# Euroopa Liidu C 54/3. m

| | ISSN 1725-5171 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 54 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 48. köide3. märts 2005 |

ISSN 1725-5171

Euroopa Liidu

Teataja

C 54

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

48. köide3. märts 2005

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | I   Teave |
| | Kontrollikoda |
| 2005/C 054/1 | Eriaruanne nr 8/2004 suu- ja sõrataudi tõrjemeetmete ning nendega seonduvate kulutuste komisjonipoolse juhtimise ja järelevalve kohta koos komisjoni vastustega | 1 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

I   Teave

Kontrollikoda

2005/C 054/1

Eriaruanne nr 8/2004 suu- ja sõrataudi tõrjemeetmete ning nendega seonduvate kulutuste komisjonipoolse juhtimise ja järelevalve kohta koos komisjoni vastustega

1

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

I Teave

Kontrollikoda

| 3.3.2005 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 54/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.3.2005

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 54/1

---

ERIARUANNE nr 8/2004

suu- ja sõrataudi tõrjemeetmete ning nendega seonduvate kulutuste komisjonipoolse juhtimise ja järelevalve kohta koos komisjoni vastustega

(esitatud vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 248 lõike 4 teisele lõigule)

(2005/C 54/01)

SISUKORD

| I–VII | KOKKUVÕTE |
| --- | --- |

I–VII

| 1–15 | SISSEJUHATUS |
| --- | --- |

1–15

| 1–5 | Taust |
| --- | --- |

1–5

| 6–7 | Suu- ja sõrataudi ennetus- ja tõrjemeetmete põhijooned |
| --- | --- |

6–7

| 8–11 | Mõju eelarvele |
| --- | --- |

8–11

| 12–15 | Kontrollikoja audit |
| --- | --- |

12–15

| 16–43 | KOMISJONI TEGEVUS ENNE KRIISI |
| --- | --- |

16–43

| 16–20 | Analüüsimeetod ei ole piisavalt ajakohane |
| --- | --- |

16–20

| 21–43 | Komisjoni järelevalve oli mõnel puhul ebapiisav ja puudusi määrustes ei kõrvaldatud õigeaegselt |
| --- | --- |

21–43

| 22–23 | Ühenduse direktiivide siseriiklike õigusaktidega ühildamise vastavust ei kontrollitud süstemaatiliselt |
| --- | --- |

22–23

| 24–25 | Järelevalve veterinaar- ja tervishoiukontrollide üle liidu piiridel toimib hästi, kuid teatud riskid pole määrustes piisavalt kaetud |
| --- | --- |

24–25

| 26–28 | Viivitused toidujäätmete loomasöödana kasutamise üle kontrolli kehtestamisel ja keelustamisel |
| --- | --- |

26–28

| 29–34 | Liikmesriikide situatsioonplaanidele kehtestatud kriteeriumid ja kontrollid olid ebapiisavad |
| --- | --- |

29–34

| 35–37 | Suu- ja sõrataudile vastuvõtlikesse liikidesse kuuluvate loomade ebapiisav identifitseerimine ja jälgimine |
| --- | --- |

35–37

| 38–41 | Puudused ANIMO süsteemis enne kriisi algust |
| --- | --- |

38–41

| 42–43 | Piirangud loomade liikumisele liikmesriikide territooriumil |
| --- | --- |

42–43

| 44–58 | KOMISJONI TEGEVUS KRIISI VÄLTEL |
| --- | --- |

44–58

| 44–45 | Komisjoni tõhus järelevalve |
| --- | --- |

44–45

| 46–58 | Puudused tõrjeabinõudes ja nende rakendamisel liikmesriikides |
| --- | --- |

46–58

| 48–49 | Veterinaarteenistuste vähendamine |
| --- | --- |

48–49

| 50–56 | Ebapiisavad stiimulid taudist viivitamatult teatamiseks ja loomade liikumisele kehtestatud piirangute järgimiseks |
| --- | --- |

50–56

| 57–58 | Viivitused loomade tapmisel |
| --- | --- |

57–58

| 59–89 | KOMISJONI TEGEVUS SEOSES HÜVITUSSÜSTEEMIGA |
| --- | --- |

59–89

| 60–73 | Komisjon ei ole esitanud direktiiviettepanekuid liikmesriikide loomakasvatajatele makstava hüvitise maksmise ja arvutamise viisi kohta |
| --- | --- |

60–73

| 62–66 | Erinevused hüvitussüsteemides ja ebaühtlane hindamine |
| --- | --- |

62–66

| 67–71 | Loomade eest makstud lisatasude topeltmaksmise registreeritud juhtumid |
| --- | --- |

67–71

| 72–73 | Tapalisatasude ebaühtlane maksmine |
| --- | --- |

72–73

| 74–83 | Eeskirjad ja menetlused liikmesriikide kulude kõlblikkuse kohta ühenduse hüvitise saamiseks töötati välja hilinemisega |
| --- | --- |

74–83

| 82–83 | Viivitused liikmesriikide kulude hüvitamisel |
| --- | --- |

82–83

| 84–85 | Kaasfinantseerimismäärad ühtlustati ainult sigade osas |
| --- | --- |

84–85

| 86–89 | Loomakasvatajad ei osale tõrjesüsteemi ühendusepoolses finantseerimises |
| --- | --- |

86–89

| 90–100 | KOMISJONI JUHTIMINE PÄRAST KRIISI |
| --- | --- |

90–100

| 90–97 | Veterinaariaalane tegevus |
| --- | --- |

90–97

| 98–100 | Finantsalane tegevus |
| --- | --- |

98–100

| 101–106 | JÄRELDUSED JA SOOVITUSED |
| --- | --- |

101–106

Komisjoni vastused

KOKKUVÕTE

| I. | Ühisturu väljakujundamise ja üldise elusloomadega kauplemise hoogustamise vajadusest tingituna töötas ühendus välja suu- ja sõrataudi ennetamise ja tõrje ühtsed põhimõtted. Alates 1992. aastast laiendas ühendus kõigile liikmesriikidele elusloomade suu- ja sõrataudi vastase profülaktilise vaktsineerimise keeldu ning töötas välja ennetamise ja tõrje keeruka süsteemi eesmärgiga tõkestada viiruse sissetoomist ja ennetada selle levikut kogu ühenduse territooriumil. Episootia korral tuli kontaktsed loomad tappa, nende korjused hävitada ning ruumid ja vahendid desinfitseerida. Kõik sellega seonduvad liikmesriikide kantud kulud kuulusid osalisele hüvitamisele Veterinaaria hädaabifondi poolt, mis moodustati EAGGF tagatisrahastu raames. |
| --- | --- |

I.

Ühisturu väljakujundamise ja üldise elusloomadega kauplemise hoogustamise vajadusest tingituna töötas ühendus välja suu- ja sõrataudi ennetamise ja tõrje ühtsed põhimõtted. Alates 1992. aastast laiendas ühendus kõigile liikmesriikidele elusloomade suu- ja sõrataudi vastase profülaktilise vaktsineerimise keeldu ning töötas välja ennetamise ja tõrje keeruka süsteemi eesmärgiga tõkestada viiruse sissetoomist ja ennetada selle levikut kogu ühenduse territooriumil. Episootia korral tuli kontaktsed loomad tappa, nende korjused hävitada ning ruumid ja vahendid desinfitseerida. Kõik sellega seonduvad liikmesriikide kantud kulud kuulusid osalisele hüvitamisele Veterinaaria hädaabifondi poolt, mis moodustati EAGGF tagatisrahastu raames.

| II. | Seoses 2001. aasta kriisiga taotlesid liikmesriigid veterinaaria hädaabifondilt hüvitisi 1 616 miljoni euro väärtuses. See summa koos puhangute laiaulatuslikkusega ajendas kontrollikoda auditit läbi viima. Auditil oli kolm eesmärki: kontrollida, kas haigustõrjestrateegia aluseks olnud komisjoni analüüsimeetod oli ajakohane, kas strateegiat viidi tõhusalt ellu ja kas süsteem, mille alusel hüvitati liikmesriikidele nende kulutused loomapidajatele kompensatsiooni maksmise ning loomade tapmise osas, oli asjakohane, kiire ja mittediskrimineeriv. Et varasematest episootiatest saadud kogemused võivad kaasa aidata suu- ja sõrataudi ennetamis- ja tõrjestrateegia väljatöötamisele, uuris kontrollikoda komisjoni tegevust enne kriisi, selle vältel ning pärast selle lõppu. |
| --- | --- |

II.

Seoses 2001. aasta kriisiga taotlesid liikmesriigid veterinaaria hädaabifondilt hüvitisi 1 616 miljoni euro väärtuses. See summa koos puhangute laiaulatuslikkusega ajendas kontrollikoda auditit läbi viima. Auditil oli kolm eesmärki: kontrollida, kas haigustõrjestrateegia aluseks olnud komisjoni analüüsimeetod oli ajakohane, kas strateegiat viidi tõhusalt ellu ja kas süsteem, mille alusel hüvitati liikmesriikidele nende kulutused loomapidajatele kompensatsiooni maksmise ning loomade tapmise osas, oli asjakohane, kiire ja mittediskrimineeriv. Et varasematest episootiatest saadud kogemused võivad kaasa aidata suu- ja sõrataudi ennetamis- ja tõrjestrateegia väljatöötamisele, uuris kontrollikoda komisjoni tegevust enne kriisi, selle vältel ning pärast selle lõppu.

| III. | Aruandes rõhutatakse, et enne 2001. aasta kriisi ei olnud komisjon korrigeerinud oma strateegiat, võttes arvesse riskifaktorite muutumist. |
| --- | --- |

III.

Aruandes rõhutatakse, et enne 2001. aasta kriisi ei olnud komisjon korrigeerinud oma strateegiat, võttes arvesse riskifaktorite muutumist.

| IV. | Samuti selgub aruandest, et komisjoni põhjaliku hindamise ja kontrolli puudumisel enne 2001. aastat ei kõrvaldatud mõningaid puudusi ennetus- ja tõrjeabinõudes õigeaegselt, eriti mis puudutab ennetusmeetmeid piiridel, loomatoitu, situatsioonplaane, lammaste märgistamist ning teavitussüsteemi loomade liikumise kohta liikmesriikide vahel (ANIMO). Parlament kritiseeris komisjoni suutmatust vaadata liikmesriikide situatsioonplaanid läbi enne kriisi, kuid tunnistas, et kriisi vältel tegutses komisjon väga positiivselt. (1) Kriisi ajal tegi komisjon väga kiiresti kindlaks abinõude ja nende liikmesriikides rakendamise nõrgad kohad seoses veterinaararstide arvu, haigusest teatamise ja loomade kiire tapmisega, kuid olukorra parandamiseks oli liiga hilja. Täpsemalt, kontrollikoja tähelepaneku kohaselt sõltus rakendatud abinõude tõhusus suuresti sellest, kas loomapidajad teatasid haigusest koheselt ning järgisid liikumispiiranguid. |
| --- | --- |

IV.

Samuti selgub aruandest, et komisjoni põhjaliku hindamise ja kontrolli puudumisel enne 2001. aastat ei kõrvaldatud mõningaid puudusi ennetus- ja tõrjeabinõudes õigeaegselt, eriti mis puudutab ennetusmeetmeid piiridel, loomatoitu, situatsioonplaane, lammaste märgistamist ning teavitussüsteemi loomade liikumise kohta liikmesriikide vahel (ANIMO). Parlament kritiseeris komisjoni suutmatust vaadata liikmesriikide situatsioonplaanid läbi enne kriisi, kuid tunnistas, et kriisi vältel tegutses komisjon väga positiivselt. (1) Kriisi ajal tegi komisjon väga kiiresti kindlaks abinõude ja nende liikmesriikides rakendamise nõrgad kohad seoses veterinaararstide arvu, haigusest teatamise ja loomade kiire tapmisega, kuid olukorra parandamiseks oli liiga hilja. Täpsemalt, kontrollikoja tähelepaneku kohaselt sõltus rakendatud abinõude tõhusus suuresti sellest, kas loomapidajad teatasid haigusest koheselt ning järgisid liikumispiiranguid.

| V. | Audit näitas, et ühenduse rahastamissüsteemi võiks parandada. Liikmesriikide poolt loomapidajatele makstud hüvitis ei olnud alati ühenduse tasemel piisavalt määratletud, kuigi komisjoni hüvitamisele kuulus 60 % abikõlblikuks tunnistatud summadest. Paremini sõnastatud ühenduse raamistiku puudumisel said liikmesriigid rakendada eri süsteeme, mis põhjustas ühenduse loomapidajate erinevat kohtlemist. |
| --- | --- |

V.

Audit näitas, et ühenduse rahastamissüsteemi võiks parandada. Liikmesriikide poolt loomapidajatele makstud hüvitis ei olnud alati ühenduse tasemel piisavalt määratletud, kuigi komisjoni hüvitamisele kuulus 60 % abikõlblikuks tunnistatud summadest. Paremini sõnastatud ühenduse raamistiku puudumisel said liikmesriigid rakendada eri süsteeme, mis põhjustas ühenduse loomapidajate erinevat kohtlemist.

| VI. | Ühenduse määruste hiljutine korrigeerimine on täitnud mitmed lüngad. Finantsraamistikku aga ei korrigeeritud ja ühenduse meetmed on endiselt minimaalsed, mis puudutab haigusest teavitamist, talude järelevalvet ja tapmise kiirust. Seega jääb risk, et nende meetmete rakendamine liikmesriikide poolt võib olla ebapiisav uue epideemia pidurdamiseks, andes samas aga aluse ühenduse hüvitise saamiseks. |
| --- | --- |

VI.

Ühenduse määruste hiljutine korrigeerimine on täitnud mitmed lüngad. Finantsraamistikku aga ei korrigeeritud ja ühenduse meetmed on endiselt minimaalsed, mis puudutab haigusest teavitamist, talude järelevalvet ja tapmise kiirust. Seega jääb risk, et nende meetmete rakendamine liikmesriikide poolt võib olla ebapiisav uue epideemia pidurdamiseks, andes samas aga aluse ühenduse hüvitise saamiseks.

| VII. | Kontrollikoda soovitab komisjonil kaasajastada strateegiat puudutavaid hinnanguid ja analüüse kriisivälisel ajal. Kontrollikoda pooldab mooduste otsimist loomapidajate tõrjesüsteemi lülitamiseks, soodustamaks kiiret haigusest teatamist ning liikumispiirangutest kinnipidamist. Lõpetuseks kutsub kontrollikoda komisjoni üles muutma episootia suhtes kohaldatav finantsraamistik selgemaks ja võimaluste piires vähendama finantsriski ühenduse eelarvele. |
| --- | --- |

VII.

Kontrollikoda soovitab komisjonil kaasajastada strateegiat puudutavaid hinnanguid ja analüüse kriisivälisel ajal. Kontrollikoda pooldab mooduste otsimist loomapidajate tõrjesüsteemi lülitamiseks, soodustamaks kiiret haigusest teatamist ning liikumispiirangutest kinnipidamist. Lõpetuseks kutsub kontrollikoda komisjoni üles muutma episootia suhtes kohaldatav finantsraamistik selgemaks ja võimaluste piires vähendama finantsriski ühenduse eelarvele.

SISSEJUHATUS

Taust

| 1. | Suu- ja sõrataud on loomahaigus, mis ei kujuta ohtu inimesele, ent on äärmiselt nakkav sõralistele loomaliikidele. Mahajäänumates maades võib see üleöö peaaegu täielikult hävitada loomakasvatajate toiduvaru ja elatusvahendid, kuna haigus puudutab arvukaid sõraliste liike, sealhulgas veiseid, sigu ja lambaid. Viirus võib edasi kanduda loomadevahelise otsese kokkupuute teel ja loomasööda kaudu, kaudse kokkupuute teel mitmesuguste kandjate, sõidukite, veoautode ja inimestega ning koguni õhu kaudu, nimelt tuulega. Nakatunud täiskasvanud loomade hulgas kaasneb haigusega vähene suremus. Isegi kui suurem osa loomi saab kolme või nelja nädala jooksul terveks, püsivad neil rängad tüsistused: noorloomade kasv on aeglustunud, nurisünnituste osakaal suureneb, samas kui piimatoodang väheneb märgatavalt ja alaliselt. Haigusevabad riigid on sunnitud kasutusele võtma turvameetmed, et kaitsta ennast viiruse eest ja vältida loomsete saaduste ekspordi embargot. |
| --- | --- |

1.

Suu- ja sõrataud on loomahaigus, mis ei kujuta ohtu inimesele, ent on äärmiselt nakkav sõralistele loomaliikidele. Mahajäänumates maades võib see üleöö peaaegu täielikult hävitada loomakasvatajate toiduvaru ja elatusvahendid, kuna haigus puudutab arvukaid sõraliste liike, sealhulgas veiseid, sigu ja lambaid. Viirus võib edasi kanduda loomadevahelise otsese kokkupuute teel ja loomasööda kaudu, kaudse kokkupuute teel mitmesuguste kandjate, sõidukite, veoautode ja inimestega ning koguni õhu kaudu, nimelt tuulega. Nakatunud täiskasvanud loomade hulgas kaasneb haigusega vähene suremus. Isegi kui suurem osa loomi saab kolme või nelja nädala jooksul terveks, püsivad neil rängad tüsistused: noorloomade kasv on aeglustunud, nurisünnituste osakaal suureneb, samas kui piimatoodang väheneb märgatavalt ja alaliselt. Haigusevabad riigid on sunnitud kasutusele võtma turvameetmed, et kaitsta ennast viiruse eest ja vältida loomsete saaduste ekspordi embargot.

| 2. | Ühenduse siseturu väljakujundamine oli ette nähtud 1993. aasta jaanuariks. Kuna loomade ja põllumajandussaaduste vaba liikumine oli turgude ühiskorralduse põhielemendiks, tuli seega elusloomade ja loomsete saaduste kaubanduse eeskirjad nendel turgudel ühtlustada. See eeldas ka suu- ja sõrataudi ennetuse ja tõrje ühise poliitika kehtestamist. Ent ühes oma aruandes liikmesriikide poliitika kohta suu- ja sõrataudi vastases võitluses (2) 1989. aastal märkis komisjon, et kuna mõned liikmesriigid ei ole oma kariloomi vaktsineerinud, (3) võivad need riigid kehtestada piiranguid elusloomadega kauplemisele ühenduse nende partneritega, kes kasutasid kaitsevaktsineerimist. Piiranguid õigustab asjaolu, et isegi pealtnäha kliiniliselt normaalsed vaktsineeritud loomad võivad olla viirusekandjad. |
| --- | --- |

2.

Ühenduse siseturu väljakujundamine oli ette nähtud 1993. aasta jaanuariks. Kuna loomade ja põllumajandussaaduste vaba liikumine oli turgude ühiskorralduse põhielemendiks, tuli seega elusloomade ja loomsete saaduste kaubanduse eeskirjad nendel turgudel ühtlustada. See eeldas ka suu- ja sõrataudi ennetuse ja tõrje ühise poliitika kehtestamist. Ent ühes oma aruandes liikmesriikide poliitika kohta suu- ja sõrataudi vastases võitluses (2) 1989. aastal märkis komisjon, et kuna mõned liikmesriigid ei ole oma kariloomi vaktsineerinud, (3) võivad need riigid kehtestada piiranguid elusloomadega kauplemisele ühenduse nende partneritega, kes kasutasid kaitsevaktsineerimist. Piiranguid õigustab asjaolu, et isegi pealtnäha kliiniliselt normaalsed vaktsineeritud loomad võivad olla viirusekandjad.

| 3. | Veterinaarsete ja zootehniliste takistuste kõrvaldamiseks ühendusesiseselt elusloomade ja loomsete saaduste kaubanduse arengult võttis komisjon arvesse rahvusvahelise elusloomade ja loomsete saaduste kaubanduse suhtes kohaldatavaid tervishoiueeskirju, nagu need on määratlenud Rahvusvaheline Episootiaamet. (4) Eeskirjades nähakse suu- ja sõrataudi episootia puhul ette kaubandusvabaduse palju kiirem taastamine loomade tapmise korral (kolm kuud) võrreldes kaitsevaktsineerimise kasutamisega (12–24 kuud). |
| --- | --- |

3.

Veterinaarsete ja zootehniliste takistuste kõrvaldamiseks ühendusesiseselt elusloomade ja loomsete saaduste kaubanduse arengult võttis komisjon arvesse rahvusvahelise elusloomade ja loomsete saaduste kaubanduse suhtes kohaldatavaid tervishoiueeskirju, nagu need on määratlenud Rahvusvaheline Episootiaamet. (4) Eeskirjades nähakse suu- ja sõrataudi episootia puhul ette kaubandusvabaduse palju kiirem taastamine loomade tapmise korral (kolm kuud) võrreldes kaitsevaktsineerimise kasutamisega (12–24 kuud).

| 4. | Ärilistel kaalutlustel jõuti komisjoni samas aruandes järeldusele, et vaktsineerimata jätmist tuleb eelistada kaitsevaktsineerimise poliitikale. Nimelt seetõttu rakendati 1990. aastal (5) ühenduses loomade täieliku kõrvaldamise poliitikat ühes kaitsevaktsineerimise keelustamise ning vaktsineeritud elusloomade impordi keelustamisega ühenduse territooriumil. Vaktsineerimist võis siiski veel kasutada, kuid üksnes hädaabinõuna, kui suu- ja sõrataudi olemasolu oli kinnitatud ning taud ähvardas muutuda ulatuslikuks. |
| --- | --- |

4.

Ärilistel kaalutlustel jõuti komisjoni samas aruandes järeldusele, et vaktsineerimata jätmist tuleb eelistada kaitsevaktsineerimise poliitikale. Nimelt seetõttu rakendati 1990. aastal (5) ühenduses loomade täieliku kõrvaldamise poliitikat ühes kaitsevaktsineerimise keelustamise ning vaktsineeritud elusloomade impordi keelustamisega ühenduse territooriumil. Vaktsineerimist võis siiski veel kasutada, kuid üksnes hädaabinõuna, kui suu- ja sõrataudi olemasolu oli kinnitatud ning taud ähvardas muutuda ulatuslikuks.

| 5. | Uue strateegia kohaldamisest alates ilmnes liidus veel mitu taudikollet: 1993. aastal Itaalias (57 kollet) ning aastail 1994, 1996 ja 2000 Kreekas (vastavalt 95, 39 ja 14 kollet). Epideemiad ilmnesid naaberaladel (Albaania, Makedoonia, Kosovo, Alžeeria, Gruusia, Armeenia, Aserbaidžaan, Türgi ja Iraan). Muuhulgas tabas 2001. aasta 21. veebruaril Ühendkuningriiki enneolematu kriis, mis kestis kümme kuud. Täheldati 2 034 nakkuskollet, mis hõlmasid 10 124 loomakasvatusmajandit ning mille tõttu tapeti ligi neli miljonit looma. (6) Lisaks sellele tapeti üle kahe miljoni looma heaoluprobleemide tõttu, mis tekkisid liikumispiirangute tagajärjel loomade kinnipidamisest majandites. (7) Suu- ja sõrataudi ei suudetud hoida Ühendkuningriigi piires: 2001. a 13. märtsil levis see Prantsusmaale (kaks kollet), sama aasta 20. märtsil Iirimaale (üks kolle) ning 21. märtsil Madalmaadesse (26 kollet). Ühendkuningriik oli sunnitud kuni 2001. aasta septembrini tarvitusele võtma tapmised. 2002. aasta jaanuaris võis riik taastada suu- ja sõrataudivaba staatuse vaktsineerimist kasutusele võtmata, mis võimaldas tal kaubandust jätkata. |
| --- | --- |

5.

Uue strateegia kohaldamisest alates ilmnes liidus veel mitu taudikollet: 1993. aastal Itaalias (57 kollet) ning aastail 1994, 1996 ja 2000 Kreekas (vastavalt 95, 39 ja 14 kollet). Epideemiad ilmnesid naaberaladel (Albaania, Makedoonia, Kosovo, Alžeeria, Gruusia, Armeenia, Aserbaidžaan, Türgi ja Iraan). Muuhulgas tabas 2001. aasta 21. veebruaril Ühendkuningriiki enneolematu kriis, mis kestis kümme kuud. Täheldati 2 034 nakkuskollet, mis hõlmasid 10 124 loomakasvatusmajandit ning mille tõttu tapeti ligi neli miljonit looma. (6) Lisaks sellele tapeti üle kahe miljoni looma heaoluprobleemide tõttu, mis tekkisid liikumispiirangute tagajärjel loomade kinnipidamisest majandites. (7) Suu- ja sõrataudi ei suudetud hoida Ühendkuningriigi piires: 2001. a 13. märtsil levis see Prantsusmaale (kaks kollet), sama aasta 20. märtsil Iirimaale (üks kolle) ning 21. märtsil Madalmaadesse (26 kollet). Ühendkuningriik oli sunnitud kuni 2001. aasta septembrini tarvitusele võtma tapmised. 2002. aasta jaanuaris võis riik taastada suu- ja sõrataudivaba staatuse vaktsineerimist kasutusele võtmata, mis võimaldas tal kaubandust jätkata.

Suu- ja sõrataudi ennetus- ja tõrjemeetmete põhijooned

| 6. | Ennetus- ja tõrjemeetmete keeruka kogumiku eesmärgiks on tõkestada viiruse sissetoomist ühenduse territooriumile ning vältida selle levimise riski (vt lahter 1). Ennetus- ja tõrjemeetmed on sätestatud ühenduse direktiivides. (8) Liikmesriigid vastutavad direktiivide jõustamise ning nendest tulenevate eeskirjade kohaldamise eest. Seevastu komisjoni ülesandeks on kontrollida ühenduse ettekirjutuste täitmist liikmesriikides. Lisaks toetab komisjon kolmandaid riike nende jõupingutustes kontrollida episootiaid ja neid likvideerida. Komisjonisiseselt tegeleb ühenduse veterinaarkulude otsese juhtimise ja kontrolliga (9) tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat.



  Ennetussüsteem tugineb koostööle rahvusvaheliste organisatsioonidega ning naaberriikide olulisele toetusele haiguse tõrjes, loomakasvatuse ja liha veterinaar-, zootehnilistele ja sanitaarkontrollidele liidus ja selle piiridel, liikmesriikide situatsioonplaanide väljatöötamisele, mis sisaldavad võimaliku kriisiga toimetulekuks vajalikke vahendeid, loomade identifitseerimise ja jälgitavuse süsteemidele.

  Tõrjesüsteem põhineb haiguse viivitamatult teatavaks tegemisel, loomade ja inimeste liikumise piirangute sisseseadmisel, epidemioloogiliste uuringute algatamisel haiguskahtlusega loomade tuvastamiseks, liikmesriikide situatsioonplaanide rakendamisel ning vajalikel tapmistel, millele järgneb loomade hävitamine ning saastatud tootmiskohtade ja seadmete desinfitseerimine. |
| --- | --- |

6.

