# Europeiska unionens C 63E/15 m

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 63E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 48 årgången15 mars 2005 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 63E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

48 årgången15 mars 2005

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Rådet |
| 2005/C 063E/1 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 11/2005 av den 9 december 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet (
  1
  ) | 1 |
| 2005/C 063E/2 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 12/2005 av den 9 december 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 | 11 |
| 2005/C 063E/3 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 13/2005 av den 9 december 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 1999/32/EG vad gäller svavelhalten i marina bränslen | 26 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Rådet

2005/C 063E/1

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 11/2005 av den 9 december 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet (
  1
  )

1

1

2005/C 063E/2

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 12/2005 av den 9 december 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98

11

2005/C 063E/3

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 13/2005 av den 9 december 2004, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 1999/32/EG vad gäller svavelhalten i marina bränslen

26

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Rådet

| 15.3.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 63/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.3.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 63/1

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 11/2005

antagen av rådet den 9 december 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/.../EG av den ... om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet

(Text av betydelse för EES)

(2005/C 63 E/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (3) och (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (4) har stor betydelse för skapandet av en gemensam marknad för inlandstransporter, för trafiksäkerheten och för arbetsvillkoren. |
| --- | --- |

(1)

Rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (3) och (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (4) har stor betydelse för skapandet av en gemensam marknad för inlandstransporter, för trafiksäkerheten och för arbetsvillkoren.

| (2) | I vitboken ”Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden” visar kommissionen på behovet av skärpta kontroller och påföljder, i synnerhet när det gäller sociallagstiftning på vägtransportområdet; det är framför allt nödvändigt att öka antalet kontroller, uppmuntra ett systematiskt informationsutbyte mellan medlemsstaterna, samordna kontrollverksamheten och främja utbildning av den personal som övervakar att lagstiftningen efterlevs. |
| --- | --- |

(2)

I vitboken ”Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden” visar kommissionen på behovet av skärpta kontroller och påföljder, i synnerhet när det gäller sociallagstiftning på vägtransportområdet; det är framför allt nödvändigt att öka antalet kontroller, uppmuntra ett systematiskt informationsutbyte mellan medlemsstaterna, samordna kontrollverksamheten och främja utbildning av den personal som övervakar att lagstiftningen efterlevs.

| (3) | Det är därför nödvändigt att se till att de sociala reglerna tillämpas korrekt och att de tolkas på ett enhetligt sätt inom vägtransportområdet genom att fastställa minimikrav för medlemsstaternas enhetliga och effektiva kontroller av att de tillämpliga bestämmelserna följs. Dessa kontroller bör syfta till att förebygga och minska antalet överträdelser. Dessutom bör en mekanism införas för att se till att företag med en hög riskvärdering kontrolleras oftare och mer ingående. |
| --- | --- |

(3)

Det är därför nödvändigt att se till att de sociala reglerna tillämpas korrekt och att de tolkas på ett enhetligt sätt inom vägtransportområdet genom att fastställa minimikrav för medlemsstaternas enhetliga och effektiva kontroller av att de tillämpliga bestämmelserna följs. Dessa kontroller bör syfta till att förebygga och minska antalet överträdelser. Dessutom bör en mekanism införas för att se till att företag med en hög riskvärdering kontrolleras oftare och mer ingående.

| (4) | De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv bör inte endast leda till bättre trafiksäkerhet, utan också bidra till en harmonisering av arbetsvillkoren i gemenskapen och främja lika villkor. |
| --- | --- |

(4)

De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv bör inte endast leda till bättre trafiksäkerhet, utan också bidra till en harmonisering av arbetsvillkoren i gemenskapen och främja lika villkor.

| (5) | I och med att analoga färdskrivare ersätts med digitala färdskrivare kommer det successivt att bli möjligt att snabbare och mer exakt kontrollera en större mängd data, och därmed kommer medlemsstaterna att kunna genomföra fler kontroller. Procentandelen kontrollerade arbetsdagar för förare som omfattas av sociallagstiftningen bör därför gradvis öka till 4 %. |
| --- | --- |

(5)

I och med att analoga färdskrivare ersätts med digitala färdskrivare kommer det successivt att bli möjligt att snabbare och mer exakt kontrollera en större mängd data, och därmed kommer medlemsstaterna att kunna genomföra fler kontroller. Procentandelen kontrollerade arbetsdagar för förare som omfattas av sociallagstiftningen bör därför gradvis öka till 4 %.

| (6) | Alla tillsynsenheter bör ha tillgång till tillräcklig standardutrustning så att de kan utföra sina arbetsuppgifter effektivt. |
| --- | --- |

(6)

Alla tillsynsenheter bör ha tillgång till tillräcklig standardutrustning så att de kan utföra sina arbetsuppgifter effektivt.

| (7) | Samtidigt som de uppgifter som föreskrivs i detta direktiv utförs på rätt sätt bör medlemsstaterna sträva efter att vägkontroller genomförs snabbt och effektivt, så att kontrollen tar så kort tid som möjligt, med minsta möjliga försening för föraren. |
| --- | --- |

(7)

Samtidigt som de uppgifter som föreskrivs i detta direktiv utförs på rätt sätt bör medlemsstaterna sträva efter att vägkontroller genomförs snabbt och effektivt, så att kontrollen tar så kort tid som möjligt, med minsta möjliga försening för föraren.

| (8) | I varje medlemsstat bör det finnas ett enda organ för samverkan inom gemenskapen med andra behöriga myndigheter. Detta organ bör också sammanställa relevant statistik. Medlemsstaterna bör också tillämpa en enhetlig nationell tillsynsstrategi inom sina territorier och får utse ett enda organ för att samordna genomförandet av denna. |
| --- | --- |

(8)

I varje medlemsstat bör det finnas ett enda organ för samverkan inom gemenskapen med andra behöriga myndigheter. Detta organ bör också sammanställa relevant statistik. Medlemsstaterna bör också tillämpa en enhetlig nationell tillsynsstrategi inom sina territorier och får utse ett enda organ för att samordna genomförandet av denna.

| (9) | Samarbetet mellan medlemsstaternas tillsynsmyndigheter bör ytterligare främjas genom samordnade kontroller, gemensam utbildningsverksamhet, elektroniskt informationsutbyte och utbyte av upplysningar och erfarenheter. |
| --- | --- |

(9)

Samarbetet mellan medlemsstaternas tillsynsmyndigheter bör ytterligare främjas genom samordnade kontroller, gemensam utbildningsverksamhet, elektroniskt informationsutbyte och utbyte av upplysningar och erfarenheter.

| (10) | Man bör främja de bästa metoderna för tillsyn inom vägtransportområdet, framför allt med sikte på en harmoniserad strategi för utfärdandet av intyg om förarnas semester- och sjukdagar, genom ett forum för medlemsstaternas tillsynsmyndigheter. |
| --- | --- |

(10)

Man bör främja de bästa metoderna för tillsyn inom vägtransportområdet, framför allt med sikte på en harmoniserad strategi för utfärdandet av intyg om förarnas semester- och sjukdagar, genom ett forum för medlemsstaternas tillsynsmyndigheter.

| (11) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (5). |
| --- | --- |

(11)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (5).

| (12) | Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att fastställa tydliga gemensamma bestämmelser om minimivillkor för kontroll av ett korrekt och enhetligt genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av behovet av samordnade gränsöverskridande åtgärder, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(12)

Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att fastställa tydliga gemensamma bestämmelser om minimivillkor för kontroll av ett korrekt och enhetligt genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av behovet av samordnade gränsöverskridande åtgärder, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (13) | Rådets direktiv 88/599/EEG av den 23 november 1988 om enhetligt förfarande vid kontroll av tillämpningen av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 (6) bör därför upphävas. |
| --- | --- |

(13)

Rådets direktiv 88/599/EEG av den 23 november 1988 om enhetligt förfarande vid kontroll av tillämpningen av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 (6) bör därför upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

I detta direktiv fastställs minimivillkor för genomförandet av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85.

Artikel 2

Kontrollsystem

1.   Medlemsstaterna skall lägga upp ett system för ändamålsenliga och regelbundna kontroller av det korrekta och enhetliga genomförande som avses i artikel 1, både på vägarna och i företagens lokaler, för alla transportkategorier.

Dessa kontroller skall varje år täcka ett stort och representativt genomsnitt av mobila arbetstagare, förare, företag och fordon inom alla transportkategorier som omfattas av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85.

Medlemsstaterna skall se till att en enhetlig nationell tillsynsstrategi tillämpas inom deras territorium. I detta syfte får medlemsstaterna inrätta ett samordningsorgan när det gäller åtgärder enligt artiklarna 4 och 6, och i så fall skall kommissionen och de övriga medlemsstaterna underrättas om detta.

2.   Varje medlemsstat skall organisera kontrollerna på ett sådant sätt att 1 % av arbetsdagarna för förare av fordon som omfattas av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 kontrolleras från och med den ... (7). Denna procentandel skall ökas till 2 % efter den 1 januari 2009 och till 3 % efter den 1 januari 2011.

Från och med den 1 januari 2013 får kommissionen öka denna lägsta procentandel till 4 %, i enlighet med förfarandet i artikel 12.2, förutsatt att den statistik som samlats in enligt artikel 3 visar att i genomsnitt mer än 90 % av alla kontrollerade fordon är utrustade med digital färdskrivare. När kommissionen fattar sitt beslut skall den även ta hänsyn till de befintliga tillsynsåtgärdernas effektivitet, särskilt i fråga om huruvida digitala färdskrivaruppgifter finns att tillgå i företagens lokaler.

Minst 15 % av det sammanlagda antalet arbetsdagar som kontrolleras skall kontrolleras ute på vägarna och minst 25 % i företagens lokaler. Från och med den 1 januari 2008 skall minst 30 % av det sammanlagda antalet kontrollerade arbetsdagar kontrolleras ute på vägarna och minst 50 % i företagens lokaler.

3.   Den information som lämnas till kommissionen i enlighet med artikel 16.2 i förordning (EEG) nr 3820/85 skall bland annat omfatta uppgifter om antalet förare som kontrollerats på vägarna, antalet kontroller i företagens lokaler, antalet kontrollerade arbetsdagar och antalet rapporterade överträdelser.

Artikel 3

Statistik

Medlemsstaterna skall se till att den statistik som samlas in om kontrollerna enligt artikel 2.1 och 2.2 är indelad i följande kategorier:

| a) | För kontroller på vägarna:






  i) | typ av väg, dvs. om det rör sig om en motorväg, en riksväg eller en mindre väg, |
| --- | --- | --- |

a)

För kontroller på vägarna:

i)

typ av väg, dvs. om det rör sig om en motorväg, en riksväg eller en mindre väg,

| ii) | typ av färdskrivare, dvs. analog eller digital. |
| --- | --- |

ii)

typ av färdskrivare, dvs. analog eller digital.

| b) | För kontroller utförda i företagens lokaler:






  i) | typ av transportverksamhet, dvs. om det rör sig om internationella eller nationella transporter, passagerar- eller godstrafik, transporter som utförs för egen eller annans räkning eller mot betalning eller annan ersättning, |
| --- | --- | --- |

b)

För kontroller utförda i företagens lokaler:

i)

typ av transportverksamhet, dvs. om det rör sig om internationella eller nationella transporter, passagerar- eller godstrafik, transporter som utförs för egen eller annans räkning eller mot betalning eller annan ersättning,

| ii) | storleken på företagets fordonspark, |
| --- | --- |

ii)

storleken på företagets fordonspark,

| iii) | typ av färdskrivare, dvs. analog eller digital. |
| --- | --- |

iii)

typ av färdskrivare, dvs. analog eller digital.

Statistiken skall årligen lämnas till kommissionen.

Behöriga myndigheter i medlemsstaterna skall föra register över föregående års uppgifter.

Eventuella nödvändiga ytterligare klargöranden av definitionerna av de kategorier som anges under a och b skall fastställas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 12.2 i detta direktiv.

Artikel 4

Vägkontroller

1.   Vägkontroller skall genomföras på olika platser när som helst och omfatta en så stor del av vägnätet att det blir svårt att undvika kontrollplatserna.

2.   Medlemsstaterna skall se till att

| a) | man tar tillräcklig hänsyn till behovet av kontrollplatser på eller i närheten av befintliga och planerade vägar, |
| --- | --- |

a)

man tar tillräcklig hänsyn till behovet av kontrollplatser på eller i närheten av befintliga och planerade vägar,

| b) | kontrollerna utförs enligt ett slumpmässigt rotationssystem. |
| --- | --- |

b)

kontrollerna utförs enligt ett slumpmässigt rotationssystem.

3.   De kontrollmoment som skall ingå i vägkontroller fastställs i del A i bilaga I. Kontrollerna kan, om situationen så kräver, koncentreras till ett specifikt kontrollmoment.

4.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9.2 skall vägkontrollerna utföras utan diskriminering. De tjänstemän som kontrollerar efterlevnaden får i synnerhet inte diskriminera på grundval av

| a) | i vilket land fordonet är registrerat, |
| --- | --- |

a)

i vilket land fordonet är registrerat,

| b) | i vilket land föraren är bosatt, |
| --- | --- |

b)

i vilket land föraren är bosatt,

| c) | i vilket land företaget är etablerat, |
| --- | --- |

c)

i vilket land företaget är etablerat,

| d) | resans start- och slutpunkt, |
| --- | --- |

d)

resans start- och slutpunkt,

| e) | om fordonen är utrustade med analog eller digital färdskrivare. |
| --- | --- |

e)

om fordonen är utrustade med analog eller digital färdskrivare.

5.   Tillsynstjänstemannen skall vara försedd med

| a) | en förteckning över de viktigaste kontrollmomenten, i enlighet med del A i bilaga I, och |
| --- | --- |

a)

en förteckning över de viktigaste kontrollmomenten, i enlighet med del A i bilaga I, och

| b) | viss standardkontrollutrustning, i enlighet med bilaga II. |
| --- | --- |

b)

viss standardkontrollutrustning, i enlighet med bilaga II.

6.   Om en medlemsstat vid vägkontroll av föraren av ett fordon som är registrerat i en annan medlemsstat finner att det föreligger omständigheter som ger anledning att anta att överträdelser har begåtts, som inte kan fastställas vid kontrollen på grund av att nödvändiga uppgifter saknas, skall de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna bistå varandra vid utredningen av ärendet.

Artikel 5

Samordnade kontroller

Medlemsstaterna skall minst sex gånger om året vidta samordnade åtgärder för vägkontroller av förare och fordon som omfattas av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85. Sådana åtgärder skall genomföras samtidigt av tillsynsmyndigheterna i minst två medlemsstater, varvid var och en agerar på sitt eget territorium.

Artikel 6

Kontroller i företagens lokaler

1.   Kontroller i företagens lokaler skall organiseras på grundval av tidigare erfarenheter från olika transportkategorier. Denna typ av kontroller skall även utföras när allvarliga överträdelser av förordning (EEG) nr 3820/85 eller förordning (EEG) nr 3821/85 har avslöjats vid vägkontroller.

2.   Kontroller i lokaler skall innehålla de kontrollmoment som anges i förteckningen i del A och del B i bilaga I.

3.   Tillsynstjänstemannen skall vara försedd med

| a) | en förteckning över de viktigaste kontrollmomenten, i enlighet med del A och del B i bilaga I, och |
| --- | --- |

a)

en förteckning över de viktigaste kontrollmomenten, i enlighet med del A och del B i bilaga I, och

| b) | viss standardkontrollutrustning, i enlighet med bilaga II. |
| --- | --- |

b)

viss standardkontrollutrustning, i enlighet med bilaga II.

4.   Tillsynstjänstemännen i en medlemsstat skall vid kontrollen ta hänsyn till eventuell information från det utsedda samordnande tillsynsorganet i en annan medlemsstat, enligt artikel 7.1, om det berörda företagets verksamhet i denna andra medlemsstat.

5.   Vid tillämpning av punkterna 1–4 skall kontroller som genomförs i de behöriga myndigheternas lokaler på grundval av relevanta dokument eller uppgifter som överlämnats av företag på myndigheternas begäran anses likvärdiga med kontroller som utförs i företagens lokaler.

Artikel 7

Samverkan inom gemenskapen

1.   Medlemsstaterna skall utse ett organ som skall ha följande uppgifter:

| a) | Att sörja för samordning med motsvarande organ i de andra berörda medlemsstaterna när det gäller åtgärder enligt artikel 5. |
| --- | --- |

a)

Att sörja för samordning med motsvarande organ i de andra berörda medlemsstaterna när det gäller åtgärder enligt artikel 5.

| b) | Att överlämna tvåårsstatistiken till kommissionen i enlighet med artikel 16.2 i förordning (EEG) nr 3820/85. |
| --- | --- |

b)

Att överlämna tvåårsstatistiken till kommissionen i enlighet med artikel 16.2 i förordning (EEG) nr 3820/85.

| c) | Att ha huvudansvaret för att bistå de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater enligt artikel 4.6. |
| --- | --- |

c)

Att ha huvudansvaret för att bistå de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater enligt artikel 4.6.

Detta organ skall vara företrätt i den kommitté som avses i artikel 12.1.

2.   Medlemsstaterna skall meddela kommissionen när detta organ utsetts, och kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.

3.   Ett utbyte av uppgifter, erfarenheter och information mellan medlemsstaterna skall främjas aktivt i första hand, men inte uteslutande, genom den kommitté som avses i artikel 12.1 och varje sådant organ som kommissionen kan komma att utse i enlighet med det förfarande som avses i artikel 12.2.

Artikel 8

Informationsutbyte

1.   Information som bilateralt ställs till förfogande i enlighet med artikel 17.3 i förordning (EEG) nr 3820/85 eller artikel 19.3 i förordning (EEG) nr 3821/85 skall utbytas mellan de organ som anmälts till kommissionen i enlighet med artikel 7.2

| a) | minst var sjätte månad efter den dag då detta direktiv träder i kraft, och |
| --- | --- |

a)

minst var sjätte månad efter den dag då detta direktiv träder i kraft, och

| b) | på särskild begäran av en medlemsstat i enskilda fall. |
| --- | --- |

b)

på särskild begäran av en medlemsstat i enskilda fall.

2.   Medlemsstaterna skall sträva efter att inrätta system för elektroniskt informationsutbyte. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 12.2 fastställa gemensamma metoder för ett effektivt informationsutbyte.

Artikel 9

Riskvärderingssystem

1.   Medlemsstaterna skall införa ett riskvärderingssystem för företag som skall grundas på det relativa antal överträdelser av förordningarna (EEG) nr 3820/85 eller (EEG) nr 3821/85 som begås av ett enskilt företag samt på hur allvarliga dessa överträdelser är.

2.   Företag med en hög riskvärdering skall kontrolleras oftare och mer ingående. Kriterierna och de närmare bestämmelserna för genomförande av ett sådant system skall diskuteras i den kommitté som avses i artikel 12 i syfte att inrätta ett system för utbyte av information om bästa metoder.

Artikel 10

Rapport

Senast ... (8) skall kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en analys av de påföljder för allvarliga överträdelser som fastställts i medlemsstaternas lagstiftning.

Artikel 11

Bästa metoder

1.   I enlighet med förfarandet i artikel 12.2 skall kommissionen utarbeta riktlinjer för bästa metoder för tillsynsåtgärder.

Dessa riktlinjer skall ingå i den tvåårsrapport som avses i artikel 16.2 i förordning (EEG) nr 3820/85.

2.   Medlemsstaterna skall införa gemensamma utbildningsprogram om bästa metoder som skall genomföras minst en gång om året och främja utbyten minst en gång om året mellan personal vid organen för samverkan inom gemenskapen och deras respektive motparter i andra medlemsstater.

3.   En elektronisk och utskrivbar blankett skall utarbetas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 12.2 och skall användas när en förare varit sjukskriven eller haft semester, eller när föraren har kört ett annat fordon som inte omfattas av räckvidden för förordning (EEG) nr 3820/85 under den period som anges i artikel 15.7 första stycket första strecksatsen i förordning (EEG) nr 3821/85.

4.   Medlemsstaterna skall se till att tillsynstjänstemännen är väl utbildade för att utföra sina uppgifter.

Artikel 12

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 18.1 i förordning (EEG) nr 3821/85.

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 13

Genomförandebestämmelser

Kommissionen skall på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ anta genomförandebestämmelser i enlighet med förfarandet i artikel 12.2, särskilt för något av följande syften:

| a) | Verka för en gemensam strategi för genomförandet av detta direktiv. |
| --- | --- |

a)

Verka för en gemensam strategi för genomförandet av detta direktiv.

| b) | Verka för en enhetlig strategi och en harmoniserad tolkning av förordning (EEG) nr 3820/85 mellan tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

b)

Verka för en enhetlig strategi och en harmoniserad tolkning av förordning (EEG) nr 3820/85 mellan tillsynsmyndigheterna.

| c) | Främja en dialog mellan branschen och tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

c)

Främja en dialog mellan branschen och tillsynsmyndigheterna.

Artikel 14

Förhandlingar med tredjeländer

När detta direktiv har trätt i kraft skall gemenskapen inleda förhandlingar med de berörda tredjeländerna i syfte att komma överens om tillämpning av bestämmelser som är likvärdiga med bestämmelserna i detta direktiv.

Artikel 15

Uppdatering av bilagorna

De ändringar av bilagorna som är nödvändiga för att anpassa dem till utvecklingen av bästa metoder skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2.

Artikel 16

Införlivande

1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 2006. De skall genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 17

Upphävande

1.   Direktiv 88/599/EEG skall upphöra att gälla med verkan från och med den ... (9).

2.   Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till det här direktivet.

Artikel 18

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 19

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 241, 28.9.2004, s. 65.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 20 april 2004 (EUT C 104 E, 30.4.2004), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 december 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjorda i EUT).

2

(3)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 1. Förordningen ändrad genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG (EUT L 226, 10.9.2003, s. 4).

3

(4)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 8. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 432/2004 (EUT L 71, 10.3.2004, s. 3).

4

(5)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

5

(6)  EGT L 325, 29.11.1988, s. 55. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 2135/98 (EGT L 274, 9.10.1998, s. 1).

6

(7)  Den dag då detta direktiv träder i kraft.

7

(8)  Tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

8

(9)  Den dag då detta direktiv träder i kraft.

9

---

BILAGA I

DEL A

Vägkontroller

Följande moment skall i allmänhet ingå i vägkontrollerna:

| 1. | Daglig körtid, raster, dygns- och veckovila samt de diagramblad för de föregående dagarna som skall medföras på fordonet enligt artikel 15.7 i förordning (EEG) nr 3821/85 och/eller de data för samma period som finns lagrade på förarkortet och/eller i färdskrivarens minne i enlighet med bilaga II till detta direktiv och/eller utskrifterna. |
| --- | --- |

1.

Daglig körtid, raster, dygns- och veckovila samt de diagramblad för de föregående dagarna som skall medföras på fordonet enligt artikel 15.7 i förordning (EEG) nr 3821/85 och/eller de data för samma period som finns lagrade på förarkortet och/eller i färdskrivarens minne i enlighet med bilaga II till detta direktiv och/eller utskrifterna.

| 2. | För den period som avses i artikel 15.7 i förordning (EEG) nr 3821/85, eventuella fall då fordonets tillåtna hastighet överskridits, vilket definieras som varje period på mer än 1 minut då fordonets hastighet överstigit 90 km/h för fordon i kategori N3 eller 105 km/h för fordon i kategori M3 (kategorierna N3 och M3 enligt definitionerna i bilaga I till rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (1)). |
| --- | --- |

2.

För den period som avses i artikel 15.7 i förordning (EEG) nr 3821/85, eventuella fall då fordonets tillåtna hastighet överskridits, vilket definieras som varje period på mer än 1 minut då fordonets hastighet överstigit 90 km/h för fordon i kategori N3 eller 105 km/h för fordon i kategori M3 (kategorierna N3 och M3 enligt definitionerna i bilaga I till rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (1)).

| 3. | I förekommande fall, tillfälliga hastigheter som fordonet enligt färdskrivaren uppnått under högst de närmast föregående 24 timmarnas användning av fordonet. |
| --- | --- |

3.

