiseen ilmoittamiseen, sillä korvausten ulkopuolelle jätettiin ne eläimet, jotka kuolivat tautiin ennen ilmoituksen tekoa.

| 58. | Direktiivin 85/511/ETY 5 artiklan 3 kohdan mukaan näytteitä ei tarvitse ottaa, jos kysymyksessä on sekundäärinen tautipesäke, joka on epidemiologisesti yhteydessä ensimmäiseen tautipesäkkeeseen, jota varten näytteet on jo otettu. Tällaisessa tapauksessa diagnoosi voidaan toisin sanoen laatia kliinisin perustein.
  Koko karjan hävittämispolitiikkaa sovelletaan kaikkiin vahvistettuihin taudinpurkauksiin ja valmiussuunnitelmien mukaisesti eläimiin, joiden epäilleen saaneen tartunnan tai sairastuneen (päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan 2 kohta).
  Jäsenvaltiot voivat järjestää karjan hävittämiseen, arviointiin ja korvaamiseen liittyvät hallinnolliset menettelyt itse hallintopolitiikkaa koskevan kansallisen oikeusjärjestyksensä vaatimusten mukaisesti ja ottaen huomioon yksityisomaisuuden ja kansalaisoikeuksien suojelun. |
| --- | --- |

58.

Direktiivin 85/511/ETY 5 artiklan 3 kohdan mukaan näytteitä ei tarvitse ottaa, jos kysymyksessä on sekundäärinen tautipesäke, joka on epidemiologisesti yhteydessä ensimmäiseen tautipesäkkeeseen, jota varten näytteet on jo otettu. Tällaisessa tapauksessa diagnoosi voidaan toisin sanoen laatia kliinisin perustein.

Koko karjan hävittämispolitiikkaa sovelletaan kaikkiin vahvistettuihin taudinpurkauksiin ja valmiussuunnitelmien mukaisesti eläimiin, joiden epäilleen saaneen tartunnan tai sairastuneen (päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan 2 kohta).

Jäsenvaltiot voivat järjestää karjan hävittämiseen, arviointiin ja korvaamiseen liittyvät hallinnolliset menettelyt itse hallintopolitiikkaa koskevan kansallisen oikeusjärjestyksensä vaatimusten mukaisesti ja ottaen huomioon yksityisomaisuuden ja kansalaisoikeuksien suojelun.

KOMISSION KORVAUSJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT TOIMET

| 59.—60. | Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että korvauksista aiheutuvien kustannusten maksuvelvollisuudesta olisi annettava vielä tarkempia direktiivejä jäsenvaltioille. Toimintaohjeita laaditaankin parhaillaan. Ehdotus asetukseksi, jolla vahvistetaan yhteisön rahoitettaviksi kelpaavat kustannukset, esitellään jäsenvaltioille lähiaikoina.
  Komissio on soveltanut kaikkiin erityiskertomuksen nro 1/2000 jälkeen toteutettuihin sianlihamarkkinoiden tukitoimenpiteisiin samaa yhteisrahoitusastetta (50 prosenttia), jota on sovellettu eläinlääkintätoimenpiteiden yhteydessä.
  Vaikka tukikelpoisuutta koskevista säännöistä ja menettelyistä ei ollut laadittu työasiakirjaa tai virallista toimintaohjetta, jäsenvaltioille oli jo toimitettu merkittäviä täsmennyksiä tukikelpoisten teurastusten osalta. Rahoituspäätöksessä täsmennettiin erityisesti, että yhteisö maksaisi korvausta vain pakollisista teurastuksista.
  Lisäksi rahoituspäätöksissä täsmennettiin, että vain eläinten markkina-arvoksi kutsuttu arvo otettiin huomioon maksettaessa korvausta yhteisön varoista. Kasvattajille maksettavien korvausten osalta tilanne vaihtelee jäsenvaltioissa suuresti. Yksi summa eläintyyppiä kohden ei ole asiaankuuluva korvaus omistajille, joiden eläimet on lopetettu.
  Komissio muistuttaa, ettei sillä ole oikeudellista toimivaltaa yhdenmukaistaa epidemian yhteydessä sovellettavia kansallisia korvausjärjestelmiä. |
| --- | --- |

59.—60.

Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että korvauksista aiheutuvien kustannusten maksuvelvollisuudesta olisi annettava vielä tarkempia direktiivejä jäsenvaltioille. Toimintaohjeita laaditaankin parhaillaan. Ehdotus asetukseksi, jolla vahvistetaan yhteisön rahoitettaviksi kelpaavat kustannukset, esitellään jäsenvaltioille lähiaikoina.

Komissio on soveltanut kaikkiin erityiskertomuksen nro 1/2000 jälkeen toteutettuihin sianlihamarkkinoiden tukitoimenpiteisiin samaa yhteisrahoitusastetta (50 prosenttia), jota on sovellettu eläinlääkintätoimenpiteiden yhteydessä.

Vaikka tukikelpoisuutta koskevista säännöistä ja menettelyistä ei ollut laadittu työasiakirjaa tai virallista toimintaohjetta, jäsenvaltioille oli jo toimitettu merkittäviä täsmennyksiä tukikelpoisten teurastusten osalta. Rahoituspäätöksessä täsmennettiin erityisesti, että yhteisö maksaisi korvausta vain pakollisista teurastuksista.

Lisäksi rahoituspäätöksissä täsmennettiin, että vain eläinten markkina-arvoksi kutsuttu arvo otettiin huomioon maksettaessa korvausta yhteisön varoista. Kasvattajille maksettavien korvausten osalta tilanne vaihtelee jäsenvaltioissa suuresti. Yksi summa eläintyyppiä kohden ei ole asiaankuuluva korvaus omistajille, joiden eläimet on lopetettu.

Komissio muistuttaa, ettei sillä ole oikeudellista toimivaltaa yhdenmukaistaa epidemian yhteydessä sovellettavia kansallisia korvausjärjestelmiä.

| 61. | BSE-taudin torjunta- ja hävittämistoimenpiteiden yhteydessä perustetusta korvausjärjestelmästä, joka koskee komission hyväksymässä jäsenvaltion hävittämissuunnitelmassa määritellyn valikoivan hävittämispolitiikan mukaisesti teurastettuja eläimiä, annettiin neljä komission asetusta, jotka liittyivät Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Portugaliin, Ranskaan ja Irlantiin. Kaikissa neljässä asetuksessa, kuten myös Ranskaan liittyvässä asetuksessa (EY) N:o 164/97, vahvistettiin samat periaatteet korvausjärjestelmän puitteiden osalta.
  BSE-tautiin sairastuneista eläimistä maksettavien korvausten rajaamisen osalta komissio korostaa, että BSE-tautiin sairastuneiden nautaeläinten omistajille maksettavaa korvausta ei makseta hätärahastosta (päätöksen 90/424/ETY 3, 4, 6 ja 11 artikla). (6) |
| --- | --- |

61.

BSE-taudin torjunta- ja hävittämistoimenpiteiden yhteydessä perustetusta korvausjärjestelmästä, joka koskee komission hyväksymässä jäsenvaltion hävittämissuunnitelmassa määritellyn valikoivan hävittämispolitiikan mukaisesti teurastettuja eläimiä, annettiin neljä komission asetusta, jotka liittyivät Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Portugaliin, Ranskaan ja Irlantiin. Kaikissa neljässä asetuksessa, kuten myös Ranskaan liittyvässä asetuksessa (EY) N:o 164/97, vahvistettiin samat periaatteet korvausjärjestelmän puitteiden osalta.

BSE-tautiin sairastuneista eläimistä maksettavien korvausten rajaamisen osalta komissio korostaa, että BSE-tautiin sairastuneiden nautaeläinten omistajille maksettavaa korvausta ei makseta hätärahastosta (päätöksen 90/424/ETY 3, 4, 6 ja 11 artikla). (6)

| 62. | Korvauksen määrittäminen on ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä ja se tehdään konkreettisen markkinatilanteen perusteella. Viimeaikaisissa päätöksissä, jotka koskevat yhteisön osuutta jäsenvaltioille aiheutuneiden kustannusten korvaamisesta, on määritelty yhteisön varoista rahoitettaviksi kelpaavat kustannukset. Vain eläimen markkina-arvo juuri ennen sen lopettamista kelpaa yhteisön varoista maksettavan korvauksen perusteeksi. |
| --- | --- |

62.

Korvauksen määrittäminen on ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä ja se tehdään konkreettisen markkinatilanteen perusteella. Viimeaikaisissa päätöksissä, jotka koskevat yhteisön osuutta jäsenvaltioille aiheutuneiden kustannusten korvaamisesta, on määritelty yhteisön varoista rahoitettaviksi kelpaavat kustannukset. Vain eläimen markkina-arvo juuri ennen sen lopettamista kelpaa yhteisön varoista maksettavan korvauksen perusteeksi.

| 63. | Riittäväksi korvaukseksi on määritelty eläimen markkina-arvo juuri ennen sen lopettamista. Mainitut tulonmenetykset eivät siis kelpaa yhteisön varoista maksettavan korvauksen perusteeksi, ja ne on hylätty, jos niiden korvaamista on haettu. |
| --- | --- |

63.

Riittäväksi korvaukseksi on määritelty eläimen markkina-arvo juuri ennen sen lopettamista. Mainitut tulonmenetykset eivät siis kelpaa yhteisön varoista maksettavan korvauksen perusteeksi, ja ne on hylätty, jos niiden korvaamista on haettu.

| 64. | Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 ja direktiivin 64/432/ETY 14 artiklan mukaisesti perustettu nautaeläintietokanta on tärkeä väline eläinten liikkeiden jäljittämisessä, mutta sen merkitys on vähäinen määritettäessä eläinten arvoa. Siihen sisältyy tietoa eläimen iästä, sukupuolesta, väristä tai rodusta sekä emon tunnistuskoodista, mutta siitä ei selviä onko eläin kantakirjaan viety puhdasverinen jalostuseläin. Jäsenvaltiot eivät hyväksyneet komission ehdotusta sisällyttää siihen eläimen asema kantakirjassa. |
| --- | --- |

64.

Asetuksen (EY) N:o 1760/2000 ja direktiivin 64/432/ETY 14 artiklan mukaisesti perustettu nautaeläintietokanta on tärkeä väline eläinten liikkeiden jäljittämisessä, mutta sen merkitys on vähäinen määritettäessä eläinten arvoa. Siihen sisältyy tietoa eläimen iästä, sukupuolesta, väristä tai rodusta sekä emon tunnistuskoodista, mutta siitä ei selviä onko eläin kantakirjaan viety puhdasverinen jalostuseläin. Jäsenvaltiot eivät hyväksyneet komission ehdotusta sisällyttää siihen eläimen asema kantakirjassa.

| 66. | Komissiolla ei ole oikeudellista toimivaltaa kasvattajien korvausjärjestelmien organisoimiseksi jäsenvaltioissa. Jäsenvaltiot eivät edes halua yhdenmukaistamista.
  Komissiokin havaitsi tilintarkastustuomioistuimen esiin tuomat jäsenvaltioiden väliset erot paikan päällä tekemissään tarkastuksissa. Ne kertovat jäsenvaltioiden tekemistä valinnoista. Komission yksiköt tekivät yhteisön talousarvioon vaikuttaviin sääntöjenvastaisuuksiin asianmukaiset rahoituskorjaukset, kuten jäljempänä on kuvailtu.
  Komissio pitää osaltaan huolta siitä, että periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltioita kohdellaan tasapuolisesti, noudatetaan kaikissa komission yhteisrahoituspäätöksissä.
  Periaatteen toteutumista edistää se, että elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea antaa päätöksistä lausunnon. |
| --- | --- |

66.

Komissiolla ei ole oikeudellista toimivaltaa kasvattajien korvausjärjestelmien organisoimiseksi jäsenvaltioissa. Jäsenvaltiot eivät edes halua yhdenmukaistamista.

Komissiokin havaitsi tilintarkastustuomioistuimen esiin tuomat jäsenvaltioiden väliset erot paikan päällä tekemissään tarkastuksissa. Ne kertovat jäsenvaltioiden tekemistä valinnoista. Komission yksiköt tekivät yhteisön talousarvioon vaikuttaviin sääntöjenvastaisuuksiin asianmukaiset rahoituskorjaukset, kuten jäljempänä on kuvailtu.

Komissio pitää osaltaan huolta siitä, että periaatetta, jonka mukaan jäsenvaltioita kohdellaan tasapuolisesti, noudatetaan kaikissa komission yhteisrahoituspäätöksissä.