Ennetus- ja tõrjemeetmete keeruka kogumiku eesmärgiks on tõkestada viiruse sissetoomist ühenduse territooriumile ning vältida selle levimise riski (vt lahter 1). Ennetus- ja tõrjemeetmed on sätestatud ühenduse direktiivides. (8) Liikmesriigid vastutavad direktiivide jõustamise ning nendest tulenevate eeskirjade kohaldamise eest. Seevastu komisjoni ülesandeks on kontrollida ühenduse ettekirjutuste täitmist liikmesriikides. Lisaks toetab komisjon kolmandaid riike nende jõupingutustes kontrollida episootiaid ja neid likvideerida. Komisjonisiseselt tegeleb ühenduse veterinaarkulude otsese juhtimise ja kontrolliga (9) tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat.

Ennetussüsteem tugineb koostööle rahvusvaheliste organisatsioonidega ning naaberriikide olulisele toetusele haiguse tõrjes, loomakasvatuse ja liha veterinaar-, zootehnilistele ja sanitaarkontrollidele liidus ja selle piiridel, liikmesriikide situatsioonplaanide väljatöötamisele, mis sisaldavad võimaliku kriisiga toimetulekuks vajalikke vahendeid, loomade identifitseerimise ja jälgitavuse süsteemidele.

  Tõrjesüsteem põhineb haiguse viivitamatult teatavaks tegemisel, loomade ja inimeste liikumise piirangute sisseseadmisel, epidemioloogiliste uuringute algatamisel haiguskahtlusega loomade tuvastamiseks, liikmesriikide situatsioonplaanide rakendamisel ning vajalikel tapmistel, millele järgneb loomade hävitamine ning saastatud tootmiskohtade ja seadmete desinfitseerimine.

| 7. | Pärast 2001. aasta kriisi esitas komisjon direktiiviettepaneku suu- ja sõrataudi tõrjesüsteemi muutmiseks. (10) Nõukogu võttis 29. septembril 2003. aastal direktiivi vastu. (11) |
| --- | --- |

7.

Pärast 2001. aasta kriisi esitas komisjon direktiiviettepaneku suu- ja sõrataudi tõrjesüsteemi muutmiseks. (10) Nõukogu võttis 29. septembril 2003. aastal direktiivi vastu. (11)

Mõju eelarvele

| 8. | 1990. aastal sätestas nõukogu ühenduse rahalisele toetusele kohaldatavad tingimused. (12) Teatavate tõsiste nakkuslike loomahaiguste, sealhulgas suu- ja sõrataudi likvideerimiseks tehtavate kulude katmiseks. Toetus on kohustuslik, kui liikmesriigid rakendavad ettenähtud ühenduse meetmeid, selle raames kaetakse 60 % liikmesriigi suu- ja sõrataudist tulenevatest kuludest, mis tekkisid loomade tapmise ja hävitamise ning hoonete ja seadmestike desinfitseerimise hüvitamisest loomakasvatajatele. Seda kajastatakse eelarves (13) rubriigis “Veterinaarsete ning üldsuse tervishoiule ohtlike loomanakkushaiguste hädaabifond”. (14) |
| --- | --- |

8.

1990. aastal sätestas nõukogu ühenduse rahalisele toetusele kohaldatavad tingimused. (12) Teatavate tõsiste nakkuslike loomahaiguste, sealhulgas suu- ja sõrataudi likvideerimiseks tehtavate kulude katmiseks. Toetus on kohustuslik, kui liikmesriigid rakendavad ettenähtud ühenduse meetmeid, selle raames kaetakse 60 % liikmesriigi suu- ja sõrataudist tulenevatest kuludest, mis tekkisid loomade tapmise ja hävitamise ning hoonete ja seadmestike desinfitseerimise hüvitamisest loomakasvatajatele. Seda kajastatakse eelarves (13) rubriigis “Veterinaarsete ning üldsuse tervishoiule ohtlike loomanakkushaiguste hädaabifond”. (14)

| 9. | Uue strateegia kasutuselevõtmisest alates 1999. aastal fondi eraldised kõikidele loomahaigustele neljakordistusid, seejärel 2000. aastal kahekordistusid ja põhiliselt 2001. aasta suu- ja sõrataudikriisi tõttu ulatusid eelarveaastatel 2001, 2002 ja 2003 (15) kogusummani 978,1 miljonit eurot. Juba üksnes 2001. aasta kriisi puhul ulatus liikmesriikide deklareeritud tapmiste, loomade hävitamise, majandite ja seadmestike desinfitseerimise hüvitamisega seonduvate kulude kogusumma ligi 2 693,4 miljoni euroni, millest 1 616 miljoni euro kohta taotleti ühenduse hüvitist. Üksnes tapmiste hüvitamiseks deklareeritud summa ulatus 1 775,1 miljoni euroni, millest 1 065,2 miljoni euro kohta taotleti makstud toetuste katteks ühenduse hüvitist. See on esitatud tabelis.
  Tabel
  Liikmesriikide poolt esitatud nõuded loomade tapmiskulude hüvitamiseks

















  Riik | Hüvitatavate loomade arv | Hüvitiste kogusummad (eurodes) |
| --- | --- | --- | --- |
| Lambad | Kitsed | Veised | Sead | Muud | Kokku | Lambad | Kitsed | Veised | Sead | Muud | Kokku |
| Prantsusmaa | 48 573 | 206 | 1 406 | 10 138 | — | 60 323 | 5 739 074 | 23 651 | 1 697 635 | 1 868 433 | — | 9 328 794 |
| Iirimaa | 50 172 | 98 | 1 172 | 70 | 15 | 51 527 | 7 359 366 | 18 658 | 859 862 | 9 800 | 11 443 | 8 259 129 |
| Madalmaad | 39 011 | 9 654 | 90 842 | 136 545 | 1 134 | 277 186 | 3 965 380 | 1 363 801 | 65 247 745 | 16 339 358 | 586 037 | 87 502 322 |
| Ühendkuningriik (16) | 2 449 424 | — | 579 637 | 135 084 | 2 438 | 3 166 583 | 625 586 405 | — | 1 018 384 592 | 22 415 862 | 3 660 692 | 1 670 047 551 |
| Kokku | 2 587 180 | 9 958 | 673 057 | 281 837 | 3 587 | 3 555 619 | 642 650 225 | 1 406 110 | 1 086 189 835 | 40 633 454 | 4 258 172 | 1 775 137 795 |
| NB:

  Liikmesriikide tapmiskulude hüvitiste nõuded on koostatud 3,5 miljoni looma kohta.
  Ühendkuningriigid on esitanud kõige suurema arvu, 3 166 583 looma, mis moodustab 89 % koguarvust.
  Makstud hüvitised on kasvanud 1 775,1 miljoni euroni, sellest 1 670 Ühendkuningriigile, mis moodustab 94 % kõigist suu- ja sõrataudist hõlmatud riikide hüvitistest 2001. a.
  Lambad olid loomaliik, keda suu- ja sõrataud 2001. a kõige enam puudutas, kokku 2 587 180 looma. Lambad, kelle puhul Ühendkuningriigis maksti toetust, moodustasid 94,53 % koguarvust.
  Veised olid loomaliik, kelle puhul maksti kõige kõrgemaid hüvitissummasid, kokku 1 086 189 835 eurot, millest 93,8 % tuli maksta Ühendkuningriigile.

  Allikas:

  Prantsusmaa/hüvitiste nõuded (5.10.2001 ja 6.12.2002).
  Iirimaa/hüvitiste nõuded (6.2.2002).
  Madalmaad/hüvitiste nõuded (aprill 2002).
  Ühendkuningriik/hüvitiste nõuded (detsember 2001 ja 26.2.2003) ja Põhja-Iirimaa hüvitiste nõuded. |

9.

Uue strateegia kasutuselevõtmisest alates 1999. aastal fondi eraldised kõikidele loomahaigustele neljakordistusid, seejärel 2000. aastal kahekordistusid ja põhiliselt 2001. aasta suu- ja sõrataudikriisi tõttu ulatusid eelarveaastatel 2001, 2002 ja 2003 (15) kogusummani 978,1 miljonit eurot. Juba üksnes 2001. aasta kriisi puhul ulatus liikmesriikide deklareeritud tapmiste, loomade hävitamise, majandite ja seadmestike desinfitseerimise hüvitamisega seonduvate kulude kogusumma ligi 2 693,4 miljoni euroni, millest 1 616 miljoni euro kohta taotleti ühenduse hüvitist. Üksnes tapmiste hüvitamiseks deklareeritud summa ulatus 1 775,1 miljoni euroni, millest 1 065,2 miljoni euro kohta taotleti makstud toetuste katteks ühenduse hüvitist. See on esitatud tabelis.

Tabel

Liikmesriikide poolt esitatud nõuded loomade tapmiskulude hüvitamiseks

Riik

Hüvitatavate loomade arv

Hüvitiste kogusummad (eurodes)

Lambad

Kitsed

Veised

Sead

Muud

Kokku

Lambad

Kitsed

Veised

Sead

Muud

Kokku

Prantsusmaa

48 573

206

1 406

10 138

—

60 323

5 739 074

23 651

1 697 635

1 868 433

—

9 328 794

Iirimaa

50 172

98

1 172

70

15

51 527

7 359 366

18 658

859 862

9 800

11 443

8 259 129

Madalmaad

39 011

9 654

90 842

136 545

1 134

277 186

3 965 380

1 363 801

65 247 745

16 339 358

586 037

87 502 322

Ühendkuningriik (16)

2 449 424

—

579 637

135 084

2 438

3 166 583

625 586 405

—

1 018 384 592

22 415 862

3 660 692

1 670 047 551

Kokku

2 587 180

9 958

673 057

281 837

3 587

3 555 619

642 650 225

1 406 110

1 086 189 835

40 633 454

4 258 172

1 775 137 795

NB:

Liikmesriikide tapmiskulude hüvitiste nõuded on koostatud 3,5 miljoni looma kohta.

Ühendkuningriigid on esitanud kõige suurema arvu, 3 166 583 looma, mis moodustab 89 % koguarvust.

Makstud hüvitised on kasvanud 1 775,1 miljoni euroni, sellest 1 670 Ühendkuningriigile, mis moodustab 94 % kõigist suu- ja sõrataudist hõlmatud riikide hüvitistest 2001. a.

Lambad olid loomaliik, keda suu- ja sõrataud 2001. a kõige enam puudutas, kokku 2 587 180 looma. Lambad, kelle puhul Ühendkuningriigis maksti toetust, moodustasid 94,53 % koguarvust.

Veised olid loomaliik, kelle puhul maksti kõige kõrgemaid hüvitissummasid, kokku 1 086 189 835 eurot, millest 93,8 % tuli maksta Ühendkuningriigile.

Allikas:

Prantsusmaa/hüvitiste nõuded (5.10.2001 ja 6.12.2002).

Iirimaa/hüvitiste nõuded (6.2.2002).

Madalmaad/hüvitiste nõuded (aprill 2002).

Ühendkuningriik/hüvitiste nõuded (detsember 2001 ja 26.2.2003) ja Põhja-Iirimaa hüvitiste nõuded.

| 10. | Olles vastu võtnud abi andmise otsused (17) suu- ja sõrataudi kohta, lubas komisjon liikmesriikidele väljamakseid 433,5 (18) miljonit eurot tapmiskulude eest ja 32,1 miljonit eurot muude kulude eest, mis annab ühenduse hüvitiste kogusummaks 465,6 miljonit eurot seisuga 31. detsember 2003 (vt graafik 1). |
| --- | --- |

10.

Olles vastu võtnud abi andmise otsused (17) suu- ja sõrataudi kohta, lubas komisjon liikmesriikidele väljamakseid 433,5 (18) miljonit eurot tapmiskulude eest ja 32,1 miljonit eurot muude kulude eest, mis annab ühenduse hüvitiste kogusummaks 465,6 miljonit eurot seisuga 31. detsember 2003 (vt graafik 1).

Image

| 11. | Komisjon ei ole veel liikmesriikide kulude uurimist lõpetanud ega hüvitanud kulude saldojääke 2001. aasta kohta, välja arvatud Prantsusmaa ja Iirimaa puhul. Järelikult jäi enam kui 48 % veterinaaria hädaabifondi olemasolevatest eraldistest eelarveaastatel 2001–2003 kasutamata (vt graafik 2). |
| --- | --- |

11.

Komisjon ei ole veel liikmesriikide kulude uurimist lõpetanud ega hüvitanud kulude saldojääke 2001. aasta kohta, välja arvatud Prantsusmaa ja Iirimaa puhul. Järelikult jäi enam kui 48 % veterinaaria hädaabifondi olemasolevatest eraldistest eelarveaastatel 2001–2003 kasutamata (vt graafik 2).

Image

Kontrollikoja audit

| 12. | Sigade katku ja veiste spongioosse entsefalopaatia kriisi tagajärjel uuris kontrollikoda ühenduse tõrjemeetmeid nende loomahaiguste vastu. (23) |
| --- | --- |

12.

Sigade katku ja veiste spongioosse entsefalopaatia kriisi tagajärjel uuris kontrollikoda ühenduse tõrjemeetmeid nende loomahaiguste vastu. (23)

| 13. | Tulenevalt suu- ja sõrataudi kriisi laiaulatuslikkusest ja selle koormusest eelarvele otsustas kontrollikoda teostada uue auditi, et välja selgitada, kas:






  a) | komisjoni analüüsimeetodid, mille alusel määratleti suu- ja sõrataudi vastane ennetus- ja tõrjestrateegia, olid piisavalt ajakohased; |
| --- | --- | --- |

13.

Tulenevalt suu- ja sõrataudi kriisi laiaulatuslikkusest ja selle koormusest eelarvele otsustas kontrollikoda teostada uue auditi, et välja selgitada, kas:

a)

komisjoni analüüsimeetodid, mille alusel määratleti suu- ja sõrataudi vastane ennetus- ja tõrjestrateegia, olid piisavalt ajakohased;

| b) | komisjon oli oma kontrollide ja hinnangute alusel esitanud nõukogule ühenduse strateegia kohandused; |
| --- | --- |

b)

komisjon oli oma kontrollide ja hinnangute alusel esitanud nõukogule ühenduse strateegia kohandused;

| c) | komisjoni sisseseatud hüvitussüsteem liikmesriikide kulude korvamiseks oli asjakohane, kiire ja mittediskrimineeriv. |
| --- | --- |

c)

komisjoni sisseseatud hüvitussüsteem liikmesriikide kulude korvamiseks oli asjakohane, kiire ja mittediskrimineeriv.

| 14. | Nendele küsimustele vastamiseks hindas kontrollikoda komisjoni tegevust analüüsimeetodite, ühenduse meetmeid rakendavate liikmesriikide üle teostatava järelevalve ning ühenduse määruste kohaldamiseks tehtud ettepanekute seisukohast. Kuivõrd eelnevatest episootiatest saadud kogemused võisid suu- ja sõrataudi vastasele ennetus- ja tõrjestrateegiale kasuks tulla, uuris kontrollikoda kõigepealt komisjoni tegevust enne kriisi ja kriisi ajal. Seejärel analüüsis ta hüvitussüsteemi, eelkõige oma varasemate soovituste valguses. Uurimuses piirduti loomade tapmise hüvituskuludega. (24) Lõpuks võttis kontrollikoda vaatluse alla, mis kogemusi oli komisjon saanud 2001. aasta kriisist. |
| --- | --- |

14.

Nendele küsimustele vastamiseks hindas kontrollikoda komisjoni tegevust analüüsimeetodite, ühenduse meetmeid rakendavate liikmesriikide üle teostatava järelevalve ning ühenduse määruste kohaldamiseks tehtud ettepanekute seisukohast. Kuivõrd eelnevatest episootiatest saadud kogemused võisid suu- ja sõrataudi vastasele ennetus- ja tõrjestrateegiale kasuks tulla, uuris kontrollikoda kõigepealt komisjoni tegevust enne kriisi ja kriisi ajal. Seejärel analüüsis ta hüvitussüsteemi, eelkõige oma varasemate soovituste valguses. Uurimuses piirduti loomade tapmise hüvituskuludega. (24) Lõpuks võttis kontrollikoda vaatluse alla, mis kogemusi oli komisjon saanud 2001. aasta kriisist.

| 15. | Auditeeriti komisjoni ning suu- ja sõrataudiga haaratud liikmesriike (25) (Prantsusmaa, Iirimaa, Madalmaad ja Ühendkuningriik). Auditikülastusi tehti peamiselt veterinaar- ja tervishoiuaspektide eest vastutavatesse põllumajandusministeeriumidesse ning nende piirkondlikesse asutustesse. (26) Käesolevas aruandes on arvesse võetud (27) külastatud ametiasutuste, Euroopa Parlamendi ning rahvusvahelise suu- ja sõrataudi ennetamise ja tõrje konverentsi töid ja muid liikmesriikides läbiviidud avalikke uuringuid. |
| --- | --- |

15.

Auditeeriti komisjoni ning suu- ja sõrataudiga haaratud liikmesriike (25) (Prantsusmaa, Iirimaa, Madalmaad ja Ühendkuningriik). Auditikülastusi tehti peamiselt veterinaar- ja tervishoiuaspektide eest vastutavatesse põllumajandusministeeriumidesse ning nende piirkondlikesse asutustesse. (26) Käesolevas aruandes on arvesse võetud (27) külastatud ametiasutuste, Euroopa Parlamendi ning rahvusvahelise suu- ja sõrataudi ennetamise ja tõrje konverentsi töid ja muid liikmesriikides läbiviidud avalikke uuringuid.

KOMISJONI TEGEVUS ENNE KRIISI

Analüüsimeetod ei ole piisavalt ajakohane

| 16. | Juba nimetatud 1989. aasta aruandes (28) (vt punkt 2) teostas komisjon tasuvusanalüüsi mitmesuguste poliitikate suhtes, mida liikmesriigid suu- ja sõrataudi tõrjeks järgisid (kaitsevaktsineerimine või loomade süstemaatiline tapmine), et teha kindlaks, millist strateegiat ühenduse tasandil kasutada. Aruandes nimelt hinnati suu- ja sõrataudi ilmnemise riski ühenduse piires 1992. aastast alates, kui rakendati emba-kumba poliitikat, samuti nende majanduslikke tagajärgi. Vastavalt kolmele erinevale kriisiulatuse stsenaariumile prognoosis komisjon kulusid järgnevaks kümneks aastaks (1993–2002). Mittevaktsineerimise poliitika puhul lähtus komisjon vahepealsest stsenaariumist, mis sisaldas 13 episootia ilmnemist 20 taudikoldega. Selleks perioodiks prognoositavad kulud ulatusid 35 miljoni euroni. Optimistliku stsenaariumi puhul hinnati sealjuures kuludeks 0,3 miljonit eurot ning pessimistliku stsenaariumi puhul 955 miljonit eurot. |
| --- | --- |

16.

Juba nimetatud 1989. aasta aruandes (28) (vt punkt 2) teostas komisjon tasuvusanalüüsi mitmesuguste poliitikate suhtes, mida liikmesriigid suu- ja sõrataudi tõrjeks järgisid (kaitsevaktsineerimine või loomade süstemaatiline tapmine), et teha kindlaks, millist strateegiat ühenduse tasandil kasutada. Aruandes nimelt hinnati suu- ja sõrataudi ilmnemise riski ühenduse piires 1992. aastast alates, kui rakendati emba-kumba poliitikat, samuti nende majanduslikke tagajärgi. Vastavalt kolmele erinevale kriisiulatuse stsenaariumile prognoosis komisjon kulusid järgnevaks kümneks aastaks (1993–2002). Mittevaktsineerimise poliitika puhul lähtus komisjon vahepealsest stsenaariumist, mis sisaldas 13 episootia ilmnemist 20 taudikoldega. Selleks perioodiks prognoositavad kulud ulatusid 35 miljoni euroni. Optimistliku stsenaariumi puhul hinnati sealjuures kuludeks 0,3 miljonit eurot ning pessimistliku stsenaariumi puhul 955 miljonit eurot.

| 17. | Teisalt asetati 1989. aasta aruandes põhirõhk ärilistele ning eelarvelistele ja põllumajanduslikele tulude ja kulude kaalutlustele, arvestamata laiaulatuslikumaid sotsiaalseid ja keskkondlikke kulusid. |
| --- | --- |

17.

Teisalt asetati 1989. aasta aruandes põhirõhk ärilistele ning eelarvelistele ja põllumajanduslikele tulude ja kulude kaalutlustele, arvestamata laiaulatuslikumaid sotsiaalseid ja keskkondlikke kulusid.

| 18. | Enne 2001. aastat EL-is esinenud episootiad ei olnud sellist laadi, mis oleks võinud komisjoni hoiatada vajadusest kontrollida ühenduse abinõude rakendatavust. Kolm esinenud episootiat hõlmasid ühelt poolt üle kahekümne kolde (komisjoni omaksvõetud stsenaariumi kohaselt maksimaalne võimalik), ent teiselt poolt oli kaheksa aasta jooksul esinenud ainult neli kriisi (kolmeteistkümne asemel kümne aasta jooksul sama stsenaariumi järgi). 1993. aastast alates olid seevastu teatavad viiruse levikut soodustavad riskid suurenenud: seoses ühisturu väljakujunemisega oli loomade liikumine suurenenud, (29) tapamajade arv oli vähenenud, (30) soodustades loomade koondumist ja seega nakatumisriski, samas kui karja suurus oli majandites eriti lammaste, kitsede ja sigade osas suurenenud. (31) 1998. aasta veebruarist alates juhtis FAO (32) suu- ja sõrataudi komitee 33 liikmesriigi tähelepanu asjaolule, et “loomade pikamaavedu ja loomade suurenenud hulk majandites võivad iga hetk põhjustada uusi laastavaid episootiaid Euroopas”. (33) |
| --- | --- |

18.

Enne 2001. aastat EL-is esinenud episootiad ei olnud sellist laadi, mis oleks võinud komisjoni hoiatada vajadusest kontrollida ühenduse abinõude rakendatavust. Kolm esinenud episootiat hõlmasid ühelt poolt üle kahekümne kolde (komisjoni omaksvõetud stsenaariumi kohaselt maksimaalne võimalik), ent teiselt poolt oli kaheksa aasta jooksul esinenud ainult neli kriisi (kolmeteistkümne asemel kümne aasta jooksul sama stsenaariumi järgi). 1993. aastast alates olid seevastu teatavad viiruse levikut soodustavad riskid suurenenud: seoses ühisturu väljakujunemisega oli loomade liikumine suurenenud, (29) tapamajade arv oli vähenenud, (30) soodustades loomade koondumist ja seega nakatumisriski, samas kui karja suurus oli majandites eriti lammaste, kitsede ja sigade osas suurenenud. (31) 1998. aasta veebruarist alates juhtis FAO (32) suu- ja sõrataudi komitee 33 liikmesriigi tähelepanu asjaolule, et “loomade pikamaavedu ja loomade suurenenud hulk majandites võivad iga hetk põhjustada uusi laastavaid episootiaid Euroopas”. (33)

| 19. | Lisaks oli 1997/1998. aasta sigade katku epideemia tekitanud ühendusele, (34) liikmesriikidele ja loomakasvatajatele märkimisväärseid kulusid. Selle kogemuse varal pidas komisjon ise (35) direktiiviga 85/511/EMÜ sätestatud suu- ja sõrataudi vastaseid meetmeid ebatäiuslikeks. Ekspertide arvamuste põhjal olid komisjoni talitused tookord alustanud direktiivi läbivaatamist, kui nende tööd katkestas 20. veebruaril 2001. aastal Ühendkuningriigis puhkenud episootia. |
| --- | --- |

19.

Lisaks oli 1997/1998. aasta sigade katku epideemia tekitanud ühendusele, (34) liikmesriikidele ja loomakasvatajatele märkimisväärseid kulusid. Selle kogemuse varal pidas komisjon ise (35) direktiiviga 85/511/EMÜ sätestatud suu- ja sõrataudi vastaseid meetmeid ebatäiuslikeks. Ekspertide arvamuste põhjal olid komisjoni talitused tookord alustanud direktiivi läbivaatamist, kui nende tööd katkestas 20. veebruaril 2001. aastal Ühendkuningriigis puhkenud episootia.

| 20. | Komisjon ei olnud strateegiat alates selle vastu võtmisest 1990. aastal kordagi ammendavalt hinnanud. Pealegi ei ole komisjon iga kolme aasta järel esitanud nõukogule ja parlamendile aruannet otsuse 90/424/EMÜ kohaldamise tingimuste kohta seonduvalt ühenduse asjakohaste tõve likvideerimismeetmete ning rahalise abiga. (36) Ka ei ole komisjon ajakohastanud põllumajanduse peadirektoraadi 1992. aastal teostatud uuringut liikmesriikide veterinaarteenistuste kohta, kuigi selle uurimuse ajakohastamine oleks tal võimaldanud kontrollida, kas teenistused on strateegia edukaks rakendamiseks kohases seisundis (vt punktid 48–49). |
| --- | --- |

20.

Komisjon ei olnud strateegiat alates selle vastu võtmisest 1990. aastal kordagi ammendavalt hinnanud. Pealegi ei ole komisjon iga kolme aasta järel esitanud nõukogule ja parlamendile aruannet otsuse 90/424/EMÜ kohaldamise tingimuste kohta seonduvalt ühenduse asjakohaste tõve likvideerimismeetmete ning rahalise abiga. (36) Ka ei ole komisjon ajakohastanud põllumajanduse peadirektoraadi 1992. aastal teostatud uuringut liikmesriikide veterinaarteenistuste kohta, kuigi selle uurimuse ajakohastamine oleks tal võimaldanud kontrollida, kas teenistused on strateegia edukaks rakendamiseks kohases seisundis (vt punktid 48–49).

Komisjoni järelevalve oli mõnel puhul ebapiisav ja puudusi määrustes ei kõrvaldatud õigeaegselt

| 21. | Tavalistes oludes toimub komisjoni järelevalve veterinaaria- ja tervishoiuvaldkonnas peamiselt kahel kujul: ühelt poolt kontrollivad komisjoni Brüsseli talitused direktiivide ülevõtmist siseriiklikesse õigusaktidesse ning teiselt poolt toimuvad kohapealsed kontrollid, mille läbiviimiseks on volitatud Dublini Toidu- ja Veterinaarameti (TVA) (37) inspektorid. 2001. aasta kriisile eelnenud ajavahemikul oleks kontrollikoja arvates pidanud nõutav kontrollimine keskenduma suu- ja sõrataudi vastastele peamistele ennetus- ja tõrjemeetmetele, mis on sätestatud ühenduse direktiivides, samuti nende kohaldamisele liikmesriikide siseriiklikesse õigusaktidesse. Nimetatud meetmed hõlmavad:






  a) | loomade ja loomsete saaduste impordi puhul veterinaar- ja tervishoiualast kontrolli piiril; |
| --- | --- | --- |

21.