I förekommande fall, tillfälliga hastigheter som fordonet enligt färdskrivaren uppnått under högst de närmast föregående 24 timmarnas användning av fordonet.

| 4. | Färdskrivarens funktion (kontroll av eventuellt missbruk av utrustningen och/eller förarkort och/eller diagramblad) eller, i förekommande fall, att de handlingar som avses i artikel 14.5 i förordning (EEG) nr 3820/85 finns. |
| --- | --- |

4.

Färdskrivarens funktion (kontroll av eventuellt missbruk av utrustningen och/eller förarkort och/eller diagramblad) eller, i förekommande fall, att de handlingar som avses i artikel 14.5 i förordning (EEG) nr 3820/85 finns.

DEL B

Kontroller i företagens lokaler

Följande moment skall kontrolleras i företagens lokaler, utöver de moment som kontrolleras vid vägkontrollerna:

| 1. | Veckovila och körperioder mellan dessa viloperioder. |
| --- | --- |

1.

Veckovila och körperioder mellan dessa viloperioder.

| 2. | Tvåveckorsgränsen för körtimmar. |
| --- | --- |

2.

Tvåveckorsgränsen för körtimmar.

| 3. | Diagramblad, uppgifter och utskrifter från fordonsenhet och förarkort. |
| --- | --- |

3.

Diagramblad, uppgifter och utskrifter från fordonsenhet och förarkort.

Medlemsstaterna får vid behov kontrollera medansvaret för andra aktörer i transportkedjan, t.ex. befraktare, speditörer eller underentreprenörer, om en överträdelse avslöjas, inbegripet kontroll av om transportavtalen är utformade på ett sådant sätt att reglerna i förordningarna (EEG) nr 3820/85 och 3821/85 kan följas.

---

(1)  EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/78/EG (EUT L 153, 30.4.2004, s. 103).

---

BILAGA II

STANDARDUTRUSTNING FÖR TILLSYNSENHETER

Medlemsstaterna skall se till att de tillsynsenheter som utför de uppgifter som anges i bilaga I förfogar över följande standardutrustning:

| 1. | Utrustning som klarar att ladda ned data från den digitala färdskrivarens fordonsenhet och förarkort, att läsa data samt att analysera data och/eller sända uppgifter till en central databas för analys. |
| --- | --- |

1.

Utrustning som klarar att ladda ned data från den digitala färdskrivarens fordonsenhet och förarkort, att läsa data samt att analysera data och/eller sända uppgifter till en central databas för analys.

| 2. | Utrustning för att kontrollera färdskrivarbladen. |
| --- | --- |

2.

Utrustning för att kontrollera färdskrivarbladen.

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

| — | Rådet antog med beaktande av artikel 71 i EG-fördraget och inom ramen för medbeslutandeförfarandet enligt artikel 251 i EG-fördraget sin gemensamma ståndpunkt om ett utkast till Europaparlamentets och rådets direktiv om minimivillkor för genomförande av direktiv 2002/15/EG och rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet den 9 december 2004. |
| --- | --- |

—

Rådet antog med beaktande av artikel 71 i EG-fördraget och inom ramen för medbeslutandeförfarandet enligt artikel 251 i EG-fördraget sin gemensamma ståndpunkt om ett utkast till Europaparlamentets och rådets direktiv om minimivillkor för genomförande av direktiv 2002/15/EG och rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet den 9 december 2004.

| — | Rådet tog vid sitt ställningstagande hänsyn till Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen av den 20 april 2004 (1) och Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 2 juni 2004 (2). |
| --- | --- |

—

Rådet tog vid sitt ställningstagande hänsyn till Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen av den 20 april 2004 (1) och Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 2 juni 2004 (2).

Huvudsyften i utkastet till direktiv

Syftet med utkastet till direktiv är

| — | att fastställa minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet (”yrkesförares kör- och viloperioder”) och följaktligen att föreskriva ett minsta antal sådana kontroller som tillsynsmyndigheter i varje medlemsstat skall utföra, |
| --- | --- |

—

att fastställa minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet (”yrkesförares kör- och viloperioder”) och följaktligen att föreskriva ett minsta antal sådana kontroller som tillsynsmyndigheter i varje medlemsstat skall utföra,

| — | att ge en enhetlig tolkning av kontrollernas inriktning genom att sörja för ett harmoniserat genomförande av denna gemenskapslagstiftning för vägtransporter. |
| --- | --- |

—

att ge en enhetlig tolkning av kontrollernas inriktning genom att sörja för ett harmoniserat genomförande av denna gemenskapslagstiftning för vägtransporter.

Enligt gällande lagstiftning skall minst 1 % av alla dagsverken kontrolleras (3). Kommissionen föreslår nu att kraven skall höjas till en nivå som visserligen innebär en utmaning men är rimlig och som kommer att leda till kraftigt förbättrad vägsäkerhet.

När den digitala färdskrivaren införs kommer uppgifternas tillgänglighet och exakthet att förbättras. Härigenom kan medlemsstaterna öka antalet kontroller och deras effektivitet både längs vägarna och i företagslokaler inom alla transportkategorier. Medlemsstaterna är enligt utkastet till direktiv dessutom skyldiga att ta fram statistik över dessa kontroller, vilken årligen skall överlämnas till kommissionen.

Andra nya bestämmelser i direktivet är

| — | att det skall finnas en detaljerad förteckning över vad väg- och lokalkontrollerna skall omfatta, |
| --- | --- |

—

att det skall finnas en detaljerad förteckning över vad väg- och lokalkontrollerna skall omfatta,

| — | att fler kontroller skall samordnas mellan medlemsstaterna, |
| --- | --- |

—

att fler kontroller skall samordnas mellan medlemsstaterna,

| — | att ett organ för samverkan inom gemenskapen införs, vilket bland annat skall samordna de samordnade kontrollerna, |
| --- | --- |

—

att ett organ för samverkan inom gemenskapen införs, vilket bland annat skall samordna de samordnade kontrollerna,

| — | att informationsutbytet skall intensifieras när det gäller kontrollresultat och att medlemsstaterna skall uppmanas att införa ett system för elektroniskt informationsutbyte, och |
| --- | --- |

—

att informationsutbytet skall intensifieras när det gäller kontrollresultat och att medlemsstaterna skall uppmanas att införa ett system för elektroniskt informationsutbyte, och

| — | att ett riskvärderingssystem införs för företagen i kombination med en skyldighet att se till att företag med en hög riskvärdering kontrolleras oftare och mer ingående. |
| --- | --- |

—

att ett riskvärderingssystem införs för företagen i kombination med en skyldighet att se till att företag med en hög riskvärdering kontrolleras oftare och mer ingående.

Utkastet till direktiv innehåller även föreskrifter om fastställande av riktlinjer för bästa metoder, gemensam utbildningsverksamhet och utbyte av upplysningar och erfarenheter.

II.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänt

Rådet anser att den gemensamma ståndpunkten tillfört den nu gällande lagstiftningen ett avsevärt mervärde.

Med hänsyn till den gradvisa föryngringen av transportföretagens fordonspark – och därmed en motsvarande ökning av antalet fordon som utrustats med digital färdskrivare – kommer medlemsstaterna att införa ett kontrollsystem som garanterar att minst 3 % av arbetsdagarna kontrolleras för den som kör fordon som omfattas av detta utkast till direktiv. Kommissionen planerade en omedelbar ökning av kontrollnivån till 3 % av arbetsdagarna från och med det nya direktivets ikraftträdande, men rådet beslutade att detta mål skall nås genom att antalet kontroller gradvis ökas från 1 % till 2 % från och med den 1 januari 2009. Dessutom infördes en bestämmelse om att tillåta en höjning av lägsta procenttal till 4 % från och med den 1 januari 2013 under förutsättning att det finns statistik som visar att mer än 90 % av alla fordon är försedda med digital färdskrivare.

För att sörja för en god balans mellan vägkontroller och företagskontroller innehåller den gemensamma ståndpunkten en bestämmelse om att (minst) 30 procent av det sammanlagda antalet kontrollerade arbetsdagar skall kontrolleras ute på vägarna och (minst) 50 procent i företagens lokaler från och med den 1 januari 2008.

Rådet avvisade att direktiv 2002/15/EG, ”arbetstidsdirektivet”, inkluderas i direktivets tillämpningsområde, eftersom man ville inrikta sig på faktiska kör- och viloperioder. ”Arbetstiden” kan för övrigt inte tillförlitligt kontrolleras med hjälp av digitala färdskrivare, varför vägkontrollerna skulle bli ganska svåra att genomföra.

2.   Parlamentets ändringar

| — | Av parlamentets ändringar kunde rådet godta ändring 27. |
| --- | --- |

—

Av parlamentets ändringar kunde rådet godta ändring 27.

| — | Ändringarna 3 (se skäl 4), 12, 21–22 (endast den del som avser ”typ av färdskrivare”) och 23 godtogs delvis.
  När det gäller ändring 19 kunde rådet godta parlamentets begäran att sänka minsta antal vid väg kontrollerade arbetsdagar till 15 %. Det kan här noteras att rådet fastställde att 25 % av dagarna skall kontrolleras i lokaler och införde en övergångsperiod (till och med den 1 januari 2008) för en ökning till 30 % (väg) och 50 % (företagslokaler).
  Rådet anser även att ändring 24 till sitt innehåll omfattas av artikel 4.2 a. I fråga om ändring 28 ansåg rådet att ändringens huvudsyfte redan tillgodoses genom artiklarna 4.6 och 6.4. Ändring 29 grundas på en princip som redan tas upp i artikel 9 (”riskvärderingssystem”) i den gemensamma ståndpunkten.
  När det gäller ändring 42 beslutade rådet att låta termen ”veckovila” ingå i förteckningen i bilaga I A. |
| --- | --- |

—

Ändringarna 3 (se skäl 4), 12, 21–22 (endast den del som avser ”typ av färdskrivare”) och 23 godtogs delvis.

När det gäller ändring 19 kunde rådet godta parlamentets begäran att sänka minsta antal vid väg kontrollerade arbetsdagar till 15 %. Det kan här noteras att rådet fastställde att 25 % av dagarna skall kontrolleras i lokaler och införde en övergångsperiod (till och med den 1 januari 2008) för en ökning till 30 % (väg) och 50 % (företagslokaler).

Rådet anser även att ändring 24 till sitt innehåll omfattas av artikel 4.2 a. I fråga om ändring 28 ansåg rådet att ändringens huvudsyfte redan tillgodoses genom artiklarna 4.6 och 6.4. Ändring 29 grundas på en princip som redan tas upp i artikel 9 (”riskvärderingssystem”) i den gemensamma ståndpunkten.

När det gäller ändring 42 beslutade rådet att låta termen ”veckovila” ingå i förteckningen i bilaga I A.

| — | Rådet avvisade ändringarna 7, 63, 18, 20, 25, 31, 39, 40, 41 och 66 liksom nedanstående ändringar som försetts med kompletterande anmärkningar:






  — | Ändringarna 1, 12, 15, 29, 34 och 36 eftersom syftet var att utvidga direktivutkastets tillämpningsområde. |
| --- | --- | --- |

—

Rådet avvisade ändringarna 7, 63, 18, 20, 25, 31, 39, 40, 41 och 66 liksom nedanstående ändringar som försetts med kompletterande anmärkningar:

—

Ändringarna 1, 12, 15, 29, 34 och 36 eftersom syftet var att utvidga direktivutkastets tillämpningsområde.

| — | Rådet avvisade även införandet av en definition av förare (ändringarna 13 och 14) samt en bestämmelse om fordon från tredjeländer (ändring 16) eftersom denna anses omfattas av utkastet till förordning om kör- och vilotider (förordningen om ”harmonisering av sociallagstiftning” (4)), och vidare överfördes de berörda bestämmelser som anförs i ändringarna 32, 33 och 35–38 till utkastet till förordning om kör- och vilotider (förordningen om ”harmonisering av sociallagstiftning”) och är därför inte längre tillämpliga här, |
| --- | --- |

—

Rådet avvisade även införandet av en definition av förare (ändringarna 13 och 14) samt en bestämmelse om fordon från tredjeländer (ändring 16) eftersom denna anses omfattas av utkastet till förordning om kör- och vilotider (förordningen om ”harmonisering av sociallagstiftning” (4)), och vidare överfördes de berörda bestämmelser som anförs i ändringarna 32, 33 och 35–38 till utkastet till förordning om kör- och vilotider (förordningen om ”harmonisering av sociallagstiftning”) och är därför inte längre tillämpliga här,

| — | ändring 5, eftersom rådet anser att innehållet i tillräcklig utsträckning täcks in av artikel 11, |
| --- | --- |

—

ändring 5, eftersom rådet anser att innehållet i tillräcklig utsträckning täcks in av artikel 11,

| — | ändring 6, eftersom rådet anser att denna bestämmelse hör hemma i förslaget till utkast till förordning om kör- och vilotider, |
| --- | --- |

—

ändring 6, eftersom rådet anser att denna bestämmelse hör hemma i förslaget till utkast till förordning om kör- och vilotider,

| — | ändring 11, eftersom rådet anser att denna begäran redan implicit tillgodoses genom hänvisningen till förordning (EEG) nr 3820/85, |
| --- | --- |

—

ändring 11, eftersom rådet anser att denna begäran redan implicit tillgodoses genom hänvisningen till förordning (EEG) nr 3820/85,

| — | ändring 26, eftersom rådet överlåter denna bedömning till den personal som övervakar att lagstiftningen efterlevs, |
| --- | --- |

—

ändring 26, eftersom rådet överlåter denna bedömning till den personal som övervakar att lagstiftningen efterlevs,

| — | ändring 30, men rådet framhåller att en mindre genomgripande bestämmelse finns i artikel 13 b. |
| --- | --- |

—

ändring 30, men rådet framhåller att en mindre genomgripande bestämmelse finns i artikel 13 b.

III.   SAMMANFATTNING

I fråga om de viktigaste ”huvudbestämmelserna” i utkastet till direktiv – om en ökning av antalet kontroller från 1 % till 3 % under de närmaste sex åren och fastställandet av minsta procentandel arbetsdagar som skall kontrolleras vid väg och i företagslokaler – är rådets bedömning att Europaparlamentet och rådet inte tycks ha särskilt olika uppfattningar. De flesta av de ändringar som rådet avvisade omfattas antingen av utkastet till förordning om harmonisering av sociallagstiftning eller skulle ha medfört en betydande utvidgning av direktivutkastets tillämpningsområde. Rådet ser därför fram emot att inom en snar framtid kunna nå en överenskommelse med parlamentet om detta utkast till direktiv.

---

(1)  Dok. 8510/04 CODEC 567 TRANS 160 SOC 184.

(2)  EUT C 241, 28.9.2001, s. 65.

(3)  Se artikel 2.2 i rådets direktiv 88/599/EEG av den 23 november 1988 om enhetligt förfarande vid kontroll av tillämpningen av förordning (EEG) nr 3820/85 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter och av förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare för vägtransporter (EGT L 325, 29.11.1988, s. 55).

(4)  Se den gemensamma ståndpunkten antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98.

---

| 15.3.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 63/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.3.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 63/11

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 12/2005

antagen av rådet den 9 december 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2005 av den ... om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98

(2005/C 63 E/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (3) syftar till harmonisering av konkurrensvillkoren mellan olika former av inrikestransporter, i synnerhet när det gäller vägtransportsektorn, och till att förbättra arbetsförhållanden och trafiksäkerheten. Framstegen på dessa områden bör tryggas och följas upp. |
| --- | --- |

(1)

Rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (3) syftar till harmonisering av konkurrensvillkoren mellan olika former av inrikestransporter, i synnerhet när det gäller vägtransportsektorn, och till att förbättra arbetsförhållanden och trafiksäkerheten. Framstegen på dessa områden bör tryggas och följas upp.

| (2) | Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (4) skall medlemsstaterna vidta åtgärder som begränsar den maximala veckoarbetstiden för mobila arbetstagare. |
| --- | --- |

(2)

Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (4) skall medlemsstaterna vidta åtgärder som begränsar den maximala veckoarbetstiden för mobila arbetstagare.

| (3) | Det har visat sig svårt att i samtliga medlemsstater på ett enhetligt sätt tolka, tillämpa och kontrollera efterlevnaden av och övervaka vissa bestämmelser i förordning (EEG) nr 3820/85 som rör körtider, raster och viloperioder för föraren som utför nationella och internationella vägtransporter inom gemenskapen, på grund av att bestämmelserna är alltför generellt formulerade. |
| --- | --- |

(3)

Det har visat sig svårt att i samtliga medlemsstater på ett enhetligt sätt tolka, tillämpa och kontrollera efterlevnaden av och övervaka vissa bestämmelser i förordning (EEG) nr 3820/85 som rör körtider, raster och viloperioder för föraren som utför nationella och internationella vägtransporter inom gemenskapen, på grund av att bestämmelserna är alltför generellt formulerade.

| (4) | För att tillämpningen av bestämmelserna inte skall urholkas och målen för dem skall kunna uppfyllas är det angeläget att efterlevnaden kontrolleras på ett effektivt och enhetligt sätt. Det är därför nödvändigt att utarbeta tydligare och enklare bestämmelser som vägtransportindustrin och tillsynsmyndigheterna lättare kan förstå, tolka och tillämpa. |
| --- | --- |

(4)

För att tillämpningen av bestämmelserna inte skall urholkas och målen för dem skall kunna uppfyllas är det angeläget att efterlevnaden kontrolleras på ett effektivt och enhetligt sätt. Det är därför nödvändigt att utarbeta tydligare och enklare bestämmelser som vägtransportindustrin och tillsynsmyndigheterna lättare kan förstå, tolka och tillämpa.

| (5) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning när det gäller arbetsförhållanden bör inte hindra arbetsmarknadens parter att genom kollektivförhandlingar eller på annat sätt anta bestämmelser som är gynnsammare för arbetstagarna. |
| --- | --- |

(5)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning när det gäller arbetsförhållanden bör inte hindra arbetsmarknadens parter att genom kollektivförhandlingar eller på annat sätt anta bestämmelser som är gynnsammare för arbetstagarna.

| (6) | Det är önskvärt att syftet med denna förordning fastställs tydligt genom att man anger de viktigaste fordonskategorier som förordningen omfattar. |
| --- | --- |

(6)

Det är önskvärt att syftet med denna förordning fastställs tydligt genom att man anger de viktigaste fordonskategorier som förordningen omfattar.

| (7) | Denna förordning bör tillämpas på vägtransporter som utförs antingen enbart inom gemenskapen, eller mellan gemenskapen, Schweiz och de länder som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. |
| --- | --- |

(7)

Denna förordning bör tillämpas på vägtransporter som utförs antingen enbart inom gemenskapen, eller mellan gemenskapen, Schweiz och de länder som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

| (8) | Bestämmelserna i den Europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella vägtransporter (AETR) av den 1 juli 1970, i dess ändrade lydelse, bör även i fortsättningen gälla vägtransporter av gods och passagerare med fordon som är registrerade i en medlemsstat eller i ett land som är part i AETR, för hela transportsträckan om transporten går mellan gemenskapen och ett annat tredjeland än Schweiz och de länder som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller genom ett sådant land. |
| --- | --- |

(8)

Bestämmelserna i den Europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella vägtransporter (AETR) av den 1 juli 1970, i dess ändrade lydelse, bör även i fortsättningen gälla vägtransporter av gods och passagerare med fordon som är registrerade i en medlemsstat eller i ett land som är part i AETR, för hela transportsträckan om transporten går mellan gemenskapen och ett annat tredjeland än Schweiz och de länder som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller genom ett sådant land.

| (9) | Om vägtransporten genomförs med fordon som är registrerade i ett tredjeland som inte är part i AETR bör AETR:s bestämmelser gälla den del av transportsträckan som går genom gemenskapen eller genom länder som är avtalsslutande parter i AETR. |
| --- | --- |

(9)

Om vägtransporten genomförs med fordon som är registrerade i ett tredjeland som inte är part i AETR bör AETR:s bestämmelser gälla den del av transportsträckan som går genom gemenskapen eller genom länder som är avtalsslutande parter i AETR.

| (10) | Eftersom de frågor som behandlas i AETR-överenskommelsen omfattas av denna förordnings tillämpningsområde, är gemenskapen behörig att förhandla om och ingå överenskommelsen. |
| --- | --- |

(10)

Eftersom de frågor som behandlas i AETR-överenskommelsen omfattas av denna förordnings tillämpningsområde, är gemenskapen behörig att förhandla om och ingå överenskommelsen.

| (11) | Om en ändring av interna gemenskapsbestämmelser på området i fråga innebär att AETR bör ändras på motsvarande sätt bör medlemsstaterna vidta gemensamma åtgärder för att få till stånd en sådan ändring snarast möjligt i enlighet med förfarandet i överenskommelsen. |
| --- | --- |

(11)

Om en ändring av interna gemenskapsbestämmelser på området i fråga innebär att AETR bör ändras på motsvarande sätt bör medlemsstaterna vidta gemensamma åtgärder för att få till stånd en sådan ändring snarast möjligt i enlighet med förfarandet i överenskommelsen.

| (12) | Förteckningen över undantag bör uppdateras så att den återspeglar utvecklingen inom vägtransportsektorn under de senaste nitton åren. |
| --- | --- |

(12)

Förteckningen över undantag bör uppdateras så att den återspeglar utvecklingen inom vägtransportsektorn under de senaste nitton åren.

| (13) | Samtliga nyckelbegrepp bör definieras utförligt för att underlätta tolkningen och för att se till att denna förordning tillämpas på ett enhetligt sätt. Definitionen av vecka i denna förordning bör inte hindra föraren från att börja sitt arbete vilken dag som helst i veckan. |
| --- | --- |

(13)

Samtliga nyckelbegrepp bör definieras utförligt för att underlätta tolkningen och för att se till att denna förordning tillämpas på ett enhetligt sätt. Definitionen av vecka i denna förordning bör inte hindra föraren från att börja sitt arbete vilken dag som helst i veckan.

| (14) | För att garantera ett effektivt genomförande är det väsentligt att vederbörande myndigheter efter en övergångsperiod vid vägkontroller kan kontrollera att körtider och viloperioder har iakttagits ordentligt dagen för kontrollen och under föregående 28 dagar. |
| --- | --- |

(14)

För att garantera ett effektivt genomförande är det väsentligt att vederbörande myndigheter efter en övergångsperiod vid vägkontroller kan kontrollera att körtider och viloperioder har iakttagits ordentligt dagen för kontrollen och under föregående 28 dagar.

| (15) | De grundläggande bestämmelserna om körtider behöver förtydligas och förenklas så att efterlevnaden kan kontrolleras på ett effektivt och enhetligt sätt med hjälp av digitala färdskrivare i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (5) och den här förordningen. Dessutom bör de nationella kontrollinstanserna med hjälp av den ständiga kommittén sträva efter att tolka och tillämpa den här förordningen på ett enhetligt sätt. |
| --- | --- |

(15)

De grundläggande bestämmelserna om körtider behöver förtydligas och förenklas så att efterlevnaden kan kontrolleras på ett effektivt och enhetligt sätt med hjälp av digitala färdskrivare i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (5) och den här förordningen. Dessutom bör de nationella kontrollinstanserna med hjälp av den ständiga kommittén sträva efter att tolka och tillämpa den här förordningen på ett enhetligt sätt.

| (16) | Det har visat sig att det med tillämpning av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3820/85 är möjligt att schemalägga daglig körtid och raster så att en förare kan köra alltför långa perioder utan rast, vilket leder till sämre trafiksäkerhet och sämre arbetsförhållanden för föraren. Det är därför lämpligt att se till att uppdelade raster fördelas så att missbruk förebyggs. |
| --- | --- |

(16)

Det har visat sig att det med tillämpning av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3820/85 är möjligt att schemalägga daglig körtid och raster så att en förare kan köra alltför långa perioder utan rast, vilket leder till sämre trafiksäkerhet och sämre arbetsförhållanden för föraren. Det är därför lämpligt att se till att uppdelade raster fördelas så att missbruk förebyggs.