Periaatteen toteutumista edistää se, että elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea antaa päätöksistä lausunnon.

| 67.—71. | Heinäkuun 17 päivänä 2001 annetussa asetuksessa (EY) N:o 1458/2001 säädettyjä poikkeuksia, jotka koskevat eläimiin liittyvien palkkioiden soveltamista, on tarkasteltava sen periaatteen valossa, jonka mukaan suorien tukien järjestelmällä on tarkoitus korvata Agenda 2000 -uudistuksen mukaisesta markkinatuen asteittaisesta vähentymisestä tuottajien tuloihin aiheutuneet seuraukset. Komissio päättelee tästä, että palkkiot voidaan myöntää tuottajalle riippumatta esimerkiksi eläinten terveystilanteeseen liittyvistä olosuhteista jäsenvaltioissa.
  Jäsenvaltiot, joissa suu- ja sorkkatautiepidemia puhkesi, pyysivät poikkeustoimenpiteiden hyväksymistä huhtikuun 2001 lopusta alkaen.
  Komissio totesi näitä pyyntöjä tarkastellessaan, että tuottajien oli mahdoton noudattaa eräitä heille palkkiojärjestelmistä annettujen asetusten mukaisesti kuuluvia velvoitteita johtuen toimenpiteistä, joilla rajoitettiin eläinten liikkumista tietyillä alueilla ja jotka oli hyväksytty suu- ja sorkkatautiepidemian leviämisen torjumiseksi toteutettujen järjestelyjen yhteydessä.
  Komissio poikkesi tilapäisesti joistakin tavanomaisissa olosuhteissa sovellettavista, erityisesti eläinten maatilalla pitämiseen liittyvistä säännöistä. Naudanlihan hallintokomitean käsiteltäväksi annettiin toukokuun puolessavälissä erinäisiä ehdotuksia, ja se antoi lopulta puoltavan lausunnon 29. kesäkuuta 2001.
  Asetuksen (EY) N:o 1458/2001 hyväksymisprosessi kesti siis kaksi kuukautta alkaen siitä päivästä, jona komissiota pyydettiin puuttumaan asiaan.
  Koska kyseiset suorat tuet voidaan näin ollen myöntää näissä olosuhteissa, komissio katsoo, että on jäsenvaltioiden vastuulla varmistaa samanaikaisissa tai myöhemmissä tarkastuksissa, joissa valvotaan muissa yhteyksissä tuottajille eläinlääkintäsäännösten nojalla maksettavien korvausten määrittämiseksi hyväksyttyjä summia, että tuottajat eivät saa eläimiin liittyvää palkkiosummaa kahteen kertaan.
  Komissio katsoo, että tällaisessa tilanteessa olisi tulevaisuudessa toivottavaa sisällyttää joko suoriin tukiin sovellettaviin sääntöihin tai korvaukseen oikeuttaviin eläinlääkärin päätöksiin lauseke, jolla taataan kaksinkertaisten tukien mahdottomuus ja asetetaan selvästi jäsenvaltiot vastuuseen asiasta.
  Komissio on joka tapauksessa ryhtynyt eläinkulkutautien hallinnoinnin yhteydessä tarvittaviin toimiin eläinten hinnan yliarvioinnista yhteisön talousarvioon aiheutuvan vaikutuksen rajoittamiseksi. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa summia korjattiin paikan päällä tehtyjen tarkastusten seurauksena Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Alankomaiden ja Irlannin osalta alaspäin keskimäärin 55 prosenttia eli 583 miljoonaa euroa haetusta 1 051 miljoonan euron kokonaissummasta. |
| --- | --- |

67.—71.

Heinäkuun 17 päivänä 2001 annetussa asetuksessa (EY) N:o 1458/2001 säädettyjä poikkeuksia, jotka koskevat eläimiin liittyvien palkkioiden soveltamista, on tarkasteltava sen periaatteen valossa, jonka mukaan suorien tukien järjestelmällä on tarkoitus korvata Agenda 2000 -uudistuksen mukaisesta markkinatuen asteittaisesta vähentymisestä tuottajien tuloihin aiheutuneet seuraukset. Komissio päättelee tästä, että palkkiot voidaan myöntää tuottajalle riippumatta esimerkiksi eläinten terveystilanteeseen liittyvistä olosuhteista jäsenvaltioissa.

Jäsenvaltiot, joissa suu- ja sorkkatautiepidemia puhkesi, pyysivät poikkeustoimenpiteiden hyväksymistä huhtikuun 2001 lopusta alkaen.

Komissio totesi näitä pyyntöjä tarkastellessaan, että tuottajien oli mahdoton noudattaa eräitä heille palkkiojärjestelmistä annettujen asetusten mukaisesti kuuluvia velvoitteita johtuen toimenpiteistä, joilla rajoitettiin eläinten liikkumista tietyillä alueilla ja jotka oli hyväksytty suu- ja sorkkatautiepidemian leviämisen torjumiseksi toteutettujen järjestelyjen yhteydessä.

Komissio poikkesi tilapäisesti joistakin tavanomaisissa olosuhteissa sovellettavista, erityisesti eläinten maatilalla pitämiseen liittyvistä säännöistä. Naudanlihan hallintokomitean käsiteltäväksi annettiin toukokuun puolessavälissä erinäisiä ehdotuksia, ja se antoi lopulta puoltavan lausunnon 29. kesäkuuta 2001.

Asetuksen (EY) N:o 1458/2001 hyväksymisprosessi kesti siis kaksi kuukautta alkaen siitä päivästä, jona komissiota pyydettiin puuttumaan asiaan.

Koska kyseiset suorat tuet voidaan näin ollen myöntää näissä olosuhteissa, komissio katsoo, että on jäsenvaltioiden vastuulla varmistaa samanaikaisissa tai myöhemmissä tarkastuksissa, joissa valvotaan muissa yhteyksissä tuottajille eläinlääkintäsäännösten nojalla maksettavien korvausten määrittämiseksi hyväksyttyjä summia, että tuottajat eivät saa eläimiin liittyvää palkkiosummaa kahteen kertaan.

Komissio katsoo, että tällaisessa tilanteessa olisi tulevaisuudessa toivottavaa sisällyttää joko suoriin tukiin sovellettaviin sääntöihin tai korvaukseen oikeuttaviin eläinlääkärin päätöksiin lauseke, jolla taataan kaksinkertaisten tukien mahdottomuus ja asetetaan selvästi jäsenvaltiot vastuuseen asiasta.

Komissio on joka tapauksessa ryhtynyt eläinkulkutautien hallinnoinnin yhteydessä tarvittaviin toimiin eläinten hinnan yliarvioinnista yhteisön talousarvioon aiheutuvan vaikutuksen rajoittamiseksi. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa summia korjattiin paikan päällä tehtyjen tarkastusten seurauksena Yhdistyneen kuningaskunnan, Ranskan, Alankomaiden ja Irlannin osalta alaspäin keskimäärin 55 prosenttia eli 583 miljoonaa euroa haetusta 1 051 miljoonan euron kokonaissummasta.

| 72.—73. | Suorien tukien järjestelmällä, teurastuspalkkio mukaan luettuna, on tarkoitus korvata Agenda 2000 -uudistuksen mukaisesta markkinatuen asteittaisesta vähentymisestä tuottajien tuloihin aiheutuneet seuraukset. Komissio piti oikeutettuna teurastuspalkkion myöntämistä eläimistä, jotka teurastettiin suu- ja sorkkatautiepidemian yhteydessä, kunhan palkkion myöntämistä koskevat lakisääteiset edellytykset täyttyivät ja eläimet oli teurastettu teurastamossa.
  Voimassa olevan lainsäädännön mukaan teurastuspalkkion hakeminen ei edellytä eläinlääkärin hyväksyntää eikä palkkion myöntäminen edellytä eläimen määränpään tuntemista tai esimerkiksi sen päätymistä ihmisten ravinnoksi.
  Lainsäädännön soveltamisala on vahvistettu useaan otteeseen, muun muassa naudanlihan hallintokomitean toiminnan yhteydessä sekä annettaessa asetusta (EY) N:o 2777/2000 poikkeuksellisista tukitoimenpiteistä naudanliha-alalla (eläinten hävittämiseen tarkoitettu ostojärjestelmä).
  Soveltamisalasta ilmoitettiin kesäkuussa 2001 Alankomaiden viranomaisille niiden tiedusteltua, voidaanko suu- ja sorkkatautiepidemian yhteydessä teurastetuista eläimistä maksaa teurastuspalkkio, ja se vahvistettiin helmikuussa 2004 Alankomaiden maatalousministerille, jolle täsmennettiin, että teurastuspalkkio on mahdollista myöntää teurastamossa teurastetuista eläimistä edellyttäen, että palkkiosumma ei sisälly eläinlääkinnällisen korvauksen saamiseksi tehtyyn eläinten arviointiin eikä sitä ole siinä yhteydessä maksettu, minkä tarkistaminen on tarpeen kaksinkertaisten tukien välttämiseksi. Sovelletulla menettelyllä ja ilmoitetuilla päätöksillä pyrittiin varmistamaan, ettei tuensaajien etuja heikennettäisi.
  Voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti teurastuspalkkio voidaan maksaa määräajan jälkeen asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa.
  Alankomaiden maatalousyksiköiden toimittamien tietojen mukaan tartunnan saaneista 1 278 kasvatustilasta 791:n eläimet teurastettiin teurastamossa. |
| --- | --- |

72.—73.

Suorien tukien järjestelmällä, teurastuspalkkio mukaan luettuna, on tarkoitus korvata Agenda 2000 -uudistuksen mukaisesta markkinatuen asteittaisesta vähentymisestä tuottajien tuloihin aiheutuneet seuraukset. Komissio piti oikeutettuna teurastuspalkkion myöntämistä eläimistä, jotka teurastettiin suu- ja sorkkatautiepidemian yhteydessä, kunhan palkkion myöntämistä koskevat lakisääteiset edellytykset täyttyivät ja eläimet oli teurastettu teurastamossa.

Voimassa olevan lainsäädännön mukaan teurastuspalkkion hakeminen ei edellytä eläinlääkärin hyväksyntää eikä palkkion myöntäminen edellytä eläimen määränpään tuntemista tai esimerkiksi sen päätymistä ihmisten ravinnoksi.

Lainsäädännön soveltamisala on vahvistettu useaan otteeseen, muun muassa naudanlihan hallintokomitean toiminnan yhteydessä sekä annettaessa asetusta (EY) N:o 2777/2000 poikkeuksellisista tukitoimenpiteistä naudanliha-alalla (eläinten hävittämiseen tarkoitettu ostojärjestelmä).

Soveltamisalasta ilmoitettiin kesäkuussa 2001 Alankomaiden viranomaisille niiden tiedusteltua, voidaanko suu- ja sorkkatautiepidemian yhteydessä teurastetuista eläimistä maksaa teurastuspalkkio, ja se vahvistettiin helmikuussa 2004 Alankomaiden maatalousministerille, jolle täsmennettiin, että teurastuspalkkio on mahdollista myöntää teurastamossa teurastetuista eläimistä edellyttäen, että palkkiosumma ei sisälly eläinlääkinnällisen korvauksen saamiseksi tehtyyn eläinten arviointiin eikä sitä ole siinä yhteydessä maksettu, minkä tarkistaminen on tarpeen kaksinkertaisten tukien välttämiseksi. Sovelletulla menettelyllä ja ilmoitetuilla päätöksillä pyrittiin varmistamaan, ettei tuensaajien etuja heikennettäisi.

Voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti teurastuspalkkio voidaan maksaa määräajan jälkeen asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa.

Alankomaiden maatalousyksiköiden toimittamien tietojen mukaan tartunnan saaneista 1 278 kasvatustilasta 791:n eläimet teurastettiin teurastamossa.

| 74. | Neuvoston päätös 90/424/ETY tarjoaa vain rajalliset oikeudelliset mahdollisuudet vahvistaa täytäntöönpanosäännöt, joita sovelletaan yhteisön rahoitusosuuteen jäsenvaltioille aiheutuneista kustannuksista. Kaikkien komission valmistelemien asetusehdotusten, joiden aiheena on yhteisön taloudellisen tuen myöntämisedellytysten vahvistaminen, oikeusperustana onkin oltava neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999. |
| --- | --- |

74.