Tavalistes oludes toimub komisjoni järelevalve veterinaaria- ja tervishoiuvaldkonnas peamiselt kahel kujul: ühelt poolt kontrollivad komisjoni Brüsseli talitused direktiivide ülevõtmist siseriiklikesse õigusaktidesse ning teiselt poolt toimuvad kohapealsed kontrollid, mille läbiviimiseks on volitatud Dublini Toidu- ja Veterinaarameti (TVA) (37) inspektorid. 2001. aasta kriisile eelnenud ajavahemikul oleks kontrollikoja arvates pidanud nõutav kontrollimine keskenduma suu- ja sõrataudi vastastele peamistele ennetus- ja tõrjemeetmetele, mis on sätestatud ühenduse direktiivides, samuti nende kohaldamisele liikmesriikide siseriiklikesse õigusaktidesse. Nimetatud meetmed hõlmavad:

a)

loomade ja loomsete saaduste impordi puhul veterinaar- ja tervishoiualast kontrolli piiril;

| b) | loomasööda kontrollimist, et vältida loomade või loomsete saaduste nakatamist; |
| --- | --- |

b)

loomasööda kontrollimist, et vältida loomade või loomsete saaduste nakatamist;

| c) | liikmesriikide situatsioonplaanide koostamist, et tagada kriisi puhkemise korral inimressursside, materiaalsete vahendite ning asjakohase töökorralduse olemasolu; |
| --- | --- |

c)

liikmesriikide situatsioonplaanide koostamist, et tagada kriisi puhkemise korral inimressursside, materiaalsete vahendite ning asjakohase töökorralduse olemasolu;

| d) | loomade identifitseerimise ja liikumise jälgimise süsteemide kasutuselevõttu liikmesriikides ning liikmesriikidevahelise teabevahetuse süsteemi (ANIMO) sisseseadmist, mis on esmatähtsad nakatunud loomade kiireks leidmiseks ja hukkamiseks. |
| --- | --- |

d)

loomade identifitseerimise ja liikumise jälgimise süsteemide kasutuselevõttu liikmesriikides ning liikmesriikidevahelise teabevahetuse süsteemi (ANIMO) sisseseadmist, mis on esmatähtsad nakatunud loomade kiireks leidmiseks ja hukkamiseks.

Ühenduse direktiivide siseriiklike õigusaktidega ühildamise vastavust ei kontrollitud süstemaatiliselt

| 22. | Komisjon kontrollib peaaegu süstemaatiliselt ühenduse direktiivide liikmesriikide poolt ametlikku ülevõtmist ettenähtud tähtaegade jooksul. Vastavuskontrolle seevastu ei teostata süstemaatiliselt. Praktikas toimuvad need ainult TVA (38) inspektsioonide ajal liikmesriikides või kolmandate isikute esitatud kaebuste tagajärjel. Seetõttu on mittevastava ülevõtmise risk suur ning võib eksisteerida praegugi. |
| --- | --- |

22.

Komisjon kontrollib peaaegu süstemaatiliselt ühenduse direktiivide liikmesriikide poolt ametlikku ülevõtmist ettenähtud tähtaegade jooksul. Vastavuskontrolle seevastu ei teostata süstemaatiliselt. Praktikas toimuvad need ainult TVA (38) inspektsioonide ajal liikmesriikides või kolmandate isikute esitatud kaebuste tagajärjel. Seetõttu on mittevastava ülevõtmise risk suur ning võib eksisteerida praegugi.

| 23. | Komisjon on saatnud liikmesriikidele hulgaliselt hoiatusi seoses direktiivide õigeaegselt üle võtmata jätmisega. Riiklikul tasandil võetud meetmetest teatamisel sulges komisjon asjad, kontrollimata nende vastavust. Järelikult ei ole komisjon algatanud ühtegi menetlust seoses vastavusnõude rikkumisega. Loomade, nimelt lammaste identifitseerimise direktiivi osas, mille liikmesriigid pidid üle võtma 1995. aasta 1. jaanuariks, edastas komisjon ajavahemikus 1993–1996 liikmesriikidele hoiatusi riiklikest meetmetest teatamata jätmise pärast. Aastail 1994–1997 sulges komisjon toimikud pärast ühenduse õigustiku ametlikku ülevõtmist liikmesriikides, tegemata vastavuskontrolli. 2001. aasta kriisi ajal märkis TVA siiski, et kõikides suu- ja sõrataudist tabandunud liikmesriikides (välja arvatud Madalmaades) esines selle direktiivi osas olulisi vajakajäämisi, mis avaldasid negatiivset mõju epideemia levikule 2001. aastal (vt punkt 35). |
| --- | --- |

23.

Komisjon on saatnud liikmesriikidele hulgaliselt hoiatusi seoses direktiivide õigeaegselt üle võtmata jätmisega. Riiklikul tasandil võetud meetmetest teatamisel sulges komisjon asjad, kontrollimata nende vastavust. Järelikult ei ole komisjon algatanud ühtegi menetlust seoses vastavusnõude rikkumisega. Loomade, nimelt lammaste identifitseerimise direktiivi osas, mille liikmesriigid pidid üle võtma 1995. aasta 1. jaanuariks, edastas komisjon ajavahemikus 1993–1996 liikmesriikidele hoiatusi riiklikest meetmetest teatamata jätmise pärast. Aastail 1994–1997 sulges komisjon toimikud pärast ühenduse õigustiku ametlikku ülevõtmist liikmesriikides, tegemata vastavuskontrolli. 2001. aasta kriisi ajal märkis TVA siiski, et kõikides suu- ja sõrataudist tabandunud liikmesriikides (välja arvatud Madalmaades) esines selle direktiivi osas olulisi vajakajäämisi, mis avaldasid negatiivset mõju epideemia levikule 2001. aastal (vt punkt 35).

Järelevalve veterinaar- ja tervishoiukontrollide üle liidu piiridel toimib hästi, kuid teatud riskid pole määrustes piisavalt kaetud

| 24. | TVA oli enne kriisi teostanud arvukaid veterinaar- ja tervishoiukontrolle liikmesriikide piiripunktides, et tagada ainult ühenduse loomatervise ja toiduaineohutuse standarditele vastavate toodete sisenemine ühenduse territooriumile. Puuduste avastamisel peatas komisjon ajutiselt piiripunktis antava loa ning selle taaskehtivaks muutmiseks võtsid liikmesriigid kiiresti kasutusele TVA nõutavad tervendamismeetmed, nagu personali ja veterinaarkontrollide tugevdamine, hoonete ja seadmestike hügieenitingimuste parandamine, sissetoodud kaubapartiide registreerimise süsteemide, veterinaartõendite ning registrite tugevdamine. |
| --- | --- |

24.

TVA oli enne kriisi teostanud arvukaid veterinaar- ja tervishoiukontrolle liikmesriikide piiripunktides, et tagada ainult ühenduse loomatervise ja toiduaineohutuse standarditele vastavate toodete sisenemine ühenduse territooriumile. Puuduste avastamisel peatas komisjon ajutiselt piiripunktis antava loa ning selle taaskehtivaks muutmiseks võtsid liikmesriigid kiiresti kasutusele TVA nõutavad tervendamismeetmed, nagu personali ja veterinaarkontrollide tugevdamine, hoonete ja seadmestike hügieenitingimuste parandamine, sissetoodud kaubapartiide registreerimise süsteemide, veterinaartõendite ning registrite tugevdamine.

| 25. | Kuigi väliste nakkusallikate vastu on võimatu pakkuda täielikku kaitset, sisaldasid ühenduse õigusaktid kriisi ajal piiride kaitse osas ka teatavaid vajakajäämisi, eelkõige seoses reisijate veetavate toiduainetega ja ühenduse õigusaktidele mittevastavate toodete vabatsoonides ladustamise võimalustega (vt punkti 91 alapunkt a). Komisjon oli enne kriisi teinud ettepaneku lubada ühenduse territooriumile sisse tuua ainult Euroopa loomatervishoiustandarditele vastavaid loomseid saadusi, kuid see ettepanek võeti vastu alles 2002. aastal. (39) Alles pärast kriisi 2002. aasta novembris tegi komisjon ettepaneku tugevdada isiklikuks tarbimiseks mõeldud loomsete saaduste impordi kontrolli, mille kohta ta võttis otsuse vastu 2002. aasta detsembris. (40) |
| --- | --- |

25.

Kuigi väliste nakkusallikate vastu on võimatu pakkuda täielikku kaitset, sisaldasid ühenduse õigusaktid kriisi ajal piiride kaitse osas ka teatavaid vajakajäämisi, eelkõige seoses reisijate veetavate toiduainetega ja ühenduse õigusaktidele mittevastavate toodete vabatsoonides ladustamise võimalustega (vt punkti 91 alapunkt a). Komisjon oli enne kriisi teinud ettepaneku lubada ühenduse territooriumile sisse tuua ainult Euroopa loomatervishoiustandarditele vastavaid loomseid saadusi, kuid see ettepanek võeti vastu alles 2002. aastal. (39) Alles pärast kriisi 2002. aasta novembris tegi komisjon ettepaneku tugevdada isiklikuks tarbimiseks mõeldud loomsete saaduste impordi kontrolli, mille kohta ta võttis otsuse vastu 2002. aasta detsembris. (40)

Viivitused toidujäätmete loomasöödana kasutamise üle kontrolli kehtestamisel ja keelustamisel

| 26. | TVA kontrolli loomasööda üle teostati hilinemisega, osaliselt pärast kriisi. TVA tõi välja liikmesriikide puudused loomasöödana kasutatavate toidujäätmete töötlemise kontrollimises. Sellega paljastati sedalaadi söödaga seonduvaid riske, kuid osaliselt alles pärast kriisi. |
| --- | --- |

26.

TVA kontrolli loomasööda üle teostati hilinemisega, osaliselt pärast kriisi. TVA tõi välja liikmesriikide puudused loomasöödana kasutatavate toidujäätmete töötlemise kontrollimises. Sellega paljastati sedalaadi söödaga seonduvaid riske, kuid osaliselt alles pärast kriisi.

| 27. | Ometi oli loomade niisuguse söötmisega seonduvaid riske juba 1997/1998. aastal tõestanud sigade katk, mis puhkes Saksamaal ebapiisavalt töödeldud ja seega ühenduse seadusi rikkudes rasvase vee ja toidujäätmete sigadele söötmiseks kasutamise tagajärjel. Seetõttu olid mõned liikmesriigid keelustanud enne 2001. aasta suu- ja sõrataudi kriisi oma territooriumil isegi töödeldud toidujäätmete kasutamise (Prantsusmaa ja Madalmaad), samas kui teised seda ei teinud (Saksamaa ja Ühendkuningriik). Ühenduse tasandil oli töödeldud toidujäätmete kasutamine sigade söödas 2001. aasta veebruaris endiselt seadusega lubatud, (41) ja seda vaatamata komisjoni ettepanekutele. |
| --- | --- |

27.

Ometi oli loomade niisuguse söötmisega seonduvaid riske juba 1997/1998. aastal tõestanud sigade katk, mis puhkes Saksamaal ebapiisavalt töödeldud ja seega ühenduse seadusi rikkudes rasvase vee ja toidujäätmete sigadele söötmiseks kasutamise tagajärjel. Seetõttu olid mõned liikmesriigid keelustanud enne 2001. aasta suu- ja sõrataudi kriisi oma territooriumil isegi töödeldud toidujäätmete kasutamise (Prantsusmaa ja Madalmaad), samas kui teised seda ei teinud (Saksamaa ja Ühendkuningriik). Ühenduse tasandil oli töödeldud toidujäätmete kasutamine sigade söödas 2001. aasta veebruaris endiselt seadusega lubatud, (41) ja seda vaatamata komisjoni ettepanekutele.

| 28. | Ühendkuningriigis oli kriisi päritolukoha loomakasvatajal lubatud kasutada toidujäätmeid oma sigade söödas üksnes tingimusel, et need on töödeldud. Tegelikkuses kogus loomakasvataja toidujäätmeid ümbruskonna restoranidelt, hotellidelt, koolidelt ja sõjaväekasarmutelt ja ladustas neid oma majandi ees, enne kui vedas toidujäätmed kahte oma majandi läheduses asuvasse töötlusettevõttesse. Kui toidujäätmed olid töödeldud, anti need sigadele. Pärast kriisi puhkemist teostatud ministeeriumi kontrollid näitasid ometi, et söödakünades säilisid ebanormaalsed jäätmed, mis tõestasid ilmselgelt toidujäätmete ebapiisavat töötlemist. (42)“Aasia O” tüüpi viiruse täpset päritolu ei suudetud kindlaks teha. Viiruse sisenemine piirikontrollpunktide kaudu üldjoontes välistati ja kahtlus (43) langes ebaseaduslikele kaubalaadungitele, mida esitleti mitte-toiduainetena ja müüdi hulgi restoranidele ja sööklatele. |
| --- | --- |

28.

Ühendkuningriigis oli kriisi päritolukoha loomakasvatajal lubatud kasutada toidujäätmeid oma sigade söödas üksnes tingimusel, et need on töödeldud. Tegelikkuses kogus loomakasvataja toidujäätmeid ümbruskonna restoranidelt, hotellidelt, koolidelt ja sõjaväekasarmutelt ja ladustas neid oma majandi ees, enne kui vedas toidujäätmed kahte oma majandi läheduses asuvasse töötlusettevõttesse. Kui toidujäätmed olid töödeldud, anti need sigadele. Pärast kriisi puhkemist teostatud ministeeriumi kontrollid näitasid ometi, et söödakünades säilisid ebanormaalsed jäätmed, mis tõestasid ilmselgelt toidujäätmete ebapiisavat töötlemist. (42)“Aasia O” tüüpi viiruse täpset päritolu ei suudetud kindlaks teha. Viiruse sisenemine piirikontrollpunktide kaudu üldjoontes välistati ja kahtlus (43) langes ebaseaduslikele kaubalaadungitele, mida esitleti mitte-toiduainetena ja müüdi hulgi restoranidele ja sööklatele.

Liikmesriikide situatsioonplaanidele kehtestatud kriteeriumid ja kontrollid olid ebapiisavad

| 29. | 1990. aastal nõudis nõukogu (44) liikmesriikidelt situatsioonplaanide koostamist, milles sätestati suu- ja sõrataudi kolde ilmnemise korral võetavad meetmed. Need plaanid pidid võimaldama hoonete, seadmete, personali ja mis tahes muu asjakohase materjali kasutamist, mis on vajalik taudikolde kiireks ja tõhusaks likvideerimiseks. Komisjon pidi kehtestama plaanide koostamisel järgitavad kriteeriumid, kontrollima plaane määratlemaks nende sobivust seatud eesmärkide saavutamiseks ning soovitama liikmesriigil vajadusel plaane muuta. Nõukogu oli lisaks ette näinud plaanide edaspidise täiendamise või parandamise võimaluse, võtmaks arvesse olukorra arengut. |
| --- | --- |

29.

1990. aastal nõudis nõukogu (44) liikmesriikidelt situatsioonplaanide koostamist, milles sätestati suu- ja sõrataudi kolde ilmnemise korral võetavad meetmed. Need plaanid pidid võimaldama hoonete, seadmete, personali ja mis tahes muu asjakohase materjali kasutamist, mis on vajalik taudikolde kiireks ja tõhusaks likvideerimiseks. Komisjon pidi kehtestama plaanide koostamisel järgitavad kriteeriumid, kontrollima plaane määratlemaks nende sobivust seatud eesmärkide saavutamiseks ning soovitama liikmesriigil vajadusel plaane muuta. Nõukogu oli lisaks ette näinud plaanide edaspidise täiendamise või parandamise võimaluse, võtmaks arvesse olukorra arengut.

| 30. | 1991. aastal oli komisjon kehtestanud liikmesriikide situatsioonplaanide miinimumkriteeriumid. (45) Kriteeriumide eesmärgiks oli tagada suu- ja sõrataudi puhkemise korral võimalus mobiliseerida situatsioonplaanide alusel kiiresti ressursse taudi kiireks ja tõhusaks likvideerimiseks. Kuigi komisjon nõudis liikmesriikidelt kriisiohjamise põhistruktuuride rajamist, mis hõlmavad näiteks kriisiüksusi, kohalikke kriisikeskusi, hädaabimeetmete eest vastutavat personali, täheldas kontrollikoda, et tookord komisjon ei nõudnud taudi tõrjeks ning ka tõhusaks finants- ja halduskorralduseks olulist teavet või tingimusi, nimelt:






  a) | personalijuhiseid ja erinevate stsenaariumide (optimistlik, vahepealne ja pessimistlik) puhul vajalikke vahendeid ning täpsustusi, kuidas personali ja vahendeid mobiliseeritakse; |
| --- | --- | --- |

30.

1991. aastal oli komisjon kehtestanud liikmesriikide situatsioonplaanide miinimumkriteeriumid. (45) Kriteeriumide eesmärgiks oli tagada suu- ja sõrataudi puhkemise korral võimalus mobiliseerida situatsioonplaanide alusel kiiresti ressursse taudi kiireks ja tõhusaks likvideerimiseks. Kuigi komisjon nõudis liikmesriikidelt kriisiohjamise põhistruktuuride rajamist, mis hõlmavad näiteks kriisiüksusi, kohalikke kriisikeskusi, hädaabimeetmete eest vastutavat personali, täheldas kontrollikoda, et tookord komisjon ei nõudnud taudi tõrjeks ning ka tõhusaks finants- ja halduskorralduseks olulist teavet või tingimusi, nimelt:

a)

personalijuhiseid ja erinevate stsenaariumide (optimistlik, vahepealne ja pessimistlik) puhul vajalikke vahendeid ning täpsustusi, kuidas personali ja vahendeid mobiliseeritakse;

| b) | situatsioonplaanide läbivaatamist kogemuse varal, kogemuste jagamist loomakasvatajatele ning regulaarset õppuste läbiviimist; |
| --- | --- |

b)

situatsioonplaanide läbivaatamist kogemuse varal, kogemuste jagamist loomakasvatajatele ning regulaarset õppuste läbiviimist;

| c) | kriteeriume, mille alusel kasutatakse erakorralist vaktsineerimist; |
| --- | --- |

c)

kriteeriume, mille alusel kasutatakse erakorralist vaktsineerimist;

| d) | mis menetluskord on kehtestatud hukatud loomade arvu, nende väärtuse, tehtud väljamaksete ning ristkontrollide kohta, mida tehakse olemasolevate veterinaarsete andmebaaside ja loomade identifitseerimise andmebaaside vahel; |
| --- | --- |

d)

mis menetluskord on kehtestatud hukatud loomade arvu, nende väärtuse, tehtud väljamaksete ning ristkontrollide kohta, mida tehakse olemasolevate veterinaarsete andmebaaside ja loomade identifitseerimise andmebaaside vahel;

| e) | hindajate kiirkorras värbamise süsteemi ja nende tasustamise üldpõhimõtteid; |
| --- | --- |

e)

hindajate kiirkorras värbamise süsteemi ja nende tasustamise üldpõhimõtteid;

| f) | loomakasvatajate hüvitamise süsteemi ja selle rakendamist enne või pärast loomade hukkamist. |
| --- | --- |

f)

loomakasvatajate hüvitamise süsteemi ja selle rakendamist enne või pärast loomade hukkamist.

| 31. | Komisjon ei ole 1991. aastast peale neid kriteeriume üle vaadanud. Aastatel 1993–1995 võttis komisjon liikmesriikide plaanid vastu. Selle protsessi käigus oli komisjon siiski piirdunud plaanides märgitud meetmete läbivaatamisega paberil, kontrollimata nende tõhusust praktikas. Vastupidiselt lõikele 33 antud komisjoni vastusele nõuti 1995. aastal situatsioonplaanide (46) koostamise suunistes liikmesriikidelt, et neil oleks õigeaegselt olemas piisavalt veterinaarpersonali, kes suudaks tegelda kuni kümne nakkuskoldega, ning ei nõutud veterinaarteenistuste laiendamiskavasid, mis vastaksid epidemioloogilise olukorra muutustele. Lisaks teostas komisjon (TVA) plaanide esimesed kohapealsed inspektsioonid suu- ja sõrataudist tabandunud liikmesriikides alles 2001. aasta lõpus ja pärast kriisi, eelarveaastal 2002. Parlament märkis ka, et komisjon ei olnud enne kriisi kontrollinud soovitatava tähtaja jooksul liikmesriikide situatsioonplaane. Muuhulgas ta täpsustas: “2001. a kriisi ajal ei kontrollitud [komisjoni poolt] peale situatsioonplaanide heakskiitmise kontekstis teostatud hindamiste ei Ühendkuningriikide, Madalmaade ega Prantsusmaa situatsioonplaani rakendatavust”. (47) |
| --- | --- |

31.

Komisjon ei ole 1991. aastast peale neid kriteeriume üle vaadanud. Aastatel 1993–1995 võttis komisjon liikmesriikide plaanid vastu. Selle protsessi käigus oli komisjon siiski piirdunud plaanides märgitud meetmete läbivaatamisega paberil, kontrollimata nende tõhusust praktikas. Vastupidiselt lõikele 33 antud komisjoni vastusele nõuti 1995. aastal situatsioonplaanide (46) koostamise suunistes liikmesriikidelt, et neil oleks õigeaegselt olemas piisavalt veterinaarpersonali, kes suudaks tegelda kuni kümne nakkuskoldega, ning ei nõutud veterinaarteenistuste laiendamiskavasid, mis vastaksid epidemioloogilise olukorra muutustele. Lisaks teostas komisjon (TVA) plaanide esimesed kohapealsed inspektsioonid suu- ja sõrataudist tabandunud liikmesriikides alles 2001. aasta lõpus ja pärast kriisi, eelarveaastal 2002. Parlament märkis ka, et komisjon ei olnud enne kriisi kontrollinud soovitatava tähtaja jooksul liikmesriikide situatsioonplaane. Muuhulgas ta täpsustas: “2001. a kriisi ajal ei kontrollitud [komisjoni poolt] peale situatsioonplaanide heakskiitmise kontekstis teostatud hindamiste ei Ühendkuningriikide, Madalmaade ega Prantsusmaa situatsioonplaani rakendatavust”. (47)

| 32. | Järelikult ei olnud liikmesriikide plaanid, mille komisjon oli ometi vastu võtnud, rakendatavad enneolematult ulatusliku ja ettearvamatu kriisi puhul. Plaanides polnud piisavalt täpsustatud pessimistlikku stsenaariumit ega sellega toime tulekuks vajalikke vahendeid ega vajalikku haldus- ja finantskorraldust. |
| --- | --- |

32.

Järelikult ei olnud liikmesriikide plaanid, mille komisjon oli ometi vastu võtnud, rakendatavad enneolematult ulatusliku ja ettearvamatu kriisi puhul. Plaanides polnud piisavalt täpsustatud pessimistlikku stsenaariumit ega sellega toime tulekuks vajalikke vahendeid ega vajalikku haldus- ja finantskorraldust.

| 33. | Nii näiteks ei vaadatud sisuliselt kordagi läbi komisjonile esitatud Ühendkuningriigi plaani alates selle kohaldamisest 1991. aastal. Vastavalt komisjoni suunistele ei nähtud plaanis ette täpsemat pessimistlikku stsenaariumit (48) ning isegi riiklikul tasandil, mis on kohalike plaanide aluseks, kattis stsenaarium vaid samaaegselt kümmet kollet (49) ning selles ei kehtestatud korda, kuidas vajadusel kiirkorras suurendada loomade hukkamiseks ja hävitamiseks vajalike vahendeid. Hindajate kiirkorras värbamise süsteemi ja nende tasustamise üldpõhimõtteid ei märgitud. Plaani ei olnud välja jagatud loomakasvatajatele või nende esindajatele. Prantsusmaa puhul võimaldas plaan käsitleda edukalt kahte samaaegselt tekkinud kollet, kuid selles puudus pessimistlikuma stsenaariumi korral vajalike vahendite võimsuse suurendamine. Iirimaa situatsioonplaan oli ette nähtud kümne kolde samaaegseks käsitlemiseks. Ainult Madalmaad, kes juhindusid sigade katku kriisist omandatud kogemustest, oli ette näinud oma 26 kolde käsitlemiseks vajalike vahendite võimsuse suurendamise, võttes tarvitusele erakorralise vaktsineerimise niipea, kui ressursid loomade viivitamatult hukkamiseks osutusid ebapiisavaks. |
| --- | --- |

33.

Nii näiteks ei vaadatud sisuliselt kordagi läbi komisjonile esitatud Ühendkuningriigi plaani alates selle kohaldamisest 1991. aastal. Vastavalt komisjoni suunistele ei nähtud plaanis ette täpsemat pessimistlikku stsenaariumit (48) ning isegi riiklikul tasandil, mis on kohalike plaanide aluseks, kattis stsenaarium vaid samaaegselt kümmet kollet (49) ning selles ei kehtestatud korda, kuidas vajadusel kiirkorras suurendada loomade hukkamiseks ja hävitamiseks vajalike vahendeid. Hindajate kiirkorras värbamise süsteemi ja nende tasustamise üldpõhimõtteid ei märgitud. Plaani ei olnud välja jagatud loomakasvatajatele või nende esindajatele. Prantsusmaa puhul võimaldas plaan käsitleda edukalt kahte samaaegselt tekkinud kollet, kuid selles puudus pessimistlikuma stsenaariumi korral vajalike vahendite võimsuse suurendamine. Iirimaa situatsioonplaan oli ette nähtud kümne kolde samaaegseks käsitlemiseks. Ainult Madalmaad, kes juhindusid sigade katku kriisist omandatud kogemustest, oli ette näinud oma 26 kolde käsitlemiseks vajalike vahendite võimsuse suurendamise, võttes tarvitusele erakorralise vaktsineerimise niipea, kui ressursid loomade viivitamatult hukkamiseks osutusid ebapiisavaks.

| 34. | Komisjoni siseauditi käigus ilmnes, et tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat, kellel tuleb pidevalt tegemist kriisidega loomasektoris, oli välja töötanud standardiseeritud tavapärased ja tõhusaks peetavad meetodid, ometi neid tööprotsesse kirjalikult dokumenteerimata. Pealegi ei olnud kriisiohjamismaterjalid ja käsiraamatud kättesaadavad. Kuigi komisjon reageeris kriisile kiiresti (vt punkt 44), arvab kontrollikoda, et komisjoni õige ettevalmistus, eelkõige liikmesriikidele lubatavate hüvitiste finantskorralduse osas (vt punktid 74–81), oleks võimaldanud vältida teatavaid 2001. aasta kriisi ajal esinenud probleeme. |
| --- | --- |

34.

Komisjoni siseauditi käigus ilmnes, et tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat, kellel tuleb pidevalt tegemist kriisidega loomasektoris, oli välja töötanud standardiseeritud tavapärased ja tõhusaks peetavad meetodid, ometi neid tööprotsesse kirjalikult dokumenteerimata. Pealegi ei olnud kriisiohjamismaterjalid ja käsiraamatud kättesaadavad. Kuigi komisjon reageeris kriisile kiiresti (vt punkt 44), arvab kontrollikoda, et komisjoni õige ettevalmistus, eelkõige liikmesriikidele lubatavate hüvitiste finantskorralduse osas (vt punktid 74–81), oleks võimaldanud vältida teatavaid 2001. aasta kriisi ajal esinenud probleeme.

Suu- ja sõrataudile vastuvõtlikesse liikidesse kuuluvate loomade ebapiisav identifitseerimine ja jälgimine

| 35. | Ühenduse tasandil on veiste individuaalse identifitseerimise ja registreerimise süsteem kohustuslik. (50) Kontrollikoda täheldas ometi, et süsteem ei võimalda tagada veiste ühendusesisese või -välise liikumise jälgitavust, kuna liikumised ulatuvad 3 miljoni loomani aastas (ligi 4 % loomade koguarvust). Lisaks on süsteemi liikmesriikides rakendamisel veel puudusi. (51) 2001. aasta kriisist peamiselt puudutatud lammaste ning ka sigade osas oli identifitseerimine 1. jaanuarist 1995 kuni 2003. aasta novembrini kohustuslik ainult kaubapartii kaupa. (52) TVA täheldas kriisi käigus, et partiide kaupa identifitseerimist rakendati halvasti kolmes liikmesriigis neljast, keda oli tabanud suu- ja sõrataud. (53) |
| --- | --- |

35.