| (17) | Denna förordning syftar till att förbättra de sociala förhållandena för anställda som omfattas av förordningen, liksom till att förbättra den allmänna trafiksäkerheten. Detta uppnås huvudsakligen genom bestämmelser i vilka det anges maximal körtid per dag, per vecka och per period om två på varandra följande veckor, samt genom en bestämmelse enligt vilken föraren är skyldig att ha en normal veckovila minst en gång per två på varandra följande veckor samt bestämmelser i vilka det anges att en dygnsvila under inga omständigheter får vara kortare än nio timmars sammanhängande viloperiod. Eftersom dessa bestämmelser garanterar adekvat vila och hänsyn också tas till de erfarenheter man fått under de senaste åren genom att tillämpa bestämmelserna i praktiken, är det inte längre nödvändigt med ett kompensationssystem för reducerade dygnsviloperioder. |
| --- | --- |

(17)

Denna förordning syftar till att förbättra de sociala förhållandena för anställda som omfattas av förordningen, liksom till att förbättra den allmänna trafiksäkerheten. Detta uppnås huvudsakligen genom bestämmelser i vilka det anges maximal körtid per dag, per vecka och per period om två på varandra följande veckor, samt genom en bestämmelse enligt vilken föraren är skyldig att ha en normal veckovila minst en gång per två på varandra följande veckor samt bestämmelser i vilka det anges att en dygnsvila under inga omständigheter får vara kortare än nio timmars sammanhängande viloperiod. Eftersom dessa bestämmelser garanterar adekvat vila och hänsyn också tas till de erfarenheter man fått under de senaste åren genom att tillämpa bestämmelserna i praktiken, är det inte längre nödvändigt med ett kompensationssystem för reducerade dygnsviloperioder.

| (18) | Vägtransporter i gemenskapen innebär i många fall att färja eller tåg används för vissa transportsträckor. Tydliga bestämmelser om perioder av dygnsvila och raster som är lämpliga för den typen av transporter bör därför fastställas. |
| --- | --- |

(18)

Vägtransporter i gemenskapen innebär i många fall att färja eller tåg används för vissa transportsträckor. Tydliga bestämmelser om perioder av dygnsvila och raster som är lämpliga för den typen av transporter bör därför fastställas.

| (19) | Eftersom person- och godstransporter över gränserna ständigt ökar bör de vägkontroller och kontroller av företagens lokaler som genomförs även omfatta körtider, viloperioder och raster i andra medlemsstater eller i länder utanför gemenskapen och fastställa om dessa följts på föreskrivet sätt, i syfte att öka trafiksäkerheten och öka efterlevnaden av förordningen. |
| --- | --- |

(19)

Eftersom person- och godstransporter över gränserna ständigt ökar bör de vägkontroller och kontroller av företagens lokaler som genomförs även omfatta körtider, viloperioder och raster i andra medlemsstater eller i länder utanför gemenskapen och fastställa om dessa följts på föreskrivet sätt, i syfte att öka trafiksäkerheten och öka efterlevnaden av förordningen.

| (20) | Transportföretagens ansvar bör omfatta åtminstone transportföretag som är juridiska eller fysiska personer, och det bör också innebära att åtgärder kan vidtas när det gäller fysiska personer som begår, eller medverkar till, överträdelser mot denna förordning. |
| --- | --- |

(20)

Transportföretagens ansvar bör omfatta åtminstone transportföretag som är juridiska eller fysiska personer, och det bör också innebära att åtgärder kan vidtas när det gäller fysiska personer som begår, eller medverkar till, överträdelser mot denna förordning.

| (21) | Det är nödvändigt att förare som arbetar för flera transportföretag förser varje företag med lämplig information så att de kan uppfylla sina åtaganden enligt förordningen. |
| --- | --- |

(21)

Det är nödvändigt att förare som arbetar för flera transportföretag förser varje företag med lämplig information så att de kan uppfylla sina åtaganden enligt förordningen.

| (22) | För att kunna främja social utveckling och förbättra trafiksäkerheten bör varje medlemsstat även i fortsättningen ha rätt att vidta vissa lämpliga åtgärder. |
| --- | --- |

(22)

För att kunna främja social utveckling och förbättra trafiksäkerheten bör varje medlemsstat även i fortsättningen ha rätt att vidta vissa lämpliga åtgärder.

| (23) | Nationella undantag bör återspegla förändringar inom vägtransportsektorn och de bör begränsas till de områden som för närvarande inte är utsatta för konkurrens. |
| --- | --- |

(23)

Nationella undantag bör återspegla förändringar inom vägtransportsektorn och de bör begränsas till de områden som för närvarande inte är utsatta för konkurrens.

| (24) | Medlemsstaterna bör fastställa regler för fordon som används för persontransporter i linjetrafik, om linjens längd inte överstiger 50 kilometer. Dessa regler bör ge tillräckligt skydd vad gäller tillåtna körtider och obligatoriska raster och viloperioder. |
| --- | --- |

(24)

Medlemsstaterna bör fastställa regler för fordon som används för persontransporter i linjetrafik, om linjens längd inte överstiger 50 kilometer. Dessa regler bör ge tillräckligt skydd vad gäller tillåtna körtider och obligatoriska raster och viloperioder.

| (25) | För att på ett effektivt sätt kunna kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna bör samtliga nationella och internationella persontransporter i linjetrafik kontrolleras genom användning av standardfärdskrivare. |
| --- | --- |

(25)

För att på ett effektivt sätt kunna kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna bör samtliga nationella och internationella persontransporter i linjetrafik kontrolleras genom användning av standardfärdskrivare.

| (26) | Medlemsstaterna bör fastställa påföljder vid överträdelser av denna förordning och se till att de verkställs. Dessa påföljder måste vara effektiva, proportionella, avskräckande och icke-diskriminerande. I medlemsstaternas gemensamma regelsystem för åtgärder bör även ingå möjligheten att belägga fordon med körförbud vid allvarliga överträdelser. De bestämmelser i förordningen som gäller påföljder eller rättsliga förfaranden bör inte inverka på nationella regler när det gäller bevisbördan. |
| --- | --- |

(26)

Medlemsstaterna bör fastställa påföljder vid överträdelser av denna förordning och se till att de verkställs. Dessa påföljder måste vara effektiva, proportionella, avskräckande och icke-diskriminerande. I medlemsstaternas gemensamma regelsystem för åtgärder bör även ingå möjligheten att belägga fordon med körförbud vid allvarliga överträdelser. De bestämmelser i förordningen som gäller påföljder eller rättsliga förfaranden bör inte inverka på nationella regler när det gäller bevisbördan.

| (27) | För att på ett otvetydigt och effektivt sätt kunna kontrollera att bestämmelserna efterlevs bör bestämmelserna om transportföretagens och förarnas ansvar vid överträdelser av denna förordning harmoniseras. Ansvaret kan innebära straff-, civil- och förvaltningsrättsliga påföljder beroende på vad som tillämpas i medlemsstaten. |
| --- | --- |

(27)

För att på ett otvetydigt och effektivt sätt kunna kontrollera att bestämmelserna efterlevs bör bestämmelserna om transportföretagens och förarnas ansvar vid överträdelser av denna förordning harmoniseras. Ansvaret kan innebära straff-, civil- och förvaltningsrättsliga påföljder beroende på vad som tillämpas i medlemsstaten.

| (28) | Eftersom målet med denna förordning, nämligen att fastställa tydliga och gemensamma bestämmelser om körtider, raster och viloperioder, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av behovet av samordnade åtgärder bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(28)

Eftersom målet med denna förordning, nämligen att fastställa tydliga och gemensamma bestämmelser om körtider, raster och viloperioder, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av behovet av samordnade åtgärder bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (29) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6). |
| --- | --- |

(29)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6).

| (30) | Förordning (EEG) nr 3821/85 bör ändras i syfte att förtydliga transportföretagens och förarnas specifika skyldigheter och främja rättslig säkerhet och underlätta kontroller av körtid och viloperioder vid vägkontroller. |
| --- | --- |

(30)

Förordning (EEG) nr 3821/85 bör ändras i syfte att förtydliga transportföretagens och förarnas specifika skyldigheter och främja rättslig säkerhet och underlätta kontroller av körtid och viloperioder vid vägkontroller.

| (31) | Förordning (EEG) nr 3821/85 bör även ändras så att rättssäkerhet uppnås i fråga om nya datum för införande av digital färdskrivare och för utfärdande av förarkorten. |
| --- | --- |

(31)

Förordning (EEG) nr 3821/85 bör även ändras så att rättssäkerhet uppnås i fråga om nya datum för införande av digital färdskrivare och för utfärdande av förarkorten.

| (32) | Av tydlighets- och rationaliseringsskäl bör förordning (EEG) nr 3820/1985 upphävas och ersättas med denna förordning. |
| --- | --- |

(32)

Av tydlighets- och rationaliseringsskäl bör förordning (EEG) nr 3820/1985 upphävas och ersättas med denna förordning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Inledande bestämmelser

Artikel 1

I syfte att harmonisera konkurrensvillkoren mellan olika landtransportsätt, i synnerhet inom vägtransportsektorn, och förbättra arbetsförhållandena och trafiksäkerheten, fastställs i denna förordning bestämmelser om körtider, raster och viloperioder för förare som utför person- och godstransporter på väg. Denna förordning syftar dessutom till att främja bättre övervakning och tillsyn i medlemsstaterna samt förbättrade arbetsmetoder inom vägtransportsektorn.

Artikel 2

1.   Denna förordning skall tillämpas på vägtransporter med fordon som används för

| a) | godstransporter, om fordonens högsta tillåtna vikt, inklusive släpvagn eller påhängsvagn, överstiger 3,5 ton, eller |
| --- | --- |

a)

godstransporter, om fordonens högsta tillåtna vikt, inklusive släpvagn eller påhängsvagn, överstiger 3,5 ton, eller

| b) | persontransporter, om fordonen är konstruerade eller permanent anpassade för transport av mer än nio personer, inklusive föraren, och avsedda för detta ändamål. |
| --- | --- |

b)

persontransporter, om fordonen är konstruerade eller permanent anpassade för transport av mer än nio personer, inklusive föraren, och avsedda för detta ändamål.

2.   Denna förordning skall tillämpas, oberoende av fordonets registreringsland, på vägtransporter som utförs

| a) | enbart inom gemenskapen, och |
| --- | --- |

a)

enbart inom gemenskapen, och

| b) | mellan gemenskapen, Schweiz och de länder som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. |
| --- | --- |

b)

mellan gemenskapen, Schweiz och de länder som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

3.   I stället för denna förordning skall Europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella vägtransporter (AETR) tillämpas på internationella vägtransporter som delvis genomförs utanför de områden som anges i punkt 2, för

| a) | fordon som är registrerade i gemenskapen eller i länder som är parter i AETR-överenskommelsen, för hela resan, |
| --- | --- |

a)

fordon som är registrerade i gemenskapen eller i länder som är parter i AETR-överenskommelsen, för hela resan,

| b) | fordon som är registrerade i ett tredjeland som inte är part i AETR-överenskommelsen, endast för den del av resan som äger rum i gemenskapen eller i länder som är parter i AETR-överenskommelsen. |
| --- | --- |

b)

fordon som är registrerade i ett tredjeland som inte är part i AETR-överenskommelsen, endast för den del av resan som äger rum i gemenskapen eller i länder som är parter i AETR-överenskommelsen.

Artikel 3

Denna förordning skall inte tillämpas på vägtransporter med

| a) | fordon som används för persontransporter i linjetrafik, om linjens längd inte överstiger 50 kilometer, |
| --- | --- |

a)

fordon som används för persontransporter i linjetrafik, om linjens längd inte överstiger 50 kilometer,

| b) | fordon vars högsta tillåtna hastighet inte överstiger 30 kilometer i timmen, |
| --- | --- |

b)

fordon vars högsta tillåtna hastighet inte överstiger 30 kilometer i timmen,

| c) | fordon som ägs eller hyrs, utan förare, av försvarsmakten, räddningstjänsten, brandförsvaret och styrkor som är ansvariga för upprätthållande av allmän ordning, om transporten utförs till följd av de uppgifter som ålagts dessa yrkeskårer och genomförs under deras kontroll, |
| --- | --- |

c)

fordon som ägs eller hyrs, utan förare, av försvarsmakten, räddningstjänsten, brandförsvaret och styrkor som är ansvariga för upprätthållande av allmän ordning, om transporten utförs till följd av de uppgifter som ålagts dessa yrkeskårer och genomförs under deras kontroll,

| d) | fordon som används i nödsituationer eller för räddningsarbete, |
| --- | --- |

d)

fordon som används i nödsituationer eller för räddningsarbete,

| e) | specialfordon som används för sjukvårdsändamål, |
| --- | --- |

e)

specialfordon som används för sjukvårdsändamål,

| f) | specialfordon för bärgning som används inom en radie av 100 km från den ort där fordonet är stationerat, |
| --- | --- |

f)

specialfordon för bärgning som används inom en radie av 100 km från den ort där fordonet är stationerat,

| g) | fordon som provas på väg i samband med tekniskt utvecklingsarbete, reparation eller underhåll och nya eller ombyggda fordon som ännu inte tagits i drift, |
| --- | --- |

g)

fordon som provas på väg i samband med tekniskt utvecklingsarbete, reparation eller underhåll och nya eller ombyggda fordon som ännu inte tagits i drift,

| h) | fordon eller en kombination av fordon med en högsta tillåtna vikt som inte överstiger 7,5 ton, vilka används för icke-kommersiell transport av gods, |
| --- | --- |

h)

fordon eller en kombination av fordon med en högsta tillåtna vikt som inte överstiger 7,5 ton, vilka används för icke-kommersiell transport av gods,

| i) | kommersiella fordon som betraktas som veteranfordon enligt lagstiftningen i den medlemsstat där de körs och som används för icke-kommersiell transport av personer eller gods. |
| --- | --- |

i)

kommersiella fordon som betraktas som veteranfordon enligt lagstiftningen i den medlemsstat där de körs och som används för icke-kommersiell transport av personer eller gods.

Artikel 4

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

| a) | vägtransport: all körning helt eller delvis på offentlig väg med ett lastat eller olastat fordon som används för transport av personer eller gods. |
| --- | --- |

a)

vägtransport: all körning helt eller delvis på offentlig väg med ett lastat eller olastat fordon som används för transport av personer eller gods.

| b) | fordon: motorfordon, dragfordon, släpvagn och påhängsvagn eller en kombination av dessa fordon, enligt följande definitioner:






  — | motorfordon: fordon som kör på väg av egen kraft, som inte permanent går på räls och som normalt används för transport av personer eller gods. |
| --- | --- | --- |

b)

fordon: motorfordon, dragfordon, släpvagn och påhängsvagn eller en kombination av dessa fordon, enligt följande definitioner:

—

motorfordon: fordon som kör på väg av egen kraft, som inte permanent går på räls och som normalt används för transport av personer eller gods.

| — | dragfordon: fordon som kör på väg av egen kraft, som inte permanent går på räls och som är speciellt konstruerat för att dra, skjuta eller på annat sätt förflytta släpvagnar, påhängsvagnar, anordningar eller maskiner. |
| --- | --- |

—

dragfordon: fordon som kör på väg av egen kraft, som inte permanent går på räls och som är speciellt konstruerat för att dra, skjuta eller på annat sätt förflytta släpvagnar, påhängsvagnar, anordningar eller maskiner.

| — | släpvagn: fordon konstruerat för att kopplas till motor- eller dragfordon. |
| --- | --- |

—

släpvagn: fordon konstruerat för att kopplas till motor- eller dragfordon.

| — | påhängsvagn: släpvagn utan framaxel, kopplad på sådant sätt att en avsevärd del av dess egen vikt och lastens vikt bärs av motor- eller dragfordonet. |
| --- | --- |

—

påhängsvagn: släpvagn utan framaxel, kopplad på sådant sätt att en avsevärd del av dess egen vikt och lastens vikt bärs av motor- eller dragfordonet.

| c) | förare: person som kör fordonet, även under kort tid, eller som medföljer i ett fordon för att vid behov vara tillgänglig för körning. |
| --- | --- |

c)

förare: person som kör fordonet, även under kort tid, eller som medföljer i ett fordon för att vid behov vara tillgänglig för körning.

| d) | rast: tidsperiod under vilken föraren inte får köra eller utföra något annat arbete och som endast skall utnyttjas för återhämtning. |
| --- | --- |

d)

rast: tidsperiod under vilken föraren inte får köra eller utföra något annat arbete och som endast skall utnyttjas för återhämtning.

| e) | annat arbete: all verksamhet som definieras som arbetstid i artikel 3 a i direktiv 2002/15/EG utom ”körning”, samt arbete för samma eller annan arbetsgivare inom eller utanför transportsektorn. |
| --- | --- |

e)

annat arbete: all verksamhet som definieras som arbetstid i artikel 3 a i direktiv 2002/15/EG utom ”körning”, samt arbete för samma eller annan arbetsgivare inom eller utanför transportsektorn.

| f) | vila: sammanhängande tidsperiod under vilken föraren fritt kan förfoga över sin tid. |
| --- | --- |

f)

vila: sammanhängande tidsperiod under vilken föraren fritt kan förfoga över sin tid.

| g) | dygnsvila: tidsperiod under dygnet under vilken föraren fritt kan förfoga över sin tid och som består av normal dygnsvila eller reducerad dygnsvila.






  — | normal dygnsvila: sammanhängande viloperiod om minst elva timmar. Alternativt kan den normala dygnsvilan tas ut i två perioder, den första bestående av minst tre timmars sammanhängande vila och den andra perioden av minst nio timmars sammanhängande vila. |
| --- | --- | --- |

g)

dygnsvila: tidsperiod under dygnet under vilken föraren fritt kan förfoga över sin tid och som består av normal dygnsvila eller reducerad dygnsvila.

—

normal dygnsvila: sammanhängande viloperiod om minst elva timmar. Alternativt kan den normala dygnsvilan tas ut i två perioder, den första bestående av minst tre timmars sammanhängande vila och den andra perioden av minst nio timmars sammanhängande vila.

| — | reducerad dygnsvila: sammanhängande viloperiod om minst nio men mindre än elva timmar. |
| --- | --- |

—

reducerad dygnsvila: sammanhängande viloperiod om minst nio men mindre än elva timmar.

| h) | veckovila: sammanhängande viloperiod under vilken föraren fritt kan förfoga över sin tid, vilken består av normal veckovila eller reducerad veckovila.






  — | normal veckovila: sammanhängande viloperiod om minst 45 timmar. |
| --- | --- | --- |

h)

veckovila: sammanhängande viloperiod under vilken föraren fritt kan förfoga över sin tid, vilken består av normal veckovila eller reducerad veckovila.

—

normal veckovila: sammanhängande viloperiod om minst 45 timmar.

| — | reducerad veckovila: sammanhängande viloperiod om mindre än 45 timmar, vilken med förbehåll för villkoren i artikel 8.6 kan förkortas till minst 24 sammanhängande timmar. |
| --- | --- |

—

reducerad veckovila: sammanhängande viloperiod om mindre än 45 timmar, vilken med förbehåll för villkoren i artikel 8.6 kan förkortas till minst 24 sammanhängande timmar.

| i) | vecka: tidsperiod mellan 00.00 på måndag och 24.00 på söndag. |
| --- | --- |

i)

vecka: tidsperiod mellan 00.00 på måndag och 24.00 på söndag.

| j) | daglig körtid: sammanlagd körtid mellan slutet på en dygnsvila och början på nästa dygnsvila eller mellan en period av dygnsvila och en period av veckovila. |
| --- | --- |

j)

daglig körtid: sammanlagd körtid mellan slutet på en dygnsvila och början på nästa dygnsvila eller mellan en period av dygnsvila och en period av veckovila.

| k) | körtid per vecka: sammanlagd körtid under en vecka. |
| --- | --- |

k)

körtid per vecka: sammanlagd körtid under en vecka.

| l) | högsta tillåtna vikt: högsta tillåtna vikt för ett körklart och fullt lastat fordon. |
| --- | --- |

l)

högsta tillåtna vikt: högsta tillåtna vikt för ett körklart och fullt lastat fordon.

| m) | linjetrafik för persontransporter: nationell och internationell trafik enligt definitionen i artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992 om gemensamma regler för internationell persontransport med buss. (7) |
| --- | --- |

m)

linjetrafik för persontransporter: nationell och internationell trafik enligt definitionen i artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992 om gemensamma regler för internationell persontransport med buss. (7)

| n) | multibemanning: bemanning av ett fordon där minst ytterligare en förare medföljer fordonet för att köra det under körtiden mellan två på varandra följande perioder av dygnsvila eller mellan en period av dygnsvila och en period av veckovila. Närvaron av en eller flera ytterligare förare är frivillig under den första timmen av multibemanning, men obligatorisk för den återstående perioden. |
| --- | --- |

n)

multibemanning: bemanning av ett fordon där minst ytterligare en förare medföljer fordonet för att köra det under körtiden mellan två på varandra följande perioder av dygnsvila eller mellan en period av dygnsvila och en period av veckovila. Närvaron av en eller flera ytterligare förare är frivillig under den första timmen av multibemanning, men obligatorisk för den återstående perioden.

| o) | transportföretag: fysiska och juridiska personer, sammanslutningar eller grupper av personer som inte är juridiska personer med eller utan vinstdrivande syfte samt offentliga organ, antingen med egen ställning som juridisk person eller underställda en myndighet med sådan ställning, vilka utför vägtransporter, oberoende av om detta sker för egen räkning eller mot betalning eller annan ersättning. |
| --- | --- |

o)

transportföretag: fysiska och juridiska personer, sammanslutningar eller grupper av personer som inte är juridiska personer med eller utan vinstdrivande syfte samt offentliga organ, antingen med egen ställning som juridisk person eller underställda en myndighet med sådan ställning, vilka utför vägtransporter, oberoende av om detta sker för egen räkning eller mot betalning eller annan ersättning.

| p) | körperiod: den sammanlagda körtiden från det att föraren börjar köra efter en viloperiod eller en föreskriven rast till dess att han tar en viloperiod eller en föreskriven rast. Körperioden får vara oavbruten eller avbruten. |
| --- | --- |

p)

körperiod: den sammanlagda körtiden från det att föraren börjar köra efter en viloperiod eller en föreskriven rast till dess att han tar en viloperiod eller en föreskriven rast. Körperioden får vara oavbruten eller avbruten.

| q) | föreskriven rast: en minst femton minuter lång sammanhängande rast med minst fem minuter per halvtimme, eller del av denna, av den sammanlagda körtiden, när den föreskrivna rasten inleds. |
| --- | --- |

q)

föreskriven rast: en minst femton minuter lång sammanhängande rast med minst fem minuter per halvtimme, eller del av denna, av den sammanlagda körtiden, när den föreskrivna rasten inleds.

KAPITEL II

Besättning, körtider, raster och viloperioder

Artikel 5

1.   Lägsta ålder för förare skall vara 18 år.

2.   Lägsta ålder för förarbiträden skall vara 18 år. Medlemsstaterna får emellertid sänka förarbiträdenas lägsta ålder till 16 år

| a) | vid vägtransporter som utförs inom en medlemsstat inom en radie av 50 km från den ort där fordonet är stationerat, inbegripet kommuner vars centrum är belägna inom denna radie, |
| --- | --- |

a)

vid vägtransporter som utförs inom en medlemsstat inom en radie av 50 km från den ort där fordonet är stationerat, inbegripet kommuner vars centrum är belägna inom denna radie,

| b) | om det sker i yrkesutbildningssyfte, och |
| --- | --- |

b)

om det sker i yrkesutbildningssyfte, och

| c) | om det står i överensstämmelse med nationella arbetsrättsliga regler. |
| --- | --- |

c)

om det står i överensstämmelse med nationella arbetsrättsliga regler.

Artikel 6

1.   Den dagliga körtiden får inte överstiga nio timmar.

Den dagliga körtiden får emellertid utsträckas till tio timmar högst två gånger under en vecka.

2.   Körtiden under en vecka får inte överstiga 56 timmar och får inte leda till att den maximala veckoarbetstiden enligt direktiv 2002/15/EG överskrids.

3.   Den sammanlagda körtiden under två på varandra följande veckor får inte överstiga 90 timmar.

4.   Till daglig körtid och körtid per vecka skall räknas all körtid på gemenskapens territorium eller i ett tredjeland.

5.   En förare skall som ”annat arbete” registrera all tid enligt beskrivningen i artikel 4 e och all tid som han kör ett fordon som används för kommersiella transporter vilka inte omfattas av denna förordning samt registrera alla perioder av ”tillgänglighet” enligt definitionen i artikel 15.3 c i förordning (EEG) 3821/85 sedan sin senaste dygns- eller veckovila. Denna registrering skall göras antingen för hand på ett diagramblad, eller på en utskrift, eller genom användning av funktionen att för hand föra in uppgifter i färdskrivaren.