Neuvoston päätös 90/424/ETY tarjoaa vain rajalliset oikeudelliset mahdollisuudet vahvistaa täytäntöönpanosäännöt, joita sovelletaan yhteisön rahoitusosuuteen jäsenvaltioille aiheutuneista kustannuksista. Kaikkien komission valmistelemien asetusehdotusten, joiden aiheena on yhteisön taloudellisen tuen myöntämisedellytysten vahvistaminen, oikeusperustana onkin oltava neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999.

| 75. | Ehdotus päätökseksi, jolla vahvistetaan yhteisön taloudellisen tuen myöntämisedellytykset hätätapauksissa tehtyjen toimenpiteiden ja suu- ja sorkkataudin torjunnan osalta, sisältää liitteen, jossa määritellään tositteet, jotka toimivaltaisen valvontaviranomaisen on voitava pyynnöstä esittää.
  Tositteiden osalta sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 9 artiklaa, kuten jokaisessa eläinlääkintäalan yhteisrahoitusta koskevassa päätöksessä erikseen mainitaan. Jäsenvaltiot tietävät siis, mitkä tiedot niiden on voitava esittää ja osoittaa oikeaksi tarkastuksen yhteydessä.
  Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat esimerkit, jotka myös komissio on havainnut paikan päällä tekemissään tarkastuksissa, eivät niinkään kerro tositteiden määrittelyongelmasta, vaan tositteiden kehnosta laadusta eräissä jäsenvaltioissa. Ilmi tulleet epäjohdonmukaisuudet johtuvat yleensä jäsenvaltioiden hallinnollisten puitteiden riittämättömyydestä epidemian aikana.
  Koska komissiolla ei tähän mennessä ole ollut jäsenvaltioiden kanssa ongelmia hallinnollisten tietojen saannin suhteen ja koska jokainen kansallinen hallintojärjestelmä ja kukin epidemia ovat erilaisia, täydellistä luetteloa toimitettavista tositteista ei ole aiheellista laatia. Komissio on sen sijaan törmännyt tarkastuksiensa yhteydessä ongelmaan, joka liittyy kasvattajien hallussa olevien tietojen saantiin (kasvatusrekisterit, teurastettujen eläinten ostokuitit). Tämä asia on selvennettävä oikeudellisesti jäsenvaltioiden kanssa myöhempiä yhteisön varoista maksettavia korvauksia silmällä pitäen. |
| --- | --- |

75.

Ehdotus päätökseksi, jolla vahvistetaan yhteisön taloudellisen tuen myöntämisedellytykset hätätapauksissa tehtyjen toimenpiteiden ja suu- ja sorkkataudin torjunnan osalta, sisältää liitteen, jossa määritellään tositteet, jotka toimivaltaisen valvontaviranomaisen on voitava pyynnöstä esittää.

Tositteiden osalta sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 9 artiklaa, kuten jokaisessa eläinlääkintäalan yhteisrahoitusta koskevassa päätöksessä erikseen mainitaan. Jäsenvaltiot tietävät siis, mitkä tiedot niiden on voitava esittää ja osoittaa oikeaksi tarkastuksen yhteydessä.

Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat esimerkit, jotka myös komissio on havainnut paikan päällä tekemissään tarkastuksissa, eivät niinkään kerro tositteiden määrittelyongelmasta, vaan tositteiden kehnosta laadusta eräissä jäsenvaltioissa. Ilmi tulleet epäjohdonmukaisuudet johtuvat yleensä jäsenvaltioiden hallinnollisten puitteiden riittämättömyydestä epidemian aikana.

Koska komissiolla ei tähän mennessä ole ollut jäsenvaltioiden kanssa ongelmia hallinnollisten tietojen saannin suhteen ja koska jokainen kansallinen hallintojärjestelmä ja kukin epidemia ovat erilaisia, täydellistä luetteloa toimitettavista tositteista ei ole aiheellista laatia. Komissio on sen sijaan törmännyt tarkastuksiensa yhteydessä ongelmaan, joka liittyy kasvattajien hallussa olevien tietojen saantiin (kasvatusrekisterit, teurastettujen eläinten ostokuitit). Tämä asia on selvennettävä oikeudellisesti jäsenvaltioiden kanssa myöhempiä yhteisön varoista maksettavia korvauksia silmällä pitäen.

| 76. | Jäsenvaltiot tuntevat yleisesti ottaen periaatteen, jonka mukaan eläimistä korvataan niiden ”arvo ennen tartunnan saantia”, koska periaatetta oli sovellettu jo aiemmissa tukitapauksissa.
  Jäsenvaltiot eivät pyytäneetkään komissiota kertaakaan selventämään tätä periaatetta epidemian aikana. |
| --- | --- |

76.

Jäsenvaltiot tuntevat yleisesti ottaen periaatteen, jonka mukaan eläimistä korvataan niiden ”arvo ennen tartunnan saantia”, koska periaatetta oli sovellettu jo aiemmissa tukitapauksissa.

Jäsenvaltiot eivät pyytäneetkään komissiota kertaakaan selventämään tätä periaatetta epidemian aikana.

| 77. | Komissio haluaa korostaa, että se antoi jäsenvaltioille korvaushakemuksia koskevia ohjeita.
  Asetuksen (EY) No 882/2004 55 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on annettava rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä muiden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin suojelua koskevien yhteisön säännösten rikkomisesta määrättäviä seuraamuksia koskevat säännöt sekä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen niiden täytäntöönpanon. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia.
  Komission ehdotuksessa asetukseksi rehujen ja elintarvikkeiden valvonnasta (KOM(2003) 52) viranomaisen asettamien eläinten tai tuotteiden liikkumista koskevien rajoitusten noudattamatta jättäminen on määritelty rikokseksi (liitteessä VI oleva 7 b kohta). Neuvosto ja Euroopan parlamentti poistivat tämän säännöksen. |
| --- | --- |

77.

Komissio haluaa korostaa, että se antoi jäsenvaltioille korvaushakemuksia koskevia ohjeita.

Asetuksen (EY) No 882/2004 55 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on annettava rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä muiden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin suojelua koskevien yhteisön säännösten rikkomisesta määrättäviä seuraamuksia koskevat säännöt sekä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen niiden täytäntöönpanon. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia.

Komission ehdotuksessa asetukseksi rehujen ja elintarvikkeiden valvonnasta (KOM(2003) 52) viranomaisen asettamien eläinten tai tuotteiden liikkumista koskevien rajoitusten noudattamatta jättäminen on määritelty rikokseksi (liitteessä VI oleva 7 b kohta). Neuvosto ja Euroopan parlamentti poistivat tämän säännöksen.

| 78. | Taudin puhjetessa on tärkeää tietää vain se, mitä taudille alttiisiin lajeihin kuuluvia eläimiä tilalla on, jotta toimenpiteitä voidaan soveltaa asianmukaisesti ja erityisesti jotta voidaan estää tai havaita mahdollisesti tartunnan saaneiden tai sairastuneiden eläinten laittomat siirrot.
  Direktiivissä 85/511/ETY edellytetäänkin, että toimivaltaiset viranomaiset suorittavat epäillyn tai vahvistuneen taudinpurkauksen yhteydessä laskennan kaikista tilan eläimistä, mukaan luettuina tautiin kuolleet eläimet. Laskennat on pidettävä ajan tasalla, mikä ei aina ole muissa tietokannoissa mahdollista varmistaa.
  Tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat laiminlyönnit eivät johdu komission ohjauksen puuttumisesta vaan jäsenvaltioiden vastuulla olevasta hallinnollisesta sekasorrosta, joka on jossain määrin ymmärrettävissä kriisiolosuhteiden valossa. |
| --- | --- |

78.

Taudin puhjetessa on tärkeää tietää vain se, mitä taudille alttiisiin lajeihin kuuluvia eläimiä tilalla on, jotta toimenpiteitä voidaan soveltaa asianmukaisesti ja erityisesti jotta voidaan estää tai havaita mahdollisesti tartunnan saaneiden tai sairastuneiden eläinten laittomat siirrot.

Direktiivissä 85/511/ETY edellytetäänkin, että toimivaltaiset viranomaiset suorittavat epäillyn tai vahvistuneen taudinpurkauksen yhteydessä laskennan kaikista tilan eläimistä, mukaan luettuina tautiin kuolleet eläimet. Laskennat on pidettävä ajan tasalla, mikä ei aina ole muissa tietokannoissa mahdollista varmistaa.

Tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat laiminlyönnit eivät johdu komission ohjauksen puuttumisesta vaan jäsenvaltioiden vastuulla olevasta hallinnollisesta sekasorrosta, joka on jossain määrin ymmärrettävissä kriisiolosuhteiden valossa.

| 79. | Komissio ei hyväksy tilintarkastustuomioistuimen kantaa, jonka mukaan korvausehdot määriteltiin myöhäisessä vaiheessa.






  i) | Komissio ei ole tehnyt tukikelpoisuussääntöihin merkittäviä muutoksia päätöksen 90/424/ETY hyväksymisen jälkeen.
  Komission yksittäiset rahoituspäätökset on aina tehty heti kun se on ollut teknisesti mahdollista, eli kun komissio on saanut yhteisrahoitushakemuksen ja jäsenvaltion toimittaman riittävän luotettavan kustannusselvityksen ja kun budjettiviranomainen on myöntänyt rahoitukseen tarvittavat määrärahat.
  Rahoituspäätöstä tehtäessä on arvioitava myös jäsenvaltioiden tulevaa rahoitustilannetta, joka epidemioiden yhteydessä on usein epävarma tai epätarkka, mihin kuluu aikaa, ja päätös edellyttää puoltavan lausunnon saamista jäsenvaltioilta eläinlääkintäkomiteassa ennen komission virallista hyväksyntää.
  Komissiolle ei ole esitetty yhtään moitetta tai valitusta tilintarkastustuomioistuimen mainitsemista viivästyneistä päätöksistä. |
| --- | --- | --- |

79.

Komissio ei hyväksy tilintarkastustuomioistuimen kantaa, jonka mukaan korvausehdot määriteltiin myöhäisessä vaiheessa.

i)

Komissio ei ole tehnyt tukikelpoisuussääntöihin merkittäviä muutoksia päätöksen 90/424/ETY hyväksymisen jälkeen.

Komission yksittäiset rahoituspäätökset on aina tehty heti kun se on ollut teknisesti mahdollista, eli kun komissio on saanut yhteisrahoitushakemuksen ja jäsenvaltion toimittaman riittävän luotettavan kustannusselvityksen ja kun budjettiviranomainen on myöntänyt rahoitukseen tarvittavat määrärahat.

Rahoituspäätöstä tehtäessä on arvioitava myös jäsenvaltioiden tulevaa rahoitustilannetta, joka epidemioiden yhteydessä on usein epävarma tai epätarkka, mihin kuluu aikaa, ja päätös edellyttää puoltavan lausunnon saamista jäsenvaltioilta eläinlääkintäkomiteassa ennen komission virallista hyväksyntää.

Komissiolle ei ole esitetty yhtään moitetta tai valitusta tilintarkastustuomioistuimen mainitsemista viivästyneistä päätöksistä.

| ii) | Komissio ei ole tehnyt merkittäviä muutoksia tukikelpoisuussääntöihin, sillä ehkäisevässä tarkoituksessa teurastetuista eläimistä aiheutuneet kustannukset ovat aina kelvanneet yhteisön varoista maksettavan korvauksen perusteeksi sen johdosta, että teurastuksia on pidetty olennaisen tärkeinä epidemian torjunnan kannalta.
  Sama pätee myös eri lajeja koskeviin osittaisiin ehkäiseviin teurastuksiin.
  Yhteisö ei ole velvollinen rahoittamaan ehkäiseviä teurastuksia niissä jäsenvaltioissa, joissa ei ole esiintynyt taudinpurkausta. Neljässä päätöksessä myönnetty rahoitus perustuu päätöksen 90/424/ETY 5 artiklan 3 kohtaan. |
| --- | --- |

ii)

Komissio ei ole tehnyt merkittäviä muutoksia tukikelpoisuussääntöihin, sillä ehkäisevässä tarkoituksessa teurastetuista eläimistä aiheutuneet kustannukset ovat aina kelvanneet yhteisön varoista maksettavan korvauksen perusteeksi sen johdosta, että teurastuksia on pidetty olennaisen tärkeinä epidemian torjunnan kannalta.

Sama pätee myös eri lajeja koskeviin osittaisiin ehkäiseviin teurastuksiin.

Yhteisö ei ole velvollinen rahoittamaan ehkäiseviä teurastuksia niissä jäsenvaltioissa, joissa ei ole esiintynyt taudinpurkausta. Neljässä päätöksessä myönnetty rahoitus perustuu päätöksen 90/424/ETY 5 artiklan 3 kohtaan.

| iii) | Sekä jäsenvaltiot että komissio ovat asettaneet etusijalle eläinten omistajille maksettavien korvausten myöntämisen yhteisön varoista. Yhdistynyt kuningaskunta pystyi esittämään vasta 27. helmikuuta 2003 alustavan hakemuksen näitä korvauksia täydentävien toimintakustannusten korvaamisesta. |
| --- | --- |

iii)

Sekä jäsenvaltiot että komissio ovat asettaneet etusijalle eläinten omistajille maksettavien korvausten myöntämisen yhteisön varoista. Yhdistynyt kuningaskunta pystyi esittämään vasta 27. helmikuuta 2003 alustavan hakemuksen näitä korvauksia täydentävien toimintakustannusten korvaamisesta.

| 80. | Taudinpurkauksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot ovat saatavilla ADNS-tietokannassa.
  Jäsenvaltiot ovat lisäksi esitelleet säännöllisesti pysyvälle komitealle toimenpiteet, joihin ne ovat ryhtyneet eläinkulkutaudin hillitsemiseksi. |
| --- | --- |

80.

Taudinpurkauksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot ovat saatavilla ADNS-tietokannassa.

Jäsenvaltiot ovat lisäksi esitelleet säännöllisesti pysyvälle komitealle toimenpiteet, joihin ne ovat ryhtyneet eläinkulkutaudin hillitsemiseksi.

| 81. | Korvaushakemuksen malli ja vaaditut tiedot ovat olleet vakiomuotoisia vuonna 1997 puhjenneesta sikarutosta lähtien. Mallia ei kuitenkaan ollut esitetty yksittäisten rahoituspäätösten liitteenä, vaan se oli toimitettu suoraan jäsenvaltioille. |
| --- | --- |

81.

Korvaushakemuksen malli ja vaaditut tiedot ovat olleet vakiomuotoisia vuonna 1997 puhjenneesta sikarutosta lähtien. Mallia ei kuitenkaan ollut esitetty yksittäisten rahoituspäätösten liitteenä, vaan se oli toimitettu suoraan jäsenvaltioille.

| 82. | Komissio on todellakin havainnut kyseisen ongelman. Niissä tapauksissa, joissa ei ole ollut mahdollista saada riittäviä takeita korvattujen eläinten lukumäärästä, terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston yksiköt ovat soveltaneet kiinteää rahoituskorjausta siten, että komissiolle aiheutunut taloudellinen riski on katettu. |
| --- | --- |

82.

Komissio on todellakin havainnut kyseisen ongelman. Niissä tapauksissa, joissa ei ole ollut mahdollista saada riittäviä takeita korvattujen eläinten lukumäärästä, terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston yksiköt ovat soveltaneet kiinteää rahoituskorjausta siten, että komissiolle aiheutunut taloudellinen riski on katettu.

| 83. | Komission yksiköiden mielestä tarkastukseen käytetty aika on normaali, kun otetaan huomioon esitettyjen kustannusten laajuus ja heterogeenisyys.
  Tilintarkastustuomioistuimen väite koskee sitä paitsi vain loppuerän maksamista. Todellisuudessa jäsenvaltioille maksettiin huomattavan suuret ennakkomaksut rahoituspäätösten hyväksymisen jälkeen. Ennakkomaksut maksettiin vuonna 2002 (355 miljoonaa euroa 22. helmikuuta 2002 Yhdistyneelle kuningaskunnalle, 3,3 miljoonaa euroa 14. maaliskuuta 2002 Ranskalle, 2,7 miljoonaa euroa 1. maaliskuuta 2002 Irlannille ja 39 miljoonaa euroa 26. helmikuuta 2002 Alankomaille). Ennakkomaksujen summa, joka on 400 miljoonaa euroa, vastaa noin 86:tta prosenttia maksetusta kokonaisloppusummasta. |
| --- | --- |

83.

Komission yksiköiden mielestä tarkastukseen käytetty aika on normaali, kun otetaan huomioon esitettyjen kustannusten laajuus ja heterogeenisyys.

Tilintarkastustuomioistuimen väite koskee sitä paitsi vain loppuerän maksamista. Todellisuudessa jäsenvaltioille maksettiin huomattavan suuret ennakkomaksut rahoituspäätösten hyväksymisen jälkeen. Ennakkomaksut maksettiin vuonna 2002 (355 miljoonaa euroa 22. helmikuuta 2002 Yhdistyneelle kuningaskunnalle, 3,3 miljoonaa euroa 14. maaliskuuta 2002 Ranskalle, 2,7 miljoonaa euroa 1. maaliskuuta 2002 Irlannille ja 39 miljoonaa euroa 26. helmikuuta 2002 Alankomaille). Ennakkomaksujen summa, joka on 400 miljoonaa euroa, vastaa noin 86:tta prosenttia maksetusta kokonaisloppusummasta.

| 85. | Eläinlääkintäkustannusten korvausosuudet on vahvistettu neuvoston päätöksellä.
  Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto ja maatalouden pääosasto sovelsivat aiemmin sianliha-alalla erilaisia korvausosuuksia. Vuonna 1997 puhjenneen sikaruttoepidemian jälkeen osuudet yhdenmukaistettiin siten, että yhteisrahoituksen osuus on 50 prosenttia. |
| --- | --- |

85.

Eläinlääkintäkustannusten korvausosuudet on vahvistettu neuvoston päätöksellä.

Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto ja maatalouden pääosasto sovelsivat aiemmin sianliha-alalla erilaisia korvausosuuksia. Vuonna 1997 puhjenneen sikaruttoepidemian jälkeen osuudet yhdenmukaistettiin siten, että yhteisrahoituksen osuus on 50 prosenttia.

| 86. | Ensimmäisen vuonna 1999 laaditun raportin ”Income Insurance in European Agriculture” jälkeen komissio on toteuttanut jatkotutkimuksen ”Financing risk for livestock epidemics”, jossa analysoidaan jäsenvaltioiden nykyisiä käytäntöjä ja hahmotellaan mahdollisia tulevaisuuden ratkaisuja. Tutkimuksesta käy ilmi, ettei tähän monimutkaiseen kysymykseen ole helppoa ratkaisua. Eläintautien aiheuttamien taloudellisten ongelmien ja niihin liittyviin riskeihin varautumista koskevien keinojen monimutkaisuus on käynyt ilmi myös kansainvälisten järjestöjen, kuten OECD:n, tekemissä tutkimuksissa ja muissa maailman maissa, joissa on viime aikoina puhjennut suu- ja sorkkatauti, BSE-tauti tai Avian-influenssa.
  Näiden asioiden käsittelemistä ja EU:n tukemaa tutkimusta jatketaan kuitenkin, jotta saataisiin luoduksi vakaa tieteellinen perusta, jonka pohjalta voidaan laatia EU:n lainsäätäjälle kelpaava ehdotus neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta. |
| --- | --- |

86.

Ensimmäisen vuonna 1999 laaditun raportin ”Income Insurance in European Agriculture” jälkeen komissio on toteuttanut jatkotutkimuksen ”Financing risk for livestock epidemics”, jossa analysoidaan jäsenvaltioiden nykyisiä käytäntöjä ja hahmotellaan mahdollisia tulevaisuuden ratkaisuja. Tutkimuksesta käy ilmi, ettei tähän monimutkaiseen kysymykseen ole helppoa ratkaisua. Eläintautien aiheuttamien taloudellisten ongelmien ja niihin liittyviin riskeihin varautumista koskevien keinojen monimutkaisuus on käynyt ilmi myös kansainvälisten järjestöjen, kuten OECD:n, tekemissä tutkimuksissa ja muissa maailman maissa, joissa on viime aikoina puhjennut suu- ja sorkkatauti, BSE-tauti tai Avian-influenssa.

Näiden asioiden käsittelemistä ja EU:n tukemaa tutkimusta jatketaan kuitenkin, jotta saataisiin luoduksi vakaa tieteellinen perusta, jonka pohjalta voidaan laatia EU:n lainsäätäjälle kelpaava ehdotus neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta.

| 87.—88. | Useissa jäsenvaltioissa on käytössä mekanismeja, joiden mukaan kasvattajat ovat velvollisia maksamaan maksuja eläintautien hävittämisestä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi tarkoitettuun rahastoon. Komissio ei ole sitä mieltä, että ammattiala kaiken kaikkiaan hyötyisi eläintautiepidemiasta.
  Voitot ovat peräisin pääasiassa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja muualle Euroopan unioniin viedyn lihan määrän kasvusta ja markkinahintojen noususta Yhdistyneen kuningaskunnan tuotannon vähentymisen seurauksena. Kriisistä hyötymisen osuutta tässä kehityksessä on mahdoton arvioida. |
| --- | --- |

87.—88.

Useissa jäsenvaltioissa on käytössä mekanismeja, joiden mukaan kasvattajat ovat velvollisia maksamaan maksuja eläintautien hävittämisestä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi tarkoitettuun rahastoon. Komissio ei ole sitä mieltä, että ammattiala kaiken kaikkiaan hyötyisi eläintautiepidemiasta.

Voitot ovat peräisin pääasiassa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja muualle Euroopan unioniin viedyn lihan määrän kasvusta ja markkinahintojen noususta Yhdistyneen kuningaskunnan tuotannon vähentymisen seurauksena. Kriisistä hyötymisen osuutta tässä kehityksessä on mahdoton arvioida.

| 89. | Kasvattajia ei kohdella kaikkien näkökohtien suhteen yhdenvertaisesti kaikkialla yhteisössä. Verotuspolitiikka on edelleen jäsenvaltioiden vastuulla.
  Komissio toimi vuonna 2001 päätöksen 90/424/ETY nojalla. |
| --- | --- |

89.

Kasvattajia ei kohdella kaikkien näkökohtien suhteen yhdenvertaisesti kaikkialla yhteisössä. Verotuspolitiikka on edelleen jäsenvaltioiden vastuulla.

Komissio toimi vuonna 2001 päätöksen 90/424/ETY nojalla.

HALLINNOINTI KOMISSIOSSA KRIISIN JÄLKEEN

| 90. | Komissio on monissa yhteyksissä kuvannut uutta suu- ja sorkkataudin torjunnasta annettua direktiiviä 2003/85/EY vuonna 2001 toteutettujen toimenpiteiden maltilliseksi uudistukseksi. Direktiivissä ei muuteta torjuntatoimenpiteiden perusperiaatteita.






  a) | Hätärokotuksista säädettiin direktiivissä 85/511/ETY. Ennalta määrätyn markkinoilta pois vetämistä koskevan strategian puuttuminen ja epävarmuus rokotettujen eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden tulevaisuudesta ja kansainväliseen kauppaan aiheutuvista seurauksista johtivat kuitenkin siihen, etteivät jäsenvaltiot kovin helposti turvautuneet hätärokotuksiin.
  Neuvoston direktiivissä 2003/85/EY korostetaan hätärokotuksen asemaa viimeisen keinon sijaan yhtenä tärkeimmistä torjuntatoimenpiteistä ja otetaan huomioon laboratoriodiagnooseissa saavutettu tekninen edistys ja Maailman eläintautijärjestön eläintautisäännöstöön tehdyt muutokset. |
| --- | --- | --- |

90.

Komissio on monissa yhteyksissä kuvannut uutta suu- ja sorkkataudin torjunnasta annettua direktiiviä 2003/85/EY vuonna 2001 toteutettujen toimenpiteiden maltilliseksi uudistukseksi. Direktiivissä ei muuteta torjuntatoimenpiteiden perusperiaatteita.

a)

Hätärokotuksista säädettiin direktiivissä 85/511/ETY. Ennalta määrätyn markkinoilta pois vetämistä koskevan strategian puuttuminen ja epävarmuus rokotettujen eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden tulevaisuudesta ja kansainväliseen kauppaan aiheutuvista seurauksista johtivat kuitenkin siihen, etteivät jäsenvaltiot kovin helposti turvautuneet hätärokotuksiin.

Neuvoston direktiivissä 2003/85/EY korostetaan hätärokotuksen asemaa viimeisen keinon sijaan yhtenä tärkeimmistä torjuntatoimenpiteistä ja otetaan huomioon laboratoriodiagnooseissa saavutettu tekninen edistys ja Maailman eläintautijärjestön eläintautisäännöstöön tehdyt muutokset.

| b) | Direktiiviin 2003/85/EY sisältyvät valmiussuunnitelmia koskevat säännökset perustuvat pääosin vuosina 1995 ja 1998 laadituissa suuntaviivoissa annettuihin suosituksiin (asiakirjat VI/5211/95 jaVI/6319/98 – Rev.1).
  Uusissa valmiussuunnitelmia koskevissa vaatimuksissa vaaditaan, että huomioon otetaan myös huonoin mahdollinen ennuste, joka määräytyy paitsi taudin luonnollisen kulun myös suu- ja sorkkatautiviruksen kansainvälisen leviämisen mukaan. |
| --- | --- |

b)

Direktiiviin 2003/85/EY sisältyvät valmiussuunnitelmia koskevat säännökset perustuvat pääosin vuosina 1995 ja 1998 laadituissa suuntaviivoissa annettuihin suosituksiin (asiakirjat VI/5211/95 jaVI/6319/98 – Rev.1).