Ühenduse tasandil on veiste individuaalse identifitseerimise ja registreerimise süsteem kohustuslik. (50) Kontrollikoda täheldas ometi, et süsteem ei võimalda tagada veiste ühendusesisese või -välise liikumise jälgitavust, kuna liikumised ulatuvad 3 miljoni loomani aastas (ligi 4 % loomade koguarvust). Lisaks on süsteemi liikmesriikides rakendamisel veel puudusi. (51) 2001. aasta kriisist peamiselt puudutatud lammaste ning ka sigade osas oli identifitseerimine 1. jaanuarist 1995 kuni 2003. aasta novembrini kohustuslik ainult kaubapartii kaupa. (52) TVA täheldas kriisi käigus, et partiide kaupa identifitseerimist rakendati halvasti kolmes liikmesriigis neljast, keda oli tabanud suu- ja sõrataud. (53)

| 36. | Asjaolu, et ühenduse õigusaktid ei nõudnud lammaste eraldi identifitseerimist ning et nende identifitseerimisel partii kaupa esinesid pealegi puudused, takistas nakkuskahtlaste loomade jälgimist ning tekitas seega viivitusi nende tapmisel. Ühendkuningriigis ei tapetud lambaid, keda oleks pidanud tapma, see suurendas viiruse leviku riski. |
| --- | --- |

36.

Asjaolu, et ühenduse õigusaktid ei nõudnud lammaste eraldi identifitseerimist ning et nende identifitseerimisel partii kaupa esinesid pealegi puudused, takistas nakkuskahtlaste loomade jälgimist ning tekitas seega viivitusi nende tapmisel. Ühendkuningriigis ei tapetud lambaid, keda oleks pidanud tapma, see suurendas viiruse leviku riski.

| 37. | Lisaks võimaldasid ühenduse õigusaktid (54) liikmesriikidel jätta lisamata oma territooriumil asuvate kõikide loomakasvatusmajandite kohustuslikku nimekirja (mida nad pidid koostama ja ajakohastama) väikemajandid, kus oli maksimaalselt kolm lammast või kitse, kelle kohta loomakasvatajad ei taotlenud lisatasusid. Nii avastas Madalmaade pädev asutus kriisi vältel, et 18 000 väikemajandit või eraloomapidajat, kellel on vaid väga piiratud arvul loomi, ei olnud registreeritud ega teadaolevad, mis suurendas veelgi riski, et kõiki hukkamisele kuuluvaid loomi ei leitud õigeaegselt. TVA tuvastas sama probleemi Prantsusmaal. |
| --- | --- |

37.

Lisaks võimaldasid ühenduse õigusaktid (54) liikmesriikidel jätta lisamata oma territooriumil asuvate kõikide loomakasvatusmajandite kohustuslikku nimekirja (mida nad pidid koostama ja ajakohastama) väikemajandid, kus oli maksimaalselt kolm lammast või kitse, kelle kohta loomakasvatajad ei taotlenud lisatasusid. Nii avastas Madalmaade pädev asutus kriisi vältel, et 18 000 väikemajandit või eraloomapidajat, kellel on vaid väga piiratud arvul loomi, ei olnud registreeritud ega teadaolevad, mis suurendas veelgi riski, et kõiki hukkamisele kuuluvaid loomi ei leitud õigeaegselt. TVA tuvastas sama probleemi Prantsusmaal.

Puudused ANIMO süsteemis enne kriisi algust

| 38. | 1990. aastal kehtestati ühenduse eeskirjadega (55) veterinaarasutustevaheline arvutisidesüsteem, hõlbustamaks loomade liikumise alast teabevahetust päritolupiirkondade pädevate asutuste ja sihtliikmesriigi pädevate asutuste vahel. Seda süsteemi nimetatakse ANIMOks. (56) 1991. aastal arendas komisjon välja süsteemi kaudu edastatava teate näidise. (57) |
| --- | --- |

38.

1990. aastal kehtestati ühenduse eeskirjadega (55) veterinaarasutustevaheline arvutisidesüsteem, hõlbustamaks loomade liikumise alast teabevahetust päritolupiirkondade pädevate asutuste ja sihtliikmesriigi pädevate asutuste vahel. Seda süsteemi nimetatakse ANIMOks. (56) 1991. aastal arendas komisjon välja süsteemi kaudu edastatava teate näidise. (57)

| 39. | Kuid juba enne 2001. aasta kriisi oli TVA märkinud, et ANIMO teadetes puudub märge saatjaliikmesriigi ja sihtliikmesriigi vahelistel loomavedudel kasutatavate transiidipunktide kohta. Teate näidises ei olnud kirjas ka päritolumajandit. Kontrollikoda oli täheldanud selle süsteemi puudusi ka oma eriaruandes sigade katku kohta. (58) Vaatamata TVA ja kontrollikoja soovitustele teha määrustes sellekohased muudatused, ei teinud komisjon ANIMO süsteemi läbivaatamise ettepanekut. |
| --- | --- |

39.

Kuid juba enne 2001. aasta kriisi oli TVA märkinud, et ANIMO teadetes puudub märge saatjaliikmesriigi ja sihtliikmesriigi vahelistel loomavedudel kasutatavate transiidipunktide kohta. Teate näidises ei olnud kirjas ka päritolumajandit. Kontrollikoda oli täheldanud selle süsteemi puudusi ka oma eriaruandes sigade katku kohta. (58) Vaatamata TVA ja kontrollikoja soovitustele teha määrustes sellekohased muudatused, ei teinud komisjon ANIMO süsteemi läbivaatamise ettepanekut.

| 40. | 2001. aasta kriisi ajal, mis järgnes esimese kolde kinnitamisele Ühendkuningriigis, tuli teistel liikmesriikidel tõepoolest üles leida lambad, mis nad olid eelneva kuu jooksul sellest riigist sisse toonud, ning teostada nende loomade kui potentsiaalsete viirusekandjate suhtes täiendavat järelevalvet. Loomade päritolumajandi ja transiidipunktide teadmine oli otsustava tähtsusega. ANIMO teated aga ei sisaldanud ikka veel seda esmatähtsat teavet. |
| --- | --- |

40.

2001. aasta kriisi ajal, mis järgnes esimese kolde kinnitamisele Ühendkuningriigis, tuli teistel liikmesriikidel tõepoolest üles leida lambad, mis nad olid eelneva kuu jooksul sellest riigist sisse toonud, ning teostada nende loomade kui potentsiaalsete viirusekandjate suhtes täiendavat järelevalvet. Loomade päritolumajandi ja transiidipunktide teadmine oli otsustava tähtsusega. ANIMO teated aga ei sisaldanud ikka veel seda esmatähtsat teavet.

| 41. | Need kaks puudust põhjustasid 2001. aasta kriisi ajal viivitusi nakkuskahtlusega loomade asukoha määramisel ja tapmisel (vt lahter 2). Madalmaade põllumajandusminister täpsustas kontrollikojale, et transiidipunktide kohustuslik märge oleks muutnud haiguse tõrje palju tõhusamaks, eelkõige kriisi kriitilises algusjärgus.


  Kriisi ajal esinesid Ühendkuningriigi asutustel raskused teistesse liikmesriikidesse eksporditud lammaste jälgimisel kuni päritolumajandini välja ja kindlaks tegemisel, kas lambad pärinesid nakatunud majandist, kuna neid andmeid ei olnud ANIMO teadetes märgitud. Neil õnnestus seos tuvastada alles 6–16 päeva jooksul, olles saanud kinnituse päritolumajandite nakatumise kohta. Seetõttu ei saanud nad õigeaegselt hoiatada liikmesriike, kes olid importinud nakkusohtlikke lambaid. Piisava teabe puudumise tõttu pidid sihtliikmesriigid ennetuse korras tapma kõik Ühendkuningriigist imporditud lambad, keda neil oli õnnestunud tuvastada, kuna nad ei olnud võimelised eristama haiguskahtlusega lambaid ülejäänud karja hulgast.
  Lammaste jälgitavuse võimatus tõi ilmsiks pädeva asutuse raskused Prantsusmaal, kes tuvastasid Ühendkuningriigist imporditud lammaste Prantsuse lõplikke sihtmajandeid. Pealegi ei olnud ministeerium kindel kõikide imporditud lammaste tapmises, sellest tulenevalt võis nakkusoht endiselt püsida. Madalmaades oli ANIMO teadetes transiidipunktide kohta märkmete puudumise tõttu võimalik Iirimaalt pärinevad loomad üles leida alles päeva jooksul. Need loomad olid aga sisse toodud kontrollpunkti kaudu, mis piirnes Prantsusmaal (Mayenne) asuva majandiga, kolm nädalat hiljem, pärast nakatunud Briti lammaste sissetoomist, osutus viimane taudikoldeks. Dokumentide ülesleidmiseks vajalik aeg põhjustas viivitusi kaitsemeetmete võtmisel. |
| --- | --- |

41.

Need kaks puudust põhjustasid 2001. aasta kriisi ajal viivitusi nakkuskahtlusega loomade asukoha määramisel ja tapmisel (vt lahter 2). Madalmaade põllumajandusminister täpsustas kontrollikojale, et transiidipunktide kohustuslik märge oleks muutnud haiguse tõrje palju tõhusamaks, eelkõige kriisi kriitilises algusjärgus.

Kriisi ajal esinesid Ühendkuningriigi asutustel raskused teistesse liikmesriikidesse eksporditud lammaste jälgimisel kuni päritolumajandini välja ja kindlaks tegemisel, kas lambad pärinesid nakatunud majandist, kuna neid andmeid ei olnud ANIMO teadetes märgitud. Neil õnnestus seos tuvastada alles 6–16 päeva jooksul, olles saanud kinnituse päritolumajandite nakatumise kohta. Seetõttu ei saanud nad õigeaegselt hoiatada liikmesriike, kes olid importinud nakkusohtlikke lambaid. Piisava teabe puudumise tõttu pidid sihtliikmesriigid ennetuse korras tapma kõik Ühendkuningriigist imporditud lambad, keda neil oli õnnestunud tuvastada, kuna nad ei olnud võimelised eristama haiguskahtlusega lambaid ülejäänud karja hulgast.
  Lammaste jälgitavuse võimatus tõi ilmsiks pädeva asutuse raskused Prantsusmaal, kes tuvastasid Ühendkuningriigist imporditud lammaste Prantsuse lõplikke sihtmajandeid. Pealegi ei olnud ministeerium kindel kõikide imporditud lammaste tapmises, sellest tulenevalt võis nakkusoht endiselt püsida. Madalmaades oli ANIMO teadetes transiidipunktide kohta märkmete puudumise tõttu võimalik Iirimaalt pärinevad loomad üles leida alles päeva jooksul. Need loomad olid aga sisse toodud kontrollpunkti kaudu, mis piirnes Prantsusmaal (Mayenne) asuva majandiga, kolm nädalat hiljem, pärast nakatunud Briti lammaste sissetoomist, osutus viimane taudikoldeks. Dokumentide ülesleidmiseks vajalik aeg põhjustas viivitusi kaitsemeetmete võtmisel.

Piirangud loomade liikumisele liikmesriikide territooriumil

| 42. | Episootia levimise riskide piiramiseks nõutakse direktiivis 85/511/EMÜ loomade liikumise viivitamatut tõkestamist kaitse- ja järelevalvealadel vähemalt 10 km raadiuses kindlaks määratletud nakatunud majandite ümbruses. Neid meetmeid oli Ühendkuningriigis rakendatud, kuid üksnes nendest ei piisanud episootia leviku tõkestamiseks, pidades silmas nakkuse laiaulatuslikkust juba enne esimese kolde tuvastamist. |
| --- | --- |

42.

Episootia levimise riskide piiramiseks nõutakse direktiivis 85/511/EMÜ loomade liikumise viivitamatut tõkestamist kaitse- ja järelevalvealadel vähemalt 10 km raadiuses kindlaks määratletud nakatunud majandite ümbruses. Neid meetmeid oli Ühendkuningriigis rakendatud, kuid üksnes nendest ei piisanud episootia leviku tõkestamiseks, pidades silmas nakkuse laiaulatuslikkust juba enne esimese kolde tuvastamist.

| 43. | Ühendkuningriik tõkestas loomade liikumise kogu oma territooriumil alles kolm päeva pärast epideemia ametlikku kinnitamist. Komisjon omalt poolt võttis direktiivi 90/425/EMÜ artikli 10 lõike 4 sätete alusel vastu otsuse 2001/190/EÜ, millega kehtestatakse loomade liikumise keeld kõikides teistes liikmesriikides peale Ühendkuningriigi. Ühendkuningriigi Audiitorkoja aruande kohaselt olevat esimese kolde kinnitamise ja Ühendkuningriigis loomade liikumise keelu kehtestamise vahelisel ajal nakatunud üle 62 majandi seitsmes muus krahvkonnas, (59) mis tõi kaasa epideemia — ja seega ka selle kulude — võimendumise, mida ülikoolide epidemioloogid hindasid enam kui kahekordseks, võrreldes oletatavate kuludega, kui piirang oleks kehtestatud haiguse kinnitamise päeval. (60) |
| --- | --- |

43.

Ühendkuningriik tõkestas loomade liikumise kogu oma territooriumil alles kolm päeva pärast epideemia ametlikku kinnitamist. Komisjon omalt poolt võttis direktiivi 90/425/EMÜ artikli 10 lõike 4 sätete alusel vastu otsuse 2001/190/EÜ, millega kehtestatakse loomade liikumise keeld kõikides teistes liikmesriikides peale Ühendkuningriigi. Ühendkuningriigi Audiitorkoja aruande kohaselt olevat esimese kolde kinnitamise ja Ühendkuningriigis loomade liikumise keelu kehtestamise vahelisel ajal nakatunud üle 62 majandi seitsmes muus krahvkonnas, (59) mis tõi kaasa epideemia — ja seega ka selle kulude — võimendumise, mida ülikoolide epidemioloogid hindasid enam kui kahekordseks, võrreldes oletatavate kuludega, kui piirang oleks kehtestatud haiguse kinnitamise päeval. (60)

KOMISJONI TEGEVUS KRIISI VÄLTEL

Komisjoni tõhus järelevalve

| 44. | Kriisi ajal töötasid komisjoni talitused ööpäevaringselt. Komisjon suutis võtta hädaolukorras nõutavaid meetmeid, nagu liikmesriikide teavitamine haigusest, enne kriisi puhkemist imporditud lammaste järelevalve, sealhulgas tapmine, turgude sulgemine jne. Kriisi ajal tehtud komisjoni arvukaid otsuseid veterinaaria valdkonnas pidasid liikmesriigid kiireteks ja asjakohasteks. |
| --- | --- |

44.

Kriisi ajal töötasid komisjoni talitused ööpäevaringselt. Komisjon suutis võtta hädaolukorras nõutavaid meetmeid, nagu liikmesriikide teavitamine haigusest, enne kriisi puhkemist imporditud lammaste järelevalve, sealhulgas tapmine, turgude sulgemine jne. Kriisi ajal tehtud komisjoni arvukaid otsuseid veterinaaria valdkonnas pidasid liikmesriigid kiireteks ja asjakohasteks.

| 45. | TVA teostatud inspektsioonide ja esinenud kriiside kuupäevade võrdlemine näitab, et TVA-l õnnestus kriisiinspektsioonid läbi viia õigel hetkel, kuivõrd teised külastused lükati edasi hilisematele kuupäevadele. Kriisi vältel kiirendati tavalisi menetlusi ja TVA inspektsiooni aruanded olid kättesaadavad kahe kuu jooksul, pärast tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraadi teiste talituste märkuste ning liikmesriikide vastuste arvesse võtmist. |
| --- | --- |

45.

TVA teostatud inspektsioonide ja esinenud kriiside kuupäevade võrdlemine näitab, et TVA-l õnnestus kriisiinspektsioonid läbi viia õigel hetkel, kuivõrd teised külastused lükati edasi hilisematele kuupäevadele. Kriisi vältel kiirendati tavalisi menetlusi ja TVA inspektsiooni aruanded olid kättesaadavad kahe kuu jooksul, pärast tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraadi teiste talituste märkuste ning liikmesriikide vastuste arvesse võtmist.

Puudused tõrjeabinõudes ja nende rakendamisel liikmesriikides

| 46. | TVA tuvastatud teatavaid puudusi tõrjeabinõudes Ühendkuningriigis, mida kriis tabas kõige rängemini, ei suudetud õigeaegselt kõrvaldada, sest need eeldasid asjaomaste meetmete põhjalikku läbivaatamist komisjoni ja liikmesriikide poolt. Puudused väärivad tähelepanu, sest need võivad edaspidi puudutada teisi liikmesriike. Nendeks on põhiliselt:






  a) | riiklike veterinaararstide vähesus, |
| --- | --- | --- |

46.

TVA tuvastatud teatavaid puudusi tõrjeabinõudes Ühendkuningriigis, mida kriis tabas kõige rängemini, ei suudetud õigeaegselt kõrvaldada, sest need eeldasid asjaomaste meetmete põhjalikku läbivaatamist komisjoni ja liikmesriikide poolt. Puudused väärivad tähelepanu, sest need võivad edaspidi puudutada teisi liikmesriike. Nendeks on põhiliselt:

a)

riiklike veterinaararstide vähesus,

| b) | tõrjeabinõude tõhusus sõltus haigusest viivitamatust teatamisest loomakasvatajate poolt, |
| --- | --- |

b)

tõrjeabinõude tõhusus sõltus haigusest viivitamatust teatamisest loomakasvatajate poolt,

| c) | teatavatel juhtudel vastuvõetamatud tähtajad nakkuskahtlaste juhtude kindlaks tegemiseks, nende kinnitamiseks, nakkuskahtlusega loomade hukkamiseks ja hävitamiseks. (61) |
| --- | --- |

c)

teatavatel juhtudel vastuvõetamatud tähtajad nakkuskahtlaste juhtude kindlaks tegemiseks, nende kinnitamiseks, nakkuskahtlusega loomade hukkamiseks ja hävitamiseks. (61)

| 47. | Auditi käigus tõi kontrollikoda esile ka TVA täheldatud puudustega sarnaseid puudusi. Need on esitatud allpool. |
| --- | --- |

47.

Auditi käigus tõi kontrollikoda esile ka TVA täheldatud puudustega sarnaseid puudusi. Need on esitatud allpool.

Veterinaarteenistuste vähendamine

| 48. | Komisjon oli 1989. aasta aruandes hinnanud, (62) et kaitsevaktsineerimise hülgamise edu sõltus riigi tõhusast veterinaarse järelevalvesüsteemi olemasolust. Kuigi nõukogu kehtestas mitmete haiguste kontrolle, mille kohta sai taotleda ühenduse abi, puudus mitteendeemsete haiguste veterinaarkontrollide rahastamine ühenduse poolt, seetõttu jäi välja ka suu- ja sõrataud. Pärast 2001. aasta kriisi, mis näitas selgesti riiklike veterinaarteenistuste töötajate üldist vähenemist, tõstatasid Euroopa Parlament (63) ja 2001. aasta detsembri rahvusvaheline konverents (64) küsimuse loomapopulatsioonide epidemioloogilise järelevalve ja selle rahastamise kui tõhusa vahendi kohta haiguse ennetamiseks. Sellele tegelikult kõiki episootiaid puudutavale küsimusele ei ole veel ühenduse tasemel vastust leitud. |
| --- | --- |

48.

Komisjon oli 1989. aasta aruandes hinnanud, (62) et kaitsevaktsineerimise hülgamise edu sõltus riigi tõhusast veterinaarse järelevalvesüsteemi olemasolust. Kuigi nõukogu kehtestas mitmete haiguste kontrolle, mille kohta sai taotleda ühenduse abi, puudus mitteendeemsete haiguste veterinaarkontrollide rahastamine ühenduse poolt, seetõttu jäi välja ka suu- ja sõrataud. Pärast 2001. aasta kriisi, mis näitas selgesti riiklike veterinaarteenistuste töötajate üldist vähenemist, tõstatasid Euroopa Parlament (63) ja 2001. aasta detsembri rahvusvaheline konverents (64) küsimuse loomapopulatsioonide epidemioloogilise järelevalve ja selle rahastamise kui tõhusa vahendi kohta haiguse ennetamiseks. Sellele tegelikult kõiki episootiaid puudutavale küsimusele ei ole veel ühenduse tasemel vastust leitud.

| 49. | Suu- ja sõrataudist kõige enam tabandunud piirkonnas Cumbrias, kus on neli miljonit lammast, üle 880 000 veise ja 170 000 sea, langes riiklike veterinaararstide arv 27-lt 1967. aastal ainult üheksale 2001. aastal. (65) Statistika (66) näitab, et Ühendkuningriigis oli 9,5 riiklikku veterinaararsti miljoni looma kohta (veised, lambad ja sead) võrreldes keskmiselt üle 20 veterinaararstiga miljoni looma kohta teistes liikmesriikides. Tulenevalt riiklike veterinaararstide arvu vähenemisest Ühendkuningriigis ja hilinemisest täiendavate töötajate kasutusele võtmisel (67) vähenes epideemia tõrjemeetmete tõhusus tunduvalt. Ühendkuningriigi Audiitorkoda täheldas, (68) et kuni 2001. aasta aprillini jäi Ühendkuningriigis kriisi ajal palgatud riiklike veterinaaride arvu suurenemine alla nakkuskollete arvu suurenemisele. Sellest tulenevad ka loomade hukkamisel esinenud hilinemised, mida on kirjeldatud punktides 57–58 ja lahtris 3. |
| --- | --- |

49.

Suu- ja sõrataudist kõige enam tabandunud piirkonnas Cumbrias, kus on neli miljonit lammast, üle 880 000 veise ja 170 000 sea, langes riiklike veterinaararstide arv 27-lt 1967. aastal ainult üheksale 2001. aastal. (65) Statistika (66) näitab, et Ühendkuningriigis oli 9,5 riiklikku veterinaararsti miljoni looma kohta (veised, lambad ja sead) võrreldes keskmiselt üle 20 veterinaararstiga miljoni looma kohta teistes liikmesriikides. Tulenevalt riiklike veterinaararstide arvu vähenemisest Ühendkuningriigis ja hilinemisest täiendavate töötajate kasutusele võtmisel (67) vähenes epideemia tõrjemeetmete tõhusus tunduvalt. Ühendkuningriigi Audiitorkoda täheldas, (68) et kuni 2001. aasta aprillini jäi Ühendkuningriigis kriisi ajal palgatud riiklike veterinaaride arvu suurenemine alla nakkuskollete arvu suurenemisele. Sellest tulenevad ka loomade hukkamisel esinenud hilinemised, mida on kirjeldatud punktides 57–58 ja lahtris 3.

Ebapiisavad stiimulid taudist viivitamatult teatamiseks ja loomade liikumisele kehtestatud piirangute järgimiseks

| 50. | Haigusest vahetult teatamine on haiguse kiireks likvideerimiseks esmatähtis. Ühenduse õigusaktides seatakse eesmärgiks, et haigusest teatavad samaaegselt loomakasvatajad oma järelevalveasutusele ning liikmesriik teatab komisjonile. Esimese teatamise puhul kohustatakse direktiivis 85/511/EMÜ liikmesriike jälgima, et suu- ja sõrataudi kahtlusest või olemasolust teatatakse neile viivitamatult. |
| --- | --- |

50.

Haigusest vahetult teatamine on haiguse kiireks likvideerimiseks esmatähtis. Ühenduse õigusaktides seatakse eesmärgiks, et haigusest teatavad samaaegselt loomakasvatajad oma järelevalveasutusele ning liikmesriik teatab komisjonile. Esimese teatamise puhul kohustatakse direktiivis 85/511/EMÜ liikmesriike jälgima, et suu- ja sõrataudi kahtlusest või olemasolust teatatakse neile viivitamatult.

| 51. | Kuigi ühenduse edu suu- ja sõrataudi tõrjes sõltus suures osas loomakasvatajaist endist, sest nemad olid esimesed, kes võisid täheldada oma kariloomade füüsilist seisundit ja teatada haigustest, ei nõutud konkreetselt ühenduse õigusaktides liikmesriikidelt, et nad kaasaksid loomakasvatajaid tõrjeabinõudesse, peaksid nendega nõu situatsioonplaanide osas, teavitaksid neid erinevate episootiate olemusest ning viivitamatult rakendatavatest meetmetest, paneksid neid vastutama või stimuleeriksid mis tahes muul viisil haigusest kiiresti teatama. |
| --- | --- |

51.

Kuigi ühenduse edu suu- ja sõrataudi tõrjes sõltus suures osas loomakasvatajaist endist, sest nemad olid esimesed, kes võisid täheldada oma kariloomade füüsilist seisundit ja teatada haigustest, ei nõutud konkreetselt ühenduse õigusaktides liikmesriikidelt, et nad kaasaksid loomakasvatajaid tõrjeabinõudesse, peaksid nendega nõu situatsioonplaanide osas, teavitaksid neid erinevate episootiate olemusest ning viivitamatult rakendatavatest meetmetest, paneksid neid vastutama või stimuleeriksid mis tahes muul viisil haigusest kiiresti teatama.

| 52. | 2001. aastal ei teatanud loomakasvataja, kelle majandit pidasid riikliku referentlabori eksperdid pärast üksikasjalikku epidemioloogilist uurimust episootia alguskohaks, Ühendkuningriigi pädevale asutusele oma kariloomade nakkusest. Haigus tuvastati ligi kuu aega hiljem, pärast selle puhkemist ühes teises piirkonnas, samas kui toonaste hinnangute kohaselt oli nakatunud majandeid juba 57. (69) Vahepeal (1.2.2001–21.2.2001) oli aga eksporditud 49 796 karilooma teistesse liikmesriikidesse, võimendades ohtu episootia levikuks üle Ühendkuningriigi piiride. |
| --- | --- |

52.

2001. aastal ei teatanud loomakasvataja, kelle majandit pidasid riikliku referentlabori eksperdid pärast üksikasjalikku epidemioloogilist uurimust episootia alguskohaks, Ühendkuningriigi pädevale asutusele oma kariloomade nakkusest. Haigus tuvastati ligi kuu aega hiljem, pärast selle puhkemist ühes teises piirkonnas, samas kui toonaste hinnangute kohaselt oli nakatunud majandeid juba 57. (69) Vahepeal (1.2.2001–21.2.2001) oli aga eksporditud 49 796 karilooma teistesse liikmesriikidesse, võimendades ohtu episootia levikuks üle Ühendkuningriigi piiride.

| 53. | Oli oluline, et liikmesriik teavitab kriisi ajal komisjoni ja teisi liikmesriike niipea kui võimalik, et viimased saaksid võtta tarvitusele vajalikud ettevaatusabinõud. Komisjoni ja teiste liikmesriikide kohustuslik teavitamine haigusest asjaomase liikmesriigi poolt on nõutav. (70) Ometi nõutakse seda esimese kolde puhul alles 24tunnise tähtaja jooksul pärast haiguse kinnitamist, mis saadakse loomadelt võetud proovide analüüsi alusel, mille teostab riiklik erilabor. Selle 24 tunni tähtaja võib seega veel lisada analüüside tegemiseks vajalikule ajale, isegi kui teaduslik kinnitus on saadud. |
| --- | --- |

53.