Artikel 7

Efter en körperiod på fyra och en halv timme skall föraren ta en sammanhängande rast på minst fyrtiofem minuter, såvida han/hon inte tar en viloperiod.

De kortaste föreskrivna rasten för varje eventuell körperiod anges i nedanstående tabell:

| Körtid | Kortast föreskriven rast |
| --- | --- |
| 0-90 minuter | 15 minuter |
| 91-120 minuter | 20 minuter |
| 121-150 minuter | 25 minuter |
| 151-180 minuter | 30 minuter |
| 181-210 minuter | 35 minuter |
| 211-240 minuter | 40 minuter |
| 241-270 minuter (maximum) | 45 minuter |

Körtid

Kortast föreskriven rast

0-90 minuter

15 minuter

91-120 minuter

20 minuter

121-150 minuter

25 minuter

151-180 minuter

30 minuter

181-210 minuter

35 minuter

211-240 minuter

40 minuter

241-270 minuter (maximum)

45 minuter

Artikel 8

1.   En förare skall ta ut dygns- och veckovila.

2.   Föraren skall ha tagit en ny dygnsvila inom varje 24-timmarsperiod efter slutet på föregående dygnsvila eller veckovila.

Om den dygnsvila som ingår i 24-timmarsperioden uppgår till minst nio men färre än elva timmar, skall dygnsvilan i fråga betraktas som reducerad dygnsvila.

3.   En dygnsvila får förlängas till en normal veckovila eller en reducerad veckovila.

4.   En förare får ha högst tre perioder av reducerad dygnsvila mellan två veckovilor.

5.   Trots vad som föreskrivs i punkt 2 skall förare av fordon med multibemanning ta en ny dygnsvila på minst nio timmar senast 30 timmar efter den föregående dygns- eller veckovilan.

6.   Under två på varandra följande veckor skall en förare ta minst

| — | två normala veckovilor, eller |
| --- | --- |

—

två normala veckovilor, eller

| — | en normal veckovila och en reducerad veckovila om minst 24 timmar - minskningen skall dock kompenseras genom en motsvarande sammanhängande viloperiod som skall tas ut före utgången av den tredje veckan efter veckan i fråga. |
| --- | --- |

—

en normal veckovila och en reducerad veckovila om minst 24 timmar - minskningen skall dock kompenseras genom en motsvarande sammanhängande viloperiod som skall tas ut före utgången av den tredje veckan efter veckan i fråga.

En veckovila skall inledas senast efter sex 24-timmarsperioder räknat från slutet av föregående veckovila.

7.   Varje vila som tas ut som kompensation för en reducerad veckovila skall tas ut i samband med en annan viloperiod på minst nio timmar.

8.   Dygnsvilor och reducerade veckovilor på annan ort än där fordonet är stationerat eller där föraren har sin hemort får tillbringas i ett fordon, om detta är utrustat med ändamålsenliga sovmöjligheter för varje förare och fordonet står stilla.

9.   En period av veckovila som börjar under en vecka och fortsätter in på följande vecka får hänföras till endera av dessa veckor, men inte till båda.

Artikel 9

1.   Trots vad som föreskrivs i artikel 8 får förare som medföljer ett fordon som transporteras med färja eller järnväg och som tar ut sin normala dygnsvila avbryta viloperioden högst två gånger och ägna sig åt andra aktiviteter i totalt högst en timme.

2.   Under den normala dygnsvila som avses i punkt 1 skall föraren ha tillgång till en sovbrits eller liggplats.

KAPITEL III

Företagets ansvar

Artikel 10

1.   Transportföretagets betalning till förare som är anställda eller som står till företagets förfogande får inte, även om det sker i form av bonus eller lönetillägg, beräknas på grundval av tillryggalagda sträckor och/eller transporterad godsmängd, om betalningen är av sådan art att den utgör en fara för trafiksäkerheten.

2.   Transportföretaget skall organisera det arbete som avses i punkt 1 så att föraren kan följa förordning (EEG) nr 3821/85 och kapitel II i den här förordningen. Transportföretaget skall informera föraren på lämpligt sätt och regelbundet kontrollera att förordning (EEG) nr 3821/85 och kapitel II i den här förordningen följs.

3.   Ett transportföretag skall vara ansvarigt för överträdelser som begåtts av företagets förare, även om överträdelsen har begåtts i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland.

Utan att det påverkar medlemsstaternas rätt att hålla transportföretag fullt ansvariga får medlemsstaterna göra detta ansvar avhängigt av företagets överträdelse av punkterna 1 och 2. Medlemsstaterna får ta i beaktande alla bevis för att transportföretaget inte rimligtvis kan hållas ansvarigt för den överträdelse som begåtts.

4.   Företag, befraktare, speditörer, researrangörer, huvudentreprenörer, underentreprenörer och uthyrningsföretag för förare skall se till att avtalade transporttidsscheman är förenliga med denna förordning.

| 5. | a) | Transportföretag som använder fordon utrustade med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1 B till förordning (EEG) nr 3821/85 och som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde skall






  i) | se till att alla uppgifter överförs från fordonsenheten och förarkortet så regelbundet som det föreskrivs av medlemsstaten och överföra relevanta uppgifter oftare för att garantera att alla uppgifter om aktiviteter som genomförts av eller för det berörda företaget överförs, |
| --- | --- | --- | --- |

5.

a)

Transportföretag som använder fordon utrustade med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1 B till förordning (EEG) nr 3821/85 och som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde skall

i)

se till att alla uppgifter överförs från fordonsenheten och förarkortet så regelbundet som det föreskrivs av medlemsstaten och överföra relevanta uppgifter oftare för att garantera att alla uppgifter om aktiviteter som genomförts av eller för det berörda företaget överförs,

| ii) | se till att alla uppgifter som överförs, både från fordonsenheten och från förarkortet, bevaras under minst tolv månader från och med registreringsdagen; sådana uppgifter skall på begäran av en kontrolltjänsteman vara tillgängliga, antingen direkt eller på distans, från företagets lokaler. |
| --- | --- |

ii)

se till att alla uppgifter som överförs, både från fordonsenheten och från förarkortet, bevaras under minst tolv månader från och med registreringsdagen; sådana uppgifter skall på begäran av en kontrolltjänsteman vara tillgängliga, antingen direkt eller på distans, från företagets lokaler.

b)

I denna punkt skall ”överföring” tolkas i enlighet med definitionen i avsnitt I (definitioner) led s i bilaga I B i förordning (EEG) nr 3821/85.

c)

Den maximala längden på perioden för vilken relevanta uppgifter skall överföras enligt led a i skall fastställas av kommissionen i överensstämmelse med det rådgivande förfarande som avses i artikel 24.2.

KAPITEL IV

Undantag

Artikel 11

En medlemsstat får föreskriva högre minimigränser för raster och viloperioder och lägre maximigränser för körtid än de som anges i artiklarna 6 till 9 för vägtransporter som utförs helt på dess territorium. Bestämmelserna i denna förordning skall emellertid vara fortsatt tillämpliga på förare i internationell trafik.

Artikel 12

Om det är förenligt med trafiksäkerheten och det behövs för att fordonet skall nå fram till en lämplig plats att stanna på, får föraren avvika från artiklarna 6 till 9 i den utsträckning som krävs för att tillgodose personers, fordonets och lastens säkerhet. Föraren skall ange skälen för en sådan avvikelse för hand på ett färdskrivardiagramblad eller på en utskrift från färdskrivaren eller i sin tjänstgöringslista senast då han når fram till en lämplig plats att stanna på.

Artikel 13

1.   Om det är förenligt med de mål som fastställs i artikel 1, får varje medlemsstat inom sitt eget territorium, eller efter överenskommelse med en annan medlemsstat inom dess territorium, medge undantag från föreskrifterna i artiklarna 5 till 9 för transporter enligt följande:

| a) | Fordon som ägs eller hyrs, utan förare, av statliga myndigheter för att utföra vägtransporter som inte konkurrerar med privata transportföretag. |
| --- | --- |

a)

Fordon som ägs eller hyrs, utan förare, av statliga myndigheter för att utföra vägtransporter som inte konkurrerar med privata transportföretag.

| b) | Fordon som används eller hyrs utan förare av jordbruks-, trädgårds-, skogs-, uppfödnings- eller fiskeriföretag för godstransporter inom ramen för företagets egen verksamhet inom en radie av högst 100 km från företagets etableringsort. |
| --- | --- |

b)

Fordon som används eller hyrs utan förare av jordbruks-, trädgårds-, skogs-, uppfödnings- eller fiskeriföretag för godstransporter inom ramen för företagets egen verksamhet inom en radie av högst 100 km från företagets etableringsort.

| c) | Jordbruksmaskiner och skogsbruksmaskiner som används i jordbruks- och skogsbruksverksamhet, inom en radie av upp till 100 km från det företags etableringsort som äger, hyr eller leasar fordonet. |
| --- | --- |

c)

Jordbruksmaskiner och skogsbruksmaskiner som används i jordbruks- och skogsbruksverksamhet, inom en radie av upp till 100 km från det företags etableringsort som äger, hyr eller leasar fordonet.

| d) | Fordon eller en kombination av fordon med en högsta tillåtna vikt som inte överstiger 7,5 ton, vilka används av personer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster i enlighet med definitionen i artikel 2.13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (8) för leveranser inom ramen för den samhällsomfattande tjänsten eller för transport av material eller utrustning som föraren använder i sitt arbete. Sådana fordon får endast användas inom en radie av 50 km från företagets etableringsort och på villkor att körningen av fordonen inte utgör förarens huvudsakliga uppgift. |
| --- | --- |

d)

Fordon eller en kombination av fordon med en högsta tillåtna vikt som inte överstiger 7,5 ton, vilka används av personer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster i enlighet med definitionen i artikel 2.13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (8) för leveranser inom ramen för den samhällsomfattande tjänsten eller för transport av material eller utrustning som föraren använder i sitt arbete. Sådana fordon får endast användas inom en radie av 50 km från företagets etableringsort och på villkor att körningen av fordonen inte utgör förarens huvudsakliga uppgift.

| e) | Fordon som uteslutande används på öar med en areal av högst 2 300 km2 vilka inte är förenade med landet i övrigt med broar, vadställen eller tunnlar öppna för motorfordon. |
| --- | --- |

e)

Fordon som uteslutande används på öar med en areal av högst 2 300 km2 vilka inte är förenade med landet i övrigt med broar, vadställen eller tunnlar öppna för motorfordon.

| f) | Fordon som används för godstransporter inom en radie av 50 km från företagets etableringsort och som drivs med hjälp av naturgas, flytande gas eller el vars högsta tillåtna vikt, inklusive släp eller påhängsvagn, inte överstiger 7,5 ton. |
| --- | --- |

f)

Fordon som används för godstransporter inom en radie av 50 km från företagets etableringsort och som drivs med hjälp av naturgas, flytande gas eller el vars högsta tillåtna vikt, inklusive släp eller påhängsvagn, inte överstiger 7,5 ton.

| g) | Fordon som används för övningskörning och förarprov för erhållande av körkort eller yrkeskompetensbevis, förutsatt att fordonet inte används för kommersiell transport av gods eller passagerare. |
| --- | --- |

g)

Fordon som används för övningskörning och förarprov för erhållande av körkort eller yrkeskompetensbevis, förutsatt att fordonet inte används för kommersiell transport av gods eller passagerare.

| h) | Fordon som används i samband med avloppsunderhåll, översvämningsinsatser, vattenförsörjning, underhåll och kontroll av vägar samt avfallshantering. |
| --- | --- |

h)

Fordon som används i samband med avloppsunderhåll, översvämningsinsatser, vattenförsörjning, underhåll och kontroll av vägar samt avfallshantering.

| i) | Fordon med mellan 10 och 17 sittplatser vilka uteslutande används för icke-kommersiell persontransport. |
| --- | --- |

i)

Fordon med mellan 10 och 17 sittplatser vilka uteslutande används för icke-kommersiell persontransport.

| j) | Specialfordon som transporterar cirkus- och nöjesfältsutrustning. |
| --- | --- |

j)

Specialfordon som transporterar cirkus- och nöjesfältsutrustning.

| k) | Särskilt utrustade fordon för mobila projekt, vars främsta syfte är att användas som undervisningshjälpmedel när de är stationära. |
| --- | --- |

k)

Särskilt utrustade fordon för mobila projekt, vars främsta syfte är att användas som undervisningshjälpmedel när de är stationära.

| l) | Fordon som används för uppsamling av mjölk från bondgårdar och för återlämning till bondgårdar av mjölkbehållare eller mjölkprodukter avsedda för djurfoder. |
| --- | --- |

l)

Fordon som används för uppsamling av mjölk från bondgårdar och för återlämning till bondgårdar av mjölkbehållare eller mjölkprodukter avsedda för djurfoder.

| m) | Specialfordon för transport av pengar och/eller värdeföremål. |
| --- | --- |

m)

Specialfordon för transport av pengar och/eller värdeföremål.

| n) | Fordon som används för transport av djuravfall eller djurkadaver som inte är avsedda som människoföda. |
| --- | --- |

n)

Fordon som används för transport av djuravfall eller djurkadaver som inte är avsedda som människoföda.

| o) | Fordon som används enbart på vägar inom knutpunktsanläggningar som hamnar, intermodala terminaler och järnvägsterminaler. |
| --- | --- |

o)

Fordon som används enbart på vägar inom knutpunktsanläggningar som hamnar, intermodala terminaler och järnvägsterminaler.

2.   Medlemsstaterna skall informera kommissionen om undantag som har medgivits enligt punkt 1 och kommissionen skall informera de övriga medlemsstaterna om detta.

3.   Under förutsättning att de mål som anges i artikel 1 inte äventyras och att adekvat skydd för förarna tillhandahålls får en medlemsstat med kommissionens förhandsgodkännande inom sitt eget territorium medge undantag från denna förordning för fordon som används i på förhand fastställda områden med en befolkningstäthet under fem personer per kvadratkilometer, i följande fall:

| — | Undantag avseende raster för inhemsk linjetrafik för persontransporter, där tidtabellen bekräftas av myndigheterna. |
| --- | --- |

—

Undantag avseende raster för inhemsk linjetrafik för persontransporter, där tidtabellen bekräftas av myndigheterna.

| — | När det i bestämmelserna om undantag i denna förordning fastställs en begränsad körradie på högst 100 km för sådan inhemsk godstrafik på väg, för egen räkning eller för uthyrning eller mot ersättning, som inte påverkar den inre marknaden och som behövs för att bibehålla vissa industrisektorer på det berörda territoriet. |
| --- | --- |

—

När det i bestämmelserna om undantag i denna förordning fastställs en begränsad körradie på högst 100 km för sådan inhemsk godstrafik på väg, för egen räkning eller för uthyrning eller mot ersättning, som inte påverkar den inre marknaden och som behövs för att bibehålla vissa industrisektorer på det berörda territoriet.

En vägtransport får med detta undantag omfatta en körning till ett område med en befolkningstäthet på minst fem personer per kvadratkilometer i enda syfte att inleda eller avsluta körningen. Sådana åtgärder skall vara proportionerliga till sin art och sitt omfång.

Artikel 14

1.   Under förutsättning att de mål som anges i artikel 1 inte äventyras får medlemsstaterna, efter tillstånd från kommissionen, medge undantag från tillämpningen av artiklarna 6 till 9 i denna förordning för transporter som genomförs under extraordinära omständigheter.

2.   I brådskande fall får medlemsstaterna medge tillfälligt undantag under högst 30 dagar, vilket omgående skall meddelas kommissionen.

3.   Kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om undantag som medgivits enligt denna artikel.

Artikel 15

Medlemsstaterna skall se till att förarna till de fordon som anges i artikel 3.a omfattas av nationella regler som ger tillräckligt skydd vad gäller tillåtna körtider, obligatoriska raster och viloperioder.

KAPITEL V

Kontrollförfaranden och påföljder

Artikel 16

1.   Om fordonet inte är utrustat med färdskrivare i enlighet med förordning (EEG) nr 3821/85, skall punkterna 2 och 3 i den här artikeln gälla

| a) | i nationell linjetrafik för persontransporter, och |
| --- | --- |

a)

i nationell linjetrafik för persontransporter, och

| b) | i internationell linjetrafik för persontransporter, där linjelängden är högst 100 km och slutstationerna är belägna högst 50 km fågelvägen från en gräns mellan två medlemsstater. |
| --- | --- |

b)

i internationell linjetrafik för persontransporter, där linjelängden är högst 100 km och slutstationerna är belägna högst 50 km fågelvägen från en gräns mellan två medlemsstater.

2.   Transportföretaget skall upprätta en tidtabell och en tjänstgöringslista för varje enskild förare med namn, tjänstgöringsort och i förväg fastställt schema för olika perioder av körning, annat arbete samt raster och tillgänglighet.

Varje förare av sådan trafik som avses i punkt 1 skall medföra ett utdrag ur tjänstgöringslistan och en kopia av tidtabellen.

3.   Tjänstgöringslistan skall

| a) | innehålla samtliga uppgifter i punkt 2 för en period som minst omfattar de närmast 28 föregående dagarna; dessa uppgifter skall uppdateras regelbundet, dock minst en gång i månaden, |
| --- | --- |

a)

innehålla samtliga uppgifter i punkt 2 för en period som minst omfattar de närmast 28 föregående dagarna; dessa uppgifter skall uppdateras regelbundet, dock minst en gång i månaden,

| b) | vara undertecknad av transportföretagets chef eller dennes företrädare, |
| --- | --- |

b)

vara undertecknad av transportföretagets chef eller dennes företrädare,

| c) | bevaras av transportföretaget i ett år efter utgången av den period som den omfattar; företaget skall, om en förare begär det, lämna ett utdrag ur hans tjänstgöringslista, och |
| --- | --- |

c)

bevaras av transportföretaget i ett år efter utgången av den period som den omfattar; företaget skall, om en förare begär det, lämna ett utdrag ur hans tjänstgöringslista, och

| d) | på begäran uppvisas för och överlämnas till behörig kontrolltjänsteman. |
| --- | --- |

d)

på begäran uppvisas för och överlämnas till behörig kontrolltjänsteman.

Artikel 17

1.   För att kommissionen vartannat år skall kunna utarbeta en rapport om tillämpningen av denna förordning och förordning (EEG) nr 3821/85 och om utvecklingen inom de aktuella verksamhetsområdena, skall medlemsstaterna tillställa kommissionen nödvändig information på den enhetliga blankett som finns i kommissionens beslut 93/173/EEG (9).

2.   Denna information skall överlämnas till kommissionen senast den 30 september efter utgången av den tvåårsperiod som rapporten omfattar.

3.   Kommissionen skall lägga fram rapporten för Europaparlamentet och rådet senast 13 månader efter utgången av den tvåårsperiod som rapporten omfattar.

Artikel 18

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning.

Artikel 19

1.   Medlemsstaterna skall fastställa påföljder för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och förordning (EEG) nr 3821/85 och skall vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de genomförs. Dessa påföljder skall vara effektiva, proportionella, avskräckande och icke-diskriminerande. Ingen överträdelse av denna förordning eller förordning (EEG) nr 3821/85 skall bli föremål för mer än en påföljd eller mer än ett förfarande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa åtgärder och regler om påföljder till kommissionen senast det datum som fastställs i artikel 29. Kommissionen skall därefter underrätta medlemsstaterna om detta.

2.   En medlemsstat skall göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att utdöma påföljder för företag och/eller förare för sådana överträdelser av denna förordning som upptäcks inom den berörda medlemsstatens territorium, om ingen påföljd tidigare har utdömts för överträdelsen, även om överträdelsen har begåtts i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland.

Om en överträdelse som upptäcks

| — | inte begicks på den berörda medlemsstatens territorium, och |
| --- | --- |

—

inte begicks på den berörda medlemsstatens territorium, och

| — | har begåtts av ett företag som är etablerat i, eller en förare vars anställningsort ligger i en annan medlemsstat eller ett tredjeland, |
| --- | --- |

—

har begåtts av ett företag som är etablerat i, eller en förare vars anställningsort ligger i en annan medlemsstat eller ett tredjeland,

får medlemsstaten fram till den 1 januari 2009, i stället för att utdöma en påföljd, rapportera omständigheterna kring överträdelsen till den behöriga myndigheten i den medlemsstat eller det tredjeland där företaget är etablerat, eller där föraren har sin anställningsort.

3.   När en medlemsstat inleder ett förfarande eller utdömer påföljder för en viss överträdelse, skall den skriftligen lägga fram vederbörliga bevis om detta för föraren.

4.   Medlemsstaterna skall se till att ett system med proportionella påföljder, som kan inkludera ekonomiska påföljder, är i kraft om överträdelser av denna förordning eller förordning (EEG) nr 3821/85 har konstaterats hos ett företag eller dess samverkande befraktare, speditörer, researrangörer, huvudentreprenörer, underentreprenörer eller uthyrningsföretag.

Artikel 20

1.   Föraren skall bevara alla bevis på påföljder eller inledda förfaranden som lagts fram av en medlemsstat, till dess att samma överträdelse av denna förordning inte längre kan leda till ett andra förfarande eller en andra påföljd i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

2.   Föraren skall på begäran kunna lägga fram de bevis som avses i punkt 1.

3.   En förare som är anställd av eller står till förfogande för mer än ett transportföretag skall lämna tillräcklig information till vart och ett av företagen, så att de kan följa föreskrifterna i kapitel II.

Artikel 21

Om en medlemsstat anser att denna förordning har överträtts på ett sätt som uppenbart kan utgöra ett hot mot trafiksäkerheten, skall den ha rätt att belägga det berörda fordonet med körförbud fram till dess att orsaken till överträdelsen har åtgärdats. Medlemsstaterna kan tvinga föraren att ta ut en dygnsvila. Medlemsstaterna får också tillämpa definitiv indragning, tillfällig indragning eller inskränkning av ett företags trafiktillstånd, eller av en förares körkort. Den kommitté som avses i artikel 24.2 skall utarbeta riktlinjer för att främja en harmoniserad tillämpning av denna artikel.

Artikel 22

1.   Medlemsstaterna skall bistå varandra vid denna förordnings tillämpning och vid kontrollen av efterlevnaden.

2.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall regelbundet översända till varandra all tillgänglig information om

| a) | överträdelser av föreskrifterna i kapitel II som begåtts av personer som inte är bosatta i den ifrågavarande medlemsstaten och de påföljder som dessa överträdelser medfört, |
| --- | --- |

a)

överträdelser av föreskrifterna i kapitel II som begåtts av personer som inte är bosatta i den ifrågavarande medlemsstaten och de påföljder som dessa överträdelser medfört,

| b) | påföljder utdömda av en medlemsstat mot personer som är bosatta i staten för överträdelser som begåtts i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

b)

påföljder utdömda av en medlemsstat mot personer som är bosatta i staten för överträdelser som begåtts i andra medlemsstater.

3.   Medlemsstaterna skall regelbundet översända relevanta uppgifter om sin nationella tolkning och tillämpning av förordningens bestämmelser till kommissionen, som skall göra denna information tillgänglig i elektronisk form för andra medlemsstater.

Artikel 23

Gemenskapen skall inleda de förhandlingar med tredjeländer som kan visa sig nödvändiga för att genomföra denna förordning.

Artikel 24

1.   Kommissionen skall biträdas av den kommitté som avses i artikel 18.1 i förordning (EEG) nr 3821/85.

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artiklarna 7 och 8 i det beslutet.

3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 25

1.   Kommissionen skall på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ

| a) | granska ärenden där tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning skiljer sig åt, särskilt i fråga om körtider, raster och viloperioder, |
| --- | --- |

a)

granska ärenden där tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning skiljer sig åt, särskilt i fråga om körtider, raster och viloperioder,

| b) | förtydliga bestämmelserna i denna förordning för att de skall kunna tillämpas enhetligt. |
| --- | --- |

b)

förtydliga bestämmelserna i denna förordning för att de skall kunna tillämpas enhetligt.