Uusissa valmiussuunnitelmia koskevissa vaatimuksissa vaaditaan, että huomioon otetaan myös huonoin mahdollinen ennuste, joka määräytyy paitsi taudin luonnollisen kulun myös suu- ja sorkkatautiviruksen kansainvälisen leviämisen mukaan.

| c) | Kuten 58 kohdassa on selvitetty, suu- ja sorkkataudin diagnosoinnista kliinisin perustein, kun on olemassa epidemiologinen yhteys vahvistettuun taudinpurkaukseen, on säädetty jo direktiivin 85/511/ETY 5 artiklan 3 kohdassa. Direktiiviin 2003/85/EY sisällytettiin tämä taudinpurkauksen määrittelyvaihtoehto vuoden 2001 kokemusten pohjalta. Direktiivin 2003/85/EY mukainen taudinpurkauksen määritelmä eroaa tältä osin Maailman eläintautijärjestön eläintautisäännöstössä esitetystä määritelmästä.
  Kunnollinen kliininen suu- ja sorkkatautidiagnoosi on käytännössä kuitenkin taudinpurkauksen yhteydessäkin mahdollista laatia vain sellaisista tiettyihin taudille alttiisiin lajeihin kuuluvista eläimistä, joilla esiintyy selviä kliinisiä oireita. |
| --- | --- |

c)

Kuten 58 kohdassa on selvitetty, suu- ja sorkkataudin diagnosoinnista kliinisin perustein, kun on olemassa epidemiologinen yhteys vahvistettuun taudinpurkaukseen, on säädetty jo direktiivin 85/511/ETY 5 artiklan 3 kohdassa. Direktiiviin 2003/85/EY sisällytettiin tämä taudinpurkauksen määrittelyvaihtoehto vuoden 2001 kokemusten pohjalta. Direktiivin 2003/85/EY mukainen taudinpurkauksen määritelmä eroaa tältä osin Maailman eläintautijärjestön eläintautisäännöstössä esitetystä määritelmästä.

Kunnollinen kliininen suu- ja sorkkatautidiagnoosi on käytännössä kuitenkin taudinpurkauksen yhteydessäkin mahdollista laatia vain sellaisista tiettyihin taudille alttiisiin lajeihin kuuluvista eläimistä, joilla esiintyy selviä kliinisiä oireita.

| d) | Direktiivin 90/425/ETY 4 artiklan 3 kohdassa säädetään jo nyt, että jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet kauppaan liittyvää eläinlääkintälainsäädäntöä koskevaa lainsäädäntöä rikkonutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä vastaan. Neuvosto kieltäytyi kuitenkin tiukentamasta yhteisön lainsäädännön rikkomisesta johtuvista seuraamuksista annettuja asetuksen (EY) N:o 882/2004 55 artiklan mukaisia yhteisön säännöksiä. |
| --- | --- |

d)

Direktiivin 90/425/ETY 4 artiklan 3 kohdassa säädetään jo nyt, että jäsenvaltion on toteutettava aiheelliset toimenpiteet kauppaan liittyvää eläinlääkintälainsäädäntöä koskevaa lainsäädäntöä rikkonutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä vastaan. Neuvosto kieltäytyi kuitenkin tiukentamasta yhteisön lainsäädännön rikkomisesta johtuvista seuraamuksista annettuja asetuksen (EY) N:o 882/2004 55 artiklan mukaisia yhteisön säännöksiä.

| e) | Kuten 80 kohdassa on todettu, velvollisuus ilmoittaa taudinpurkauksista ADNS-järjestelmän kautta on asetettu direktiivissä 82/894/ETY, jossa myös määritellään vaadittujen tietojen yksityiskohdat. |
| --- | --- |

e)

Kuten 80 kohdassa on todettu, velvollisuus ilmoittaa taudinpurkauksista ADNS-järjestelmän kautta on asetettu direktiivissä 82/894/ETY, jossa myös määritellään vaadittujen tietojen yksityiskohdat.

| 92. | a) | Ehdotuksessaan 29. huhtikuuta 2004 annetuksi asetukseksi (EY) N:o 882/2004 rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta (KOM(2003) 52) komissio halusi tiukentaa eläintautiepäilystä ilmoittamatta jättämisestä seuraavia seuraamuksia määrittelemällä sen rikokseksi, josta langetetaan rikosoikeudelliset seuraamukset. Euroopan parlamentti ja neuvosto poistivat kuitenkin tämän tiukemman säännöksen.
  Jäsenvaltioiden on annettava rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä muiden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin suojelua koskevien yhteisön säännösten rikkomisesta määrättäviä seuraamuksia koskevat säännöt sekä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen niiden täytäntöönpanon. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia.
  Lisäksi neuvoston päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan 2 kohdassa ja 11 artiklan 4 kohdassa asetetaan selkeät kannustimet varhaiselle ilmoittamiselle ja edellytykset korvauksen saamiselle. Siinä säädetään erityisesti taudin torjuntatarkoituksessa teurastettujen tai lopetettujen eläinten korvaamisesta. On kasvattajan taloudellisen edun mukaista ilmoittaa mahdollisesta tautitapauksesta mahdollisimman varhain, koska jos eläin kuolee ennen ilmoituksen tekoa, siitä ei makseta korvausta. Nämä näkökohdat sisältyvät myös joidenkin jäsenvaltioiden korvausjärjestelmiin. |
| --- | --- | --- |

92.

a)

Ehdotuksessaan 29. huhtikuuta 2004 annetuksi asetukseksi (EY) N:o 882/2004 rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta (KOM(2003) 52) komissio halusi tiukentaa eläintautiepäilystä ilmoittamatta jättämisestä seuraavia seuraamuksia määrittelemällä sen rikokseksi, josta langetetaan rikosoikeudelliset seuraamukset. Euroopan parlamentti ja neuvosto poistivat kuitenkin tämän tiukemman säännöksen.

Jäsenvaltioiden on annettava rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä muiden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin suojelua koskevien yhteisön säännösten rikkomisesta määrättäviä seuraamuksia koskevat säännöt sekä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen niiden täytäntöönpanon. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia.

Lisäksi neuvoston päätöksen 90/424/ETY 3 artiklan 2 kohdassa ja 11 artiklan 4 kohdassa asetetaan selkeät kannustimet varhaiselle ilmoittamiselle ja edellytykset korvauksen saamiselle. Siinä säädetään erityisesti taudin torjuntatarkoituksessa teurastettujen tai lopetettujen eläinten korvaamisesta. On kasvattajan taloudellisen edun mukaista ilmoittaa mahdollisesta tautitapauksesta mahdollisimman varhain, koska jos eläin kuolee ennen ilmoituksen tekoa, siitä ei makseta korvausta. Nämä näkökohdat sisältyvät myös joidenkin jäsenvaltioiden korvausjärjestelmiin.

| b) | Vaatimus on kansainvälisten standardien mukainen.
  Lyhyemmän määräajan asettaminen olisi hyödyllistä vain siinä mielessä, että tahallisesta viivyttelystä voitaisiin rangaista. On kuitenkin tärkeää myöntää, että taudinpurkauksia voi ilmaantua hyvin erilaisissa oloissa ja myös syrjäisillä alueilla, joilla viestiyhteydet ovat rajalliset.
  Tärkeintä on ottaa huomioon todellinen tilanne, jonka mukaan epäilystä on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille välittömästi. Viranomaisten on ryhdyttävä lainsäädännön edellyttämiin tarvittaviin toimiin välittömästi taudin leviämisen estämiseksi tai ainakin sen rajoittamiseksi. |
| --- | --- |

b)

Vaatimus on kansainvälisten standardien mukainen.

Lyhyemmän määräajan asettaminen olisi hyödyllistä vain siinä mielessä, että tahallisesta viivyttelystä voitaisiin rangaista. On kuitenkin tärkeää myöntää, että taudinpurkauksia voi ilmaantua hyvin erilaisissa oloissa ja myös syrjäisillä alueilla, joilla viestiyhteydet ovat rajalliset.

Tärkeintä on ottaa huomioon todellinen tilanne, jonka mukaan epäilystä on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille välittömästi. Viranomaisten on ryhdyttävä lainsäädännön edellyttämiin tarvittaviin toimiin välittömästi taudin leviämisen estämiseksi tai ainakin sen rajoittamiseksi.

| c) | Vaikka eläinten ripeä teurastaminen on toivottavaa, korvattavien summien perustelemisen tarve edellyttää yksityiskohtaisen rahoitusselvityksen tekemistä. Nopea ja päättäväinen toiminta on olennaista toimenpiteiden onnistumisen kannalta. Direktiivin 85/511/ETY 4 ja 5 artiklassa ja direktiivin 2003/85/ETY 4 artiklan 3 kohdan a alakohdassa edellytetään kuitenkin taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten yksityiskohtaista luettelointia. |
| --- | --- |

c)

Vaikka eläinten ripeä teurastaminen on toivottavaa, korvattavien summien perustelemisen tarve edellyttää yksityiskohtaisen rahoitusselvityksen tekemistä. Nopea ja päättäväinen toiminta on olennaista toimenpiteiden onnistumisen kannalta. Direktiivin 85/511/ETY 4 ja 5 artiklassa ja direktiivin 2003/85/ETY 4 artiklan 3 kohdan a alakohdassa edellytetään kuitenkin taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten yksityiskohtaista luettelointia.

| 93. | Kustannus-hyötyanalyysi on erityisen hyödyllinen vain silloin, jos vaihtoehtoisia strategioita on olemassa. EU on julistettu suu- ja sorkkataudista ja tartunnasta vapaaksi, joten ehkäisevä rokottaminen ei ole realistinen vaihtoehto, kun otetaan huomioon viruksen lukuisat eri kannat ja tyypit ja kohtuuttomat kustannukset. Direktiivissä 2003/85/EY ei muuteta valvontapolitiikan periaatteita. Tästä syystä kustannus-hyötyanalyysin tekemistä vuonna 1989 toteutetun kustannus-hyötyarvion jatkoksi ei ole katsottu tarpeelliseksi.
  Maltilliset arviot pelkästään koko EU:hun vuonna 2001 rekisteröidyn karjakannan tarvitsemien rokotusten kustannuksista ovat joka tapauksessa 150—250 miljoonaa euroa vuodessa. Kun mukaan luetaan rokotusten antamisesta aiheutuvat kustannukset, summa helposti kaksinkertaistuu. Arvioissa ei oteta huomioon mahdollisia jäsenvaltioille asetettavia vientirajoituksia, rokottamista harjoittavista maista peräisin olevien eläintuotteiden tuonnin kasvua, yhtenäismarkkinoiden häiriintymistä, jos jotkut jäsenvaltiot kieltäytyisivät ehkäisevästä rokottamisesta, eikä rokottamisesta huolimatta esiintyvistä lukuisista taudinpurkauksista aiheutuvia kustannuksia.
  Taloudellisia vaikutuksia koskevassa analyysissa, joka tehtiin ennen uutta direktiiviä koskevan ehdotuksen esittämistä, arvioitiin, että komissio tarvitsee noin 4 miljoonaa euroa vuodessa taudista vapaan aseman säilyttämiseen ja hätätilanteeseen varautumiseen.
  Direktiivin 2003/85/EY mukaiset torjuntatoimenpiteet on määritelty niin, että jäsenvaltiot voivat toteuttaa kaikki käytettävissään olevat ja oikeasuhtaiset toimenpiteet taudin hävittämiseksi mahdollisimman nopeasti. Tällaiset toimenpiteet voivat mahdollistaa ehkäisevän lopettamisen ja hätärokotukset yhtä aikaa. |
| --- | --- |

93.

Kustannus-hyötyanalyysi on erityisen hyödyllinen vain silloin, jos vaihtoehtoisia strategioita on olemassa. EU on julistettu suu- ja sorkkataudista ja tartunnasta vapaaksi, joten ehkäisevä rokottaminen ei ole realistinen vaihtoehto, kun otetaan huomioon viruksen lukuisat eri kannat ja tyypit ja kohtuuttomat kustannukset. Direktiivissä 2003/85/EY ei muuteta valvontapolitiikan periaatteita. Tästä syystä kustannus-hyötyanalyysin tekemistä vuonna 1989 toteutetun kustannus-hyötyarvion jatkoksi ei ole katsottu tarpeelliseksi.

Maltilliset arviot pelkästään koko EU:hun vuonna 2001 rekisteröidyn karjakannan tarvitsemien rokotusten kustannuksista ovat joka tapauksessa 150—250 miljoonaa euroa vuodessa. Kun mukaan luetaan rokotusten antamisesta aiheutuvat kustannukset, summa helposti kaksinkertaistuu. Arvioissa ei oteta huomioon mahdollisia jäsenvaltioille asetettavia vientirajoituksia, rokottamista harjoittavista maista peräisin olevien eläintuotteiden tuonnin kasvua, yhtenäismarkkinoiden häiriintymistä, jos jotkut jäsenvaltiot kieltäytyisivät ehkäisevästä rokottamisesta, eikä rokottamisesta huolimatta esiintyvistä lukuisista taudinpurkauksista aiheutuvia kustannuksia.

Taloudellisia vaikutuksia koskevassa analyysissa, joka tehtiin ennen uutta direktiiviä koskevan ehdotuksen esittämistä, arvioitiin, että komissio tarvitsee noin 4 miljoonaa euroa vuodessa taudista vapaan aseman säilyttämiseen ja hätätilanteeseen varautumiseen.