Oli oluline, et liikmesriik teavitab kriisi ajal komisjoni ja teisi liikmesriike niipea kui võimalik, et viimased saaksid võtta tarvitusele vajalikud ettevaatusabinõud. Komisjoni ja teiste liikmesriikide kohustuslik teavitamine haigusest asjaomase liikmesriigi poolt on nõutav. (70) Ometi nõutakse seda esimese kolde puhul alles 24tunnise tähtaja jooksul pärast haiguse kinnitamist, mis saadakse loomadelt võetud proovide analüüsi alusel, mille teostab riiklik erilabor. Selle 24 tunni tähtaja võib seega veel lisada analüüside tegemiseks vajalikule ajale, isegi kui teaduslik kinnitus on saadud.

| 54. | Selle puuduse parandamiseks andis nõukogu (71) komisjonile võimaluse sisse seada hoiatussüsteem, mis võimaldab episootiast tabandunud liikmesriigil kiiresti komisjonile ja teistele liikmesriikidele suu- ja sõrataudi kolde ilmnemisest märku anda. 20. veebruaril, viis tundi pärast haiguse ametlikku kinnitamist riikliku referentlabori poolt, teatas Ühendkuningriik komisjonile vastavalt ühenduse määruste sätetele esimese kolde olemasolust, näidates, et määrusega sätestatud 24 tunni tähtaega on tänu kaasaegsetele sidevahenditele võimalik lühendada. Komisjon teavitas seejärel viivitamatult teiste liikmesriikide veterinaarteenistusi ja tõkestas Ühendkuningriigi ekspordi järgmisel päeval. Vahepeal eksporditi veel ligi 287 siga Põhja-Iirimaalt Iirimaale enne ekspordiblokeeringute praktilist rakendamist 21. veebruaril kell 17. |
| --- | --- |

54.

Selle puuduse parandamiseks andis nõukogu (71) komisjonile võimaluse sisse seada hoiatussüsteem, mis võimaldab episootiast tabandunud liikmesriigil kiiresti komisjonile ja teistele liikmesriikidele suu- ja sõrataudi kolde ilmnemisest märku anda. 20. veebruaril, viis tundi pärast haiguse ametlikku kinnitamist riikliku referentlabori poolt, teatas Ühendkuningriik komisjonile vastavalt ühenduse määruste sätetele esimese kolde olemasolust, näidates, et määrusega sätestatud 24 tunni tähtaega on tänu kaasaegsetele sidevahenditele võimalik lühendada. Komisjon teavitas seejärel viivitamatult teiste liikmesriikide veterinaarteenistusi ja tõkestas Ühendkuningriigi ekspordi järgmisel päeval. Vahepeal eksporditi veel ligi 287 siga Põhja-Iirimaalt Iirimaale enne ekspordiblokeeringute praktilist rakendamist 21. veebruaril kell 17.

| 55. | Samamoodi nagu suu- ja sõrataudist viivitamatu teatamine, on tõrjeks oluline, et loomakasvatajad järgiksid loomade liikumise piiranguid. Liikmesriigid täheldasid oma territooriumil rikkumisi nendes valdkondades ja andsid asjaomased loomakasvatajad kohtu alla. |
| --- | --- |

55.

Samamoodi nagu suu- ja sõrataudist viivitamatu teatamine, on tõrjeks oluline, et loomakasvatajad järgiksid loomade liikumise piiranguid. Liikmesriigid täheldasid oma territooriumil rikkumisi nendes valdkondades ja andsid asjaomased loomakasvatajad kohtu alla.

| 56. | Ühendkuningriigis ja Prantsusmaal anti haigusest teatamata jätnud või loomade liikumise piiranguid rikkunud loomakasvatajad kohtu alla nende liikmesriikide asjaomastes kohtutes ning neile määrati trahvid. Kuna ühenduse määrustes puuduvad sätted maksete sõltuvuse kohta tõrjeabinõude põhitingimustest, nagu teatamine või liikumispiirangute järgimine, oli neil loomakasvatajail õigus täieulatuslikule hüvitisele. (72) Sätete puudumine võimaldas liikmesriikidel oma loomakasvatajatele makstud summad komisjonilt tagasi nõuda (vt punkt 77). |
| --- | --- |

56.

Ühendkuningriigis ja Prantsusmaal anti haigusest teatamata jätnud või loomade liikumise piiranguid rikkunud loomakasvatajad kohtu alla nende liikmesriikide asjaomastes kohtutes ning neile määrati trahvid. Kuna ühenduse määrustes puuduvad sätted maksete sõltuvuse kohta tõrjeabinõude põhitingimustest, nagu teatamine või liikumispiirangute järgimine, oli neil loomakasvatajail õigus täieulatuslikule hüvitisele. (72) Sätete puudumine võimaldas liikmesriikidel oma loomakasvatajatele makstud summad komisjonilt tagasi nõuda (vt punkt 77).

Viivitused loomade tapmisel

| 57. | Omamaks õigust ühenduse hüvitisele, peavad liikmesriigid haiguse ametliku kinnitamise hetkest peale nakatunud loomad viivitamatult tapma, nagu on nõutud direktiivis 85/511/EMÜ. Viivitamatu tapmine on viiruse leviku vältimiseks esmatähtis. |
| --- | --- |

57.

Omamaks õigust ühenduse hüvitisele, peavad liikmesriigid haiguse ametliku kinnitamise hetkest peale nakatunud loomad viivitamatult tapma, nagu on nõutud direktiivis 85/511/EMÜ. Viivitamatu tapmine on viiruse leviku vältimiseks esmatähtis.

| 58. | Teisejärguliste kollete puhul võimaldavad ühenduse õigusaktid, liikmesriike selleks siiski kohustamata, episootia laienemise korral loomade tapmist hetkest, mil volitatud veterinaar tuvastab haiguse kliinilised märgid. Need ei kohusta ka enne tapmist loomade väärtust hindama ja seonduvaid haldusmenetlusi lõpule viima. Sellest tulenevalt teostati tapmised kiiremini või aeglasemalt, olenevalt liikmesriikide poolt järgitud praktikast ja olemasolevate veterinaartöötajate arvust (vt lahter 3), suurendades sel viisil episootia leviku riski.


  Ühendkuningriigis ootas pädev asutus vastavalt ühenduse õigusaktidele nakkuse kinnitamist labori poolt selleks, et alustada esimese kolde loomade tapmist: vahepeal ilmnes kolm uut kollet. Saja esimese kolde puhul ületasid tähtajad nakkuse kinnitamise ja loomade tapmise vahel enamikel juhtudel kakskümmend neli tundi, ulatudes kuni seitsmepäevase viivituseni. Seejärel teostas Ühendkuningriik loomade tapmise kliiniliste nakkustunnuste alusel. 78 % juhtudest kinnitas järgnev analüüs veterinaaride diagnoosi (vt Ühendkuningriigi Audiitorkoja aruannet, tabel 38 lk 63).
  Teistes liikmesriikides seevastu toimusid kollete puhul tapmised kahtluse hetkest peale, enne labori analüüside lõpptulemuse saamist. Madalmaades, Prantsusmaal ja Iirimaal teostati ennetustapmist, eelkõige Ühendkuningriigist imporditud lammaste puhul.
  Ühendkuningriigis tapeti loomad pärast nende väärtuse hindamist ning loomakasvataja nõustumist hinnanguga, lükates seetõttu edasi nakatunud loomade tapmist. Prantsusmaal seevastu hinnati loomade väärtust pärast tapmist, vältimaks viivitusi episootia likvideerimisel. |
| --- | --- |

58.

Teisejärguliste kollete puhul võimaldavad ühenduse õigusaktid, liikmesriike selleks siiski kohustamata, episootia laienemise korral loomade tapmist hetkest, mil volitatud veterinaar tuvastab haiguse kliinilised märgid. Need ei kohusta ka enne tapmist loomade väärtust hindama ja seonduvaid haldusmenetlusi lõpule viima. Sellest tulenevalt teostati tapmised kiiremini või aeglasemalt, olenevalt liikmesriikide poolt järgitud praktikast ja olemasolevate veterinaartöötajate arvust (vt lahter 3), suurendades sel viisil episootia leviku riski.

Ühendkuningriigis ootas pädev asutus vastavalt ühenduse õigusaktidele nakkuse kinnitamist labori poolt selleks, et alustada esimese kolde loomade tapmist: vahepeal ilmnes kolm uut kollet. Saja esimese kolde puhul ületasid tähtajad nakkuse kinnitamise ja loomade tapmise vahel enamikel juhtudel kakskümmend neli tundi, ulatudes kuni seitsmepäevase viivituseni. Seejärel teostas Ühendkuningriik loomade tapmise kliiniliste nakkustunnuste alusel. 78 % juhtudest kinnitas järgnev analüüs veterinaaride diagnoosi (vt Ühendkuningriigi Audiitorkoja aruannet, tabel 38 lk 63).
  Teistes liikmesriikides seevastu toimusid kollete puhul tapmised kahtluse hetkest peale, enne labori analüüside lõpptulemuse saamist. Madalmaades, Prantsusmaal ja Iirimaal teostati ennetustapmist, eelkõige Ühendkuningriigist imporditud lammaste puhul.
  Ühendkuningriigis tapeti loomad pärast nende väärtuse hindamist ning loomakasvataja nõustumist hinnanguga, lükates seetõttu edasi nakatunud loomade tapmist. Prantsusmaal seevastu hinnati loomade väärtust pärast tapmist, vältimaks viivitusi episootia likvideerimisel.

KOMISJONI TEGEVUS SEOSES HÜVITUSSÜSTEEMIGA

| 59. | Kontrollikoda ja kõrvaldamisasutused olid enne kriisi teatanud komisjonile oma soovitused, mille hulgast mõned langesid kokku lõikes 46 nimetatud TVA täheldustega. Finantsvaldkonnas ei juhindunud komisjon soovitustest, mis kontrollikoda oli esitanud 1996. aastal, ega kõrvaldamisasutuste soovitustest sigade katku ja veiste spongioosse entsefalopaatia raames, et rakendada neid suu- ja sõrataudi puhul (vt lahter 4).


  Täpsustada eeskirjad ja menetlused liikmesriikide kulutuste abikõlblikkuse ning loomakasvatajatele makstavate hüvitiste kohta (Eriaruanne nr 1/2000, punkt 80): vastuseks kontrollikoja 1995. aasta aruandele oli komisjon kohustunud andma liikmesriikidele direktiivid hüvitiste menetlemise ja arvutamise kohta; seda ei tehtud.
  Ühildada kohaldatavad kaasfinantseerimismäärad veterinaarmeetmete ja turutoetusmeetmetega, (Eriaruanne nr 1/2000, punkt 79): komisjon oli kohustunud seda tegema sigade katku puhul; ometi on kaasfinantseerimismäärad siiani erinevad, olenevalt loomahaiguste olemusest.
  Esitada nõukogule ettepanek määruste läbivaatamiseks, et suurendada intensiivseakasvatuste omanike panust haigusevastastes meetmetes (Eriaruanne nr 1/2000, punkt 81): komisjon teostas teiste rahastamisvormide võrdleva uurimuse, kuid ei teinud midagi süsteemide rakendamiseks liikmesriikides, mis oleks sisaldanud loomakasvatajate panust suu- ja sõrataudi puhul. |
| --- | --- |

59.

Kontrollikoda ja kõrvaldamisasutused olid enne kriisi teatanud komisjonile oma soovitused, mille hulgast mõned langesid kokku lõikes 46 nimetatud TVA täheldustega. Finantsvaldkonnas ei juhindunud komisjon soovitustest, mis kontrollikoda oli esitanud 1996. aastal, ega kõrvaldamisasutuste soovitustest sigade katku ja veiste spongioosse entsefalopaatia raames, et rakendada neid suu- ja sõrataudi puhul (vt lahter 4).

Täpsustada eeskirjad ja menetlused liikmesriikide kulutuste abikõlblikkuse ning loomakasvatajatele makstavate hüvitiste kohta (Eriaruanne nr 1/2000, punkt 80): vastuseks kontrollikoja 1995. aasta aruandele oli komisjon kohustunud andma liikmesriikidele direktiivid hüvitiste menetlemise ja arvutamise kohta; seda ei tehtud.
  Ühildada kohaldatavad kaasfinantseerimismäärad veterinaarmeetmete ja turutoetusmeetmetega, (Eriaruanne nr 1/2000, punkt 79): komisjon oli kohustunud seda tegema sigade katku puhul; ometi on kaasfinantseerimismäärad siiani erinevad, olenevalt loomahaiguste olemusest.
  Esitada nõukogule ettepanek määruste läbivaatamiseks, et suurendada intensiivseakasvatuste omanike panust haigusevastastes meetmetes (Eriaruanne nr 1/2000, punkt 81): komisjon teostas teiste rahastamisvormide võrdleva uurimuse, kuid ei teinud midagi süsteemide rakendamiseks liikmesriikides, mis oleks sisaldanud loomakasvatajate panust suu- ja sõrataudi puhul.

Komisjon ei ole esitanud direktiiviettepanekuid liikmesriikide loomakasvatajatele makstava hüvitise maksmise ja arvutamise viisi kohta

| 60. | Eeskirjades (73) jäetakse komisjoni hooleks vajalike rakendusmeetmete võtmise seoses ühenduse rahalise eritoetusega suu- ja sõrataudi likvideerimiseks. Eeskirjades on sätestatud, et ühendus korvab liikmesriikide kulud seoses loomakasvatajatele antud hüvitistega tingimusel, et loomakasvatajatele antakse “piisav toetus”, täpsustamata siiski, mida see väljend tähendab. 2000. aasta detsembris usaldas nõukogu (74) nende kulude otsese haldamise ainult komisjonile. Kuigi komisjon võttis kohustuseks esitada direktiivid loomakasvatajate hüvitamise süsteemi korraldamiseks liikmesriikides, tõdes ta paradoksaalselt, et tal puudub selleks õiguslik pädevus. Kuni komisjon pole direktiive esitanud, jäävad määrused poolikuiks. Käesoleva õiguskorralduse alusel piirdub komisjon määratlemisega, kas liikmesriikide kulud on ühenduse toetuse saamiseks abikõlblikud, pakkumata raamistikku loomakasvatajatele makstavate hüvitiste arvutamiseks. |
| --- | --- |

60.

Eeskirjades (73) jäetakse komisjoni hooleks vajalike rakendusmeetmete võtmise seoses ühenduse rahalise eritoetusega suu- ja sõrataudi likvideerimiseks. Eeskirjades on sätestatud, et ühendus korvab liikmesriikide kulud seoses loomakasvatajatele antud hüvitistega tingimusel, et loomakasvatajatele antakse “piisav toetus”, täpsustamata siiski, mida see väljend tähendab. 2000. aasta detsembris usaldas nõukogu (74) nende kulude otsese haldamise ainult komisjonile. Kuigi komisjon võttis kohustuseks esitada direktiivid loomakasvatajate hüvitamise süsteemi korraldamiseks liikmesriikides, tõdes ta paradoksaalselt, et tal puudub selleks õiguslik pädevus. Kuni komisjon pole direktiive esitanud, jäävad määrused poolikuiks. Käesoleva õiguskorralduse alusel piirdub komisjon määratlemisega, kas liikmesriikide kulud on ühenduse toetuse saamiseks abikõlblikud, pakkumata raamistikku loomakasvatajatele makstavate hüvitiste arvutamiseks.

| 61. | Ent spongioossest entsefalopaatiast (75) tabandunud veiste kohustusliku tapmise hüvitamiseks määratles komisjon summad, mida liikmesriikidel tuli loomakasvatajatele maksta. (76) Liikmesriikidel on lubatud maksta iga looma eest kehtiv objektiivne turuväärtus, mis määratakse nende poolt heakskiidetud individuaalse ja objektiivse hindamissüsteemi alusel. Isegi kui see süsteem ei ole täielikult ühtlustatud, õiglane ja säästlik, on selle olemasolu siiski eeliseks võrrelduna igasuguse raamistiku puudumisega, mille alusel liikmesriigid peaksid loomakasvatajatele makstavaid hüvitisi määrama, nagu on olukord suu- ja sõrataudi puhul. Hüvitiste raamistiku puudumine võimaldas loomakasvatajate järjekindlusetut ja ebavõrdset kohtlemist, olenevalt nende geograafilisest asukohast ja/või loomade tapmiseks valitud viisist; seda kohtlemist kirjeldatakse alljärgnevalt. |
| --- | --- |

61.

Ent spongioossest entsefalopaatiast (75) tabandunud veiste kohustusliku tapmise hüvitamiseks määratles komisjon summad, mida liikmesriikidel tuli loomakasvatajatele maksta. (76) Liikmesriikidel on lubatud maksta iga looma eest kehtiv objektiivne turuväärtus, mis määratakse nende poolt heakskiidetud individuaalse ja objektiivse hindamissüsteemi alusel. Isegi kui see süsteem ei ole täielikult ühtlustatud, õiglane ja säästlik, on selle olemasolu siiski eeliseks võrrelduna igasuguse raamistiku puudumisega, mille alusel liikmesriigid peaksid loomakasvatajatele makstavaid hüvitisi määrama, nagu on olukord suu- ja sõrataudi puhul. Hüvitiste raamistiku puudumine võimaldas loomakasvatajate järjekindlusetut ja ebavõrdset kohtlemist, olenevalt nende geograafilisest asukohast ja/või loomade tapmiseks valitud viisist; seda kohtlemist kirjeldatakse alljärgnevalt.

Erinevused hüvitussüsteemides ja ebaühtlane hindamine

| 62. | Loomakasvatajate otseste kahjude, see tähendab nende tapetud kariloomade koguväärtuse korvamist ei ole etteulatuvalt kehtestatud (välja arvatud Madalmaades), mis sundis liikmesriike seda kehtestama kriisi ajal, samas kui turgude sulgemise tõttu ei olnud teatavad võrdlushinnad kättesaadavad. Enamus liikmesriike kehtestasid hinnatabelid, mida võtsid aluseks loomade hindamiseks volitatud ametlikud hindajad, märkimata seejuures siiski, et tegemist oli hinnakünnistega. Teatavate loomaliikide puhul võrdlushinnad puudusid. |
| --- | --- |

62.

Loomakasvatajate otseste kahjude, see tähendab nende tapetud kariloomade koguväärtuse korvamist ei ole etteulatuvalt kehtestatud (välja arvatud Madalmaades), mis sundis liikmesriike seda kehtestama kriisi ajal, samas kui turgude sulgemise tõttu ei olnud teatavad võrdlushinnad kättesaadavad. Enamus liikmesriike kehtestasid hinnatabelid, mida võtsid aluseks loomade hindamiseks volitatud ametlikud hindajad, märkimata seejuures siiski, et tegemist oli hinnakünnistega. Teatavate loomaliikide puhul võrdlushinnad puudusid.

| 63. | Kaudseid kulusid (77) kolm liikmesriiki (Iirimaa, Madalmaad, Ühendkuningriik) ei hüvitanud, jättes põllumajandustootjad vahenditest ilma vähemalt kolmeks nädalaks pärast loomade tapmist ja nende majandi täielikku desinfitseerimist. Prantsusmaal seevastu ametivõimud hüvitasid loomakasvatajatele nende kaudsed kulud, arvestades, et loomakasvatajatele antav “piisav toetus” peab katma kogu kahjumi (loomad ja tulu). Komisjon seda siiski ühenduse hüvitisse vastu ei võtnud. |
| --- | --- |

63.

Kaudseid kulusid (77) kolm liikmesriiki (Iirimaa, Madalmaad, Ühendkuningriik) ei hüvitanud, jättes põllumajandustootjad vahenditest ilma vähemalt kolmeks nädalaks pärast loomade tapmist ja nende majandi täielikku desinfitseerimist. Prantsusmaal seevastu ametivõimud hüvitasid loomakasvatajatele nende kaudsed kulud, arvestades, et loomakasvatajatele antav “piisav toetus” peab katma kogu kahjumi (loomad ja tulu). Komisjon seda siiski ühenduse hüvitisse vastu ei võtnud.

| 64. | Liikmesriikides olid hindajatega sõlmitud lepingud ja neile antud juhised erinevad, teatavatel juhtudel ebapiisavad. Kuna puudusid komisjoni juhised liikmesriikidele seoses veiste väärtuse hindamisega, ei kasutanud hindajad veiste väärtuse määratlemiseks veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi (VIRS), (78) mis sisaldab tähtsaid andmeid loomade väärtuse kohta (tõug, vanus, sugu), ning mis jättis neile laia hindamismarginaali. Veiste hinnangut ei kantud hindamisvormidele, puudus jälg hinnangute ülevaatamisest vanemhindajate või ministeeriumi poolt. |
| --- | --- |

64.

Liikmesriikides olid hindajatega sõlmitud lepingud ja neile antud juhised erinevad, teatavatel juhtudel ebapiisavad. Kuna puudusid komisjoni juhised liikmesriikidele seoses veiste väärtuse hindamisega, ei kasutanud hindajad veiste väärtuse määratlemiseks veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi (VIRS), (78) mis sisaldab tähtsaid andmeid loomade väärtuse kohta (tõug, vanus, sugu), ning mis jättis neile laia hindamismarginaali. Veiste hinnangut ei kantud hindamisvormidele, puudus jälg hinnangute ülevaatamisest vanemhindajate või ministeeriumi poolt.

| 65. | Liikmesriikides kasutatud süsteemid on esitatud lahtris 5.


  Ühendkuningriik, Iirimaa ja Madalmaad valisid loomade väärtusel põhineva hüvitussüsteemi, mis jättis välja kaudsed kulud, samas kui Prantsusmaal võeti kaudseid kulusid arvesse, mis tähendas 30 % lisa loomade väärtusele.
  Ühendkuningriigis kõikus süsteem ainult hindajatele usaldatud loomade väärtuse hindamise ja segasüsteemi vahel, kus loomapidajad võisid kas valida hinnatabeli alusel koostatud hindamise või hindajate poolt koostatud hindamise. Standardne hinnatabel ei sisaldanud võrdlushindu kõikide loomaliikide kohta ega hinnakünnist. Hinnatud summade suure kasvu tõttu jäeti standardse tabeli kasutamine kõrvale. Hindajatele ei antud täpseid suuniseid ning juhised looma kohta makstavate summade hõlmamise kohta hüvitistesse olid ebatäpsed, põhjustades erinevaid arvutusviise.
  Iirimaal koostas pädev asutus igakuise loetelu kõikide veisekategooriate täpsete hindade kohta. Lammaste puhul aga oli pädeva asutuse koostatud hinnatabel ebatäielik ning ei näinud ette ülempiiri.
  Madalmaades aitasid pädeva asutuse poolt kehtestatud hinnavõrdlustabel ning juba hädaabiplaanis sätestatud järgitav hindamiskord kaasa loomade väärtuse täpsemale ja ühtlasemale hindamisele.
  Prantsusmaal kehtestati lammaste puhul kokkuvõttev hinnatabel, kuid teiste loomaliikide puhul võimaldas puudulik riiklik raamistik prefektuuridel kasutada mitmesuguseid süsteeme. |
| --- | --- |

65.

Liikmesriikides kasutatud süsteemid on esitatud lahtris 5.

Ühendkuningriik, Iirimaa ja Madalmaad valisid loomade väärtusel põhineva hüvitussüsteemi, mis jättis välja kaudsed kulud, samas kui Prantsusmaal võeti kaudseid kulusid arvesse, mis tähendas 30 % lisa loomade väärtusele.
  Ühendkuningriigis kõikus süsteem ainult hindajatele usaldatud loomade väärtuse hindamise ja segasüsteemi vahel, kus loomapidajad võisid kas valida hinnatabeli alusel koostatud hindamise või hindajate poolt koostatud hindamise. Standardne hinnatabel ei sisaldanud võrdlushindu kõikide loomaliikide kohta ega hinnakünnist. Hinnatud summade suure kasvu tõttu jäeti standardse tabeli kasutamine kõrvale. Hindajatele ei antud täpseid suuniseid ning juhised looma kohta makstavate summade hõlmamise kohta hüvitistesse olid ebatäpsed, põhjustades erinevaid arvutusviise.
  Iirimaal koostas pädev asutus igakuise loetelu kõikide veisekategooriate täpsete hindade kohta. Lammaste puhul aga oli pädeva asutuse koostatud hinnatabel ebatäielik ning ei näinud ette ülempiiri.
  Madalmaades aitasid pädeva asutuse poolt kehtestatud hinnavõrdlustabel ning juba hädaabiplaanis sätestatud järgitav hindamiskord kaasa loomade väärtuse täpsemale ja ühtlasemale hindamisele.
  Prantsusmaal kehtestati lammaste puhul kokkuvõttev hinnatabel, kuid teiste loomaliikide puhul võimaldas puudulik riiklik raamistik prefektuuridel kasutada mitmesuguseid süsteeme.

| 66. | Kuna puudusid ühenduse määruste täpsustused, puudus liikmesriikides loomakasvatajate kulude hüvitamiseks sisseseatud süsteemides ühtlus. Ühendkuningriigi Audiitorkoda, samuti komisjon ja kontrollikoda tuvastasid Ühendkuningriigis loomade väärtuse kõrgemat hindamist, võrreldes nende väärtusega kriisi alguses. Mõnedele loomakasvatajatele anti 4,2 miljoni euro summas lisatasusid, võrreldes loomade esialgse väärtusega (Prantsusmaa, Iirimaa, Ühendkuningriik). Teistel juhtudel olid hüvitised väiksemad (Madalmaad). Loomakasvatajatele veiste ja lammaste eest makstud keskmised hüvitised olid Ühendkuningriigis tunduvalt kõrgemad kui teistes liikmesriikides, samas kui Prantsusmaal olid kõrgemad sigade eest makstud hüvitised (vt lahter 6 ja graafik 3).


  Ühendkuningriigis makstud hüvitised olid suured: Ühendkuningriigi Audiitorkoda täheldas, et kriisi ühel perioodil loomade hindamiseks kasutatud standardne hinnatabel põhines enne kriisi kehtinud kõrgematel hindadel. Hindajatega sõlmitud leping, mis sidus tasustamise loomade väärtuse hindamisega, kätkes sisemist riski väärtuse hindamise ja seega makstavate hüvitiste lubamatuks suurendamiseks. Komisjon arvutas, et keskmiselt hüvitati veiseid enam kui kahekordselt nende väärtusest, lambaid üle kahe ja poole korra nende väärtusest ja sigu peaaegu kahekordselt nende väärtusest, mis annab tulemuseks ülehindamise 811,7 miljonit eurot summast, mida pädev asutus oli deklareerinud.
  Prantsusmaa puhul hindas komisjon, et loomade ülehindamine, mis tulenes põhiliselt kaudsete kulude kaasamisest hüvitisse ja sigadele omistatud liiga suurest väärtusest, ulatus 1,1 miljoni euroni deklareeritud summast.
  Iirimaal (0,5 miljonit eurot) ja Ühendkuningriigis (1,7 miljonit eurot) maksti lisatasusid loomakasvatajatele, kes olid hindamisi vaidlustanud, ilma et pädev asutus väga kõrgeks peetud hinnanguid oleks läbi vaadanud, et makstavaid hüvitisi vähendada. Prantsusmaal vaadati lammaste kohta koostatud kokkuvõttev hinnatabel läbi hüvitiste suurendamise eesmärgil, lisades ligi 2 miljonit eurot korjuste hävitamise hüvitamiseks.
  Madalmaades otsustas ministeerium vähendada nakatunud loomade eest antavaid hüvitisi 50 % ulatuses nende väärtusest. Selle tagajärjeks oli, et loomakasvataja sai samas majandis 50 % nakatunud loomade väärtusest ja 100 % oma teiste loomade väärtusest. Eelnevalt koostati hinnatabel, mida kasutati hindamisjuhisena. |
| --- | --- |

66.