2.   I de ärenden som avses i punkt 1 skall kommissionen fatta beslut om en rekommenderad tillämpning i enlighet med förfarandet i artikel 24.2. Kommissionen skall meddela Europaparlamentet, rådet och medlemsstaterna sitt beslut.

KAPITEL VI

Slutbestämmelser

Artikel 26

Förordning (EEG) nr 3821/85 ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 2 skall ersättas med följande:
  ”Artikel 2

  I denna förordning skall de definitioner gälla som anges i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr ... om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) 3821/85 och (EG) nr 2135/98 (10). |
| --- | --- |

1.

Artikel 2 skall ersättas med följande:

”Artikel 2

I denna förordning skall de definitioner gälla som anges i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr ... om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) 3821/85 och (EG) nr 2135/98 (10).

| 2. | Artikel 3.1, 3.2 och 3.3 skall ersättas med följande:
  ”1.   Färdskrivare skall vara installerade och användas i fordon som är registrerade i en medlemsstat och som används för transporter på väg av passagerare eller gods, med undantag för sådana fordon som avses i artiklarna 3 och 16.1 i förordning (EG) nr... (11) och fordon som var undantagna från tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 3820/85 men som inte längre är undantagna enligt förordning (EG) nr... (11) skall senast den 31 december 2007 uppfylla detta krav.
  2.   Medlemsstaterna får undanta de fordon som avses i artikel 13.1 och 13.3 i förordning (EEG) nr ... (11) från denna förordnings tillämpningsområde.
  3.   Medlemsstaterna får, med kommissionens tillstånd, från denna förordnings tillämpningsområde undanta fordon som används för de transporter som avses i artikel 14 i förordning (EEG) nr ... (11).” |
| --- | --- |

2.

Artikel 3.1, 3.2 och 3.3 skall ersättas med följande:

”1.   Färdskrivare skall vara installerade och användas i fordon som är registrerade i en medlemsstat och som används för transporter på väg av passagerare eller gods, med undantag för sådana fordon som avses i artiklarna 3 och 16.1 i förordning (EG) nr... (11) och fordon som var undantagna från tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 3820/85 men som inte längre är undantagna enligt förordning (EG) nr... (11) skall senast den 31 december 2007 uppfylla detta krav.

2.   Medlemsstaterna får undanta de fordon som avses i artikel 13.1 och 13.3 i förordning (EEG) nr ... (11) från denna förordnings tillämpningsområde.

3.   Medlemsstaterna får, med kommissionens tillstånd, från denna förordnings tillämpningsområde undanta fordon som används för de transporter som avses i artikel 14 i förordning (EEG) nr ... (11).”

| 3. | Artikel 14.2 skall ersättas med följande:
  ”2.   Företaget skall bevara diagramblad och utskrifter, när utskrifter har gjorts för att uppfylla kraven i artikel 15.1, i kronologisk ordning och i läsbart format i minst ett år efter användandet och skall på begäran överlämna kopior till de berörda förarna. Företaget skall också lämna kopior av uppgifter som överförts från förarkorten till de berörda förare som begär detta samt utskrifterna av dessa kopior. Diagrambladen, utskrifterna och de överförda uppgifterna skall på begäran uppvisas för eller överlämnas till en behörig kontrolltjänsteman.” |
| --- | --- |

3.

Artikel 14.2 skall ersättas med följande:

”2.   Företaget skall bevara diagramblad och utskrifter, när utskrifter har gjorts för att uppfylla kraven i artikel 15.1, i kronologisk ordning och i läsbart format i minst ett år efter användandet och skall på begäran överlämna kopior till de berörda förarna. Företaget skall också lämna kopior av uppgifter som överförts från förarkorten till de berörda förare som begär detta samt utskrifterna av dessa kopior. Diagrambladen, utskrifterna och de överförda uppgifterna skall på begäran uppvisas för eller överlämnas till en behörig kontrolltjänsteman.”

| 4. | Artikel 15 skall ändras på följande sätt:






  — | I punkt 1 skall följande stycke läggas till:

  ”Om förarkortet är skadat, funktionsodugligt eller om föraren inte är i besittning av förarkortet, skall föraren






  i) | i början av sin körning skriva ut uppgifterna avseende det fordon som föraren kör och på den utskriften fylla i






  a) | uppgifter som gör det möjligt att identifiera föraren (namn, förarkorts- eller körkortsnummer), inbegripet namnteckning, |
| --- | --- | --- | --- | --- |

4.

Artikel 15 skall ändras på följande sätt:

—

I punkt 1 skall följande stycke läggas till:

”Om förarkortet är skadat, funktionsodugligt eller om föraren inte är i besittning av förarkortet, skall föraren

i)

i början av sin körning skriva ut uppgifterna avseende det fordon som föraren kör och på den utskriften fylla i

a)

uppgifter som gör det möjligt att identifiera föraren (namn, förarkorts- eller körkortsnummer), inbegripet namnteckning,

| b) | de tidsperioder som avses i punkt 3 andra strecksatsen led b, c och d, |
| --- | --- |

b)

de tidsperioder som avses i punkt 3 andra strecksatsen led b, c och d,

| ii) | i slutet av körningen skriva ut alla uppgifter om de tidsperioder som registrerats av färdskrivaren, fylla i eventuella perioder där annat arbete har utförts, föraren har varit tillgänglig eller tagit ut viloperioder sedan utskriften gjordes vid avfärden, i den mån de inte registrerats av färdskrivaren, och på detta dokument lämna uppgifter som gör det möjligt att identifiera föraren (namn, förarkorts- eller körkortsnummer), inbegripet förarens namnteckning.” |
| --- | --- |

ii)

i slutet av körningen skriva ut alla uppgifter om de tidsperioder som registrerats av färdskrivaren, fylla i eventuella perioder där annat arbete har utförts, föraren har varit tillgänglig eller tagit ut viloperioder sedan utskriften gjordes vid avfärden, i den mån de inte registrerats av färdskrivaren, och på detta dokument lämna uppgifter som gör det möjligt att identifiera föraren (namn, förarkorts- eller körkortsnummer), inbegripet förarens namnteckning.”

| — | Punkt 2 andra stycket skall ersättas med följande:

  ”När en förare inte har kunnat använda den i fordonet installerade färdskrivaren på grund av att han lämnat fordonet, skall de tidsperioder som anges i punkt 3 andra strecksatsen led b, c och d






  i) | för fordon utrustade med färdskrivare i enlighet med bilaga I läsligt och utan att diagrambladet smutsas ned föras in på diagrambladet, antingen för hand eller genom automatisk registrering eller på annat sätt, eller |
| --- | --- | --- |

—

Punkt 2 andra stycket skall ersättas med följande:

”När en förare inte har kunnat använda den i fordonet installerade färdskrivaren på grund av att han lämnat fordonet, skall de tidsperioder som anges i punkt 3 andra strecksatsen led b, c och d

i)

för fordon utrustade med färdskrivare i enlighet med bilaga I läsligt och utan att diagrambladet smutsas ned föras in på diagrambladet, antingen för hand eller genom automatisk registrering eller på annat sätt, eller

| ii) | för fordon utrustade med färdskrivare i enlighet med bilaga I B föras in på förarkortet med hjälp av den manuella funktion som finns i färdskrivaren. |
| --- | --- |

ii)

för fordon utrustade med färdskrivare i enlighet med bilaga I B föras in på förarkortet med hjälp av den manuella funktion som finns i färdskrivaren.

Om det finns mer än en förare ombord på ett fordon som är utrustat med färdskrivare i enlighet med bilaga I B skall de förvissa sig om att deras förarkort stoppas in i rätt springa på färdskrivaren.”

| — | Punkt 3 b och c skall ersättas med följande:







  ”b) | under tecknet #: ’annat arbete’, med vilket avses andra verksamheter än körning, enligt definitionen i artikel 3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (12), samt arbete för samma eller annan arbetsgivare inom eller utanför transportsektorn, |
| --- | --- | --- |

—

Punkt 3 b och c skall ersättas med följande:

”b)

under tecknet #: ’annat arbete’, med vilket avses andra verksamheter än körning, enligt definitionen i artikel 3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (12), samt arbete för samma eller annan arbetsgivare inom eller utanför transportsektorn,

| c) | under tecknet #: ’tid då arbetstagaren är tillgänglig’ enligt artikel 3 b i direktiv 2002/15/EG. |
| --- | --- |

c)

under tecknet #: ’tid då arbetstagaren är tillgänglig’ enligt artikel 3 b i direktiv 2002/15/EG.

| — | Punkt 4 skall utgå. |
| --- | --- |

—

Punkt 4 skall utgå.

| — | Punkt 7 skall ersättas med följande:







  ”7. | a) | Föraren av ett fordon utrustat med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga I skall alltid på kontrolltjänstemans begäran kunna visa upp följande:






  i) | Diagramblad för den innevarande veckan och de diagramblad som föraren använt under de föregående 15 dagarna. |
| --- | --- | --- | --- | --- |

—

Punkt 7 skall ersättas med följande:

”7.

a)

Föraren av ett fordon utrustat med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga I skall alltid på kontrolltjänstemans begäran kunna visa upp följande:

i)

Diagramblad för den innevarande veckan och de diagramblad som föraren använt under de föregående 15 dagarna.

| ii) | Förarkortet, om föraren innehar ett sådant. |
| --- | --- |

ii)

Förarkortet, om föraren innehar ett sådant.

| iii) | Eventuell registrering som gjorts för hand och utskrift som gjorts under den innevarande veckan och de föregående 15 dagarna enligt kraven i denna förordning och förordning (EEG) nr ... (13). |
| --- | --- |

iii)

Eventuell registrering som gjorts för hand och utskrift som gjorts under den innevarande veckan och de föregående 15 dagarna enligt kraven i denna förordning och förordning (EEG) nr ... (13).

Efter den 1 januari 2008 skall de tidsperioder som avses i leden i och ii emellertid täcka innevarande dag och de föregående 28 dagarna.

b)

Föraren av ett fordon utrustat med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga 1 B skall alltid på kontrolltjänstemans begäran kunna visa upp följande:

| i) | Sitt förarkort. |
| --- | --- |

i)

Sitt förarkort.

| ii) | Eventuell registrering som gjorts för hand och utskrift som gjorts under den innevarande veckan och de föregående 15 dagarna enligt kraven i denna förordning och förordning (EEG) nr ... (13). |
| --- | --- |

ii)

Eventuell registrering som gjorts för hand och utskrift som gjorts under den innevarande veckan och de föregående 15 dagarna enligt kraven i denna förordning och förordning (EEG) nr ... (13).

| iii) | Diagramblad för samma period som den som anges i föregående led, om föraren under denna period har kört ett fordon utrustat med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga I. |
| --- | --- |

iii)

Diagramblad för samma period som den som anges i föregående led, om föraren under denna period har kört ett fordon utrustat med färdskrivare i överensstämmelse med bilaga I.

Efter den 1 januari 2008 skall de tidsperioder som avses i led ii ovan emellertid täcka innevarande dag och de föregående 28 dagarna.

c)

En behörig kontrolltjänsteman får kontrollera att förordning (EEG) nr 3820/85 efterlevs genom att analysera diagrambladen, visade eller utskrivna uppgifter som har registrerats av färdskrivaren eller förarkortet, och i brist på sådana, genom att analysera andra handlingar som kan styrka att bestämmelserna i artikel 16.2 och 16.3 inte efterlevs”.

Artikel 27

Förordning (EG) nr 2135/98 ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 2.1 a skall ersättas med följande:






  ”1 | a. | Efter den 5 augusti 2005 skall fordon som tas i bruk för första gången vara utrustade med färdskrivare i enlighet med kraven i bilaga 1 B till förordning (EEG) nr 3821/85.” |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Artikel 2.1 a skall ersättas med följande:

”1

a.

Efter den 5 augusti 2005 skall fordon som tas i bruk för första gången vara utrustade med färdskrivare i enlighet med kraven i bilaga 1 B till förordning (EEG) nr 3821/85.”

| 2. | Artikel 2.2 skall ersättas med följande:
  ”2.   Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att kunna utfärda förarkort senast den 5 maj 2005.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 2.2 skall ersättas med följande:

”2.   Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att kunna utfärda förarkort senast den 5 maj 2005.”

Artikel 28

Förordning (EEG) nr 3820/85 skall upphöra att gälla.

Artikel 5.1, 5.2 och 5.4 skall dock fortsätta att gälla fram till de datum som anges i artikel 15.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG av den 15 juli 2003 om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport (14).

14

Artikel 29

Denna förordning träder i kraft ett år efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, med undantag för artikel 27 som träder i kraft den tjugonde dagen efter den ovan nämnda dagen för offentliggörande.

Europeiska unionens officiella tidning

Den skall tillämpas från och med... (15).

15

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 221, 17.9.2002, s. 19.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 14 januari 2003 (EUT C 38 E, 12.2.2004, s. 152), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 december 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

2

(3)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 1. Förordningen ändrad genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG (EUT L 226, 10.9.2003, s. 4).

3

(4)  EGT L 80, 23.3.2002, s. 35.

4

(5)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 8. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 432/2004 (EUT L 71, 10.3.2004, s. 3).

5

(6)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

6

(7)  EGT L 74, 20.3.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom 2003 års anslutningsakt.

7

(8)  EGT L 15, 21.1.1998, s. 14. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EGT L 284, 31.10.2003, s. 1).

8

(9)  EGT L 72, 25.3.1993, s. 33.

9

(10)  EUT L ...”.

10

(11)  Denna förordning.

11

(12)  EUT L 80, 23.3.2002, s. 35.”

12

(13)  Denna förordning.

13

(14)  EUT L 226, 10.9.2003, s. 4. Direktivet ändrat genom rådets direktiv 2004/66/EG (EUT L 168, 1.5.2004, s. 35).

14

(15)  Tre månader efter det att den har offentliggjorts i EUT.

15

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Förfarande

Inom ramen för medbeslutandeförfarandet (artikel 251 i EG-fördraget) antog Europaparlamentet den 14 januari 2003 (1) sitt yttrande om kommissionens förslag som förelades den 12 oktober 2001. Därefter lade kommissionen den 12 augusti 2003 fram ett ändrat förslag.

Jämfört med det ursprungliga förslaget har i det ändrade förslaget ett betydande antal av Europaparlamentets ändringar tagits med och även arbete som redan tidigare gjorts av rådets instanser har beaktats.

Utkastet till förordning syftar till att ersätta den nu gällande lagstiftningen, nämligen förordning (EEG) nr 3820/85 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet (2). Den förordningen har hittills styrt körtider, raster och viloperioder för yrkesförare. I utkastet till förordning föreslås även ändring av förordning (EEG) 3821/85 som särskilt avser tekniska aspekter på införandet av digital färdskrivare. Där föreskrivs även ett senareläggande av tidsfristerna för införandet av denna nya utrustning och för utfärdande av förarkorten.

Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt den 9 december 2004. I sitt arbete beaktade rådet även Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3).

Det huvudsakliga syftet med utkastet till förordning

Utkastet till förordning syftar till att

| — | anpassa mekanismen för körtider, raster och viloperioder för att förbättra yrkesförarnas arbetsvillkor inom transportsektorn, samtidigt som erhållna kunskaper om kopplingen mellan trafiksäkerhet och yrkesförarnas körtider beaktas, |
| --- | --- |

—

anpassa mekanismen för körtider, raster och viloperioder för att förbättra yrkesförarnas arbetsvillkor inom transportsektorn, samtidigt som erhållna kunskaper om kopplingen mellan trafiksäkerhet och yrkesförarnas körtider beaktas,

| — | säkerställa att införandet av digitala färdskrivare ger möjlighet till effektivare efterlevnad av bestämmelserna i fråga. Senareläggandet av tidsfristen för dess obligatoriska införande sker med hänsyn till industrins förmåga att leverera denna nya utrustning. |
| --- | --- |

—

säkerställa att införandet av digitala färdskrivare ger möjlighet till effektivare efterlevnad av bestämmelserna i fråga. Senareläggandet av tidsfristen för dess obligatoriska införande sker med hänsyn till industrins förmåga att leverera denna nya utrustning.

Detta utkast till lagstiftning är ett väsentligt bidrag till förbättrad vägsäkerhet. Dess antagande är faktiskt ett betydande steg framåt när det gäller att uppnå EU:s mål om att till 2010 halvera antalet dödsolyckor i trafiken.

II.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Kommissionen lade fram sitt ursprungliga förslag den 12 oktober 2001 som ett svar på den brett spridda uppfattningen att det var nödvändigt att brådskande förtydliga, förenkla och uppdatera bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3820/85. Vid behandlingen av förslaget ställdes rådet från allra första början av förfarandet inför utmaningen att nå balans mellan frågor rörande trafiksäkerhet, sociala överväganden och industrins flexibilitet. Detta var inte en lätt uppgift och den ledde till långdragna diskussioner i rådets instanser. Den överenskommelse som slutligen nåddes i rådet, såsom framgår av dess gemensamma ståndpunkt, underlättades genom framläggandet den 12 augusti 2003 av kommissionens ändrade förslag.

Rådet anser att dess gemensamma ståndpunkt ger ett betydande mervärde jämfört med den nu gällande lagstiftningen. Bland de inslag som bidrar till ett sådant mervärde återfinns följande:

| — | Den kortaste oavbrutna viloperioden per dygn ökas från åtta till nio timmar. |
| --- | --- |

—

Den kortaste oavbrutna viloperioden per dygn ökas från åtta till nio timmar.

| — | Den längsta körtiden per kalendervecka minskas till 56 timmar (i dag är det möjligt att under en kalendervecka köra upp till 74 timmar). |
| --- | --- |

—

Den längsta körtiden per kalendervecka minskas till 56 timmar (i dag är det möjligt att under en kalendervecka köra upp till 74 timmar).

| — | Under två på varandra följande veckor måste föraren ta åtminstone en normal veckovila bestående av en sammanhängande viloperiod om minst 45 timmar. |
| --- | --- |

—

Under två på varandra följande veckor måste föraren ta åtminstone en normal veckovila bestående av en sammanhängande viloperiod om minst 45 timmar.

| — | Alla medlemsstater får enligt lag möjlighet att – under vissa omständigheter






  = | tillfälligt belägga ett fordon med körförbud, |
| --- | --- | --- |

—

Alla medlemsstater får enligt lag möjlighet att – under vissa omständigheter

=

tillfälligt belägga ett fordon med körförbud,

| = | indra, tillfälligt indra eller inskränka ett företags tillstånd, |
| --- | --- |

=

indra, tillfälligt indra eller inskränka ett företags tillstånd,

| = | indra, tillfälligt indra eller inskränka en förares körkort. |
| --- | --- |

=

indra, tillfälligt indra eller inskränka en förares körkort.

Riktlinjer för en harmoniserad tillämpning av bestämmelserna kommer att utarbetas i enlighet med kommittéförfarandet.

| — | Den tidsperiod som kontrolltjänstemännen i praktiken kan kontrollera ökas från ”innevarande vecka och den sista kördagen i den föregående veckan” till ”innevarande vecka och de föregående 15 dagarna”. Efter den 1 januari 2008 kommer denna period att ökas ytterligare till ”innevarande vecka och de föregående 28 dagarna”. Dessa bestämmelser gör det möjligt för kontrolltjänstemännen att utnyttja den digitala färdskrivarens kapacitet. |
| --- | --- |

—

Den tidsperiod som kontrolltjänstemännen i praktiken kan kontrollera ökas från ”innevarande vecka och den sista kördagen i den föregående veckan” till ”innevarande vecka och de föregående 15 dagarna”. Efter den 1 januari 2008 kommer denna period att ökas ytterligare till ”innevarande vecka och de föregående 28 dagarna”. Dessa bestämmelser gör det möjligt för kontrolltjänstemännen att utnyttja den digitala färdskrivarens kapacitet.

| — | Antalet och omfattningen av allmänna undantagen inskränks. |
| --- | --- |

—

Antalet och omfattningen av allmänna undantagen inskränks.

| — | De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna får rätt att verkställa påföljd för överträdelse upptäckt på deras territorium även om denna har begåtts utanför detta. |
| --- | --- |

—

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna får rätt att verkställa påföljd för överträdelse upptäckt på deras territorium även om denna har begåtts utanför detta.

| — | Även andra aktörer inom transportkedjan kan under vissa förhållanden ställas till ansvar för överträdelser. |
| --- | --- |

—

Även andra aktörer inom transportkedjan kan under vissa förhållanden ställas till ansvar för överträdelser.

När det gäller införandet av digital färdskrivare (dvs. installation av denna utrustning i alla nya tunga lastbilar) erinrar rådet även om att det av praktiska skäl har förlängt tidsfristen för detta med ett år, till den 5 augusti 2005 (jfr artikel 27). Dessutom föreskrivs i rådets gemensamma ståndpunkt, genom ändringen av det berörda instrumentet (förordning (EEG) nr 3821/85) ett antal förbättringar när det gäller användningen av denna utrustning.

Europaparlamentets ändringar

Rådet kunde godta ett betydande antal av parlamentets ändringar i sin helhet, nämligen ändringarna 1, 2, 7, 21, 25-27, 30, 32, 33, 37, 41, 44, 47, 52 och 53. Dessutom kunde rådet med en annan lydelse godta ändringarna 3 (i skäl 11), 5, 6, 31, 34, 43, 48, 54, 62 (i artikel 25 iii), 65 och 66.

Rådet kunde delvis godta ändringarna 4, 12, 17, 18, 107 (som en kompromiss antog rådet en bestämmelse om att endast reducerad veckovila får tillbringas i ett fordon) och 45 (rådet anser att bestämmelserna i artikel 8.6 och 8.7 är i stort sett likvärdiga).

I fråga om ändring 39 antog rådet en annan lösning på problemet. Denna återspeglas i artikel 6.5.

Av de ändringar som kommissionen inte tog med i sitt ändrade förslag godtog rådet dock ändringarna 20 och 58.