Direktiivin 2003/85/EY mukaiset torjuntatoimenpiteet on määritelty niin, että jäsenvaltiot voivat toteuttaa kaikki käytettävissään olevat ja oikeasuhtaiset toimenpiteet taudin hävittämiseksi mahdollisimman nopeasti. Tällaiset toimenpiteet voivat mahdollistaa ehkäisevän lopettamisen ja hätärokotukset yhtä aikaa.

| 94. | Maailman eläintautijärjestön eläintautisäännöstön suu- ja sorkkatautia käsittelevään lukuun tehdyt viimeisimmät muutokset auttoivat komissiota ja jäsenvaltioita mukauttamaan yhteisön torjuntatoimenpiteitä. Tämän Maailman eläintautijärjestön toimen tieteellinen perusta on kuitenkin ennen kaikkea Euroopassa komission tuella toteutettu tutkimus. Jos tiedekomitean vuodelta 1999 peräisin olevaa hätärokotuksia käsittelevää raporttia verrataan Maailman eläintautijärjestön nykyiseen suositukseen, huomataan, että tiedekomitea oli asiassa edelläkävijä. |
| --- | --- |

94.

Maailman eläintautijärjestön eläintautisäännöstön suu- ja sorkkatautia käsittelevään lukuun tehdyt viimeisimmät muutokset auttoivat komissiota ja jäsenvaltioita mukauttamaan yhteisön torjuntatoimenpiteitä. Tämän Maailman eläintautijärjestön toimen tieteellinen perusta on kuitenkin ennen kaikkea Euroopassa komission tuella toteutettu tutkimus. Jos tiedekomitean vuodelta 1999 peräisin olevaa hätärokotuksia käsittelevää raporttia verrataan Maailman eläintautijärjestön nykyiseen suositukseen, huomataan, että tiedekomitea oli asiassa edelläkävijä.

| 95. | Komissio osallistui lukuisiin monenvälisiin ja kahdenvälisiin foorumeihin edistääkseen alueellisen jakauman periaatteiden noudattamista.
  Alueellisen jakauman politiikka luotiin direktiivillä 72/462/ETY ja se on kuulunut Euroopan yhteisön vienti- ja kauppapolitiikan keskeisiin näkökohtiin siitä lähtien.
  Se, että jotkut kolmannet maat eivät taudinpurkauksen yhteydessä tunnusta komission esittämää alueellista jakaumaa ja asettavat perusteettomia kaupan rajoituksia, viittaa siihen, että rajoitusten vaikuttimina ovat ensi kädessä kaupalliset näkökohdat. |
| --- | --- |

95.

Komissio osallistui lukuisiin monenvälisiin ja kahdenvälisiin foorumeihin edistääkseen alueellisen jakauman periaatteiden noudattamista.

Alueellisen jakauman politiikka luotiin direktiivillä 72/462/ETY ja se on kuulunut Euroopan yhteisön vienti- ja kauppapolitiikan keskeisiin näkökohtiin siitä lähtien.

Se, että jotkut kolmannet maat eivät taudinpurkauksen yhteydessä tunnusta komission esittämää alueellista jakaumaa ja asettavat perusteettomia kaupan rajoituksia, viittaa siihen, että rajoitusten vaikuttimina ovat ensi kädessä kaupalliset näkökohdat.

| 96. | Komission ja jäsenvaltioiden näkemyksen mukaan nykyisille säännöksille ei ole realistisia vaihtoehtoja. Suu- ja sorkkataudin taudinpurkauksista johtuvien taloudellisten seuraamuksien riskin minimoimiseksi jäsenvaltioille annetaan direktiivissä 2003/85/EY mahdollisimman paljon joustonvaraa sen suhteen, mitä torjuntavälineitä ne käyttävät taudin nopeaan hävittämiseen.
  Hätärokotusten käyttämistä koskevaan päätökseen vaikuttavat lisäksi tulevaisuudessa muun muassa ympäristön suojelua ja eläinten hyvinvointia käsittelevä yhteisön lainsäädäntö sekä erityisen suuressa määrin se seikka, että yleisö ei hyväksy eläinten joukkoteurastuksia.
  Kansainvälisistä seuraamuksista aiheutuvien haitallisten vaikutusten rajoittamiseksi yhteisö on edistänyt alueellisen jakauman käsitettä monien vuosien ajan ja ennen kaikkea vuonna 1989 tehdyn tutkimuksen jälkeen sekä Maailman eläintautijärjestön puitteissa että tärkeiden kauppakumppaneiden kanssa tehdyissä eläinlääkintäsopimuksissa. |
| --- | --- |

96.

Komission ja jäsenvaltioiden näkemyksen mukaan nykyisille säännöksille ei ole realistisia vaihtoehtoja. Suu- ja sorkkataudin taudinpurkauksista johtuvien taloudellisten seuraamuksien riskin minimoimiseksi jäsenvaltioille annetaan direktiivissä 2003/85/EY mahdollisimman paljon joustonvaraa sen suhteen, mitä torjuntavälineitä ne käyttävät taudin nopeaan hävittämiseen.

Hätärokotusten käyttämistä koskevaan päätökseen vaikuttavat lisäksi tulevaisuudessa muun muassa ympäristön suojelua ja eläinten hyvinvointia käsittelevä yhteisön lainsäädäntö sekä erityisen suuressa määrin se seikka, että yleisö ei hyväksy eläinten joukkoteurastuksia.

Kansainvälisistä seuraamuksista aiheutuvien haitallisten vaikutusten rajoittamiseksi yhteisö on edistänyt alueellisen jakauman käsitettä monien vuosien ajan ja ennen kaikkea vuonna 1989 tehdyn tutkimuksen jälkeen sekä Maailman eläintautijärjestön puitteissa että tärkeiden kauppakumppaneiden kanssa tehdyissä eläinlääkintäsopimuksissa.

| 97. | Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastajat käyvät säännöllisesti jäsenvaltioissa arvioimassa yhteisön eläinlääkintälainsäädännön asiaankuuluvien näkökohtien täytäntöönpanoa. Tarkastusraporttien lopullinen versio julkaistaan Internetissä.
  Rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 3 artiklassa säädetään virallisista valvontatoimista kaikissa elintarvikeketjun vaiheissa.
  Lisäksi jäsenvaltioita kehotetaan Euroopan parlamentin vaatimuksen mukaisesti varmistamaan valmiussuunnitelmiensa laatimisen yhteydessä, että kasvattajat tuntevat taudin torjuntaa ja bioturvallisuutta koskevat yleiset säännöt ja noudattavat niitä. |
| --- | --- |

97.

Elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastajat käyvät säännöllisesti jäsenvaltioissa arvioimassa yhteisön eläinlääkintälainsäädännön asiaankuuluvien näkökohtien täytäntöönpanoa. Tarkastusraporttien lopullinen versio julkaistaan Internetissä.

Rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 3 artiklassa säädetään virallisista valvontatoimista kaikissa elintarvikeketjun vaiheissa.

Lisäksi jäsenvaltioita kehotetaan Euroopan parlamentin vaatimuksen mukaisesti varmistamaan valmiussuunnitelmiensa laatimisen yhteydessä, että kasvattajat tuntevat taudin torjuntaa ja bioturvallisuutta koskevat yleiset säännöt ja noudattavat niitä.

| 98. | Komissio oli tutustuttanut jäsenvaltiot maatalousvakuutusten käsitteeseen jo ennen kuin neuvoston puheenjohtajavaltio esitteli vuonna 2002 muistionsa. |
| --- | --- |

98.

Komissio oli tutustuttanut jäsenvaltiot maatalousvakuutusten käsitteeseen jo ennen kuin neuvoston puheenjohtajavaltio esitteli vuonna 2002 muistionsa.

| 99. | Komissio selvitti päätökseen 90/424/ETY sisältyvien nykyisten säännösten kriittisen arviointiin liittyviä toimiaan vastauksessaan 86 kohtaan.
  Komissio on tietoinen jäsenvaltioiden nykyisiä eläintauteihin liittyviä vakuutuskäytäntöjä koskevan tutkimuksen tuloksista. Komissio ei kuitenkaan voi asettaa mitään ehdotettua ratkaisua etusijalle ennen kuin mahdollisen uuden karjankasvattajille suoritettavia korvauksia koskevan järjestelmän kaikkia näkökohtia, kuten vaikutuksia kilpailuun, on tarkasteltu. |
| --- | --- |

99.

Komissio selvitti päätökseen 90/424/ETY sisältyvien nykyisten säännösten kriittisen arviointiin liittyviä toimiaan vastauksessaan 86 kohtaan.

Komissio on tietoinen jäsenvaltioiden nykyisiä eläintauteihin liittyviä vakuutuskäytäntöjä koskevan tutkimuksen tuloksista. Komissio ei kuitenkaan voi asettaa mitään ehdotettua ratkaisua etusijalle ennen kuin mahdollisen uuden karjankasvattajille suoritettavia korvauksia koskevan järjestelmän kaikkia näkökohtia, kuten vaikutuksia kilpailuun, on tarkasteltu.

| 100. | Komissio on sopinut tutkimuksen kääntämisestä vielä yhdelle viralliselle kielelle, jotta tutkimus voidaan jakaa jäsenvaltioiden eläinlääkintävirastoille tarkasteltavaksi.
  Talousarviossa B2004 on erityinen alamomentti 17 01 04 04, josta on tarkoitus rahoittaa pilottitutkimus ”Rahoitusmalli eläintautiepidemioista aiheutuvien kustannusten kattamiseksi”. Tässä jatkotutkimuksessa on tarkoitus laatia asiantuntija-arvioita ja laskelmia kattavan vaikutustenarvioinnin tekemiseksi.
  Asiasta on määrä keskustella eläinlääkintäyksiköiden päälliköiden kanssa syyskuussa ja tutkimuksen ensimmäiset tulokset julkaistaan puheenjohtajavaltio Alankomaiden järjestämässä eläintautien ehkäisyä ja torjumista käsittelevässä kansainvälisessä konferenssissa joulukuussa 2004. |
| --- | --- |

100.

Komissio on sopinut tutkimuksen kääntämisestä vielä yhdelle viralliselle kielelle, jotta tutkimus voidaan jakaa jäsenvaltioiden eläinlääkintävirastoille tarkasteltavaksi.

Talousarviossa B2004 on erityinen alamomentti 17 01 04 04, josta on tarkoitus rahoittaa pilottitutkimus ”Rahoitusmalli eläintautiepidemioista aiheutuvien kustannusten kattamiseksi”. Tässä jatkotutkimuksessa on tarkoitus laatia asiantuntija-arvioita ja laskelmia kattavan vaikutustenarvioinnin tekemiseksi.

Asiasta on määrä keskustella eläinlääkintäyksiköiden päälliköiden kanssa syyskuussa ja tutkimuksen ensimmäiset tulokset julkaistaan puheenjohtajavaltio Alankomaiden järjestämässä eläintautien ehkäisyä ja torjumista käsittelevässä kansainvälisessä konferenssissa joulukuussa 2004.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

| 101. | Rokottamattomuuspolitiikan rinnalle otettiin käyttöön erilaisia toimenpiteitä, joita olivat tiukempi liikkumisen valvonta, rajojen suojaaminen tarkemmin, tuontivaatimukset, korvausjärjestelmä, rokotusten valmistamiseen tarvittavia antigeenivarastoja koskeva järjestelmä, laboratorioiden valmiuksien vahvistaminen sekä yhteisön naapurimaihin suunnatut tukitoimenpiteet. |
| --- | --- |

101.