Kuna puudusid ühenduse määruste täpsustused, puudus liikmesriikides loomakasvatajate kulude hüvitamiseks sisseseatud süsteemides ühtlus. Ühendkuningriigi Audiitorkoda, samuti komisjon ja kontrollikoda tuvastasid Ühendkuningriigis loomade väärtuse kõrgemat hindamist, võrreldes nende väärtusega kriisi alguses. Mõnedele loomakasvatajatele anti 4,2 miljoni euro summas lisatasusid, võrreldes loomade esialgse väärtusega (Prantsusmaa, Iirimaa, Ühendkuningriik). Teistel juhtudel olid hüvitised väiksemad (Madalmaad). Loomakasvatajatele veiste ja lammaste eest makstud keskmised hüvitised olid Ühendkuningriigis tunduvalt kõrgemad kui teistes liikmesriikides, samas kui Prantsusmaal olid kõrgemad sigade eest makstud hüvitised (vt lahter 6 ja graafik 3).

Ühendkuningriigis makstud hüvitised olid suured: Ühendkuningriigi Audiitorkoda täheldas, et kriisi ühel perioodil loomade hindamiseks kasutatud standardne hinnatabel põhines enne kriisi kehtinud kõrgematel hindadel. Hindajatega sõlmitud leping, mis sidus tasustamise loomade väärtuse hindamisega, kätkes sisemist riski väärtuse hindamise ja seega makstavate hüvitiste lubamatuks suurendamiseks. Komisjon arvutas, et keskmiselt hüvitati veiseid enam kui kahekordselt nende väärtusest, lambaid üle kahe ja poole korra nende väärtusest ja sigu peaaegu kahekordselt nende väärtusest, mis annab tulemuseks ülehindamise 811,7 miljonit eurot summast, mida pädev asutus oli deklareerinud.
  Prantsusmaa puhul hindas komisjon, et loomade ülehindamine, mis tulenes põhiliselt kaudsete kulude kaasamisest hüvitisse ja sigadele omistatud liiga suurest väärtusest, ulatus 1,1 miljoni euroni deklareeritud summast.
  Iirimaal (0,5 miljonit eurot) ja Ühendkuningriigis (1,7 miljonit eurot) maksti lisatasusid loomakasvatajatele, kes olid hindamisi vaidlustanud, ilma et pädev asutus väga kõrgeks peetud hinnanguid oleks läbi vaadanud, et makstavaid hüvitisi vähendada. Prantsusmaal vaadati lammaste kohta koostatud kokkuvõttev hinnatabel läbi hüvitiste suurendamise eesmärgil, lisades ligi 2 miljonit eurot korjuste hävitamise hüvitamiseks.
  Madalmaades otsustas ministeerium vähendada nakatunud loomade eest antavaid hüvitisi 50 % ulatuses nende väärtusest. Selle tagajärjeks oli, et loomakasvataja sai samas majandis 50 % nakatunud loomade väärtusest ja 100 % oma teiste loomade väärtusest. Eelnevalt koostati hinnatabel, mida kasutati hindamisjuhisena.

Image

Loomade eest makstud lisatasude topeltmaksmise registreeritud juhtumid

| 67. | Viis kuud pärast suu- ja sõrataudi kriisi algust, kui liikmesriigid olid juba alustanud hüvitamist, töötas komisjon välja erandimääruse, (79) mis käsitleb ühenduse lisatasude maksmist turutoetusmeetmetena liikmesriikide poolt loomade ja tapmiste eest karilooma kohta. (80) Selles määruses lubatakse liikmesriikidel maksta loomakasvatajatele lisatasusid lisaks suu- ja sõrataudi hüvitistele, ilma et nood oleksid pidanud järgima loomade kinnihoidmistingimusi oma majandites, mis on tavalisel ajal kontrollimiseks vajalikud (loomade identifitseerimine ja loendamine). |
| --- | --- |

67.

Viis kuud pärast suu- ja sõrataudi kriisi algust, kui liikmesriigid olid juba alustanud hüvitamist, töötas komisjon välja erandimääruse, (79) mis käsitleb ühenduse lisatasude maksmist turutoetusmeetmetena liikmesriikide poolt loomade ja tapmiste eest karilooma kohta. (80) Selles määruses lubatakse liikmesriikidel maksta loomakasvatajatele lisatasusid lisaks suu- ja sõrataudi hüvitistele, ilma et nood oleksid pidanud järgima loomade kinnihoidmistingimusi oma majandites, mis on tavalisel ajal kontrollimiseks vajalikud (loomade identifitseerimine ja loendamine).

| 68. | Komisjon ei olnud erandimääruse väljatöötamisel siiski arvesse võtnud tavalisel ajal kehtivaid müügitavasid, eelkõige Iirimaal ja Ühendkuningriigis, mille kohaselt arvatakse looma müügihinna sisse looma eest makstavad saadaolevad lisatasud, millest saaks kasu järgmine ostja. Vastavalt tavalisele müügitavale ja arvestades, et loomakasvatajate “piisav toetus” peaks sisaldama loomakasvatajatele makstavat lisatasu, olid hindajad Iirimaal ja Ühendkuningriigis kaasanud need summad loomade hindamisse, mis võeti aluseks suu- ja sõrataudi hüvitamisel. Komisjon oli siiski jätnud need tavad arvestamata ja ei juhendanud liikmesriike jätta looma toetus maksmata, kui see oli eelnevalt kaasatud suu- ja sõrataudi hüvitisse. |
| --- | --- |

68.

Komisjon ei olnud erandimääruse väljatöötamisel siiski arvesse võtnud tavalisel ajal kehtivaid müügitavasid, eelkõige Iirimaal ja Ühendkuningriigis, mille kohaselt arvatakse looma müügihinna sisse looma eest makstavad saadaolevad lisatasud, millest saaks kasu järgmine ostja. Vastavalt tavalisele müügitavale ja arvestades, et loomakasvatajate “piisav toetus” peaks sisaldama loomakasvatajatele makstavat lisatasu, olid hindajad Iirimaal ja Ühendkuningriigis kaasanud need summad loomade hindamisse, mis võeti aluseks suu- ja sõrataudi hüvitamisel. Komisjon oli siiski jätnud need tavad arvestamata ja ei juhendanud liikmesriike jätta looma toetus maksmata, kui see oli eelnevalt kaasatud suu- ja sõrataudi hüvitisse.

| 69. | Pärast suu- ja sõrataudi hüvitamist loomakasvatajatele kohaldasid liikmesriigid erandimääruse ja seejärel hakkasid maksma looma kohta ettenähtud lisatasusid, mis olid veel maksmata. Kuna Iirimaa ja Ühendkuningriik olid juba arvestanud teatud osa lisatasudest loomakasvatajatele makstud suu- ja sõrataudi hüvitisse, tähendas see, et mõned loomakasvatajad said lisatasusid kaks korda. |
| --- | --- |

69.

Pärast suu- ja sõrataudi hüvitamist loomakasvatajatele kohaldasid liikmesriigid erandimääruse ja seejärel hakkasid maksma looma kohta ettenähtud lisatasusid, mis olid veel maksmata. Kuna Iirimaa ja Ühendkuningriik olid juba arvestanud teatud osa lisatasudest loomakasvatajatele makstud suu- ja sõrataudi hüvitisse, tähendas see, et mõned loomakasvatajad said lisatasusid kaks korda.

| 70. | Kuna praktikas esitati loomade hindamise kaartidel ainult üldsumma, eristamata lisatasusid loomade tegelikust väärtusest, oli mis tahes kontrollijal raske topeltväljamaksete ulatust täpselt hinnata. Siiski, lähtudes asjaolust, et hindajad olid saanud juhised arvestada lisatasud loomade hindamisel väärtuse sisse, ning et seda sissearvamist kinnitasid mõned hindajad otseselt, arvestas kontrollikoda, et Ühendkuningriigis makstud loomade lisatasude (81) kogusumma, suu- ja sõrataudi hüvitistesse hõlmatud tasude topeltmaksed, võis ulatuda 10 miljoni Inglise naelani (üle 16 miljoni euro). (82) |
| --- | --- |

70.

Kuna praktikas esitati loomade hindamise kaartidel ainult üldsumma, eristamata lisatasusid loomade tegelikust väärtusest, oli mis tahes kontrollijal raske topeltväljamaksete ulatust täpselt hinnata. Siiski, lähtudes asjaolust, et hindajad olid saanud juhised arvestada lisatasud loomade hindamisel väärtuse sisse, ning et seda sissearvamist kinnitasid mõned hindajad otseselt, arvestas kontrollikoda, et Ühendkuningriigis makstud loomade lisatasude (81) kogusumma, suu- ja sõrataudi hüvitistesse hõlmatud tasude topeltmaksed, võis ulatuda 10 miljoni Inglise naelani (üle 16 miljoni euro). (82)

| 71. | Ka Iirimaal tuvastas kontrollikoda hüvitiste täienduseks veiste eest makstud lisatasusid, kuid summad (83) olid väiksemad. Prantsusmaal arvestasid mõned prefektuurid veiste lisatasud hüvitistesse, teised mitte. Madalmaade põllumajandusministeerium seevastu märkis kontrollikojale, et ta ei arvestanud suu- ja sõrataudi hüvitistesse sisse ühtegi lisatasu. |
| --- | --- |

71.

Ka Iirimaal tuvastas kontrollikoda hüvitiste täienduseks veiste eest makstud lisatasusid, kuid summad (83) olid väiksemad. Prantsusmaal arvestasid mõned prefektuurid veiste lisatasud hüvitistesse, teised mitte. Madalmaade põllumajandusministeerium seevastu märkis kontrollikojale, et ta ei arvestanud suu- ja sõrataudi hüvitistesse sisse ühtegi lisatasu.

Tapalisatasude ebaühtlane maksmine

| 72. | Turutoetusmeetmete raames on tapalisatasu maksmine veiste ja lammaste eest siiski ettenähtud nõukogu määrusega, (84) mis nõuab looma tapmist kinnitavat tapamaja tõendit. Selles määruses ei täpsustata aga tapmisviisi, nimelt kas tegemist on tapmisega inimtarbimiseks (EAGGF tagatisrahastu — turutagatis) või sanitaartapmisega (EAGGF tagatisrahastu — veterinaartagatis). Sõltuvalt tõlgendusest oli võimalik maksta tapmise hüvitist lisaks suu- ja sõrataudi hüvitisele, aga ainult väikesele loomakasvatajate hulgale, kelle nakatunud loomad tapeti tapamajas. See tekitas liikmesriikides loomakasvatajate ebavõrdse kohtlemise, mis sõltus tapmise kohast. |
| --- | --- |

72.

Turutoetusmeetmete raames on tapalisatasu maksmine veiste ja lammaste eest siiski ettenähtud nõukogu määrusega, (84) mis nõuab looma tapmist kinnitavat tapamaja tõendit. Selles määruses ei täpsustata aga tapmisviisi, nimelt kas tegemist on tapmisega inimtarbimiseks (EAGGF tagatisrahastu — turutagatis) või sanitaartapmisega (EAGGF tagatisrahastu — veterinaartagatis). Sõltuvalt tõlgendusest oli võimalik maksta tapmise hüvitist lisaks suu- ja sõrataudi hüvitisele, aga ainult väikesele loomakasvatajate hulgale, kelle nakatunud loomad tapeti tapamajas. See tekitas liikmesriikides loomakasvatajate ebavõrdse kohtlemise, mis sõltus tapmise kohast.

| 73. | Ühe liikmesriigi selleteemalise pärimise peale ei võtnud komisjon seisukohta ega vastanud, millisest tõlgendusest lähtuda 2001. aasta tapmiste hüvitiste maksmisel enne määrustes sätestatud tähtaja möödumist, milleks oli määratud 30. juuni 2002. Seetõttu kohaldasid liikmesriigid erinevaid otsuseid, mille tulemuseks oli loomakasvatajate ebavõrdne kohtlemine. Madalmaad, kus märkimisväärne osa tapmistest toimus tapamajas, ei maksnud loomakasvatajatele tapmiste hüvitisi lisaks suu- ja sõrataudi hüvitistele, hoides seeläbi kokku 3,5 miljonit eurot ühenduse eelarves. Iirimaal, kus osa hukkamistest toimus samuti tapamajades, seevastu maksti lisatasusid; need siiski tagastati pärast kontrollikoja külastust. Ühendkuningriigis tapmiste hüvitisi ei makstud, vältimaks suu- ja sõrataudi hüvitise võimalikku topeltmaksmist. Prantsusmaal seda küsimust ei tekkinud tulenevalt asjaolust, et nakatunud loomi ei hukatud tapamajas ning ka tapmiste hüvitisi ei makstud. |
| --- | --- |

73.

Ühe liikmesriigi selleteemalise pärimise peale ei võtnud komisjon seisukohta ega vastanud, millisest tõlgendusest lähtuda 2001. aasta tapmiste hüvitiste maksmisel enne määrustes sätestatud tähtaja möödumist, milleks oli määratud 30. juuni 2002. Seetõttu kohaldasid liikmesriigid erinevaid otsuseid, mille tulemuseks oli loomakasvatajate ebavõrdne kohtlemine. Madalmaad, kus märkimisväärne osa tapmistest toimus tapamajas, ei maksnud loomakasvatajatele tapmiste hüvitisi lisaks suu- ja sõrataudi hüvitistele, hoides seeläbi kokku 3,5 miljonit eurot ühenduse eelarves. Iirimaal, kus osa hukkamistest toimus samuti tapamajades, seevastu maksti lisatasusid; need siiski tagastati pärast kontrollikoja külastust. Ühendkuningriigis tapmiste hüvitisi ei makstud, vältimaks suu- ja sõrataudi hüvitise võimalikku topeltmaksmist. Prantsusmaal seda küsimust ei tekkinud tulenevalt asjaolust, et nakatunud loomi ei hukatud tapamajas ning ka tapmiste hüvitisi ei makstud.

Eeskirjad ja menetlused liikmesriikide kulude kõlblikkuse kohta ühenduse hüvitise saamiseks töötati välja hilinemisega

| 74. | Otsuse 90/424/EMÜ alusel on komisjoni ülesandeks kehtestada alalise veterinaarkomitee (85) abil rakenduskord ühenduse rahalisele toetusele liikmesriikide kulutuste hüvitamiseks. Peale selle on komisjoni ülesandeks määratleda sama komitee abiga täiendavate meetmete laad, mis on vajalikud episootia likvideerimiseks, ja sellest tulenev ühenduse rahaline toetus. |
| --- | --- |

74.

Otsuse 90/424/EMÜ alusel on komisjoni ülesandeks kehtestada alalise veterinaarkomitee (85) abil rakenduskord ühenduse rahalisele toetusele liikmesriikide kulutuste hüvitamiseks. Peale selle on komisjoni ülesandeks määratleda sama komitee abiga täiendavate meetmete laad, mis on vajalikud episootia likvideerimiseks, ja sellest tulenev ühenduse rahaline toetus.

| 75. | Komisjon ei teinud enne kriisi ühenduse rahalise toetuse rakenduskorra ettepanekut, vaatamata oma varem võetud kohustusele kontrollikojale antud vastuses 1995. aasta aastaaruande kohta “koostada liikmesriikidele juhised nii menetluste kui ka hüvitise arvutamise kohta, mis puudutab veterinaarmeetmete ühendusepoolset kaasfinantseerimist” (vt lahter 4). Ta ei andnud liikmesriikidele ka täpsustavat teavet alusdokumentide laadi kohta, mida on vaja säilitada, et ühendus liikmesriikide kulud korvaks, jättes sel viisil end ilma kontrollimiseks tähtsatest vahenditest. |
| --- | --- |

75.

Komisjon ei teinud enne kriisi ühenduse rahalise toetuse rakenduskorra ettepanekut, vaatamata oma varem võetud kohustusele kontrollikojale antud vastuses 1995. aasta aastaaruande kohta “koostada liikmesriikidele juhised nii menetluste kui ka hüvitise arvutamise kohta, mis puudutab veterinaarmeetmete ühendusepoolset kaasfinantseerimist” (vt lahter 4). Ta ei andnud liikmesriikidele ka täpsustavat teavet alusdokumentide laadi kohta, mida on vaja säilitada, et ühendus liikmesriikide kulud korvaks, jättes sel viisil end ilma kontrollimiseks tähtsatest vahenditest.

| 76. | Kuus kuud pärast kriisi puhkemist teatas ta liikmesriikidele, (86) et korvab loomade hüvitised ainult “nende nakatumiseelses väärtuses”, samas kui kõik asjaomased liikmesriigid olid juba alustanud suure osa hüvitiste väljamaksmist loomakasvatajatele, võttes aluseks erinevaid meetodeid (vt punktid 62–66). Samas ta ei maininud, kuidas või milliste dokumentide alusel väärtust määratakse. |
| --- | --- |

76.

Kuus kuud pärast kriisi puhkemist teatas ta liikmesriikidele, (86) et korvab loomade hüvitised ainult “nende nakatumiseelses väärtuses”, samas kui kõik asjaomased liikmesriigid olid juba alustanud suure osa hüvitiste väljamaksmist loomakasvatajatele, võttes aluseks erinevaid meetodeid (vt punktid 62–66). Samas ta ei maininud, kuidas või milliste dokumentide alusel väärtust määratakse.

| 77. | Komisjoni juhiste puudumise tõttu sisaldasid liikmesriikide toetuste taotlused hüvitisi, mida maksti loomakasvatajatele, kes ei olnud järginud ühenduse direktiivide siseriiklikke rakendussätteid haigusest teatamise ja liikumispiirangute kohta (ligi 972 876 eurot Ühendkuningriigis ja 58 769 eurot Prantsusmaal — vt punkt 56). |
| --- | --- |

77.

Komisjoni juhiste puudumise tõttu sisaldasid liikmesriikide toetuste taotlused hüvitisi, mida maksti loomakasvatajatele, kes ei olnud järginud ühenduse direktiivide siseriiklikke rakendussätteid haigusest teatamise ja liikumispiirangute kohta (ligi 972 876 eurot Ühendkuningriigis ja 58 769 eurot Prantsusmaal — vt punkt 56).

| 78. | Komisjoni suuniste puudumise tõttu liikmesriikide poolt teostatavate kontrollide ja säilitatavate alusdokumentide kohta olid kohapeal läbivaadatud abisaajate toimikud ebatäielikud: arvukatel juhtudel puudusid tapatõendid, ristkontrolli riiklikes andmebaasides identifitseeritud veiste arvu ja tapetud veiste arvu vahel ei olnud teostatud või selle käigus ilmnes hulgaliselt ebakõlasid enamikes kontrollitud liikmesriikidest. Isegi kui puuduste arvukuse põhjuseks võis pidada kriisi laiaulatuslikkust, oleksid täiuslikumad hädaabiplaanid (vt punktid 30–32) ja komisjoni täpsemad kriteeriumid võinud nende olulisust vähendada. Teiste loomaliikide kohta, keda ei registreeritud, sest ühenduse õigusaktid näevad ette ainult veiste eraldi identifitseerimist, (87) ei olnud võimalik saada kinnitust deklareeritud arvu usaldusväärsuse kohta. |
| --- | --- |

78.

Komisjoni suuniste puudumise tõttu liikmesriikide poolt teostatavate kontrollide ja säilitatavate alusdokumentide kohta olid kohapeal läbivaadatud abisaajate toimikud ebatäielikud: arvukatel juhtudel puudusid tapatõendid, ristkontrolli riiklikes andmebaasides identifitseeritud veiste arvu ja tapetud veiste arvu vahel ei olnud teostatud või selle käigus ilmnes hulgaliselt ebakõlasid enamikes kontrollitud liikmesriikidest. Isegi kui puuduste arvukuse põhjuseks võis pidada kriisi laiaulatuslikkust, oleksid täiuslikumad hädaabiplaanid (vt punktid 30–32) ja komisjoni täpsemad kriteeriumid võinud nende olulisust vähendada. Teiste loomaliikide kohta, keda ei registreeritud, sest ühenduse õigusaktid näevad ette ainult veiste eraldi identifitseerimist, (87) ei olnud võimalik saada kinnitust deklareeritud arvu usaldusväärsuse kohta.

| 79. | Pärast kriisi täpsustas komisjon otsuses 90/424/EMÜ mainitud abikõlblikkuse kriteeriumid ning ühenduse toetuse saamiseks vajalikud dokumendid (vt lahter 7). Nagu komisjon ise märgib oma vastuses sellele lõikele, ei ole ta teinud olulisi muudatusi otsuses 90/424/EMÜ sisalduvatesse abikõlblikkuse eeskirjadesse alates 1990. aastast. Kõnealune otsus ei ole piisavalt täpne ja võimaldab erinevat tõlgendamist.


  Ennetavad tapmised, mida tehti liikmesriikides, kes olid importinud lambaid Ühendkuningriigist kriisile eelnenud kuul, hüvitati Prantsusmaal vaatamata sellele, et puudus komisjoni otsus tapmiste hüvitamise kohta.
  Osalised ennetavad tapmised, mida praktiseeriti taudikollete ümbruses Iirimaal, Prantsusmaal ja Ühendkuningriigis (3 km raadiusega tapatsoon Cumbrias põhjustas kulusid kogusummas 112,3 miljonit eurot): hüvitiste korvamisotsused võttis komisjon vastu 2002. aasta juulis Prantsusmaa, 2003 aasta detsembris Ühendkuningriigi ja Iirimaa kohta, ning käesoleva aruande koostamise ajal on lõppjärgus otsused Madalmaade kohta.
  Ennetavad tapmised, mida praktiseerisid liikmesriigid, kellel ei olnud koldeid (Belgia, Saksamaa, Hispaania ja Portugal): komisjon võttis otsuse vastu alles 2003. aasta augustis, ehk ligi kaks aastat pärast kriisi lõppu. (88)

  Otsused tapmistega seonduvate kulude korvamiseks, mille kohta tuli komisjonile esitada teavet (veterinaarkulud, hävitamis-, desinfitseerimiskulud): need otsused tehti alles 2003. aastal. (89) |
| --- | --- |

79.

Pärast kriisi täpsustas komisjon otsuses 90/424/EMÜ mainitud abikõlblikkuse kriteeriumid ning ühenduse toetuse saamiseks vajalikud dokumendid (vt lahter 7). Nagu komisjon ise märgib oma vastuses sellele lõikele, ei ole ta teinud olulisi muudatusi otsuses 90/424/EMÜ sisalduvatesse abikõlblikkuse eeskirjadesse alates 1990. aastast. Kõnealune otsus ei ole piisavalt täpne ja võimaldab erinevat tõlgendamist.

Ennetavad tapmised, mida tehti liikmesriikides, kes olid importinud lambaid Ühendkuningriigist kriisile eelnenud kuul, hüvitati Prantsusmaal vaatamata sellele, et puudus komisjoni otsus tapmiste hüvitamise kohta.
  Osalised ennetavad tapmised, mida praktiseeriti taudikollete ümbruses Iirimaal, Prantsusmaal ja Ühendkuningriigis (3 km raadiusega tapatsoon Cumbrias põhjustas kulusid kogusummas 112,3 miljonit eurot): hüvitiste korvamisotsused võttis komisjon vastu 2002. aasta juulis Prantsusmaa, 2003 aasta detsembris Ühendkuningriigi ja Iirimaa kohta, ning käesoleva aruande koostamise ajal on lõppjärgus otsused Madalmaade kohta.
  Ennetavad tapmised, mida praktiseerisid liikmesriigid, kellel ei olnud koldeid (Belgia, Saksamaa, Hispaania ja Portugal): komisjon võttis otsuse vastu alles 2003. aasta augustis, ehk ligi kaks aastat pärast kriisi lõppu. (88)

  Otsused tapmistega seonduvate kulude korvamiseks, mille kohta tuli komisjonile esitada teavet (veterinaarkulud, hävitamis-, desinfitseerimiskulud): need otsused tehti alles 2003. aastal. (89)

| 80. | Ühendus osaleb liikmesriikide kulutustes tingimusel, et liikmesriigid on viivitamatult rakendanud ühenduse meetmeid, nagu majandite ajutine isoleerimine haiguskahtluse tekkimisel ja kõikide loomade tapmine, hävitamine ning hoonete ja seadmete puhastamine ja desinfitseerimine kohe, kui haiguse olemasolu on ametlikult kinnitatud. (90) Ent finantsaruanded, mida komisjon nõuab vastavalt oma otsustele anda liikmesriikidele rahalist abi ning et määratleda makstavad summad, sisaldavad ainult osaliselt kulutuste abikõlblikkuse hindamiseks vajalikke andmeid, mis on määratletud nõukogu otsuses 90/424/EMÜ. (91) |
| --- | --- |

80.

Ühendus osaleb liikmesriikide kulutustes tingimusel, et liikmesriigid on viivitamatult rakendanud ühenduse meetmeid, nagu majandite ajutine isoleerimine haiguskahtluse tekkimisel ja kõikide loomade tapmine, hävitamine ning hoonete ja seadmete puhastamine ja desinfitseerimine kohe, kui haiguse olemasolu on ametlikult kinnitatud. (90) Ent finantsaruanded, mida komisjon nõuab vastavalt oma otsustele anda liikmesriikidele rahalist abi ning et määratleda makstavad summad, sisaldavad ainult osaliselt kulutuste abikõlblikkuse hindamiseks vajalikke andmeid, mis on määratletud nõukogu otsuses 90/424/EMÜ. (91)

| 81. | Liikmesriigid esitasid hüvitiste nõuetesse arvukaid muudatusi. Nende nõuded olid ebaühtlased ja sisaldasid hulgaliselt vigu, mille tõttu olid komisjoni talitused sunnitud nende kontrollimist pikendama ning seetõttu viivitama lõplike hüvitistega. |
| --- | --- |

81.

Liikmesriigid esitasid hüvitiste nõuetesse arvukaid muudatusi. Nende nõuded olid ebaühtlased ja sisaldasid hulgaliselt vigu, mille tõttu olid komisjoni talitused sunnitud nende kontrollimist pikendama ning seetõttu viivitama lõplike hüvitistega.

Viivitused liikmesriikide kulude hüvitamisel

| 82. | Tulenevalt sellest, et liikmesriigid kohaldasid erinevaid hüvitussüsteeme (vt punktid 62–73) ja tegid muudatusi esitatud hüvitiste nõuetesse, osutus iga looma või vähemalt iga loomaliigi abikõlbliku väärtuse identifitseerimine hüvitiste nõuete alusel komisjoni jaoks keerukaks ülesandeks. Sellele lisandus kindluse puudumine tapetud loomade arvu täpsuse osas. |
| --- | --- |

82.