Rådet avslog ändringarna 8, 11, 14, 89, 19, 22, 28, 78, 42, 51, 55, 56, 61, 67, 69 och 70. Rådet avslog dessutom den förteckning över ändringar som, tillsammans med motiveringar, återges nedan:

| — | Ändring 49: det bör noteras att rådets bestämmelser i denna särskilda fråga finns i artikel 10.5 a ii och artikel 19a. I artikel 19a tas det särskilt upp hur parlamentets ser på situationen när en förare arbetar för mer än ett transportföretag. |
| --- | --- |

—

Ändring 49: det bör noteras att rådets bestämmelser i denna särskilda fråga finns i artikel 10.5 a ii och artikel 19a. I artikel 19a tas det särskilt upp hur parlamentets ser på situationen när en förare arbetar för mer än ett transportföretag.

| — | Ändring 9: rådet är enigt om att kontrolltjänstemännen skall kunna kontrollera innevarande dag och de föregående 28 dagarna, men anser att detta inte bör vara att absolut krav. Om det skall göras eller inte bedömer kontrolltjänstemännen själva. |
| --- | --- |

—

Ändring 9: rådet är enigt om att kontrolltjänstemännen skall kunna kontrollera innevarande dag och de föregående 28 dagarna, men anser att detta inte bör vara att absolut krav. Om det skall göras eller inte bedömer kontrolltjänstemännen själva.

| — | Ändring 10: rådet anser att förordningen bör koncentreras på körtider och viloperioder och inte på arbetstiden som helhet. |
| --- | --- |

—

Ändring 10: rådet anser att förordningen bör koncentreras på körtider och viloperioder och inte på arbetstiden som helhet.

| — | Ändring 13: det bör påpekas att rådet har infört en i någon mån liknande bestämmelse i artikel 6.2. |
| --- | --- |

—

Ändring 13: det bör påpekas att rådet har infört en i någon mån liknande bestämmelse i artikel 6.2.

| — | Ändringarna 15 och 16, som behandlar AETR och är knutna till ändring 4: rådet anser att den egna lösningen på problemet ger en motsvarande säkerhet. |
| --- | --- |

—

Ändringarna 15 och 16, som behandlar AETR och är knutna till ändring 4: rådet anser att den egna lösningen på problemet ger en motsvarande säkerhet.

| — | Ändringarna 23 och 24 om undantag för vissa fordonskategorier: rådet har infört dessa kategorier i artikel 13, så medlemsstaterna kan göra undantag för dem på det nationella territoriet. |
| --- | --- |

—

Ändringarna 23 och 24 om undantag för vissa fordonskategorier: rådet har infört dessa kategorier i artikel 13, så medlemsstaterna kan göra undantag för dem på det nationella territoriet.

| — | Ändring 29: rådet anser att det inte behövs någon definitionen av ”körtid”. |
| --- | --- |

—

Ändring 29: rådet anser att det inte behövs någon definitionen av ”körtid”.

| — | Ändring 35: rådet anser att frågan om lägsta ålder bör behandlas i relevant gemenskapslagstiftning om körkort och utbildning av yrkesförare. |
| --- | --- |

—

Ändring 35: rådet anser att frågan om lägsta ålder bör behandlas i relevant gemenskapslagstiftning om körkort och utbildning av yrkesförare.

| — | Ändring 83: rådet föreslår i artikel 7 en liknande ordning som tar upp samma trafiksäkerhetsfråga men som man anser lättare skall kunna tillämpas och kontrolleras. |
| --- | --- |

—

Ändring 83: rådet föreslår i artikel 7 en liknande ordning som tar upp samma trafiksäkerhetsfråga men som man anser lättare skall kunna tillämpas och kontrolleras.

| — | Ändring 47: rådet understryker dock att två inslag i ändringen har tagits med i artikel 13.1 k och 13.1 m i den gemensamma ståndpunkten. |
| --- | --- |

—

Ändring 47: rådet understryker dock att två inslag i ändringen har tagits med i artikel 13.1 k och 13.1 m i den gemensamma ståndpunkten.

| — | Ändring 59: rådet påpekar att artikel 13.1 b i viss mån tar upp denna speciella situation. |
| --- | --- |

—

Ändring 59: rådet påpekar att artikel 13.1 b i viss mån tar upp denna speciella situation.

| — | Ändringarna 60 och 63: rådet anser att sådana bestämmelser hör hemma i det föreslagna utkastet till direktiv om övervakning av efterlevnaden (4) som är nära knutet till detta utkast till förordning. |
| --- | --- |

—

Ändringarna 60 och 63: rådet anser att sådana bestämmelser hör hemma i det föreslagna utkastet till direktiv om övervakning av efterlevnaden (4) som är nära knutet till detta utkast till förordning.

| — | Ändring 64: rådet noterar att hänvisningen till icke-diskriminering har godkänts. |
| --- | --- |

—

Ändring 64: rådet noterar att hänvisningen till icke-diskriminering har godkänts.

| — | Ändring 68: rådet anser att de nuvarande bestämmelserna i artiklarna 20, 21, 23 och 24 är tillräckliga. |
| --- | --- |

—

Ändring 68: rådet anser att de nuvarande bestämmelserna i artiklarna 20, 21, 23 och 24 är tillräckliga.

III.   AVSLUTNING

Rådet kunde godta de flesta av parlamentets ändringar (jfr också i avsnitt II uppräkningen av olika typer av mervärde) i de centrala bestämmelserna i utkastet till förordning, beträffande körtider, viloperioder och raster per dygn och per vecka, men också beträffande räckvidd och övervakning av efterlevnaden. Det kan därför sammanfattningsvis sägas att det finns ett stort mått av samsyn mellan de båda institutionerna i de viktigaste frågorna i detta lagstiftningsförslag.

---

(1)  EUT C 38 E, 12.2.2004, s. 152.

(2)  EGT L 370, 31.12.1985, s. 1.

(3)  EGT C 221, 17.9.2002, s. 19.

(4)  Utkast till Europaparlamentets och rådets direktiv om minimivillkor för genomförande av direktiv 2002/15/EG och rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och 3821/85 om social lagstiftning på vägtransportområdet.

---

| 15.3.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 63/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.3.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 63/26

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 13/2005

antagen av rådet den 9 december 2004

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/ /EG av den ... om ändring av direktiv 1999/32/EG vad gäller svavelhalten i marina bränslen

(2005/C 63 E/03)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och

av följande skäl:

| (1) | Gemenskapens miljöpolitik enligt handlingsprogrammen för miljön och i synnerhet gemenskapen sjätte miljöhandlingsprogram, som antogs genom beslut nr 1600/2002/EG (4), på grundval av artikel 174 i fördraget, syftar till att uppnå luftkvalitetsnivåer som inte leder till oacceptabel påverkan på, eller risker för, människors hälsa eller miljön. |
| --- | --- |

(1)

Gemenskapens miljöpolitik enligt handlingsprogrammen för miljön och i synnerhet gemenskapen sjätte miljöhandlingsprogram, som antogs genom beslut nr 1600/2002/EG (4), på grundval av artikel 174 i fördraget, syftar till att uppnå luftkvalitetsnivåer som inte leder till oacceptabel påverkan på, eller risker för, människors hälsa eller miljön.

| (2) | I rådets direktiv 1999/32/EG av den 26 april 1999 om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen (5) fastställs den maximala svavelhalten i tung eldningsolja, dieselbrännolja och marin dieselbrännolja som används i gemenskapen. |
| --- | --- |

(2)

I rådets direktiv 1999/32/EG av den 26 april 1999 om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen (5) fastställs den maximala svavelhalten i tung eldningsolja, dieselbrännolja och marin dieselbrännolja som används i gemenskapen.

| (3) | Enligt direktiv 1999/32/EG skall kommissionen överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att minska det bidrag till försurningen som uppkommer vid förbränning av andra marina bränslen än marin dieselbrännolja och, vid behov, lägga fram ett förslag. |
| --- | --- |

(3)

Enligt direktiv 1999/32/EG skall kommissionen överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att minska det bidrag till försurningen som uppkommer vid förbränning av andra marina bränslen än marin dieselbrännolja och, vid behov, lägga fram ett förslag.

| (4) | Utsläpp från sjöfart genom förbränning av marina bränslen med hög svavelhalt bidrar till luftföroreningar i form av svaveldioxid och partiklar. Detta inverkar skadligt på miljön genom försurning och skadar människors hälsa, egendom och kulturarv, särskilt i kust- och hamnnära områden. |
| --- | --- |

(4)

Utsläpp från sjöfart genom förbränning av marina bränslen med hög svavelhalt bidrar till luftföroreningar i form av svaveldioxid och partiklar. Detta inverkar skadligt på miljön genom försurning och skadar människors hälsa, egendom och kulturarv, särskilt i kust- och hamnnära områden.

| (5) | Åtgärderna i detta direktiv för att minska utsläppen från sjöfart i internationella vatten utgör ett komplement till medlemsstaternas nationella åtgärder för att iaktta utsläppstak för luftföroreningar enligt direktiv 2001/81/EG (6). |
| --- | --- |

(5)

Åtgärderna i detta direktiv för att minska utsläppen från sjöfart i internationella vatten utgör ett komplement till medlemsstaternas nationella åtgärder för att iaktta utsläppstak för luftföroreningar enligt direktiv 2001/81/EG (6).

| (6) | En minskning av svavelhalten i bränslen har vissa fördelar för fartyg i fråga om driftseffektivitet och underhållskostnader och underlättar en effektiv användning av vissa reningsmetoder, exempelvis selektiv katalytisk reduktion. |
| --- | --- |

(6)

En minskning av svavelhalten i bränslen har vissa fördelar för fartyg i fråga om driftseffektivitet och underhållskostnader och underlättar en effektiv användning av vissa reningsmetoder, exempelvis selektiv katalytisk reduktion.

| (7) | Enligt fördraget skall hänsyn tas till särdragen i gemenskapens yttersta randområden, nämligen de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna. |
| --- | --- |

(7)

Enligt fördraget skall hänsyn tas till särdragen i gemenskapens yttersta randområden, nämligen de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna.

| (8) | År 1997 antog en diplomatisk konferens ett protokoll om ändring av 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg, ändrad genom 1978 års protokoll till denna (nedan kallat ”MARPOL”). Genom detta protokoll läggs en ny bilaga VI till MARPOL, med bestämmelser för att förhindra luftföroreningar från fartyg. 1997 års protokoll, och följaktligen bilaga VI till MARPOL, kommer att träda i kraft den 19 maj 2005. |
| --- | --- |

(8)

År 1997 antog en diplomatisk konferens ett protokoll om ändring av 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg, ändrad genom 1978 års protokoll till denna (nedan kallat ”MARPOL”). Genom detta protokoll läggs en ny bilaga VI till MARPOL, med bestämmelser för att förhindra luftföroreningar från fartyg. 1997 års protokoll, och följaktligen bilaga VI till MARPOL, kommer att träda i kraft den 19 maj 2005.

| (9) | Bilaga VI till MARPOL innehåller bestämmelser om att vissa områden skall utses till svavelkontrollområden. Östersjön har i bilagan tagits upp som ett sådant område. Överläggningar inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) har lett till en principöverenskommelse om att utse Nordsjön, inklusive Engelska kanalen, till ett svavelkontrollområde när bilaga VI har trätt i kraft. |
| --- | --- |

(9)

Bilaga VI till MARPOL innehåller bestämmelser om att vissa områden skall utses till svavelkontrollområden. Östersjön har i bilagan tagits upp som ett sådant område. Överläggningar inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) har lett till en principöverenskommelse om att utse Nordsjön, inklusive Engelska kanalen, till ett svavelkontrollområde när bilaga VI har trätt i kraft.

| (10) | Det är nödvändigt att se till att skyldigheterna när det gäller svavelhalten i marina bränslen fullgörs för att uppnå målen i detta direktiv. Det krävs effektiv provtagning och avskräckande påföljder i hela gemenskapen för ett trovärdigt genomförande av detta direktiv. Medlemsstaterna bör utföra tillsyn över fartyg som för deras flagg och fartyg som ligger i deras hamnar. Medlemsstaterna bör också nära samarbeta för att vidta ytterligare tillsynsåtgärder med avseende på andra fartyg i enlighet med internationell havsrätt. |
| --- | --- |

(10)

Det är nödvändigt att se till att skyldigheterna när det gäller svavelhalten i marina bränslen fullgörs för att uppnå målen i detta direktiv. Det krävs effektiv provtagning och avskräckande påföljder i hela gemenskapen för ett trovärdigt genomförande av detta direktiv. Medlemsstaterna bör utföra tillsyn över fartyg som för deras flagg och fartyg som ligger i deras hamnar. Medlemsstaterna bör också nära samarbeta för att vidta ytterligare tillsynsåtgärder med avseende på andra fartyg i enlighet med internationell havsrätt.

| (11) | För att sjöfartsindustrin skall hinna göra en teknisk anpassning till ett högsta gränsvärde på 0,1 viktprocent svavel för marina bränslen som används av fartyg på inre vattenvägar och i gemenskapshamnar bör detta krav börja tillämpas den 1 januari 2010. Eftersom denna tidsfrist kan innebära tekniska problem för Grekland är ett tillfälligt undantag lämpligt för vissa fartyg i trafik inom Greklands territorium. |
| --- | --- |

(11)

För att sjöfartsindustrin skall hinna göra en teknisk anpassning till ett högsta gränsvärde på 0,1 viktprocent svavel för marina bränslen som används av fartyg på inre vattenvägar och i gemenskapshamnar bör detta krav börja tillämpas den 1 januari 2010. Eftersom denna tidsfrist kan innebära tekniska problem för Grekland är ett tillfälligt undantag lämpligt för vissa fartyg i trafik inom Greklands territorium.

| (12) | Det är viktigt att förstärka medlemsstaternas ståndpunkter i IMO-förhandlingar, särskilt för att vid översynen av bilaga VI till MARPOL i större utsträckning beakta mer målmedvetna åtgärder när det gäller strängare gränsvärden för svavelhalten i tung eldningsolja som används på fartyg och användningen av likvärdiga alternativa metoder att minska utsläppen. |
| --- | --- |

(12)

Det är viktigt att förstärka medlemsstaternas ståndpunkter i IMO-förhandlingar, särskilt för att vid översynen av bilaga VI till MARPOL i större utsträckning beakta mer målmedvetna åtgärder när det gäller strängare gränsvärden för svavelhalten i tung eldningsolja som används på fartyg och användningen av likvärdiga alternativa metoder att minska utsläppen.

| (13) | I sin resolution A.926(22) uppmanade IMO:s församling regeringarna, i synnerhet i de regioner där svavelkontrollområden har utsetts, att garantera tillgång på lågsvavlig bunkerolja i områden inom deras jurisdiktion. |
| --- | --- |

(13)

I sin resolution A.926(22) uppmanade IMO:s församling regeringarna, i synnerhet i de regioner där svavelkontrollområden har utsetts, att garantera tillgång på lågsvavlig bunkerolja i områden inom deras jurisdiktion.

| (14) | IMO har antagit riktlinjer för provtagning av eldningsolja i syfte att fastställa överensstämmelse med bilaga VI till MARPOL och skall utarbeta riktlinjer om system för avgasrening och annan teknik som syftar till att minska svaveloxidutsläppen i svavelkontrollområden. |
| --- | --- |

(14)

IMO har antagit riktlinjer för provtagning av eldningsolja i syfte att fastställa överensstämmelse med bilaga VI till MARPOL och skall utarbeta riktlinjer om system för avgasrening och annan teknik som syftar till att minska svaveloxidutsläppen i svavelkontrollområden.

| (15) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (7) utgör en omarbetning av direktiv 88/609/EEG. Enligt artikel 3.4 i direktiv 1999/32/EG bör det direktivet revideras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(15)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (7) utgör en omarbetning av direktiv 88/609/EEG. Enligt artikel 3.4 i direktiv 1999/32/EG bör det direktivet revideras i enlighet med detta.

| (16) | Det är lämpligt att den befintliga Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg, inrättad genom förordning (EG) nr 2099/2002 (8), bistår kommissionen i samband med godkännandet av reningsmetoder. |
| --- | --- |

(16)

Det är lämpligt att den befintliga Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg, inrättad genom förordning (EG) nr 2099/2002 (8), bistår kommissionen i samband med godkännandet av reningsmetoder.

| (17) | Reningsmetoder kan, förutsatt att de inte har negativa effekter på ekosystemen och att utvecklingen av dessa metoder godkänns och kontrolleras på lämpligt sätt, ge minst likvärdiga eller till och med större utsläppsminskningar än användning av lågsvavliga bränslen. Det är viktigt att de rätta förutsättningarna finns för att främja utvecklingen av nya reningsmetoder. |
| --- | --- |

(17)

Reningsmetoder kan, förutsatt att de inte har negativa effekter på ekosystemen och att utvecklingen av dessa metoder godkänns och kontrolleras på lämpligt sätt, ge minst likvärdiga eller till och med större utsläppsminskningar än användning av lågsvavliga bränslen. Det är viktigt att de rätta förutsättningarna finns för att främja utvecklingen av nya reningsmetoder.

| (18) | Europeiska sjösäkerhetsbyrån bör vid behov bistå kommissionen och medlemsstaterna vid övervakningen av genomförandet av detta direktiv. |
| --- | --- |

(18)

Europeiska sjösäkerhetsbyrån bör vid behov bistå kommissionen och medlemsstaterna vid övervakningen av genomförandet av detta direktiv.

| (19) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (9). |
| --- | --- |

(19)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (9).

| (20) | Direktiv 1999/32/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(20)

Direktiv 1999/32/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 1999/32/EG ändras härmed på följande sätt:

| 1. | Artikel 1.2 skall ersättas med följande:
  ”2.   Utsläppen av svaveldioxid från förbränning av vissa petroleumbaserade flytande bränslen skall minskas genom att det fastställs gränsvärden för svavelhalten i sådana bränslen, som villkor för deras användning inom medlemsstaternas territorium, territorialvatten, exklusiva ekonomiska zoner eller övervakningszoner för föroreningar.
  Gränsvärdena för svavelhalten i vissa petroleumbaserade flytande bränslen i enlighet med direktivet skall dock inte tillämpas på följande:






  a) | Bränslen avsedda för forskning och testning. |
| --- | --- | --- |

1.

Artikel 1.2 skall ersättas med följande:

”2.   Utsläppen av svaveldioxid från förbränning av vissa petroleumbaserade flytande bränslen skall minskas genom att det fastställs gränsvärden för svavelhalten i sådana bränslen, som villkor för deras användning inom medlemsstaternas territorium, territorialvatten, exklusiva ekonomiska zoner eller övervakningszoner för föroreningar.

Gränsvärdena för svavelhalten i vissa petroleumbaserade flytande bränslen i enlighet med direktivet skall dock inte tillämpas på följande:

a)

Bränslen avsedda för forskning och testning.

| b) | Bränslen avsedda att förädlas före slutlig förbränning. |
| --- | --- |

b)

Bränslen avsedda att förädlas före slutlig förbränning.

| c) | Bränslen som skall förädlas inom raffineringsindustrin. |
| --- | --- |

c)

Bränslen som skall förädlas inom raffineringsindustrin.

| d) | Bränslen som används och släpps ut på marknaden i gemenskapens yttersta randområden, under förutsättning att berörda medlemsstater kan säkerställa följande i dessa områden:






  — | Att luftkvalitetsstandarderna respekteras. |
| --- | --- | --- |

d)

Bränslen som används och släpps ut på marknaden i gemenskapens yttersta randområden, under förutsättning att berörda medlemsstater kan säkerställa följande i dessa områden:

—

Att luftkvalitetsstandarderna respekteras.

| — | Att tung eldningsolja inte används om dess svavelinnehåll överstiger 3 viktprocent. |
| --- | --- |

—

Att tung eldningsolja inte används om dess svavelinnehåll överstiger 3 viktprocent.

| e) | Bränslen som används av örlogsfartyg och andra fartyg i militär tjänst. Varje medlemsstat skall dock, genom att anta lämpliga åtgärder som inte inverkar menligt på sådana fartygs insatser eller operativa kapacitet, sträva efter att se till att dessa fartyg så långt det är rimligt och praktiskt möjligt handlar på ett sätt som är förenligt med detta direktiv. |
| --- | --- |

e)

Bränslen som används av örlogsfartyg och andra fartyg i militär tjänst. Varje medlemsstat skall dock, genom att anta lämpliga åtgärder som inte inverkar menligt på sådana fartygs insatser eller operativa kapacitet, sträva efter att se till att dessa fartyg så långt det är rimligt och praktiskt möjligt handlar på ett sätt som är förenligt med detta direktiv.

| f) | All användning av bränsle på ett fartyg som krävs för ett fartygs säkerhet eller för att rädda människoliv till sjöss. |
| --- | --- |

f)

All användning av bränsle på ett fartyg som krävs för ett fartygs säkerhet eller för att rädda människoliv till sjöss.

| g) | All användning av bränsle på ett fartyg som krävs på grund av skada på fartyget eller dess utrustning, under förutsättning att alla rimliga åtgärder vidtas efter det att skadan uppstod för att förhindra eller minimera utsläpp och att åtgärder för att reparera skadan snarast möjligt vidtas. Detta skall inte vara tillämpligt, om ägaren eller befälhavaren antingen hade för avsikt att orsaka skada eller handlade vårdslöst. |
| --- | --- |

g)

All användning av bränsle på ett fartyg som krävs på grund av skada på fartyget eller dess utrustning, under förutsättning att alla rimliga åtgärder vidtas efter det att skadan uppstod för att förhindra eller minimera utsläpp och att åtgärder för att reparera skadan snarast möjligt vidtas. Detta skall inte vara tillämpligt, om ägaren eller befälhavaren antingen hade för avsikt att orsaka skada eller handlade vårdslöst.

| h) | Bränslen som används ombord på fartyg som använder godkända reningsmetoder i enlighet med artikel 4c.” |
| --- | --- |

h)

Bränslen som används ombord på fartyg som använder godkända reningsmetoder i enlighet med artikel 4c.”

| 2. | Artikel 2 skall ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 skall första strecksatsen ersättas med följande:






  ”– | alla petroleumbaserade flytande bränslen, exklusive marina bränslen, som omfattas av KN-nummer 2710 19 51-2710 19 69, eller”. |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Artikel 2 skall ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 skall första strecksatsen ersättas med följande:

”–

alla petroleumbaserade flytande bränslen, exklusive marina bränslen, som omfattas av KN-nummer 2710 19 51-2710 19 69, eller”.

| b) | I punkt 2 skall första stycket ersättas med följande:
  ”dieselbrännolja:






  — | alla petroleumbaserade flytande bränslen, exklusive marina bränslen, som omfattas av KN-nummer 2710 19 25, 2710 19 29, 2710 19 45 eller 2710 19 49, eller |
| --- | --- | --- |

b)

I punkt 2 skall första stycket ersättas med följande:

”dieselbrännolja:

—

alla petroleumbaserade flytande bränslen, exklusive marina bränslen, som omfattas av KN-nummer 2710 19 25, 2710 19 29, 2710 19 45 eller 2710 19 49, eller

| — | alla petroleumbaserade flytande bränslen, exklusive marina bränslen, som till mindre än 65 volymprocent (inklusive förluster) destillerar vid 250 °C och som till minst 85 volymprocent (inklusive förluster) destillerar vid 350 °C enligt ASTM D86-metoden.” |
| --- | --- |

—

alla petroleumbaserade flytande bränslen, exklusive marina bränslen, som till mindre än 65 volymprocent (inklusive förluster) destillerar vid 250 °C och som till minst 85 volymprocent (inklusive förluster) destillerar vid 350 °C enligt ASTM D86-metoden.”

| c) | Punkt 3 skall ersättas med följande:






  ”3. | marina bränslen: alla petroleumbaserade flytande bränslen som är avsedda för eller som används ombord på ett fartyg, inbegripet de bränslen som anges i definitionen i ISO 8217.” |
| --- | --- | --- |

c)

Punkt 3 skall ersättas med följande:

”3.

marina bränslen: alla petroleumbaserade flytande bränslen som är avsedda för eller som används ombord på ett fartyg, inbegripet de bränslen som anges i definitionen i ISO 8217.”

| d) | Följande punkter skall läggas till:






  ”3a. | marin dieselolja: alla marina bränslen vars viskositet eller densitet faller inom ramen för de gränsvärden för viskositet eller densitet som fastställs för DMB- och DMC-typer i tabell I i ISO 8217. |
| --- | --- | --- |

d)

Följande punkter skall läggas till:

”3a.

marin dieselolja: alla marina bränslen vars viskositet eller densitet faller inom ramen för de gränsvärden för viskositet eller densitet som fastställs för DMB- och DMC-typer i tabell I i ISO 8217.

| 3b. | marin dieselbrännolja: alla marina bränslen vars viskositet eller densitet faller inom ramen för de gränsvärden för viskositet eller densitet som fastställs för DMX- och DMA-typer i tabell I i ISO 8217. |
| --- | --- |

3b.

marin dieselbrännolja: alla marina bränslen vars viskositet eller densitet faller inom ramen för de gränsvärden för viskositet eller densitet som fastställs för DMX- och DMA-typer i tabell I i ISO 8217.

| 3c. | MARPOL: Den internationella konventionen rörande förhindrande av förorening från fartyg från 1973, ändrad genom protokollet till denna från 1978. |
| --- | --- |

3c.

MARPOL: Den internationella konventionen rörande förhindrande av förorening från fartyg från 1973, ändrad genom protokollet till denna från 1978.

| 3d. | MARPOL bilaga VI: Bilaga till MARPOL med rubriken Regler för förhindrande av luftföroreningar från fartyg, som är fogad till MARPOL genom protokollet från 1997. |
| --- | --- |

3d.