Rokottamattomuuspolitiikan rinnalle otettiin käyttöön erilaisia toimenpiteitä, joita olivat tiukempi liikkumisen valvonta, rajojen suojaaminen tarkemmin, tuontivaatimukset, korvausjärjestelmä, rokotusten valmistamiseen tarvittavia antigeenivarastoja koskeva järjestelmä, laboratorioiden valmiuksien vahvistaminen sekä yhteisön naapurimaihin suunnatut tukitoimenpiteet.

| 102. | Komissio katsoo, että vuonna 2001 voimassa olleet oikeudelliset säännökset olivat riittäviä siihen, että Pan Asia -viruskantaan kuuluva O1-tyypin suu- ja sorkkatautivirus saatiin pidettyä yhteisön ulkopuolella.
  Komissio ei voi mielin määrin puuttua jäsenvaltioiden toimivaltaan poliisiin ja hallinnolliseen organisaatioon liittyvissä asioissa, vaan sitä rajoittavat yhteisölle annetun toimivallan luonteeseen liittyvät rajat.
  Komissio, joka arvioi kriittisesti tarkastuksissa tehtyjä havaintoja ja joka päättäväisesti tekee jatkuvia parannuksia sekä lainsäädäntöön että sen täytäntöönpanoon, katsoo, ettei komission tehokkaampi seuranta ja valvontakaan olisi voinut lieventää vuoden 2001 taudinpurkauksen seurauksia.
  Vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemia vaikutti merkittävästi koko yhteisön kotieläintuotantoon, vaikka kaikkiin toimenpiteisiin ryhdyttiin, jotta turvallisten tuotteiden, kuten eräiden liha- ja maitotuotteiden ja monenlaisten eläinsivutuotteiden kauppa olisi voinut jatkua sellaisten jäsenvaltioiden kanssa, joissa tauti oli puhjennut, ja vaikka rajoituksia alettiin varovasti purkaa lokakuussa 2001 alkaen Yhdistyneestä kuningaskunnasta, mutta myös Alankomaista, esimerkiksi East-Anglian siankasvatusalueilla tuotetun tuoreen sianlihan ja sen jälkeen asteittain muiden tuotteiden osalta sitä mukaa, kun epidemian jälkeisen valvonnan toteuttamisessa edistyttiin.
  Maailman eläintautijärjestön säännöstön mukaan maa voi saada takaisin aiemman taudista ja tartunnasta vapaan asemansa kolmen kuukauden kuluttua viimeisestä tapauksesta koko karjan hävittämispolitiikan ja serologisen valvonnan ansiosta. Yhdistyneen kuningaskunnan viimeinen tautipesäke havaittiin syyskuussa 2001 ja asiasta vastaava Maailman eläintautijärjestön toimikunta kokoontui tammikuussa 2002, joten Maailman eläintautijärjestö julisti Yhdistyneen kuningaskunnan taudista vapaaksi lyhimmässä mahdollisessa määräajassa. Myös muut kolme jäsenvaltiota, joissa suu- ja sorkkatauti puhkesi, saivat takaisin taudista vapaan asemansa kolmessa kuukaudessa viimeisen tautipesäkkeen havaitsemisesta tai viimeisten rokotettujen eläinten teurastamisesta.
  Huolimatta joidenkin kauppakumppaneiden kanssa alkuvaiheessa ilmenneistä ongelmista EU:n alueellinen jäsenvaltioihin perustuva jakauma otettiin nopeasti uudelleen käyttöön ja kauppa jatkui niiden jäsenvaltioiden kanssa, joissa tauti ei ollut puhjennut. Koko EU ei siis ollut kaikkien tuotteiden osalta saarroksissa 12 kuukauden aikaa. |
| --- | --- |

102.

Komissio katsoo, että vuonna 2001 voimassa olleet oikeudelliset säännökset olivat riittäviä siihen, että Pan Asia -viruskantaan kuuluva O1-tyypin suu- ja sorkkatautivirus saatiin pidettyä yhteisön ulkopuolella.

Komissio ei voi mielin määrin puuttua jäsenvaltioiden toimivaltaan poliisiin ja hallinnolliseen organisaatioon liittyvissä asioissa, vaan sitä rajoittavat yhteisölle annetun toimivallan luonteeseen liittyvät rajat.

Komissio, joka arvioi kriittisesti tarkastuksissa tehtyjä havaintoja ja joka päättäväisesti tekee jatkuvia parannuksia sekä lainsäädäntöön että sen täytäntöönpanoon, katsoo, ettei komission tehokkaampi seuranta ja valvontakaan olisi voinut lieventää vuoden 2001 taudinpurkauksen seurauksia.

Vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemia vaikutti merkittävästi koko yhteisön kotieläintuotantoon, vaikka kaikkiin toimenpiteisiin ryhdyttiin, jotta turvallisten tuotteiden, kuten eräiden liha- ja maitotuotteiden ja monenlaisten eläinsivutuotteiden kauppa olisi voinut jatkua sellaisten jäsenvaltioiden kanssa, joissa tauti oli puhjennut, ja vaikka rajoituksia alettiin varovasti purkaa lokakuussa 2001 alkaen Yhdistyneestä kuningaskunnasta, mutta myös Alankomaista, esimerkiksi East-Anglian siankasvatusalueilla tuotetun tuoreen sianlihan ja sen jälkeen asteittain muiden tuotteiden osalta sitä mukaa, kun epidemian jälkeisen valvonnan toteuttamisessa edistyttiin.

Maailman eläintautijärjestön säännöstön mukaan maa voi saada takaisin aiemman taudista ja tartunnasta vapaan asemansa kolmen kuukauden kuluttua viimeisestä tapauksesta koko karjan hävittämispolitiikan ja serologisen valvonnan ansiosta. Yhdistyneen kuningaskunnan viimeinen tautipesäke havaittiin syyskuussa 2001 ja asiasta vastaava Maailman eläintautijärjestön toimikunta kokoontui tammikuussa 2002, joten Maailman eläintautijärjestö julisti Yhdistyneen kuningaskunnan taudista vapaaksi lyhimmässä mahdollisessa määräajassa. Myös muut kolme jäsenvaltiota, joissa suu- ja sorkkatauti puhkesi, saivat takaisin taudista vapaan asemansa kolmessa kuukaudessa viimeisen tautipesäkkeen havaitsemisesta tai viimeisten rokotettujen eläinten teurastamisesta.

Huolimatta joidenkin kauppakumppaneiden kanssa alkuvaiheessa ilmenneistä ongelmista EU:n alueellinen jäsenvaltioihin perustuva jakauma otettiin nopeasti uudelleen käyttöön ja kauppa jatkui niiden jäsenvaltioiden kanssa, joissa tauti ei ollut puhjennut. Koko EU ei siis ollut kaikkien tuotteiden osalta saarroksissa 12 kuukauden aikaa.

| 103. | Neuvoston päätöksessä 90/424/ETY todetaan selvästi, että kasvattajille maksetaan korvaus eläimistä, jotka on lopetettu taudin torjuntatarkoituksessa. Tämä vaatimus kannustaa kasvattajia ilmoittamaan tautitapauksista mahdollisimman varhain taloudellisista syistä. Tästä syystä ajoissa maksettava, riittävä ja oikeudenmukainen korvaus on olennaisen tärkeä maatalousyhteisön yhteistyöhalukkuuden varmistamiseksi.
  Kasvattajia myös rangaistaan, jos he eivät noudata eläinten ja tuotteiden liikkumista koskevia eläinlääkinnällisiä rajoituksia, ja perussäännökset, jotka koskevat jäsenvaltioiden velvollisuutta säätää tällaisia seuraamuksia, sisältyvät vertikaaliseen ja horisontaaliseen yhteisön lainsäädäntöön. |
| --- | --- |

103.

Neuvoston päätöksessä 90/424/ETY todetaan selvästi, että kasvattajille maksetaan korvaus eläimistä, jotka on lopetettu taudin torjuntatarkoituksessa. Tämä vaatimus kannustaa kasvattajia ilmoittamaan tautitapauksista mahdollisimman varhain taloudellisista syistä. Tästä syystä ajoissa maksettava, riittävä ja oikeudenmukainen korvaus on olennaisen tärkeä maatalousyhteisön yhteistyöhalukkuuden varmistamiseksi.

Kasvattajia myös rangaistaan, jos he eivät noudata eläinten ja tuotteiden liikkumista koskevia eläinlääkinnällisiä rajoituksia, ja perussäännökset, jotka koskevat jäsenvaltioiden velvollisuutta säätää tällaisia seuraamuksia, sisältyvät vertikaaliseen ja horisontaaliseen yhteisön lainsäädäntöön.

| 104. | Komissio yhtyy tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen, jonka mukaan korvausten kattaman alan määrittelystä olisi annettava tarkempia direktiivejä jäsenvaltioissa. Toimintaohjeita valmistellaankin parhaillaan. Jäsenvaltioille esitellään lähiaikoina ehdotus asetukseksi, jossa määritellään virallisesti yhteisön yhteisrahoituksen myöntämisedellytykset. Tähän mennessä kaikki tapaukset yhtä lukuun ottamatta on käsitelty, myös Yhdistyneen kuningaskunnan toimintakustannuksia koskeva tapaus (johon liittyvä korvaushakemus esitettiin vasta vuonna 2003), ja niihin liittyvät korvaukset on maksettu heti kun rahoitustarkastukset, jotka olivat tavallista perusteellisempia suurten summien ja tapausten monimutkaisuuden vuoksi, oli saatu päätökseen. Tarkastusten seurauksena haetusta tuesta hylättiin ilman asianomaisten jäsenvaltioiden vastalauseita lähes 583 miljoonaa euroa eli 55 prosenttia haetusta kokonaissummasta. Tilintarkastustuomioistuimen esiin tuomat epätasapuolisuudet johtuvat jäsenvaltioiden käytännöistä, joiden yhdenmukaistamiseen tarvittavaa oikeudellista toimivaltaa komissiolla ei ole. Sen sijaan komissio valvoo tarkasti, että jäsenvaltioille maksettavia korvauksia tarkistetaan tarvittaessa yhdenvertaisen kohtelun takaamiseksi. Lisäksi 70 kohdassa on selvitetty, että palkkioiden ja korvausten kasautuminen olisi erikseen kiellettävä.
  Suorien tukien järjestelmällä, teurastuspalkkio mukaan luettuna, on tarkoitus korvata Agenda 2000 -uudistuksen mukaisesta markkinatuen asteittaisesta vähentymisestä tuottajien tuloihin aiheutuneet seuraukset. Komission yksiköt ovat siis aina olleet sillä kannalla, että ensinnäkin tuottajalle voidaan myöntää palkkiot riippumatta siitä, mitkä ovat muut hänen pitämiensä eläinten terveystilanteeseen liittyvät olosuhteet, ja toiseksi, että teurastuspalkkion myöntäminen suu- ja sorkkataudin yhteydessä teurastetuista eläimistä on perusteltua, kunhan palkkion myöntämiseen sovellettavat lakisääteiset edellytykset täyttyvät ja erityisesti kunhan eläimet on teurastettu teurastamossa. |
| --- | --- |

104.

Komissio yhtyy tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen, jonka mukaan korvausten kattaman alan määrittelystä olisi annettava tarkempia direktiivejä jäsenvaltioissa. Toimintaohjeita valmistellaankin parhaillaan. Jäsenvaltioille esitellään lähiaikoina ehdotus asetukseksi, jossa määritellään virallisesti yhteisön yhteisrahoituksen myöntämisedellytykset. Tähän mennessä kaikki tapaukset yhtä lukuun ottamatta on käsitelty, myös Yhdistyneen kuningaskunnan toimintakustannuksia koskeva tapaus (johon liittyvä korvaushakemus esitettiin vasta vuonna 2003), ja niihin liittyvät korvaukset on maksettu heti kun rahoitustarkastukset, jotka olivat tavallista perusteellisempia suurten summien ja tapausten monimutkaisuuden vuoksi, oli saatu päätökseen. Tarkastusten seurauksena haetusta tuesta hylättiin ilman asianomaisten jäsenvaltioiden vastalauseita lähes 583 miljoonaa euroa eli 55 prosenttia haetusta kokonaissummasta. Tilintarkastustuomioistuimen esiin tuomat epätasapuolisuudet johtuvat jäsenvaltioiden käytännöistä, joiden yhdenmukaistamiseen tarvittavaa oikeudellista toimivaltaa komissiolla ei ole. Sen sijaan komissio valvoo tarkasti, että jäsenvaltioille maksettavia korvauksia tarkistetaan tarvittaessa yhdenvertaisen kohtelun takaamiseksi. Lisäksi 70 kohdassa on selvitetty, että palkkioiden ja korvausten kasautuminen olisi erikseen kiellettävä.

Suorien tukien järjestelmällä, teurastuspalkkio mukaan luettuna, on tarkoitus korvata Agenda 2000 -uudistuksen mukaisesta markkinatuen asteittaisesta vähentymisestä tuottajien tuloihin aiheutuneet seuraukset. Komission yksiköt ovat siis aina olleet sillä kannalla, että ensinnäkin tuottajalle voidaan myöntää palkkiot riippumatta siitä, mitkä ovat muut hänen pitämiensä eläinten terveystilanteeseen liittyvät olosuhteet, ja toiseksi, että teurastuspalkkion myöntäminen suu- ja sorkkataudin yhteydessä teurastetuista eläimistä on perusteltua, kunhan palkkion myöntämiseen sovellettavat lakisääteiset edellytykset täyttyvät ja erityisesti kunhan eläimet on teurastettu teurastamossa.

| 105. | Komissio onkin sitä mieltä, että se on ottanut taloudellisesti opiksi kustakin eläintautiepidemiasta ensin määrittelemällä tukikelpoiset kustannukset yhä tarkemmin ja nyt pyrkimällä yksinkertaistamaan sääntöjä.
  Vaikka neuvosto on päättänyt, että jäsenvaltiot saavat yhteisöltä taloudellista tukea taudin hävittämiseen, komission korvaushakemusten pohjalta tekemissä yksittäisissä rahoituspäätöksissä (yleinen kehys on mainittu neuvoston päätöksessä 90/424/ETY) joka tapauksessa muistutetaan, että tuen saamisen edellytys on se, että viipymättä toteutettuihin toimenpiteisiin sisältyy muun muassa tilan eristäminen heti tautiepäilyksen jälkeen ja että taudin virallisen vahvistuksen jälkeen toteutetaan seuraavat toimenpiteet:






  — | taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten teurastaminen, |
| --- | --- | --- |

105.