Tulenevalt sellest, et liikmesriigid kohaldasid erinevaid hüvitussüsteeme (vt punktid 62–73) ja tegid muudatusi esitatud hüvitiste nõuetesse, osutus iga looma või vähemalt iga loomaliigi abikõlbliku väärtuse identifitseerimine hüvitiste nõuete alusel komisjoni jaoks keerukaks ülesandeks. Sellele lisandus kindluse puudumine tapetud loomade arvu täpsuse osas.

| 83. | Seetõttu ei olnud ühenduse hüvitist makstud veel 1. oktoobriks 2003, ehk üle kahe aasta pärast episootia lõppu ei Iirimaal, Madalmaades ega Ühendkuningriigis, samas kui loomakasvatajad olid reeglina saanud toetust kolme kuu jooksul, pärast 2001. aastal toimunud tapmisi. |
| --- | --- |

83.

Seetõttu ei olnud ühenduse hüvitist makstud veel 1. oktoobriks 2003, ehk üle kahe aasta pärast episootia lõppu ei Iirimaal, Madalmaades ega Ühendkuningriigis, samas kui loomakasvatajad olid reeglina saanud toetust kolme kuu jooksul, pärast 2001. aastal toimunud tapmisi.

Kaasfinantseerimismäärad ühtlustati ainult sigade osas

| 84. | Nõukogu otsuses 90/424/EMÜ määratakse ühenduse poolt makstavaks toetuseks 60 % liikmesriigi tehtud suu- ja sõrataudi tõrje abikõlblikest kuludest (vt tabel 1). |
| --- | --- |

84.

Nõukogu otsuses 90/424/EMÜ määratakse ühenduse poolt makstavaks toetuseks 60 % liikmesriigi tehtud suu- ja sõrataudi tõrje abikõlblikest kuludest (vt tabel 1).

| 85. | Hüvitisemäärasid ja loomakasvatajatele makstavate toetuste haldamist puudutavad erimäärused kuuluvad endiselt põllumajanduse ning tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraadi pädevusse: tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat käitleb suuremat osa loomahaiguste alaseid hüvitisi, välja arvatud hüvitised nakkusliku spongioosse entsefalopaatia tõttu hukatud veiste eest, mida haldab endiselt põllumajanduse peadirektoraat. Isegi kui põllumajanduse ning tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraatide poolt kohaldatavad hüvitisemäärad seakasvatussektoris ühildati, ei ühildatud neid suu- ja sõrataudi ning spongioosse entsefalopaatia puhul: suu- ja sõrataudi puhul on määr 60 %, samas kui spongioosse entsefalopaatia puhul on see 70 %. Teiste loomahaiguste, sealhulgas sigade katku puhul, on määr 50 %. Sellest tulenevalt erinevad hüvitisemäärad samade loomaliikide puhul tapmist põhjustanud haiguste järgi. Kontrollikoda ei suutnud leida põhjust, miks on 1996. aastast alates määrad erinevad. |
| --- | --- |

85.

Hüvitisemäärasid ja loomakasvatajatele makstavate toetuste haldamist puudutavad erimäärused kuuluvad endiselt põllumajanduse ning tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraadi pädevusse: tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat käitleb suuremat osa loomahaiguste alaseid hüvitisi, välja arvatud hüvitised nakkusliku spongioosse entsefalopaatia tõttu hukatud veiste eest, mida haldab endiselt põllumajanduse peadirektoraat. Isegi kui põllumajanduse ning tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraatide poolt kohaldatavad hüvitisemäärad seakasvatussektoris ühildati, ei ühildatud neid suu- ja sõrataudi ning spongioosse entsefalopaatia puhul: suu- ja sõrataudi puhul on määr 60 %, samas kui spongioosse entsefalopaatia puhul on see 70 %. Teiste loomahaiguste, sealhulgas sigade katku puhul, on määr 50 %. Sellest tulenevalt erinevad hüvitisemäärad samade loomaliikide puhul tapmist põhjustanud haiguste järgi. Kontrollikoda ei suutnud leida põhjust, miks on 1996. aastast alates määrad erinevad.

Loomakasvatajad ei osale tõrjesüsteemi ühendusepoolses finantseerimises

| 86. | Vastuseks kontrollikoja eriaruandele sigade katku kohta (92) tunnistas komisjon, et “tootjad peaksid olema suuremal määral kaasatud loomahaiguste kõrvaldamise kulutuste kandmisesse” ja kavatses “uurida võimalusi aidata liikmesriike nende kavade sisse seadmisel sellealase ühenduse seadustiku läbivaatamise raames”. Komisjon ei ole teinud sellise abi ettepanekut ei sigade katku ega suu- ja sõrataudi puhul. |
| --- | --- |

86.

Vastuseks kontrollikoja eriaruandele sigade katku kohta (92) tunnistas komisjon, et “tootjad peaksid olema suuremal määral kaasatud loomahaiguste kõrvaldamise kulutuste kandmisesse” ja kavatses “uurida võimalusi aidata liikmesriike nende kavade sisse seadmisel sellealase ühenduse seadustiku läbivaatamise raames”. Komisjon ei ole teinud sellise abi ettepanekut ei sigade katku ega suu- ja sõrataudi puhul.

| 87. | Ükski kutseala esindaja (episootiaga seotud või mitteseotud loomakasvatajad) ei osale ühenduse kulutustes taudi likvideerimiseks, kuigi osa neist, nimelt liikumispiirangu või tapmismeetmetega mitteseotud loomakasvatajad, võisid hinnatõusude tõttu kasu saada, nagu näitab üks Iirimaal põllumajandusministeeriumi poolt korraldatud ülikooli uurimus. (93) Uurimuse põhjal tõusis sektori tulu Iirimaal peamiselt Ühendkuningriiki teostatava ekspordi mahu suurenemise ja hinna tõusu tõttu ligi 107 miljoni euroni 2001. aastal. |
| --- | --- |

87.

Ükski kutseala esindaja (episootiaga seotud või mitteseotud loomakasvatajad) ei osale ühenduse kulutustes taudi likvideerimiseks, kuigi osa neist, nimelt liikumispiirangu või tapmismeetmetega mitteseotud loomakasvatajad, võisid hinnatõusude tõttu kasu saada, nagu näitab üks Iirimaal põllumajandusministeeriumi poolt korraldatud ülikooli uurimus. (93) Uurimuse põhjal tõusis sektori tulu Iirimaal peamiselt Ühendkuningriiki teostatava ekspordi mahu suurenemise ja hinna tõusu tõttu ligi 107 miljoni euroni 2001. aastal.

| 88. | Komisjonist sõltumatult üritasid mõnedes liikmesriikides siiski avaliku sektori või kutseala esindajad taudi likvideerimisega seonduvaid riiklikke kulutusi osaliselt vähendada või täiendada. Madalmaades loodi sigade katku kriisi tagajärjel loomatervishoiufond, millest makstakse epideemia korral hüvitisi. Seda fondi rahastatakse kolmest allikast: loomakasvatajad, Euroopa eelarve (vajadusel) ja Madalmaade põllumajanduseelarve. Kõige suurem on loomakasvatajate osalus. Ühendkuningriigis uuritakse praegu samalaadset süsteemi. Prantsusmaal asutavad tervishoiuühingute liikmetest loomakasvatajad vabatahtlikult ühtlustamisfonde, mis on mõeldud kriisi korral nende loomakasvatajate hüvitamiseks, kes kannavad kahju loomade liikumist piiravate meetmete tõttu, kui ühenduse toetused seda kahju ei korva. (94) |
| --- | --- |

88.

Komisjonist sõltumatult üritasid mõnedes liikmesriikides siiski avaliku sektori või kutseala esindajad taudi likvideerimisega seonduvaid riiklikke kulutusi osaliselt vähendada või täiendada. Madalmaades loodi sigade katku kriisi tagajärjel loomatervishoiufond, millest makstakse epideemia korral hüvitisi. Seda fondi rahastatakse kolmest allikast: loomakasvatajad, Euroopa eelarve (vajadusel) ja Madalmaade põllumajanduseelarve. Kõige suurem on loomakasvatajate osalus. Ühendkuningriigis uuritakse praegu samalaadset süsteemi. Prantsusmaal asutavad tervishoiuühingute liikmetest loomakasvatajad vabatahtlikult ühtlustamisfonde, mis on mõeldud kriisi korral nende loomakasvatajate hüvitamiseks, kes kannavad kahju loomade liikumist piiravate meetmete tõttu, kui ühenduse toetused seda kahju ei korva. (94)

| 89. | Seega on liikmesriikides tekkinud mitmesugused huvitavad algatused. Ühenduse raamistiku puudumisel võivad need tekitada loomakasvatajate vahel ebavõrdsust. Pealegi kui mõne algatuse tagajärjeks võib olla liikmesriigi osaluse vähenemine haigustõrjesüsteemis, ei taga ükski neist seda, et ühenduse kulusid võiks vähendada. |
| --- | --- |

89.

Seega on liikmesriikides tekkinud mitmesugused huvitavad algatused. Ühenduse raamistiku puudumisel võivad need tekitada loomakasvatajate vahel ebavõrdsust. Pealegi kui mõne algatuse tagajärjeks võib olla liikmesriigi osaluse vähenemine haigustõrjesüsteemis, ei taga ükski neist seda, et ühenduse kulusid võiks vähendada.

KOMISJONI JUHTIMINE PÄRAST KRIISI

Veterinaariaalane tegevus

| 90. | 2002. aasta detsembris esitas komisjon uue direktiiviettepaneku. Nõukogu võttis direktiivi vastu 2003. aasta septembris (95) ning sellega tehakse olulisi muudatusi direktiivi 85/511/EMÜ ebatäielikesse meetmetesse, nimelt:






  a) | vaidlustamata alates 1992. aastast kehtivat poliitikat, milles peeti kõige tähtsamaks viirusest nakatunud loomade hukkamist, asetatakse uues direktiivis rõhk erakorralisele vaktsineerimisele kui episootia tähtsale tõrjemeetmele ning sätestatakse liidu territooriumil vaktsineeritud loomade liha võimalikule turustamisele tingimused, kui episootia peaks puhkema; |
| --- | --- | --- |

90.

2002. aasta detsembris esitas komisjon uue direktiiviettepaneku. Nõukogu võttis direktiivi vastu 2003. aasta septembris (95) ning sellega tehakse olulisi muudatusi direktiivi 85/511/EMÜ ebatäielikesse meetmetesse, nimelt:

a)

vaidlustamata alates 1992. aastast kehtivat poliitikat, milles peeti kõige tähtsamaks viirusest nakatunud loomade hukkamist, asetatakse uues direktiivis rõhk erakorralisele vaktsineerimisele kui episootia tähtsale tõrjemeetmele ning sätestatakse liidu territooriumil vaktsineeritud loomade liha võimalikule turustamisele tingimused, kui episootia peaks puhkema;

| b) | direktiivis täiendatakse ühenduse nõudmisi situatsioonplaanidele ja nõutakse liikmesriikidelt reaalajas toimuvate õppuste (96) valguses plaanide läbivaatamist iga viie aasta järel, enamus liikmesriikidest olid omalt poolt juba asunud plaane läbi vaatama kriisikogemuse varal; |
| --- | --- |

b)

direktiivis täiendatakse ühenduse nõudmisi situatsioonplaanidele ja nõutakse liikmesriikidelt reaalajas toimuvate õppuste (96) valguses plaanide läbivaatamist iga viie aasta järel, enamus liikmesriikidest olid omalt poolt juba asunud plaane läbi vaatama kriisikogemuse varal;

| c) | direktiivis esitatakse viis eraldi kriteeriumit, neist igaüht võib kasutada suu- ja sõrataudi kolde väljakuulutamiseks majandis, (97) see peaks omakorda kaasa aitama ettevaatusabinõude kiiremale käivitamisele; |
| --- | --- |

c)

direktiivis esitatakse viis eraldi kriteeriumit, neist igaüht võib kasutada suu- ja sõrataudi kolde väljakuulutamiseks majandis, (97) see peaks omakorda kaasa aitama ettevaatusabinõude kiiremale käivitamisele;

| d) | liikmesriike kohustatakse sisse seadma karistussüsteeme, mida rakendatakse ühenduse direktiivide (98) kohaldamisel kehtestatud siseriiklike sätete rikkumise korral; |
| --- | --- |

d)

liikmesriike kohustatakse sisse seadma karistussüsteeme, mida rakendatakse ühenduse direktiivide (98) kohaldamisel kehtestatud siseriiklike sätete rikkumise korral;

| e) | liikmesriikidelt nõutakse teavet ühenduse meetmete rakendamise kuupäevade kohta, mis peaks võimaldama komisjonil määratleda, mil määral tuleb maksta ühenduse toetust. |
| --- | --- |

e)

liikmesriikidelt nõutakse teavet ühenduse meetmete rakendamise kuupäevade kohta, mis peaks võimaldama komisjonil määratleda, mil määral tuleb maksta ühenduse toetust.

| 91. | Samal ajal võeti vastu täiendavad meetmed, et tugevdada ennetus- ja tõrjemeetmeid:






  a) | piirikontrollide suhtes võttis komisjon pärast kriisi kasutusele täiendavad abinõud, tugevdades reisijate pagasi kontrollimist ja nende teavitamist; (99) |
| --- | --- | --- |

91.

Samal ajal võeti vastu täiendavad meetmed, et tugevdada ennetus- ja tõrjemeetmeid:

a)

piirikontrollide suhtes võttis komisjon pärast kriisi kasutusele täiendavad abinõud, tugevdades reisijate pagasi kontrollimist ja nende teavitamist; (99)

| b) | pärast kriisi keelustati komisjoni varasemate ettepanekute põhjal ühenduse veterinaarnõuetele mittevastavaid tooteid vabatsoonides ladustada; (100) |
| --- | --- |

b)

pärast kriisi keelustati komisjoni varasemate ettepanekute põhjal ühenduse veterinaarnõuetele mittevastavaid tooteid vabatsoonides ladustada; (100)

| c) | loomasööda osas õnnestus komisjonil jõustada ELi tasemel üldine toidujäätmete kasutamise keeld, (101) mille kohta ta oli ettepaneku teinud juba enne kriisi; |
| --- | --- |

c)

loomasööda osas õnnestus komisjonil jõustada ELi tasemel üldine toidujäätmete kasutamise keeld, (101) mille kohta ta oli ettepaneku teinud juba enne kriisi;

| d) | komisjon esitas pärast kriisi veiste eraldi identifitseerimise ettepaneku, (102) mis võeti vastu 2003. aasta detsembris. (103) |
| --- | --- |

d)

komisjon esitas pärast kriisi veiste eraldi identifitseerimise ettepaneku, (102) mis võeti vastu 2003. aasta detsembris. (103)

| 92. | Seni võetud meetmetes ei arvestata siiski piisavalt teatavaid aspekte ja need jäävad alljärgneva suhtes minimaalseks:






  a) | loomakasvatajate huvitatust teatada kiiresti haigusest ei suurendatud stimuleerimismeetmetega ega tingimuste kehtestamisega nendele hüvitiste maksmise suhtes; |
| --- | --- | --- |

92.

Seni võetud meetmetes ei arvestata siiski piisavalt teatavaid aspekte ja need jäävad alljärgneva suhtes minimaalseks:

a)

loomakasvatajate huvitatust teatada kiiresti haigusest ei suurendatud stimuleerimismeetmetega ega tingimuste kehtestamisega nendele hüvitiste maksmise suhtes;

| b) | liikmesriikide poolt komisjonile esimesest koldest teatamise tähtaega ei lühendatud ja see on endiselt 24 tundi pärast haiguse kinnitamist, samas kui kogemus on näidanud, et seda tähtaega on võimalik lühendada; |
| --- | --- |

b)

liikmesriikide poolt komisjonile esimesest koldest teatamise tähtaega ei lühendatud ja see on endiselt 24 tundi pärast haiguse kinnitamist, samas kui kogemus on näidanud, et seda tähtaega on võimalik lühendada;

| c) | loomade tapmine on kohustuslik kolde kohta kinnituse saamise hetkest alates. Kinnituse saab nüüdsest peale kiiremini, kuid ei täpsustata, et tapmine peab toimuma viivitamatult, enne loomade väärtuse määratlemise haldusmenetluste lõpetamist. |
| --- | --- |

c)

loomade tapmine on kohustuslik kolde kohta kinnituse saamise hetkest alates. Kinnituse saab nüüdsest peale kiiremini, kuid ei täpsustata, et tapmine peab toimuma viivitamatult, enne loomade väärtuse määratlemise haldusmenetluste lõpetamist.

| 93. | Nagu ka sigade katku puhul, (104) ei ole komisjon ajakohastanud oma esialgset uurimust, kuigi mitmed tookord puudunud andmed on 2001. aasta kriisi (105) järel kättesaadavad. Tasuvusanalüüsi ühenduse strateegia kohta, mille kohaselt kasutatakse erakorralist vaktsineerimist ja lubatakse vaktsineeritud loomade liha tarbimist Euroopa territooriumil, ei ole ajakohastatud vaatamata Rahvusvahelise Episootiaameti tehtud muudatustele episootia järgse kaubandustegevuse jätkamise tähtaegade kohta (vt punkt 3). |
| --- | --- |

93.

Nagu ka sigade katku puhul, (104) ei ole komisjon ajakohastanud oma esialgset uurimust, kuigi mitmed tookord puudunud andmed on 2001. aasta kriisi (105) järel kättesaadavad. Tasuvusanalüüsi ühenduse strateegia kohta, mille kohaselt kasutatakse erakorralist vaktsineerimist ja lubatakse vaktsineeritud loomade liha tarbimist Euroopa territooriumil, ei ole ajakohastatud vaatamata Rahvusvahelise Episootiaameti tehtud muudatustele episootia järgse kaubandustegevuse jätkamise tähtaegade kohta (vt punkt 3).

| 94. | 2002. aastal lühendas episootiaamet kaubandustegevuse jätkamise tähtaega kaheteistkümnelt kuult kuue kuuni, kui kriisi ajal toimus vaktsineerimine, mis lähendas kaubanduslike tagajärgede mõttes vaktsineerimise praktikat ilma vaktsineerimiseta tapmiste praktikale, mille puhul on jätkamise tähtaeg kõigest kolm kuud. See on märkimisväärne tegur, kuivõrd poliitika muutmine ühenduse tasandil omistab erakorralisele vaktsineerimisele varasemast suuremat tähtsust. |
| --- | --- |

94.

2002. aastal lühendas episootiaamet kaubandustegevuse jätkamise tähtaega kaheteistkümnelt kuult kuue kuuni, kui kriisi ajal toimus vaktsineerimine, mis lähendas kaubanduslike tagajärgede mõttes vaktsineerimise praktikat ilma vaktsineerimiseta tapmiste praktikale, mille puhul on jätkamise tähtaeg kõigest kolm kuud. See on märkimisväärne tegur, kuivõrd poliitika muutmine ühenduse tasandil omistab erakorralisele vaktsineerimisele varasemast suuremat tähtsust.

| 95. | Auditi käigus märkis kontrollikoda, et paljud riigid, kellest mõned olid sõlminud ühendusega veterinaarlepinguid, olid jätkanud EList tuleva ekspordi tõkestamist pärast nende riikide haigusvaba staatuse taastamist. (106) |
| --- | --- |

95.

Auditi käigus märkis kontrollikoda, et paljud riigid, kellest mõned olid sõlminud ühendusega veterinaarlepinguid, olid jätkanud EList tuleva ekspordi tõkestamist pärast nende riikide haigusvaba staatuse taastamist. (106)

| 96. | Komisjon aga ei ole ekspordiblokeeringute maksumust koguseliselt ühenduse tasandil hinnanud. Blokeeringud võivad muutuda suuremaks, kui EL võtab kasutusele erakorraline hädaabivaktsineerimise, sest kolmandad riigid, kus ei vaktsineerita, võivad vaktsineerimist praktiseerivatest tsoonidest pärinevat eksporti raskemini vastu võtta. |
| --- | --- |

96.

Komisjon aga ei ole ekspordiblokeeringute maksumust koguseliselt ühenduse tasandil hinnanud. Blokeeringud võivad muutuda suuremaks, kui EL võtab kasutusele erakorraline hädaabivaktsineerimise, sest kolmandad riigid, kus ei vaktsineerita, võivad vaktsineerimist praktiseerivatest tsoonidest pärinevat eksporti raskemini vastu võtta.

| 97. | Lisaks ei ole komisjon veel ajakohastanud oma uuringut liikmesriikide veterinaarteenistuste kohta. Vaatamata parlamendi (ja rahvusvahelise konverentsi) soovitustele (107) kehtestada liikmesriikides majandite regulaarne inspekteerimine, ei ole komisjon seni teinud liikmesriikidele ettepanekut sellise süsteemi sisseseadmiseks. |
| --- | --- |

97.

Lisaks ei ole komisjon veel ajakohastanud oma uuringut liikmesriikide veterinaarteenistuste kohta. Vaatamata parlamendi (ja rahvusvahelise konverentsi) soovitustele (107) kehtestada liikmesriikides majandite regulaarne inspekteerimine, ei ole komisjon seni teinud liikmesriikidele ettepanekut sellise süsteemi sisseseadmiseks.

Finantsalane tegevus

| 98. | 2002. aasta aprilli memorandumis (108) teatati nõukogu Hispaania eesistumisel, et põllumajanduskindlustuse programmid loomakasvatussektoris võiksid olla alternatiiviks praegustele hädaabifondiga kaetud mehhanismidele. Selle memorandumi vastuseks ning kontrollikoja ja kõrvaldamisasutuste varasemate soovituste peale (vt punkt 59 ja lahter 4) tellis komisjon 2003. aasta jaanuaris uurimuse loomahaigustega seonduvate kindlustusriskide katmise kohta. |
| --- | --- |

98.

2002. aasta aprilli memorandumis (108) teatati nõukogu Hispaania eesistumisel, et põllumajanduskindlustuse programmid loomakasvatussektoris võiksid olla alternatiiviks praegustele hädaabifondiga kaetud mehhanismidele. Selle memorandumi vastuseks ning kontrollikoja ja kõrvaldamisasutuste varasemate soovituste peale (vt punkt 59 ja lahter 4) tellis komisjon 2003. aasta jaanuaris uurimuse loomahaigustega seonduvate kindlustusriskide katmise kohta.

| 99. | Uurimus tõi välja käesoleva süsteemi järjekindlusetuse ning toetas selgelt loomakasvatajate endi hallatavate ja nende oma rahalise osalusega finantseerimiskavade üldist sisseseadmist liikmesriikides, julgustamaks nende osalemist haigustõrjes. Kaudsete kulude (tegevuskahjumi) korvamiseks soovitakse uurimuses juurutada vabatahtlikku kindlustussüsteemi ehk teatavat liiki loomakasvatajate vastastikust ühisinvesteerimisfondi. |
| --- | --- |

99.

Uurimus tõi välja käesoleva süsteemi järjekindlusetuse ning toetas selgelt loomakasvatajate endi hallatavate ja nende oma rahalise osalusega finantseerimiskavade üldist sisseseadmist liikmesriikides, julgustamaks nende osalemist haigustõrjes. Kaudsete kulude (tegevuskahjumi) korvamiseks soovitakse uurimuses juurutada vabatahtlikku kindlustussüsteemi ehk teatavat liiki loomakasvatajate vastastikust ühisinvesteerimisfondi.

| 100. | Et uurimus tehti alles hiljuti (mai 2003), ei ole komisjon veel teinud ettepanekut käesoleva süsteemi muutmiseks ega kehtestanud rahalise toetuse rakenduskorda liikmesriikide kulude korvamiseks. |
| --- | --- |

100.

Et uurimus tehti alles hiljuti (mai 2003), ei ole komisjon veel teinud ettepanekut käesoleva süsteemi muutmiseks ega kehtestanud rahalise toetuse rakenduskorda liikmesriikide kulude korvamiseks.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

| 101. | Ühtse turu väljakujundamise vajadusest lähtuvalt keelustas ühendus loomade kaitsevaktsineerimise suu- ja sõrataudi vastu. See tookord ärilistel kaalutlustel õigustatud valik eeldas vastumeetmeks haiguse ennetamise ja tõrje süsteemi olemasolu, mis võimaldaks kiiresti taastada taudivaba tsooni staatust. Selleks seadis ühendus sisse ennetus- ja tõrjeabinõud, milles võetakse nimelt arvesse loomade ja loomsete saaduste vaba liikumisega seonduvaid riske, ning mille eesmärgiks on nii viiruse sissetoomise riskide vähendamine kui ka selle leviku tõkestamine ühenduse territooriumil (vt punkt 6). |
| --- | --- |

101.

Ühtse turu väljakujundamise vajadusest lähtuvalt keelustas ühendus loomade kaitsevaktsineerimise suu- ja sõrataudi vastu. See tookord ärilistel kaalutlustel õigustatud valik eeldas vastumeetmeks haiguse ennetamise ja tõrje süsteemi olemasolu, mis võimaldaks kiiresti taastada taudivaba tsooni staatust. Selleks seadis ühendus sisse ennetus- ja tõrjeabinõud, milles võetakse nimelt arvesse loomade ja loomsete saaduste vaba liikumisega seonduvaid riske, ning mille eesmärgiks on nii viiruse sissetoomise riskide vähendamine kui ka selle leviku tõkestamine ühenduse territooriumil (vt punkt 6).

| 102. | Kuigi sellised abinõud ei saa loomu poolest olla täielikult tõhusad igas olukorras, peab siiski paika, et ammendava hinnangu ja komisjoni õigeaegsete kontrollide puudumise ning abinõude puuduliku rakendamise tõttu liikmesriikides ei suudetud teatavaid kitsaskohti ja puudusi õigeaegselt parandada. Kuigi komisjoni mõned ettepanekud eelnesid 2001. a kriisile, ei parandatud puudusi ühenduse õigusaktides enne kriisi (vt punktid 18–43). Kuna komisjon pidi 2001. aasta kriisi ajal toime tulema laiaulatusliku episootiaga, tuvastas ta kiiresti ennetus- ja tõrjeabinõude puudused ning ka rakendamise puudused mõnedes liikmesriikides, nimelt riiklike veterinaararstide ebapiisav arv ning haigusest teatamise ja tapmiste teostamise osas kehtivad süsteemid. Siiski oli võimatu neid parandada viivitamatult (vt punktid 48–58). Need vajakajäämised ainult suurendasid 2001. aasta episootia rahalist koormust. Lisaks jäi üks liikmesriik rahvusvahelise episootiaameti loomatervishoiu eeskirjade alusel taudivaba tsooni staatusest ilma üheteistkümneks kuuks ja EL oli taudivaba tsooni staatuseta praktiliselt üle aasta ekspordiblokeeringute tõttu kolmandate riikide poolt. |
| --- | --- |

102.