MARPOL bilaga VI: Bilaga till MARPOL med rubriken Regler för förhindrande av luftföroreningar från fartyg, som är fogad till MARPOL genom protokollet från 1997.

| 3e. | svavelkontrollområde: de havsområden som definieras som sådana av IMO enligt bilaga VI till MARPOL. |
| --- | --- |

3e.

svavelkontrollområde: de havsområden som definieras som sådana av IMO enligt bilaga VI till MARPOL.

| 3f. | passagerarfartyg: fartyg som tar fler än 12 passagerare och där med passagerare avses alla personer med undantag av






  i) | befälhavaren och medlemmarna av besättningen eller andra personer som i någon egenskap är anställda eller sysselsatta ombord för fartygets behov, och |
| --- | --- | --- |

3f.

passagerarfartyg: fartyg som tar fler än 12 passagerare och där med passagerare avses alla personer med undantag av

i)

befälhavaren och medlemmarna av besättningen eller andra personer som i någon egenskap är anställda eller sysselsatta ombord för fartygets behov, och

| ii) | barn som inte fyllt ett år. |
| --- | --- |

ii)

barn som inte fyllt ett år.

| 3g. | reguljär trafik: en serie överfarter av ett passagerarfartyg mellan två eller fler hamnar eller en serie resor från och till samma hamn utan anlöpande av mellanliggande hamnar, antingen






  i) | enligt en offentliggjord tidtabell, eller |
| --- | --- | --- |

3g.

reguljär trafik: en serie överfarter av ett passagerarfartyg mellan två eller fler hamnar eller en serie resor från och till samma hamn utan anlöpande av mellanliggande hamnar, antingen

i)

enligt en offentliggjord tidtabell, eller

| ii) | så reguljärt eller frekvent att de kan sägas motsvara en fast tidtabell. |
| --- | --- |

ii)

så reguljärt eller frekvent att de kan sägas motsvara en fast tidtabell.

| 3h. | örlogsfartyg: ett fartyg som tillhör en stats väpnade styrkor och är försett med de yttre tecken som utmärker sådana fartyg av dess nationalitet, som är under befäl av en av statens regering vederbörligen utsedd officer, vars namn är upptaget i vederbörlig rulla eller dess motsvarighet, och som är bemannat med en besättning underställd militärt disciplinärt system. |
| --- | --- |

3h.

örlogsfartyg: ett fartyg som tillhör en stats väpnade styrkor och är försett med de yttre tecken som utmärker sådana fartyg av dess nationalitet, som är under befäl av en av statens regering vederbörligen utsedd officer, vars namn är upptaget i vederbörlig rulla eller dess motsvarighet, och som är bemannat med en besättning underställd militärt disciplinärt system.

| 3i. | fartyg i hamn: fartyg som är säkert förtöjt eller ligger för ankar i en gemenskapshamn medan det lastar eller lossar eller endast ligger i hamn, inklusive den tid då det inte hanterar last. |
| --- | --- |

3i.

fartyg i hamn: fartyg som är säkert förtöjt eller ligger för ankar i en gemenskapshamn medan det lastar eller lossar eller endast ligger i hamn, inklusive den tid då det inte hanterar last.

| 3j. | fartyg på inre vattenvägar: ett fartyg som särskilt är avsett att användas på en inre vattenväg i enlighet med rådets direktiv 82/714/EEG av den 4 oktober 1982 om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart (10), inbegripet alla fartyg som medför






  — | ett fartcertifikat för gemenskapens inre vattenvägar i enlighet med direktiv 82/714/EEG, |
| --- | --- | --- |

3j.

fartyg på inre vattenvägar: ett fartyg som särskilt är avsett att användas på en inre vattenväg i enlighet med rådets direktiv 82/714/EEG av den 4 oktober 1982 om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart (10), inbegripet alla fartyg som medför

—

ett fartcertifikat för gemenskapens inre vattenvägar i enlighet med direktiv 82/714/EEG,

| — | ett certifikat som utfärdats enligt artikel 22 i den reviderade konventionen för sjöfarten på Rhen. |
| --- | --- |

—

ett certifikat som utfärdats enligt artikel 22 i den reviderade konventionen för sjöfarten på Rhen.

| 3k. | utsläppande på marknaden: att för tredjeman tillhandahålla eller göra tillgängliga mot betalning eller gratis, var som helst inom medlemsstaternas jurisdiktioner, marina bränslen för förbränning ombord. Detta utesluter att tillhandahålla marina bränslen eller göra dem tillgängliga för export i ett fartygs lasttankar. |
| --- | --- |

3k.

utsläppande på marknaden: att för tredjeman tillhandahålla eller göra tillgängliga mot betalning eller gratis, var som helst inom medlemsstaternas jurisdiktioner, marina bränslen för förbränning ombord. Detta utesluter att tillhandahålla marina bränslen eller göra dem tillgängliga för export i ett fartygs lasttankar.

| 3l. | yttersta randområden: de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna, i enlighet med artikel 299 i fördraget. |
| --- | --- |

3l.

yttersta randområden: de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna, i enlighet med artikel 299 i fördraget.

| 3m. | reningsmetoder: ett avgasreningssystem eller annan teknisk metod som går att kontrollera och genomföra. |
| --- | --- |

3m.

reningsmetoder: ett avgasreningssystem eller annan teknisk metod som går att kontrollera och genomföra.

| e) | Punkt 6 skall utgå. |
| --- | --- |

e)

Punkt 6 skall utgå.

| 3. | Artikel 3 skall ersättas med följande:
  ”Artikel 3
  Maximal svavelhalt i tung eldningsolja
  1.   Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att tunga eldningsoljor från och med den 1 januari 2003 inte används inom deras territorier om svavelhalten överstiger 1 viktprocent.






  2. | i) | Under förutsättning att de behöriga myndigheterna övervakar utsläppen skall detta krav inte tillämpas på tunga eldningsoljor som används






  a) | i förbränningsanläggningar som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (11), vilka betraktas som nya anläggningar enligt definitionen i artikel 2.9 i det direktivet och som håller sig inom de gränser för utsläpp av svaveldioxid för sådana anläggningar som anges i bilaga IV till det direktivet och tillämpas i enlighet med artikel 4 i det direktivet, |
| --- | --- | --- | --- | --- |

3.

Artikel 3 skall ersättas med följande:

”Artikel 3

Maximal svavelhalt i tung eldningsolja

1.   Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att tunga eldningsoljor från och med den 1 januari 2003 inte används inom deras territorier om svavelhalten överstiger 1 viktprocent.

2.

i)

Under förutsättning att de behöriga myndigheterna övervakar utsläppen skall detta krav inte tillämpas på tunga eldningsoljor som används

a)

i förbränningsanläggningar som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (11), vilka betraktas som nya anläggningar enligt definitionen i artikel 2.9 i det direktivet och som håller sig inom de gränser för utsläpp av svaveldioxid för sådana anläggningar som anges i bilaga IV till det direktivet och tillämpas i enlighet med artikel 4 i det direktivet,

| b) | i förbränningsanläggningar som omfattas av direktiv 2001/80/EG, vilka betraktas som befintliga anläggningar enligt definitionen i artikel 2.10 i det direktivet, där utsläppen från anläggningen är högst 1 700 mg/Nm3 med ett syreinnehåll i rökgasen på 3 volymprocent på torr bas och där, från och med den 1 januari 2008, svaveldioxidutsläppen från förbränningsanläggningar enligt artikel 4.3 a i direktiv 2001/80/EG högst motsvarar dem som överensstämmer med de gränsvärden för utsläpp för nya anläggningar som anges i del A i bilaga IV till det direktivet och i tillämpliga fall genom tillämpning av artiklarna 5, 7 och 8 i detta, |
| --- | --- |

b)

i förbränningsanläggningar som omfattas av direktiv 2001/80/EG, vilka betraktas som befintliga anläggningar enligt definitionen i artikel 2.10 i det direktivet, där utsläppen från anläggningen är högst 1 700 mg/Nm3 med ett syreinnehåll i rökgasen på 3 volymprocent på torr bas och där, från och med den 1 januari 2008, svaveldioxidutsläppen från förbränningsanläggningar enligt artikel 4.3 a i direktiv 2001/80/EG högst motsvarar dem som överensstämmer med de gränsvärden för utsläpp för nya anläggningar som anges i del A i bilaga IV till det direktivet och i tillämpliga fall genom tillämpning av artiklarna 5, 7 och 8 i detta,

| c) | i andra förbränningsanläggningar som inte omfattas av a eller b, där utsläppen av svaveldioxid från dessa anläggningar inte överstiger 1 700 mg/Nm3 med ett syreinnehåll i rökgasen på 3 volymprocent på torr bas, |
| --- | --- |

c)

i andra förbränningsanläggningar som inte omfattas av a eller b, där utsläppen av svaveldioxid från dessa anläggningar inte överstiger 1 700 mg/Nm3 med ett syreinnehåll i rökgasen på 3 volymprocent på torr bas,

| d) | för förbränning i raffinaderier där de genomsnittliga svaveldioxidutsläppen per månad fördelade på raffinaderiets alla anläggningar, oberoende av använd bränsletyp eller bränslekombination, ligger under det gränsvärde som skall fastställas av varje medlemsstat och som inte får överstiga 1 700 mg/Nm3. Detta skall inte tillämpas på förbränningsanläggningar som omfattas av a eller, från och med den 1 januari 2008, de förbränningsanläggningar som omfattas av b. |
| --- | --- |

d)

för förbränning i raffinaderier där de genomsnittliga svaveldioxidutsläppen per månad fördelade på raffinaderiets alla anläggningar, oberoende av använd bränsletyp eller bränslekombination, ligger under det gränsvärde som skall fastställas av varje medlemsstat och som inte får överstiga 1 700 mg/Nm3. Detta skall inte tillämpas på förbränningsanläggningar som omfattas av a eller, från och med den 1 januari 2008, de förbränningsanläggningar som omfattas av b.

ii)

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att varje förbränningsanläggning som använder tung eldningsolja med en svavelhalt som överstiger den som anges i punkt 1 endast får drivas efter tillstånd utfärdat av en behörig myndighet som specificerar utsläppsgränserna.

3.   Bestämmelserna i punkt 2 skall ses över och om så krävs ändras vid eventuell framtida ändring av direktiv 2001/80/EG.

| 4. | Artikel 4 skall ändras på följande sätt:






  a) | Med verkan från och med den 1 januari 2010






  i) | skall orden ”, inklusive marin dieselbrännolja,” i punkt 1 utgå, |
| --- | --- | --- | --- |

4.

Artikel 4 skall ändras på följande sätt:

a)

Med verkan från och med den 1 januari 2010

i)

skall orden ”, inklusive marin dieselbrännolja,” i punkt 1 utgå,

| ii) | skall punkt 2 utgå. |
| --- | --- |

ii)

skall punkt 2 utgå.

| b) | Med verkan från och med den... (12) skall punkterna 3 och 4 utgå. |
| --- | --- |

b)

Med verkan från och med den... (12) skall punkterna 3 och 4 utgå.

| 5. | Följande artiklar skall införas:
  ”Artikel 4a
  Maximal svavelhalt i marina bränslen som används i svavelkontrollområden och av passagerarfartyg som används i reguljär trafik till eller från gemenskapshamnar
  1.   Medlemsstater skall vidta alla åtgärder som krävs för att se till att marina bränslen inte används på deras territorialvatten, i deras exklusiva ekonomiska zoner eller i de övervakningszoner för föroreningar som omfattas av svavelkontrollområdena om dessa bränslen har en högre svavelhalt än 1,5 viktprocent. Detta skall gälla alla fartyg oavsett flagg, även fartyg som påbörjat sin resa utanför gemenskapen.
  2.   Tillämpningsdatum för punkt 1 skall vara följande:






  a) | För Östersjöområdet, enligt regel 14.3 a i MARPOL bilaga VI, den... (13). |
| --- | --- | --- |

5.

Följande artiklar skall införas:

”Artikel 4a

Maximal svavelhalt i marina bränslen som används i svavelkontrollområden och av passagerarfartyg som används i reguljär trafik till eller från gemenskapshamnar

1.   Medlemsstater skall vidta alla åtgärder som krävs för att se till att marina bränslen inte används på deras territorialvatten, i deras exklusiva ekonomiska zoner eller i de övervakningszoner för föroreningar som omfattas av svavelkontrollområdena om dessa bränslen har en högre svavelhalt än 1,5 viktprocent. Detta skall gälla alla fartyg oavsett flagg, även fartyg som påbörjat sin resa utanför gemenskapen.

2.   Tillämpningsdatum för punkt 1 skall vara följande:

a)

För Östersjöområdet, enligt regel 14.3 a i MARPOL bilaga VI, den... (13).

| b) | För Nordsjön och alla andra havsområden, inbegripet hamnar, som IMO vid ett senare tillfälle beslutar att ange som svavelkontrollområden i enlighet med regel 14.3 b i MARPOL bilaga VI:






  — | 12 månader efter det att det beslutet har trätt i kraft eller |
| --- | --- | --- |

b)

För Nordsjön och alla andra havsområden, inbegripet hamnar, som IMO vid ett senare tillfälle beslutar att ange som svavelkontrollområden i enlighet med regel 14.3 b i MARPOL bilaga VI:

—

12 månader efter det att det beslutet har trätt i kraft eller

| — | ... (14), |
| --- | --- |

—

... (14),

beroende på vilket som inträffar senast.

3.   Medlemsstaterna skall vara ansvariga för kontrollen av tillämpningen av punkt 1 åtminstone när det gäller

| — | fartyg som för deras flagg, och |
| --- | --- |

—

fartyg som för deras flagg, och

| — | fartyg oberoende av flagg medan de ligger i hamn i en medlemsstat, såvida denna gränsar till svavelkontrollområden. |
| --- | --- |

—

fartyg oberoende av flagg medan de ligger i hamn i en medlemsstat, såvida denna gränsar till svavelkontrollområden.

Medlemsstaterna får också vidta ytterligare åtgärder för kontroll av tillämpningen avseende andra fartyg i enlighet med internationell havsrätt.

4.   Från och med den dag som anges i punkt 2 a skall medlemsstaterna vidta alla åtgärder som krävs för att se till att passagerarfartyg i reguljär trafik till eller från en gemenskapshamn inte använder marina bränslen på deras territorialvatten, i deras exklusiva ekonomiska zoner eller i övervakningszonerna för föroreningar, om svavelhalten i dessa bränslen överskrider 1,5 viktprocent. Medlemsstaterna skall vara ansvariga för kontrollen av efterlevnaden av detta krav åtminstone när det gäller fartyg som för deras flagg och fartyg, oavsett flagg, medan de ligger i deras hamnar.

5.   Från och med den dag som anges i punkt 2 a skall medlemsstaterna kräva att fartygens loggböcker förs korrekt, inklusive åtgärder för omkoppling mellan bränsletyper, som ett villkor för att fartyget skall få anlöpa en gemenskapshamn.

6.   Från och med den dag som anges i punkt 2 a skall medlemsstaterna se till att svavelhalten i alla marina bränslen som säljs på deras territorium dokumenteras av leverantören i ett leveransdokument för bunkerolja, kompletterat med ett förseglat prov.

7.   Från och med den dag som anges i punkt 2 a skall medlemsstaterna se till att marin dieselolja inte släpps ut på marknaden på deras territorier, om svavelhalten i sådan marin dieselolja överstiger 1,5 viktprocent.

8.   Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om de tillämpningsdatum som anges i punkt 2 b och offentliggöra dessa i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4b

Maximal svavelhalt i marina bränslen som används av fartyg på inre vattenvägar och i gemenskapshamnar

1.   Med verkan från och med den 1 januari 2010 skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att följande fartyg inte använder marina bränslen med en svavelhalt som överstiger 0,1 viktprocent:

| a) | Fartyg på inre vattenvägar, och |
| --- | --- |

a)

Fartyg på inre vattenvägar, och

| b) | fartyg i gemenskapshamnar, varvid besättningen skall ges tillräcklig tid för att genomföra all nödvändig omkoppling mellan bränsletyper så snart som möjligt efter ankomsten till kaj och så sent som möjligt före avresan. |
| --- | --- |

b)

fartyg i gemenskapshamnar, varvid besättningen skall ges tillräcklig tid för att genomföra all nödvändig omkoppling mellan bränsletyper så snart som möjligt efter ankomsten till kaj och så sent som möjligt före avresan.

Medlemsstaterna skall begära att tidpunkten för omkoppling mellan bränsletyper förs in i fartygets loggbok.

2.   Punkt 1 skall inte tillämpas

| a) | när ett fartyg, i enlighet med offentliggjord tidtabell, skall ligga vid kaj mindre än två timmar, |
| --- | --- |

a)

när ett fartyg, i enlighet med offentliggjord tidtabell, skall ligga vid kaj mindre än två timmar,

| b) | för fartyg avsedda för transport på inre vattenvägar som innehar ett certifikat som intygar att fartyget uppfyller kraven i den internationella konventionen från 1974 om säkerheten för människoliv till sjöss, i dess ändrade lydelse, när dessa fartyg är till sjöss, |
| --- | --- |

b)

för fartyg avsedda för transport på inre vattenvägar som innehar ett certifikat som intygar att fartyget uppfyller kraven i den internationella konventionen från 1974 om säkerheten för människoliv till sjöss, i dess ändrade lydelse, när dessa fartyg är till sjöss,

| c) | förrän den 1 januari 2012 för de fartyg som förtecknas i bilagan och som uteslutande är verksamma på grekiskt territorium. |
| --- | --- |

c)

förrän den 1 januari 2012 för de fartyg som förtecknas i bilagan och som uteslutande är verksamma på grekiskt territorium.

3.   Med verkan från och med den 1 januari 2010 skall medlemsstaterna se till att marin dieselbrännolja inte släpps ut på marknaden på deras territorier, om svavelhalten överstiger 0,1 viktprocent.

Artikel 4c

Försök med och användning av nya reningsmetoder

1.   Medlemsstaterna får, i samarbete med andra medlemsstater och när så är lämpligt, godkänna försök med reningsmetoder för fartyg, som för deras flagg, eller på havsområden inom deras jurisdiktion. Under dessa försök skall användning av marina bränslen som uppfyller kraven i artiklarna 4a och 4b inte vara obligatorisk, under förutsättning att

| — | kommissionen och den berörda hamnstaten skriftligen underrättas om försöken minst 6 månader innan de inleds, |
| --- | --- |

—

kommissionen och den berörda hamnstaten skriftligen underrättas om försöken minst 6 månader innan de inleds,

| — | tillstånden för försöken inte ges för längre tid än 18 månader, |
| --- | --- |

—

tillstånden för försöken inte ges för längre tid än 18 månader,

| — | alla berörda fartyg installerar manipulationssäker utrustning för kontinuerlig övervakning av skorstensutsläppen och använder den under hela försöksperioden, |
| --- | --- |

—

alla berörda fartyg installerar manipulationssäker utrustning för kontinuerlig övervakning av skorstensutsläppen och använder den under hela försöksperioden,

| — | alla berörda fartyg uppnår utsläppsminskningar som åtminstone är likvärdiga med dem som uppnås genom de gränsvärden för svavel i bränsle som anges i detta direktiv, |
| --- | --- |

—

alla berörda fartyg uppnår utsläppsminskningar som åtminstone är likvärdiga med dem som uppnås genom de gränsvärden för svavel i bränsle som anges i detta direktiv,

| — | det under hela försöksperioden finns adekvata system för hantering av de utsläpp som orsakas av reningsmetoderna, |
| --- | --- |

—

det under hela försöksperioden finns adekvata system för hantering av de utsläpp som orsakas av reningsmetoderna,

| — | inverkan på den marina miljön, särskilt på ekosystemen i skyddade hamnar, anläggningsplatser och flodmynningar, utvärderas under hela försöksperioden och |
| --- | --- |

—

inverkan på den marina miljön, särskilt på ekosystemen i skyddade hamnar, anläggningsplatser och flodmynningar, utvärderas under hela försöksperioden och

| — | fullständiga resultat lämnas till kommissionen och görs tillgängliga för allmänheten inom sex månader efter det att försöken avslutats. |
| --- | --- |

—

fullständiga resultat lämnas till kommissionen och görs tillgängliga för allmänheten inom sex månader efter det att försöken avslutats.

2.   Reningsmetoder för fartyg som för en medlemsstats flagg skall godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 3.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS) (15), varvid hänsyn skall tas till

| — | riktlinjer som skall utarbetas av IMO, |
| --- | --- |

—

riktlinjer som skall utarbetas av IMO,

| — | resultaten av de försök som genomförs enligt punkt 1, |
| --- | --- |

—

resultaten av de försök som genomförs enligt punkt 1,

| — | miljöeffekter, däribland utsläppsminskningar som kan uppnås, och inverkan på ekosystemen i skyddade hamnar, anläggningsplatser och flodmynningar, |
| --- | --- |

—

miljöeffekter, däribland utsläppsminskningar som kan uppnås, och inverkan på ekosystemen i skyddade hamnar, anläggningsplatser och flodmynningar,

| — | möjlighet att genomföra övervakning och kontroll. |
| --- | --- |

—

möjlighet att genomföra övervakning och kontroll.

3.   Kriterier för fartygs användning av reningsmetoder, oavsett flagg, i skyddade hamnar, anläggningsplatser och flodmynningar inom gemenskapen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 9.2. Kommissionen skall underrätta IMO om vilka dessa kriterier är.

4.   Som ett alternativ till användning av sådana lågsvavliga marina bränslen som uppfyller kraven i artiklarna 4a och 4b får medlemsstaterna tillåta att fartyg använder en godkänd reningsmetod, under förutsättning att dessa fartyg

| — | uppnår utsläppsminskningar som åtminstone är likvärdiga med dem som uppnås genom de gränsvärden för svavel i bränsle som anges i detta direktiv, och |
| --- | --- |

—

uppnår utsläppsminskningar som åtminstone är likvärdiga med dem som uppnås genom de gränsvärden för svavel i bränsle som anges i detta direktiv, och

| — | grundligt dokumenterar att alla avfallsflöden som utmynnar i skyddade hamnar, anläggningsplatser och flodmynningar inte påverkar ekosystemen, på grundval av kriterier som myndigheterna i hamnstaten meddelat IMO. |
| --- | --- |

—

grundligt dokumenterar att alla avfallsflöden som utmynnar i skyddade hamnar, anläggningsplatser och flodmynningar inte påverkar ekosystemen, på grundval av kriterier som myndigheterna i hamnstaten meddelat IMO.

| 6. | Artikel 6 skall ändras på följande sätt:






  a) | Följande punkt skall införas:
  ”1a.   Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att svavelhalten i marina bränslen uppfyller de relevanta bestämmelserna i artiklarna 4a och 4b.
  Följande metoder för stickprov, analys och kontroll skall användas när så är lämpligt:






  — | Stickprov på marina bränslen avsedda för förbränning ombord vid leverans till fartyg, i enlighet med IMO:s riktlinjer, och analys av dess svavelhalt. |
| --- | --- | --- | --- |

6.

Artikel 6 skall ändras på följande sätt:

a)

Följande punkt skall införas:

”1a.   Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att svavelhalten i marina bränslen uppfyller de relevanta bestämmelserna i artiklarna 4a och 4b.

Följande metoder för stickprov, analys och kontroll skall användas när så är lämpligt:

—

Stickprov på marina bränslen avsedda för förbränning ombord vid leverans till fartyg, i enlighet med IMO:s riktlinjer, och analys av dess svavelhalt.

| — | När det är möjligt, stickprov och analys av svavelhalten i marina bränslen avsedda för förbränning ombord i tankar och i stickprov från förseglade bunkertankar ombord på fartyg. |
| --- | --- |

—

När det är möjligt, stickprov och analys av svavelhalten i marina bränslen avsedda för förbränning ombord i tankar och i stickprov från förseglade bunkertankar ombord på fartyg.

| — | Kontroll av fartygs loggböcker och leveranssedlar för bunkerbränsle. |
| --- | --- |

—

Kontroll av fartygs loggböcker och leveranssedlar för bunkerbränsle.

Stickprovskontrollen skall börja den dag det tillämpliga gränsvärdet för maximal svavelhalt i bränslet träder i kraft. Den skall utföras med tillräcklig frekvens, i tillräcklig mängd och på ett sådant sätt att proven är representativa för det undersökta bränslet och för det bränsle som används av fartyg när de befinner sig på de havsområden, i de hamnar och på de inre vattenvägar som berörs.

Medlemsstaterna skall också när så är lämpligt vidta rimliga åtgärder för att övervaka svavelhalten i marina bränslen andra än de på vilka artiklarna 4a och 4b är tillämpliga.”

| b) | I punkt 2 skall led a ersättas med följande:






  ”a) | ISO-metod 8754 (1992) och PrEN ISO 14596 för tung eldningsolja och marina bränslen.” |
| --- | --- | --- |

b)

I punkt 2 skall led a ersättas med följande:

”a)

ISO-metod 8754 (1992) och PrEN ISO 14596 för tung eldningsolja och marina bränslen.”

| 7. | Artikel 7 skall ersättas med följande:
  ”Artikel 7
  Rapportering och översyn
  1.   På grundval av resultaten av den stickprovskontroll, analys och kontroll som utförs i enlighet med artikel 6 skall medlemsstaterna senast den 30 juni varje år lämna en kortfattad rapport till kommissionen om svavelhalten i de flytande bränslen som omfattas av detta direktiv och som använts inom medlemsstaternas territorium under föregående kalenderår. Rapporten skall innehålla en förteckning över det totala antal stickprov som testats per bränsletyp och uppgifter om vilken mängd bränsle som använts samt den beräknade genomsnittliga svavelhalten. Medlemsstaterna skall vidare rapportera om antalet inspektioner som gjorts ombord på fartyg samt ange den genomsnittliga svavelhalten för de marina bränslen som använts på deras territorier och som inte omfattas av detta direktiv den ... (16).
  2.   På grundval av bland annat






  a) | årsrapporter som lämnas i enlighet med punkt 1, |
| --- | --- | --- |

7.