Komissio onkin sitä mieltä, että se on ottanut taloudellisesti opiksi kustakin eläintautiepidemiasta ensin määrittelemällä tukikelpoiset kustannukset yhä tarkemmin ja nyt pyrkimällä yksinkertaistamaan sääntöjä.

Vaikka neuvosto on päättänyt, että jäsenvaltiot saavat yhteisöltä taloudellista tukea taudin hävittämiseen, komission korvaushakemusten pohjalta tekemissä yksittäisissä rahoituspäätöksissä (yleinen kehys on mainittu neuvoston päätöksessä 90/424/ETY) joka tapauksessa muistutetaan, että tuen saamisen edellytys on se, että viipymättä toteutettuihin toimenpiteisiin sisältyy muun muassa tilan eristäminen heti tautiepäilyksen jälkeen ja että taudin virallisen vahvistuksen jälkeen toteutetaan seuraavat toimenpiteet:

—

taudille alttiisiin lajeihin kuuluvien eläinten teurastaminen,

| — | niiden hävittäminen, |
| --- | --- |

—

niiden hävittäminen,

| — | saastuneiden rehujen ja välineiden hävittäminen, |
| --- | --- |

—

saastuneiden rehujen ja välineiden hävittäminen,

| — | tilan ja tilalla olevan kaluston puhdistus, hyönteisten hävittäminen ja desinfiointi, |
| --- | --- |

—

tilan ja tilalla olevan kaluston puhdistus, hyönteisten hävittäminen ja desinfiointi,

| — | suojavyöhykkeiden perustaminen (...). |
| --- | --- |

—

suojavyöhykkeiden perustaminen (...).

Lisäksi komissio määritteli varta vasten tiukemmat kustannusten tukikelpoisuusperusteet suu- ja sorkkatautiin sovellettavia rahoituspäätöksiä varten tukeutuen vuonna 1997 Alankomaissa puhjenneesta laajasta klassisen sikaruton epidemiasta saamiinsa kokemuksiin (ja jälkikäteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vuoden 2003 lopussa antamaan myönteiseen tuomioon komission ja Alankomaiden viranomaisten välisessä riita-asiassa, joka koski korvaushakemuksiin sovellettuja rahoituskorjauksia) ja pyrkien suojelemaan yhteisön taloudellisia etuja.

Asianomaiset valtiot hyväksyivät arviointiperusteet elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän komitean välityksellä.

Komissio on silti ottanut opiksi myös suu- ja sorkkataudista aiheutuneiden kustannusten hallinnasta.

Komissio esitteleekin lähiaikoina ehdotuksen asetukseksi, jolla vahvistetaan yhteisön tuen perusteeksi kelpaavat kustannukset, suojellakseen edelleen yhteisön taloudellisia etuja mutta myös yksinkertaistaakseen tarkastuksia sekä komission yksiköiden kannalta että tarkastusten kohteena olevien jäsenvaltioiden kannalta.

| 106. | a) | Valvontastrategioita on arvioitava säännöllisesti, ja neuvoston direktiivin 2003/85/EY 72 artiklan 10 kohdassa säädetään erikseen valmiussuunnitelmista, reaaliaikaisista harjoituksista ja erityisesti siitä, että komissiolle on raportoitava harjoitusten keskeisistä havainnoista ja valmiussuunnitelmiin tehtävistä tarvittavista muutoksista.
  Lisäksi komissio seuraa tarkasti suu- ja sorkkatautitilannetta maailmassa ja tarkkailee Maailman eläintautijärjestön eläintautisäännöstön asiaa käsittelevään lukuun tehtäviä muutoksia. Komission tuki tärkeille suu- ja sorkkatautia käsitteleville tutkimushankkeille on hyväksytty viime kuukausien aikana, ja lainsäädäntöä kehitetään tarvittaessa näiden tutkimusten pohjalta. |
| --- | --- | --- |

106.

a)

Valvontastrategioita on arvioitava säännöllisesti, ja neuvoston direktiivin 2003/85/EY 72 artiklan 10 kohdassa säädetään erikseen valmiussuunnitelmista, reaaliaikaisista harjoituksista ja erityisesti siitä, että komissiolle on raportoitava harjoitusten keskeisistä havainnoista ja valmiussuunnitelmiin tehtävistä tarvittavista muutoksista.

Lisäksi komissio seuraa tarkasti suu- ja sorkkatautitilannetta maailmassa ja tarkkailee Maailman eläintautijärjestön eläintautisäännöstön asiaa käsittelevään lukuun tehtäviä muutoksia. Komission tuki tärkeille suu- ja sorkkatautia käsitteleville tutkimushankkeille on hyväksytty viime kuukausien aikana, ja lainsäädäntöä kehitetään tarvittaessa näiden tutkimusten pohjalta.

| b) | Komissio katsoo, että tarvittavat säännökset, joilla taataan oikeudenmukainen ja oikea-aikainen korvaus, ovat olemassa ja kannustavat ilmoittamaan tautiepäilyistä varhain ja että jäsenvaltiot ovat velvollisia ja taloudellisesti motivoituneita panemaan taudin hillitsemiseksi ja hävittämiseksi tarvittavat rajoitukset toimeen. |
| --- | --- |

b)

Komissio katsoo, että tarvittavat säännökset, joilla taataan oikeudenmukainen ja oikea-aikainen korvaus, ovat olemassa ja kannustavat ilmoittamaan tautiepäilyistä varhain ja että jäsenvaltiot ovat velvollisia ja taloudellisesti motivoituneita panemaan taudin hillitsemiseksi ja hävittämiseksi tarvittavat rajoitukset toimeen.

| c) | Kuten edellä on jo mainittu, komissio esittää lähiaikoina ehdotuksen asetukseksi, jolla vahvistetaan yhteisön tuen perusteeksi kelpaavat kustannukset.
  Elävien eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden vientikielto tuli voimaan 21. helmikuuta 2001.
  Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli siis alkuvaiheessa joitakin ongelmia pyrkiessään toimittamaan kaikki tiedot, jotka oli saatu kyseiseen päivään mennessä ja joissa käsiteltiin alkuperätiloja, jotka myöhemmin – ottaen huomioon noin kahden viikon itämisajan – todettiin tautipesäkkeiksi, lampaiden viennin vastaanottajajäsenvaltioille.
  Komissio hyväksyi 8. maaliskuuta 2001 annetulla päätöksellä 2001/190/EY toimenpiteet, joita jäsenvaltiot olivat jo toteuttaneet, mukaan luettuna kaikkien Yhdistyneestä kuningaskunnasta 1.—21. helmikuuta 2001 välisenä aikana tuotujen lampaiden ehkäisevän teurastamisen. Näiden eläinten jäljittämiseen liittyvät ongelmat oli näin ratkaistu.
  Ensimmäinen taudinpurkaus vahvistui 20. helmikuuta 2001 Essexissä sijaitsevassa teurastamossa. Toinen taudinpurkaus vahvistui 21. helmikuuta 2001 teurastamon lähellä sijaitsevalla tilalla, ja seuraava 22. helmikuuta. Niistä kumpikin liittyi eläinten siirtoihin teurastamolta tilalle tai myöhempiin kosketuksiin. Näillä taudinpurkauksilla ei sinänsä ole epidemiologista merkitystä vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemian kannalta, sillä ne olivat marginaalisia ja itsestään sammuvia pesäkkeitä. |
| --- | --- |

c)

Kuten edellä on jo mainittu, komissio esittää lähiaikoina ehdotuksen asetukseksi, jolla vahvistetaan yhteisön tuen perusteeksi kelpaavat kustannukset.

Elävien eläinten ja niistä valmistettujen tuotteiden vientikielto tuli voimaan 21. helmikuuta 2001.

Yhdistyneellä kuningaskunnalla oli siis alkuvaiheessa joitakin ongelmia pyrkiessään toimittamaan kaikki tiedot, jotka oli saatu kyseiseen päivään mennessä ja joissa käsiteltiin alkuperätiloja, jotka myöhemmin – ottaen huomioon noin kahden viikon itämisajan – todettiin tautipesäkkeiksi, lampaiden viennin vastaanottajajäsenvaltioille.

Komissio hyväksyi 8. maaliskuuta 2001 annetulla päätöksellä 2001/190/EY toimenpiteet, joita jäsenvaltiot olivat jo toteuttaneet, mukaan luettuna kaikkien Yhdistyneestä kuningaskunnasta 1.—21. helmikuuta 2001 välisenä aikana tuotujen lampaiden ehkäisevän teurastamisen. Näiden eläinten jäljittämiseen liittyvät ongelmat oli näin ratkaistu.

Ensimmäinen taudinpurkaus vahvistui 20. helmikuuta 2001 Essexissä sijaitsevassa teurastamossa. Toinen taudinpurkaus vahvistui 21. helmikuuta 2001 teurastamon lähellä sijaitsevalla tilalla, ja seuraava 22. helmikuuta. Niistä kumpikin liittyi eläinten siirtoihin teurastamolta tilalle tai myöhempiin kosketuksiin. Näillä taudinpurkauksilla ei sinänsä ole epidemiologista merkitystä vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemian kannalta, sillä ne olivat marginaalisia ja itsestään sammuvia pesäkkeitä.

---

(1)  Kun suu- ja sorkkatauti oli puhjennut Italiassa ja Kreikassa, mihin tilintarkastustuomioistuin viittaa edellä, komissio analysoi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa epidemiologista tilannetta ja toteutettujen torjuntatoimenpiteiden vaikutuksia. Kaikkien jäsenvaltioiden edustajista koostuvien työryhmien aikaansaamien tulosten perusteella laadittiin vuonna 1998 raportti suu- ja sorkkataudin torjumista koskevan tulevan politiikan periaatteista. Myös tiedekomitea laati raportin hätärokotuksista vuonna 1999. Komissio sovittaa joka vuosi yhteen jäsenvaltioiden kannat, myös eläintautisäännöstön suu- ja sorkkatautia käsittelevään lukuun liittyvät kannat, Maailman eläintautijärjestön yleisistunnossa. Jäsenvaltiot yhdessä tarkkailijana toimivan komission kanssa keskustelevat kaksi kertaa vuodessa suu- ja sorkkatautitilanteesta Euroopassa ja maailmassa FAO:n suu- ja sorkkataudin vastaisen Euroopan toimikunnan puitteissa. Neuvoston direktiivissä 2001/89/EY otetaan huomioon aiemmista kriiseistä saadut kokemukset ja tehdään yhteenveto vuosina 1996—1997 eräillä yhteisön alueilla esiintyneeseen klassisen sikaruton epidemiaan liittyvistä näkökohdista, joista on otettava opiksi, ja annetaan monenlaisia mahdollisuuksia keskustella laajojen karjatautien torjuntaa ja hävittämistä koskevista keskeisistä strategioista. Yhteisön vuonna 1990 määritelty strategia on vahvistettu äskettäin ja vuoden 2001 epidemian valossa yksimielisesti joulukuussa 2001 pidetyssä kansainvälisessä konferenssissa, Euroopan parlamentin joulukuussa 2002 antamassa päätöslauselmassa, neuvostolle joulukuussa 2002 annetussa komission ehdotuksessa uudeksi direktiiviksi ja lopulta neuvoston antamassa direktiivissä 2003/85/EY, josta antoivat lausuntonsa myös Euroopan parlamentti, Euroopan talous- ja sosiaalikomitea ja Euroopan alueiden komitea.

(2)  Euroopan parlamentin mietintö, annettu 28. marraskuuta 2002, suu- ja sorkkataudin torjumisesta Euroopan unionissa vuonna 2001 sekä tulevista ennalta ehkäisevistä toimista eläintautien välttämiseksi ja torjumiseksi Euroopan unionissa (lopullinen A5-0405/2002).

(3)  Lampaiden ja vuohien osalta (direktiivi 91/68/ETY) ja muiden sorkkaeläinten osalta (direktiivi 92/65/ETY).

(4)  FMD 2001 — Lessons to be Learned Inquiry Report, s. 34.

(5)  Asiakirja VI/5211/95, kohta 6.12.

(6)  Periaate, jonka mukaan valikoivaa pakollista teurastusta koskevissa ohjelmissa siirrytään ”markkinatakuusta””eläinlääkärin takuuseen”, tulee voimaan 1. tammikuuta 2005.

---