Artikel 7 skall ersättas med följande:

”Artikel 7

Rapportering och översyn

1.   På grundval av resultaten av den stickprovskontroll, analys och kontroll som utförs i enlighet med artikel 6 skall medlemsstaterna senast den 30 juni varje år lämna en kortfattad rapport till kommissionen om svavelhalten i de flytande bränslen som omfattas av detta direktiv och som använts inom medlemsstaternas territorium under föregående kalenderår. Rapporten skall innehålla en förteckning över det totala antal stickprov som testats per bränsletyp och uppgifter om vilken mängd bränsle som använts samt den beräknade genomsnittliga svavelhalten. Medlemsstaterna skall vidare rapportera om antalet inspektioner som gjorts ombord på fartyg samt ange den genomsnittliga svavelhalten för de marina bränslen som använts på deras territorier och som inte omfattas av detta direktiv den ... (16).

2.   På grundval av bland annat

a)

årsrapporter som lämnas i enlighet med punkt 1,

| b) | konstaterad utveckling när det gäller luftkvalitet, försurning, bränslekostnader och förändring av transportsätten, samt |
| --- | --- |

b)

konstaterad utveckling när det gäller luftkvalitet, försurning, bränslekostnader och förändring av transportsätten, samt

| c) | framsteg när det gäller att minska utsläppen av svaveloxider från fartyg genom IMO-mekanismer, efter gemenskapsinitiativ i detta avseende, |
| --- | --- |

c)

framsteg när det gäller att minska utsläppen av svaveloxider från fartyg genom IMO-mekanismer, efter gemenskapsinitiativ i detta avseende,

| d) | en ny lönsamhetsanalys av de åtgärder som anges i artikel 4a.4 inklusive direkta och indirekta miljövinster, |
| --- | --- |

d)

en ny lönsamhetsanalys av de åtgärder som anges i artikel 4a.4 inklusive direkta och indirekta miljövinster,

skall kommissionen senast 2008 överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet.

Kommissionen kan, tillsammans med denna rapport, lämna förslag till ändring av detta direktiv, särskilt i fråga om andra generationens gränsvärden för svavel som skall fastställas för varje bränslekategori och, med beaktande av arbetet inom IMO, för de havsområden där lågsvavliga marina bränslen skall användas.

3.   Senast den 31 december 2005 skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet rapportera om en eventuell användning av ekonomiska instrument, inklusive åtgärder som differentierade tullar och kilometeravgifter, köp- och säljbara utsläppsrätter och kvittning.

4.   De ändringar som är nödvändiga för tekniska anpassningar till artikel 2 punkterna 1, 2, 3, 3a, 3b och 4 eller artikel 6.2 mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 9.2. Sådana anpassningar får inte leda till några direkta ändringar av detta direktivs räckvidd eller de gränsvärden för svavel i bränsle som anges i detta direktiv.”

| 8. | Artikel 9 skall ersättas med följande:
  ”Artikel 9
  Kommittéförfarande
  1.   Kommissionen skall biträdas av en kommitté.
  2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG (17) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
  Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
  3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. |
| --- | --- |

8.

Artikel 9 skall ersättas med följande:

”Artikel 9

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen skall biträdas av en kommitté.

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG (17) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

| 9. | Den text som återges i bilagan till detta direktiv skall läggas till. |
| --- | --- |

9.

Den text som återges i bilagan till detta direktiv skall läggas till.

Artikel 2

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den... (18). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 45 E, 25.2.2003, s. 277.

1

(2)  EUT C 208, 3.9.2003, s. 27.

2

(3)  Europaparlamentets yttrande av den 4 juni 2003 (EUT C 68 E, 18.3.2004, s. 311), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 december 2004 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjorda i EUT).

3

(4)  EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

4

(5)  EGT L 121, 11.5.1999, s. 13. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

5

(6)  EGT L 309, 27.11.2001, s. 22. Direktivet ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

6

(7)  EGT L 309, 27.11.2001, s. 1. Direktivet ändrat genom 2003 års ändringsakt.

7

(8)  EGT L 324, 29.11.2002, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 415/2004 (EUT L 68, 6.3.2004, s. 10).

8

(9)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

9

(10)  EGT L 301, 28.10.1982, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.”

10

(11)  EGT L 309, 27.11.2001, s. 1. Direktivet ändrat genom 2003 års anslutningsakt.”

11

(12)  Dagen för detta direktivs ikraftträdande.

12

(13)  Den 19 maj 2006 eller 12 månader efter det att detta direktiv träder i kraft, om detta inträffar senare.

13

(14)  12 månader efter det att detta direktiv träder i kraft.

14

(15)  EGT L 324, 29.11.2002, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 415/2004 (EUT L 68, 6.3.2004, s. 10).”

15

(16)  Den dag då detta direktiv träder i kraft.

16

(17)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.”

17

(18)  12 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

18

---

BILAGA

”BILAGA

GREKISKA FARTYG

| Fartygets namn | Leveransår | IMO-nummer |
| --- | --- | --- |
| Ariadne Palace | 2002 | 9221310 |
| Ikarus Palace | 1997 | 9144811 |
| Knossos Palace | 2001 | 9204063 |
| Olympia Palace | 2001 | 9220330 |
| Pasiphae Palace | 1997 | 9161948 |
| Festos Palace | 2001 | 9204568 |
| Europa Palace | 2002 | 9220342 |
| Blue Star I | 2000 | 9197105 |
| Blue Star II | 2000 | 9207584 |
| Blue Star Ithaki | 1999 | 9203916 |
| Blue Star Naxos | 2002 | 9241786 |
| Blue Star Paros | 2002 | 9241774 |
| Hellenic Spirit | 2001 | 9216030 |
| Olympic Champion | 2000 | 9216028 |
| Lefka Ori | 1991 | 9035876 |
| Sophoklis Venizelos | 1990 | 8916607” |

Fartygets namn

Leveransår

IMO-nummer

Ariadne Palace

2002

9221310

Ikarus Palace

1997

9144811

Knossos Palace

2001

9204063

Olympia Palace

2001

9220330

Pasiphae Palace

1997

9161948

Festos Palace

2001

9204568

Europa Palace

2002

9220342

Blue Star I

2000

9197105

Blue Star II

2000

9207584

Blue Star Ithaki

1999

9203916

Blue Star Naxos

2002

9241786

Blue Star Paros

2002

9241774

Hellenic Spirit

2001

9216030

Olympic Champion

2000

9216028

Lefka Ori

1991

9035876

Sophoklis Venizelos

1990

8916607”

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

| 1. | Den 28 november 2002 överlämnade kommissionen till rådet ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 1999/32/EG när det gäller svavelhalten i marina bränslen. |
| --- | --- |

1.

Den 28 november 2002 överlämnade kommissionen till rådet ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 1999/32/EG när det gäller svavelhalten i marina bränslen.

| 2. | Europaparlamentet antog sitt yttrande i första behandlingen vid sammanträdesperioden den 2–5 juni 2003. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet antog sitt yttrande i första behandlingen vid sammanträdesperioden den 2–5 juni 2003.

| 3. | Ekonomiska och sociala kommittén överlämnade sitt yttrande den 14 maj 2003. |
| --- | --- |

3.

Ekonomiska och sociala kommittén överlämnade sitt yttrande den 14 maj 2003.

| 4. | Regionkommittén meddelade den 20 januari 2003 att den inte tänkte avge något yttrande. |
| --- | --- |

4.

Regionkommittén meddelade den 20 januari 2003 att den inte tänkte avge något yttrande.

| 5. | Kommissionen antog ett ändrat förslag den 1 augusti 2003. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen antog ett ändrat förslag den 1 augusti 2003.

| 6. | Den 9 december 2004 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt enligt artikel 251.2 i fördraget. |
| --- | --- |

6.

Den 9 december 2004 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt enligt artikel 251.2 i fördraget.

II.   SYFTE

Genom de föreslagna ändringarna av direktiv 1999/32/EG är det tänkt att direktivet skall gälla för alla petroleumbaserade flytande bränslen som används på fartyg och att det skall fastställas gränser för svavelhalten i dessa marina bränslen när de används av fartyg i vissa delar av Europeiska unionen.

Målet är att minska fartygens utsläpp av svaveldioxid och partiklar på samma sätt som anges i EU:s parallella strategi för en minskning av utsläppen till luften från havsgående fartyg. Genom förslaget är det tänkt att de övervakningsområden för utsläpp av svaveloxider som Internationella sjöfartsorganisationen fastställer i sin konvention om luftföroreningar, bilaga VI till MARPOL, skall tillämpas. Enligt förslaget skall följande ändringar göras i bestämmelserna i direktiv 1999/32/EG när det gäller svavelhalten i marina bränslen:

| — | Införande av en gräns för svavelhalt på 1,5 % för marina bränslen som används av alla havsgående fartyg i Östersjön, Nordsjön och Engelska kanalen, vilket överensstämmer med bilaga VI till MARPOL, och som syftar till att minska påverkan från fartygsutsläpp på försurningen i norra Europa. |
| --- | --- |

—

Införande av en gräns för svavelhalt på 1,5 % för marina bränslen som används av alla havsgående fartyg i Östersjön, Nordsjön och Engelska kanalen, vilket överensstämmer med bilaga VI till MARPOL, och som syftar till att minska påverkan från fartygsutsläpp på försurningen i norra Europa.

| — | Införande av en gräns för svavelhalt på 1,5 % i marina bränslen som används av passagerarfartyg i reguljär trafik till eller från gemenskapshamnar för att förbättra luftkvaliteten, särskilt i närheten av hamnar och kuster och för att skapa tillräcklig efterfrågan så att bränsle med en svavelhalt på högst 1,5 % finns att tillgå i hela EU. |
| --- | --- |

—

Införande av en gräns för svavelhalt på 1,5 % i marina bränslen som används av passagerarfartyg i reguljär trafik till eller från gemenskapshamnar för att förbättra luftkvaliteten, särskilt i närheten av hamnar och kuster och för att skapa tillräcklig efterfrågan så att bränsle med en svavelhalt på högst 1,5 % finns att tillgå i hela EU.

| — | Ändring av befintliga bestämmelser i fråga om marina dieselbrännoljor genom krav på att fartyg i hamn och fartyg på inre vattenvägar använder bränsle med en svavelhalt på högst 0,1 % (fr.o.m. den 1 januari 2001) för att minska lokala utsläpp av SO2 och partiklar och förbättra luftkvaliteten lokalt. Ett undantag för 16 bestämda fartyg i Grekland skall gälla till den 1 januari 2012. |
| --- | --- |

—

Ändring av befintliga bestämmelser i fråga om marina dieselbrännoljor genom krav på att fartyg i hamn och fartyg på inre vattenvägar använder bränsle med en svavelhalt på högst 0,1 % (fr.o.m. den 1 januari 2001) för att minska lokala utsläpp av SO2 och partiklar och förbättra luftkvaliteten lokalt. Ett undantag för 16 bestämda fartyg i Grekland skall gälla till den 1 januari 2012.

| — | För att sörja för tillgången på bränsle som uppfyller kraven införs ett förbud mot försäljning av marina dieselbrännoljor (DMX- och DMA-typer) med en svavelhalt på mer än 0,1 % senast 2010 för att avskaffa den nuvarande gränsen på 0,2 % svavelhalt för marindieseloljor av DMB- och DMC-typ, och därefter skall försäljning av bränslen med en svavelhalt på mer än 1,5 % förbjudas. |
| --- | --- |

—

För att sörja för tillgången på bränsle som uppfyller kraven införs ett förbud mot försäljning av marina dieselbrännoljor (DMX- och DMA-typer) med en svavelhalt på mer än 0,1 % senast 2010 för att avskaffa den nuvarande gränsen på 0,2 % svavelhalt för marindieseloljor av DMB- och DMC-typ, och därefter skall försäljning av bränslen med en svavelhalt på mer än 1,5 % förbjudas.

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänt

Europaparlamentet antog 36 ändringar av kommissionens förslag.

Rådet anser att den gemensamma ståndpunkten utgör en välavvägd kompromiss där

| — | det finns en rad inbördes samordnade tidpunkter för när direktivets bestämmelser skall träda i kraft, så att det tas hänsyn till att bilaga VI till MARPOL träder i kraft inom kort (i maj 2005), |
| --- | --- |

—

det finns en rad inbördes samordnade tidpunkter för när direktivets bestämmelser skall träda i kraft, så att det tas hänsyn till att bilaga VI till MARPOL träder i kraft inom kort (i maj 2005),

| — | det inte finns några undantag som är oförenliga med det faktum att bilaga VI till MARPOL skall träda i kraft och att övervakningsområden för utsläpp av svaveloxider skall fastställas, |
| --- | --- |

—

det inte finns några undantag som är oförenliga med det faktum att bilaga VI till MARPOL skall träda i kraft och att övervakningsområden för utsläpp av svaveloxider skall fastställas,

| — | de tekniska och praktiska problemen med de nya kraven för fartyg i hamn beaktas i rimlig omfattning, bland annat genom det särskilda och tillfälliga undantag som begärts av EL för vissa roro-fartyg. |
| --- | --- |

—

de tekniska och praktiska problemen med de nya kraven för fartyg i hamn beaktas i rimlig omfattning, bland annat genom det särskilda och tillfälliga undantag som begärts av EL för vissa roro-fartyg.

Bilaga VI till MARPOL träder i kraft internationellt ett år efter det att den ratificerats av minst 15 flaggstater som skall motsvara minst 50 % av bruttotonnaget i världens handelssjöfart. Den 15 oktober 2004 hade bilagan ratificerats av 17 länder - Sverige, Norge, Singapore, Bahamas, Marshallöarna, Liberia, Danmark, Tyskland, Vanuatu, Panama, Grekland, Bangladesh, Spanien, Barbados, Samoa, Azerbajdzjan och Förenade kungariket - som tillsammans representerar över 50 % av världstonnaget. Samoa ratificerade, som den femtonde staten, bilaga VI till MARPOL den 19 maj 2004 vilket innebär att bilaga VI kan börja tillämpas från och med den 19 maj 2005 och regel 14 (övervakningsområden för utsläpp av svaveloxider i Östersjön) kan börja tillämpas den 19 maj 2006. Sex av EU:s medlemsstater (DE, DK, EL, ES, SE, UK) har redan ratificerat MARPOL och fyra medlemsstater (CY, FI, NL, PL) har nått den sista etappen i ratificeringen, som beräknas slutföras innevarande år.

Den gemensamma ståndpunkten motsvarar kommissionens och Europaparlamentets ställningstaganden när det gäller syftet att utvidga direktiv 1999/32/EG till att omfatta alla petroleumbaserade flytande bränslen som används på fartyg i medlemsstaternas farvatten.

Rådet

| a) | införde följande 21 ändringar fullt ut, delvis eller i princip i den gemensamma ståndpunkten:






  Ändring 1: | denna ändring har till sin innebörd tagits med i skäl 4. |
| --- | --- | --- |
| Ändring 3: | denna ändring har till sin innebörd tagits med i skäl 5. |
| Ändring 4: | denna ändring omfattas till sin innebörd av skäl 4. |
| Ändring 5: | denna ändring har till sin innebörd tagits med i skäl 6. |
| Ändring 6: | denna ändring återspeglas till sin innebörd i både skäl 6 och skäl 17. |
| Ändring 7: | har tagits med fullt ut i skäl 7. |
| Ändring 8: | denna ändring omfattas till sin innebörd av skäl 10. |
| Ändring 40: | enligt de allmänna reglerna om redaktionell kvalitet i gemenskapslagstiftningen är syftet med skälen i ingressen att ge en kortfattad motivering för de grundläggande bestämmelserna i den normativa delen och de skall inte innehålla några bestämmelser av normativ karaktär eller några politiska uppmaningar; denna ändring återspeglas dock till sin innebörd i skäl 12. |
| Ändring 18: | syftet med denna ändring har tagits med i artikel 1.1 d. |
| Ändring 30: | det finns en hänvisning till innebörden av denna ändring i skäl 19. |
| Ändring 38: | definitionen i artikel 2.3 j ansluter sig till tanken bakom denna ändring. |
| Ändring 39: | definitionen i artikel 2.3 k återspeglar mer specifikt och i detalj syftet med denna ändring. |
| Ändring 10: | denna ändring har tagits med i artikel 4 med de följdändringar detta innebär för tidsplanen. |
| Ändring 23: | detta behandlas i den nya artikel 4b enligt vilken genomförandet uppskjuts till 2010 för alla typer av fartyg. |
| Ändring 43: | detta behandlas utförligt i den nya artikel 4c. |
| Ändring 27: | detta återspeglas i artikel 6 i dess nya lydelse, som förtydligats för att komma till rätta med eventuella tekniska problem i samband med tillämpningen. |
| Ändring 29: | denna ändring beaktas till sin innebörd i skäl 10 och tas också upp i artikel 11 i direktiv 1999/32/EG. |
| Ändring 31: | detta problem löses genom att uttrycket ”flytande bränsle” används. |
| Ändring 32: | denna ändring återspeglas till sin innebörd i skälen 4 och 6 och artikel 7.2. |
| Ändring 33: | godtas. |
| Ändring 44: | denna ändring återspeglas till sin innebörd i artikel 7. |

a)

införde följande 21 ändringar fullt ut, delvis eller i princip i den gemensamma ståndpunkten:

Ändring 1:

denna ändring har till sin innebörd tagits med i skäl 4.

Ändring 3:

denna ändring har till sin innebörd tagits med i skäl 5.

Ändring 4:

denna ändring omfattas till sin innebörd av skäl 4.

Ändring 5:

denna ändring har till sin innebörd tagits med i skäl 6.

Ändring 6:

denna ändring återspeglas till sin innebörd i både skäl 6 och skäl 17.

Ändring 7:

har tagits med fullt ut i skäl 7.

Ändring 8:

denna ändring omfattas till sin innebörd av skäl 10.

Ändring 40:

enligt de allmänna reglerna om redaktionell kvalitet i gemenskapslagstiftningen är syftet med skälen i ingressen att ge en kortfattad motivering för de grundläggande bestämmelserna i den normativa delen och de skall inte innehålla några bestämmelser av normativ karaktär eller några politiska uppmaningar; denna ändring återspeglas dock till sin innebörd i skäl 12.

Ändring 18:

syftet med denna ändring har tagits med i artikel 1.1 d.

Ändring 30:

det finns en hänvisning till innebörden av denna ändring i skäl 19.

Ändring 38:

definitionen i artikel 2.3 j ansluter sig till tanken bakom denna ändring.

Ändring 39:

definitionen i artikel 2.3 k återspeglar mer specifikt och i detalj syftet med denna ändring.

Ändring 10:

denna ändring har tagits med i artikel 4 med de följdändringar detta innebär för tidsplanen.

Ändring 23:

detta behandlas i den nya artikel 4b enligt vilken genomförandet uppskjuts till 2010 för alla typer av fartyg.

Ändring 43:

detta behandlas utförligt i den nya artikel 4c.

Ändring 27:

detta återspeglas i artikel 6 i dess nya lydelse, som förtydligats för att komma till rätta med eventuella tekniska problem i samband med tillämpningen.

Ändring 29:

denna ändring beaktas till sin innebörd i skäl 10 och tas också upp i artikel 11 i direktiv 1999/32/EG.

Ändring 31:

detta problem löses genom att uttrycket ”flytande bränsle” används.

Ändring 32:

denna ändring återspeglas till sin innebörd i skälen 4 och 6 och artikel 7.2.

Ändring 33:

godtas.

Ändring 44:

denna ändring återspeglas till sin innebörd i artikel 7.

| b) | utelämnade följande 16 ändringar (2, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 21, 22, 28, 41, 42, 24, 25, 26, 37) i den gemensamma ståndpunkten:






  Ändring 2: | denna ändring kunde inte tas med eftersom den inte ansågs vara relevant. |
| --- | --- | --- |
| Ändring 14: | denna ändring kunde inte tas med eftersom det stycke som avses har utgått. |
| Ändringarna 15, 16, 17: | dessa ändringar kunde inte tas med. Tankegångarna bakom ändringarna återspeglas emellertid i artikel 4a.2 varigenom ikraftträdandet flyttas fram till maj 2006 för att sammanfalla med tidpunkten för bilaga VI till MARPOL. |
| Ändringarna 21 och 22: | kunde inte tas med. |
| Ändring 28: | kunde inte tas med. |
| Ändringarna 41 och 42: | rådet kunde inte godta ändringarna eftersom det ännu inte går att föregripa kommande lagstiftning (en andra etapp) som kommer att vara avhängig utvärderingen av tillämpningen av nuvarande ändringar. Behovet av ytterligare förbättringar längre fram erkänns ändå i den nya artikel 7.2. |
| Ändring 24: | kunde inte tas med. |
| Ändring 25: | kunde inte tas med eftersom den inte ansågs motsvara proportionalitetsprincipen. |
| Ändring 26: | kunde inte tas med eftersom ändring 42 hade avvisats (ny artikel 4aa). |
| Ändring 37: | kunde inte tas med eftersom rådet tror att det kommer att krävas tolv månader för överföringen. |

b)

utelämnade följande 16 ändringar (2, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 21, 22, 28, 41, 42, 24, 25, 26, 37) i den gemensamma ståndpunkten:

Ändring 2:

denna ändring kunde inte tas med eftersom den inte ansågs vara relevant.

Ändring 14:

denna ändring kunde inte tas med eftersom det stycke som avses har utgått.

Ändringarna 15, 16, 17:

dessa ändringar kunde inte tas med. Tankegångarna bakom ändringarna återspeglas emellertid i artikel 4a.2 varigenom ikraftträdandet flyttas fram till maj 2006 för att sammanfalla med tidpunkten för bilaga VI till MARPOL.

Ändringarna 21 och 22:

kunde inte tas med.

Ändring 28:

kunde inte tas med.

Ändringarna 41 och 42:

rådet kunde inte godta ändringarna eftersom det ännu inte går att föregripa kommande lagstiftning (en andra etapp) som kommer att vara avhängig utvärderingen av tillämpningen av nuvarande ändringar. Behovet av ytterligare förbättringar längre fram erkänns ändå i den nya artikel 7.2.

Ändring 24:

kunde inte tas med.

Ändring 25:

kunde inte tas med eftersom den inte ansågs motsvara proportionalitetsprincipen.

Ändring 26:

kunde inte tas med eftersom ändring 42 hade avvisats (ny artikel 4aa).

Ändring 37:

kunde inte tas med eftersom rådet tror att det kommer att krävas tolv månader för överföringen.

| c) | införde artikel 4a.3 och 4a.4 för att klargöra frågorna om kontrollen av tillämpningen av direktivets bestämmelser. |
| --- | --- |

c)

införde artikel 4a.3 och 4a.4 för att klargöra frågorna om kontrollen av tillämpningen av direktivets bestämmelser.

IV.   SAMMANFATTNING

Rådet kan inte godta alla Europaparlamentets ändringar men anser ändå att den gemensamma ståndpunkten i hög grad tillgodoser parlamentets önskemål och motsvarar innehållet i kommissionens ändrade förslag, så att utsläppen av svaveldioxid kommer att minska betydligt i EU, varvid minskningarna inriktas på att ge största möjliga gynnsamma effekter i och vid befolkade hamnar och kuster och i försurningskänsliga ekosystem.

Genom detta arbete stimuleras EU-medlemsstaterna att i internationella sammanhang satsa mer på att förbättra miljönormerna för fartyg, särskilt genom ratificering och skärpning av bestämmelserna i bilaga VI till MARPOL.

---