Kuigi sellised abinõud ei saa loomu poolest olla täielikult tõhusad igas olukorras, peab siiski paika, et ammendava hinnangu ja komisjoni õigeaegsete kontrollide puudumise ning abinõude puuduliku rakendamise tõttu liikmesriikides ei suudetud teatavaid kitsaskohti ja puudusi õigeaegselt parandada. Kuigi komisjoni mõned ettepanekud eelnesid 2001. a kriisile, ei parandatud puudusi ühenduse õigusaktides enne kriisi (vt punktid 18–43). Kuna komisjon pidi 2001. aasta kriisi ajal toime tulema laiaulatusliku episootiaga, tuvastas ta kiiresti ennetus- ja tõrjeabinõude puudused ning ka rakendamise puudused mõnedes liikmesriikides, nimelt riiklike veterinaararstide ebapiisav arv ning haigusest teatamise ja tapmiste teostamise osas kehtivad süsteemid. Siiski oli võimatu neid parandada viivitamatult (vt punktid 48–58). Need vajakajäämised ainult suurendasid 2001. aasta episootia rahalist koormust. Lisaks jäi üks liikmesriik rahvusvahelise episootiaameti loomatervishoiu eeskirjade alusel taudivaba tsooni staatusest ilma üheteistkümneks kuuks ja EL oli taudivaba tsooni staatuseta praktiliselt üle aasta ekspordiblokeeringute tõttu kolmandate riikide poolt.

| 103. | Auditist ilmnes, et tõrjeabinõude tõhusus sõltus suures osas sellest, kui kiiresti loomakasvatajad teatasid haigusest ja kuidas nad järgisid liikumispiiranguid. |
| --- | --- |

103.

Auditist ilmnes, et tõrjeabinõude tõhusus sõltus suures osas sellest, kui kiiresti loomakasvatajad teatasid haigusest ja kuidas nad järgisid liikumispiiranguid.

| 104. | Kontrollikoda märgib lisaks, et finantseerimissüsteemi saab jätkuvalt täiendada: hüvitamise ja kulude katmise ulatus on halvasti määratletud, mõned liikmesriigid ei ole siiani kulude hüvitist saanud ja loomakasvatajaid koheldakse ebavõrdselt, sõltuvalt nende majandi asukohast või ka tapmismeetodist (vt punktid 60–73). Eeskirju ja menetlusi, mille alusel määratletakse liikmesriikide abikõlblikkus ühenduselt hüvitise saamiseks, täpsustati hilinemisega (vt punktid 74–83). Komisjoni kontrollide tagajärjel vähendati väljamakseid Ühendkuningriigile ja Prantsusmaale vastavalt 58,1 % ja 2,7 % võrra, ehk 573,2 miljoni euro ja 0,1 miljoni euro võrra. |
| --- | --- |

104.

Kontrollikoda märgib lisaks, et finantseerimissüsteemi saab jätkuvalt täiendada: hüvitamise ja kulude katmise ulatus on halvasti määratletud, mõned liikmesriigid ei ole siiani kulude hüvitist saanud ja loomakasvatajaid koheldakse ebavõrdselt, sõltuvalt nende majandi asukohast või ka tapmismeetodist (vt punktid 60–73). Eeskirju ja menetlusi, mille alusel määratletakse liikmesriikide abikõlblikkus ühenduselt hüvitise saamiseks, täpsustati hilinemisega (vt punktid 74–83). Komisjoni kontrollide tagajärjel vähendati väljamakseid Ühendkuningriigile ja Prantsusmaale vastavalt 58,1 % ja 2,7 % võrra, ehk 573,2 miljoni euro ja 0,1 miljoni euro võrra.

| 105. | Nõukogu ja komisjon on sellest alates parandanud arvukaid puudusi seadusandluses (vt punktid 90–91). Kohaldatud tekstide alusel võib kindlalt öelda, et komisjon on kriisist õppinud ja õpib veelgi. Teatavad puudused siiski püsivad ja võivad veel ohtu seada ühenduse haiguseennetuse ja -tõrje tõhususe. Nii on see nimelt järelevalvekavade, suu- ja sõrataudist teatamise ning ka tapmiste kiiruse osas (vt punkt 92). Mõistagi nõuavad ühenduse õigusaktid nüüdsest alates liikmesriikidelt trahvide kehtestamist ühenduse direktiive kohaldavate siseriiklike sätete eiramise suhtes. Samas ei ergutata loomakasvatajaid ennetamises ja tõrjes aktiivselt osalema. Eelkõige ei osale loomakasvatajad otseselt ühenduse ennetus- ja tõrjeabinõude rahastamises. Lisaks ei ole finantseerimissüsteemi ikka veel läbi vaadatud. Ent vaatamata nendele puudustele võimaldavad käesolevad abinõud käivitada hüvitamist liikmesriikidele, jättes alles olulise finantsriski ühenduse eelarvele. |
| --- | --- |

105.

Nõukogu ja komisjon on sellest alates parandanud arvukaid puudusi seadusandluses (vt punktid 90–91). Kohaldatud tekstide alusel võib kindlalt öelda, et komisjon on kriisist õppinud ja õpib veelgi. Teatavad puudused siiski püsivad ja võivad veel ohtu seada ühenduse haiguseennetuse ja -tõrje tõhususe. Nii on see nimelt järelevalvekavade, suu- ja sõrataudist teatamise ning ka tapmiste kiiruse osas (vt punkt 92). Mõistagi nõuavad ühenduse õigusaktid nüüdsest alates liikmesriikidelt trahvide kehtestamist ühenduse direktiive kohaldavate siseriiklike sätete eiramise suhtes. Samas ei ergutata loomakasvatajaid ennetamises ja tõrjes aktiivselt osalema. Eelkõige ei osale loomakasvatajad otseselt ühenduse ennetus- ja tõrjeabinõude rahastamises. Lisaks ei ole finantseerimissüsteemi ikka veel läbi vaadatud. Ent vaatamata nendele puudustele võimaldavad käesolevad abinõud käivitada hüvitamist liikmesriikidele, jättes alles olulise finantsriski ühenduse eelarvele.

| 106. | Nende märkuste alusel soovitab kontrollikoda:






  a) | hinnata väljaspool kriisiperioodi regulaarselt ennetus- ja tõrjeabinõusid ning tugevdada nende kohaldamise järelevalvet; |
| --- | --- | --- |

106.

Nende märkuste alusel soovitab kontrollikoda:

a)

hinnata väljaspool kriisiperioodi regulaarselt ennetus- ja tõrjeabinõusid ning tugevdada nende kohaldamise järelevalvet;

| b) | uurida viise, kuidas kaasata suuremal määral loomakasvatajaid haigusest kiiresse teatamisse ja liikumispiirangute järgimisse; |
| --- | --- |

b)

uurida viise, kuidas kaasata suuremal määral loomakasvatajaid haigusest kiiresse teatamisse ja liikumispiirangute järgimisse;

| c) | selgitada episootiatele kohaldatavat finantsraamistikku, vähendades maksimaalselt finantsriske ühenduse eelarvele. |
| --- | --- |

c)

selgitada episootiatele kohaldatavat finantsraamistikku, vähendades maksimaalselt finantsriske ühenduse eelarvele.

Kontrollikoda võttis käesoleva aruande vastu 21. juuli 2004. aasta istungil Luxembourg’is.

Kontrollikoja nimel

president

Juan Manuel FABRA VALLÉS

---

(1)  Euroopa Parlamendi resolutsioon, 17. detsember 2002, punkt 54.

1

(2)  Komisjoni aruanne nõukogule seoses komisjoni teostatud uurimusega liikmesriikide käesolevate poliitikate kohta suu- ja sõrataudi tõrje valdkonnas, Euroopa Ühenduste Komisjon, SEC(89) 1731 lõplik, 18. oktoober 1989.

2

(3)  Kaitsevaktsineerimine on kariloomade ennetuslik vaktsineerimine. Seda ei tohiks segamini ajada erakorralise vaktsineerimisega võimaliku taudikolde ilmnemisel. 1988. aastal rakendati kaht erinevat poliitikat: kaheksa liikmesriiki (Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Portugal) praktiseerisid oma kariloomade kaitsevaktsineerimist, millele järgnes nakatunud loomade osaline või täielik kõrvaldamine haiguse ilmnemise korral. Seevastu teised liikmesriigid (Taani, Kreeka, Iirimaa ja Ühendkuningriik) ei teostanud kaitsevaktsineerimist, vaid asusid kolde ilmnemisel loomi täielikult kõrvaldama.

3

(4)  1924. aastal loodud valitsustevaheline organisatsioon, mille norme tunnustab Maailma Kaubandusorganisatsioon rahvusvaheliste loomatervishoiualaste põhieeskirjadena.

4

(5)  Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/423/EMÜ, millega muudetakse direktiivi 85/511/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse meetmed suu- ja sõrataudi tõrjeks, direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta ja direktiivi 72/462/EMÜ tervishoiu- ja veterinaarinspektsiooni probleemide kohta veiste, sigade, värske liha ja lihatoodete impordil kolmandatest riikidest (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 13).

5

(6)  Statistics on foot and mouth disease, DEFRA, Ühendkuningriik, 12. detsember 2002.

6

Statistics on foot and mouth disease

(7)  Livestock Welfare Disposal Scheme (Kariloomade heaoluskeem), Ühendkuningriigis 22. märtsil 2001 kasutusele võetud riigiabi, mida haldab “Rural Payments Agency” (Maaelu makseagentuur) ning mille kiitis heaks komisjon.

7

Livestock Welfare Disposal Scheme

(8)  Nõukogu 18. novembri 1985. aasta direktiiv 90/423/EMÜ ja direktiiv 85/511/EMÜ, milles kehtestatakse ühenduse meetmed suu- ja sõrataudi tõrjeks (EÜT L 315, 26.11.1985, lk 11).

8

(9)  Kuigi liikmesriikide veterinaarkulude ühendusepoolne hüvitamine kirjendatakse EAGGF tagatisrahastu rubriiki, peetakse seda toetuseks. Seetõttu ei rakendata selle suhtes liikmesriikide raamatupidamisarvestuse kontrollimis- ja heakskiitmismenetlust ega makseasutuste arvepidamist tõendavate organisatsioonide sekkumist, vaid neid juhib otse tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraat, kes teostab ka finantskontrolli.

9

(10)  Nõukogu direktiivi ettepanek, millega kehtestatakse ühenduse meetmed suu- ja sõrataudi tõrjeks ja muudetakse 13. detsembri 2002. aasta direktiivi 92/46/EMÜ, KOM (2002) 736 lõplik, 13. detsember 2002.

10

(11)  Nõukogu 29. septembri 2003. aasta direktiiv 2003/85/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse meetmed suu- ja sõrataudi tõrjeks, tühistatakse direktiiv 85/511/EMÜ ja otsused 84/531/EMÜ ja 91/665/EMÜ ning muudetakse direktiivi 92/46/EMÜ (ELT L 306, 22.11.2003, lk 1).

11

(12)  Nõukogu 26. juuni 1990. aasta otsus 90/424/EMÜ veterinaariaalaste kulutuste kohta (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 19).

12

(13)  Tegemist on eelarve rubriigiga B1-332. 2004. aastal muudeti eelarve liigendust. Hädaabifond kirjendatakse nüüdsest alates eelarve artiklisse 17 04 03.

13

(14)  Nende loomahaiguste hulka ei kuulu veiste spongioosne entsefalopaatia (ESB).

14

(15)  Veterinaaria hädaabifondi aastaeelarve kasvas 5 miljonilt eurolt ajavahemikus 1995–1998 20 miljoni euroni 1999. aastal, saavutades 41 miljonit eurot eelarveaastateks 2000 ja 2001. 2001. aastal kanti suu- ja sõrataudi kriisi tõttu fondile üle 400 miljonit eurot lisaks esialgsele 41 miljoni suurusele eraldisele, teisisõnu täiendati esialgset summat ligi kümnekordselt. Eelarveaastateks 2001, 2002 ja 2003 kirjendatud lõplikud eraldised ulatusid summani 978,1 miljonit eurot.

15

(16)  Vahetuskurss: 1 euro = 0,62380 Inglise naela (3.12.2001).

16

NB:

NB:

Liikmesriikide tapmiskulude hüvitiste nõuded on koostatud 3,5 miljoni looma kohta.

Ühendkuningriigid on esitanud kõige suurema arvu, 3 166 583 looma, mis moodustab 89 % koguarvust.

Makstud hüvitised on kasvanud 1 775,1 miljoni euroni, sellest 1 670 Ühendkuningriigile, mis moodustab 94 % kõigist suu- ja sõrataudist hõlmatud riikide hüvitistest 2001. a.

Lambad olid loomaliik, keda suu- ja sõrataud 2001. a kõige enam puudutas, kokku 2 587 180 looma. Lambad, kelle puhul Ühendkuningriigis maksti toetust, moodustasid 94,53 % koguarvust.

Veised olid loomaliik, kelle puhul maksti kõige kõrgemaid hüvitissummasid, kokku 1 086 189 835 eurot, millest 93,8 % tuli maksta Ühendkuningriigile.

Allikas:

Allikas:

Prantsusmaa/hüvitiste nõuded (5.10.2001 ja 6.12.2002).

Iirimaa/hüvitiste nõuded (6.2.2002).

Madalmaad/hüvitiste nõuded (aprill 2002).

Ühendkuningriik/hüvitiste nõuded (detsember 2001 ja 26.2.2003) ja Põhja-Iirimaa hüvitiste nõuded.

(17)  Komisjoni otsused 2001/646/EÜ (EÜT L 228, 24.8.2001, lk 24), 2001/652/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 8), 2001/653/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 12) ja 2001/654/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 16) seoses rahaliste toetustega suu- ja sõrataudi likvideerimiseks Prantsusmaal, Iirimaal, Madalmaades ja Ühendkuningriigis.

17

(18)  Tehtud väljamaksed 2003. aasta 31. detsembri seisuga.

18

(19)  Suu- ja sõrataud 2001.

19

(20)  SST 2001: Suu- ja sõrataud aastal 2001.

20

(21)  Kulukohustused rubriiki “Muud loomade haigused”: 114,38 mln eurot.

21

(22)  Väljamaksed rubriigist “Muud loomade haigused”: 36,2 mln eurot.

22

(23)  Eelarveaasta 1995 aastaaruanne (EÜT C 340, 12.11.1996, lk 1). Eriaruanne nr 19/98 veiste spongioosse entsefalopaatia kriisi tagajärjel võetud teatavate meetmete ühendusepoolse rahastamise kohta (EÜT C 383, 9.12.1998, lk 1). Eriaruanne nr 1/2000 klassikalise sigade katku kohta (EÜT C 85, 23.3.2000, lk 1). Eriaruanne nr 14/2001, Veiste spongioosse entsefalopaatia alase eriaruande nr 19/98 järelkontroll (EÜT C 324, 20.11.2001, lk 1).

23

(24)  Kuni komisjon ei ole lõpetanud läbirääkimisi liikmesriikidega ja vastu võtnud lõplikku otsust lubatava hüvitise kohta, ei saa kontrollikoda loomade hävitamise, rajatiste ja seadmestike desinfitseerimisega seonduvate suu- ja sõrataudi muude kulutuste ega komisjoni finantskontrolli kohta seisukohta avaldada.

24

(25)  Kolm külastust tehti koos komisjoni talitustega.

25

(26)  Paralleelselt toimusid vestlused abisaajate ja hindajatega, kes olid välja selgitanud tapetud loomade väärtuse. Samaaegselt külastati Rahvusvahelist Episootiaametit Pariisis, Pirbright’i Laboratooriumi (Pirbright Laboratory) ja Ühendkuningriigi Audiitorkoda (National Audit Office) Londonis.

26

(27)  International Conference on Control and Prevention of Foot and Mouth Disease, Final Report (Rahvusvaheline konverents suu- ja sõrataudi tõrje ja ennetuse kohta. Lõpparuanne), Brüssel, 12.–13. detsember 2001, korraldatud eesistujariigi Belgia, Euroopa Komisjoni, Madalmaade ja Ühendkuningriigi poolt;

27

International Conference on Control and Prevention of Foot and Mouth Disease, Final Report (Rahvusvaheline konverents suu- ja sõrataudi tõrje ja ennetuse kohta. Lõpparuanne

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General (Suu- ja sõrataudi puhang 2001. aastal; Kontrolöri ja peaaudiitori aruanne), 21. juuni 2002, The Stationery Office, London;

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General (Suu- ja sõrataudi puhang 2001. aastal; Kontrolöri ja peaaudiitori aruanne

Rapport d'information nr 405 (Aruanne nr 405), J-P Émorine, Prantsusmaa Senat, vastu võetud 21. juuni 2001. aasta istungil;

Rapport d'information nr 405 (Aruanne nr 405

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry (Suu- ja sõrataud 2001: kasulikud õppetunnid), Uuringu aruanne, Dr Iain Anderson CBE, 22. juuli 2002, The Stationery Office, London;

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry (Suu- ja sõrataud 2001: kasulikud õppetunnid

Infectious diseases in livestock (Kariloomade nakkushaigused), The Royal Society, 2002. aasta juuli;

Infectious diseases in livestock (Kariloomade nakkushaigused

Vastused aruannetele Foot and Mouth Disease Inquiries (Suu- ja sõrataudi uuringud), HM Government with the Welsh Assembly Government, 2002. aasta november;

Suu- ja sõrataudi uuringud

Euroopa Parlamendi 17. detsembri 2002. aasta resolutsioon suu- ja sõrataudi tõrje kohta Euroopa Liidus 2001. aastal ja Euroopa Liidus episootiate vältimiseks ja tõrjeks võetavate meetmete kohta ning Euroopa Parlamendi suu- ja sõrataudi ajutise komitee aruanne (A5-0405/2002).

(28)  Komisjoni aruanne nõukogule seoses komisjoni uuringuga liikmesriikide käesolevatest poliitikatest suu- ja sõrataudi tõrje alal, Euroopa Ühenduste Komisjon, SEC(89) 1731 lõplik, 18 oktoober 1989.

28

Komisjoni aruanne nõukogule seoses komisjoni uuringuga liikmesriikide käesolevatest poliitikatest suu- ja sõrataudi tõrje alal

(29)  Veiste puhul toimub liikumisi kolme miljoni looma ringis aastas.

29

(30)  Tapamajade arv Ühendkuningriigis oli vähenenud 1 400-lt 1990. aastal 400-ni 1999. aastal.

30

(31)  1987. ja 1997. aastal oli sigade hulk majandi kohta Iirimaal enam kui kolmekordistunud ning Madalmaades, Ühendkuningriigis ja Prantsusmaal kasvanud üle 50 %. Ka lammaste hulk majandi kohta oli Hispaanias ja Iirimaal, eriti aga Ühendkuningriigis oluliselt kasvanud, ulatudes viimases ligi 500 loomani majandi kohta, mis ületas EL-i keskmise neli korda (137,9 looma majandi kohta). Samamoodi oli sel ajavahemikul suurenenud kitsede hulk majandi kohta, eelkõige Kreekas, Hispaanias, Prantsusmaal, Itaalias ja Madalmaades. (Põllumajandusmajandite struktuur. Ajaloolised tulemused — uurimused ajavahemikus 1966/1967–1997. Lõplik versioon: 2000. aasta oktoober Eurostat, lk 88, 89 ja 92).

31

(32)  Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (Food and Agriculture Organization; FAO).

32

(33)  FAO Pressiteade 98/05.

33

(34)  1997. ja 1998. a ühenduse eelarvesse kirjendati kokku 650,5 miljonit eurot. Kontrollikoja eriaruanne nr 1/2000, punkt 1.

34

(35)  KOM (2002) 736 lõplik, 13. detsember 2002, lk 4.

35

(36)  Otsuse 90/424/EMÜ artiklis 43a nõutakse, et komisjon esitaks iga kolme aasta järel parlamendile ja nõukogule aruande otsuse kohaldamise tingimuste kohta.

36

(37)  Tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraadi F direktsioon.

37

(38)  Kohapealsete inspektsioonide käigus kontrollib TVA ka riiklike ülevõtmismeetmete tõhusust ja esitab komisjonile soovitusi, kui ta peab meetmeid ühenduse õigusnormidele mittevastavaiks.

38

(39)  Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiiv 2002/99/EÜ, milles sätestatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmist, töötlemist, turustamist ja ühendusse toomist reguleerivad loomatervishoiu eeskirjad (EÜT L 18, 23.1.2003, lk 11).

39

(40)  Komisjoni 9. detsembri 2002. aasta otsus 2002/995/EÜ, millega kehtestatakse ajutised kaitsemeetmed isiklikuks tarbimiseks ettenähtud loomsete toodete impordil (EÜT L 353, 30.12.2002, lk 1).

40

(41)  2000. aastal tegi komisjon parlamendile ja nõukogule ettepaneku (KOM (2000) 574) seoses toidujäätmete kasutamise keeluga kariloomade söötmiseks, kuid see võeti vastu alles 2002. aastal (Määrus (EÜ) nr 1774/2002 (EÜT L 273, 10.10.2002, lk 1)). 2001. aasta jaanuaris, just enne kriisi, oli ta samuti teinud ettepaneku keelata toidujäätmete kasutamine sigade söödas, kuid see võeti vastu alles 23. oktoobril 2001. Nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiiv 2001/89/EÜ ühenduse meetmete kohta sigade klassikalise katku tõrjeks (EÜT L 316, 1.12.2001, lk 5).

41

(42)  Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, Department for Environment, Food and Rural Affairs (Suu- ja sõrataudi päritolu Ühendkuningriigis 2001. aastal, Keskkonna, toidu ja maaküsimuste osakond), juuni 2002.

42

Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001

Suu- ja sõrataudi päritolu Ühendkuningriigis 2001. aastal

(43)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, lk 47.

43

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

(44)  Direktiiv 90/423/EMÜ.

44

(45)  Komisjoni 8. jaanuari 1991. aasta otsus 91/42/EMÜ, milles sätestatakse kriteeriumid, mida kohaldatakse nõukogu direktiivi 90/423/EMÜ artikli 5 kohaselt suu- ja sõrataudi tõrjeks situatsioonplaanide koostamisel (EÜT L 23, 29.1.1991, lk 29).

45

(46)  Suunised epideemiliste haiguste puhuks situatsioonplaanide ettevalmistamiseks, lõige 6 punkt 12: “Iga liikmesriik peaks tagama, et tal on viivitamatult olemas piisaval arvul väljaõppega töötajaid, kes on suvalisel ajal valmis tegelema kuni 10 taudikoldega ja teostama asjakohaselt järelevalvet kaitsealal 3 km raadiuses iga kolde ümber. On hinnatud, et väljaõppega veterinaararst suudab ühe päevaga külastada mitte üle 5 majandi ja nende karja läbi vaadata, kui ta võtab igas kohas ettenähtud korras ette nõutavad desinfitseerimistoimingud.”

46

(47)  Euroopa Parlamendi 17. detsembri 2002. aasta resolutsioon, lõige 54.

47

(48)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. juuni 2002, The Stationery Office, London, lõige 3 punkt 2: “Plaanid põhinesid kõige tõenäolisemal stsenaariumil ning teisi stsenaariume ei kaalutud. Kooskõlas Euroopa suunistega põhinesid ministeeriumi plaanid oletusel, et üle 10 nakatunud majandi samaaegselt ei esine.”

48

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(49)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. juuni 2002, The Stationery Office, London, lõige 2 punkt 30.

49

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(50)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1760/2000 (EÜT L 204, 11.8.2000, lk 1) kehtestati iga veise eraldi identifitseerimise ja registreerimise süsteem.

50

(51)  Kontrollikoja eriaruanne nr 6/2004 veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi korralduse kohta (ELT C 29, 4.2.2005, lk 1).

51

(52)  Nõukogu 27. novembri 1992. aasta direktiiv 92/102/EMÜ loomade identifitseerimise ja registreerimise kohta (EÜT L 355, 5.12.1992, lk 32). Lammaste eraldi identifitseerimine muudeti kohustuslikuks nõukogu direktiiviga 2003/85/EÜ (ELT L 306, 22.11.2003, lk 1). Komisjoni otsusega 2000/678/EÜ kohustati liikmesriike koostama andmebaasi, mis hõlmab sigalaid ja sigade liikumisi.

52

(53)  TVA aruandes auditikülastuse kohta Iirimaal 14.–17. mail 2001 on öeldud: “Enne suu- ja sõrataudi puhkemist, ei olnud Iirimaal nõukogu direktiivi 92/102/EMÜ lammaste ja kitsede identifitseerimise osas kohaldatud.”

53

Vt ka TVA lõpparuanne pärast kontrollikülastust Ühendkuningriiki 12.–16. märtsil, lk 9–10: “Nõukogu direktiivis 92/102/EMÜ nõutakse väikemäletsejate (lambad ja kitsed) identifitseerimist nende päritolumajandis (kuigi mitte individuaalselt). See direktiiv oleks tulnud üle võtta riiklikku seadusandlusesse 1. jaanuariks 1995. Väikemäletsejate ametlikku identifitseerimist kõrvamärkide abil, millele on märgitud looma sünnimajandi registreerimisnumber, on rakendatud Ühendkuningriigis alles pärast 1. jaanuari 2001 (kuupäev, mil direktiiv nende loomade kohta võeti tegelikult üle Ühendkuningriigi seadusandlusse) sündinud loomade puhul. Ametliku märgistamissüsteemi puudumisel kasutatakse mitteametlike alaliste identifitseerimisvahendite ja ajutise identifitseerimise segu. Enamik turgudel liikuvatest loomadest on märgistatud värvidega. Ei ole kohustuslikku nõuet, et lammaste tavapärastele liikumistele peavad kaasnema mis tahes kujul ametlikud saatedokumendid.”

Vt ka TVA aruanne Prantsusmaal 2.–6. aprillil 2001 läbiviidud inspektsioonide kohta: “Riiklik hädaabikeskus (suu- ja sõrataudiüksus) on teinud koostöös kohalike hädaabikeskustega suuri jõupingutusi loomade jälgimiseks nii Prantsusmaal kui väljaspool Prantsusmaad. (...) Neid jõupingutusi on pärssinud a) eri tasandite kontrollimiste küündimatus (...); b) nõukogu direktiivi 92/102/EMÜ ebatäielik rakendamine (identifitseerimata loomadega väikesed registreerimata karjad); ja c) teabe puudumine, puudulikkus või ebatäpsus ANIMO süsteemis.”

(54)  Nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiv 90/425/EMÜ, milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle, artikkel 18 (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29).

54

(55)  Direktiivi 90/425/EMÜ artikkel 20.

55

(56)  ANIMO süsteem arendati välja 1990. aastal pärast veterinaarkontrollide tühistamist liidus. See puudutab kõiki loomi (mitte üksnes veiseid) ja loomasaadusi. Süsteem põhineb teadete saatmisel päritoluveterinaarüksuselt sihtüksusele. Teadetes märgitakse üksnes transporditavate loomade koguarv liigi kaupa, nimetamata loomade individuaalmärgistust.

56

(57)  Komisjoni 3. detsembri 1991. aasta otsus 91/637/EMÜ, ANIMO arvutivõrgu kaudu edastatava teate näidise sisseseadmise kohta (EÜT L 343, 13.12.1991, lk 46).

57

(58)  Eriaruanne nr 1/2000 sigade klassikalise katku kohta, lõige 29 (EÜT C 85, 23.3.2000).

58

(59)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. juuni 2002, lõige 1 punkt 8: “[Episootia] kinnitamise ja 23. veebruaril kehtestatud riikliku liikumiskeelu vahelisel ajal nakatus arvatavasti veel 62 majandit.”

59

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

(60)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry Report, Dr. Iain Anderson, tsiteerides professor Woolhouse “i Edinburgh” Ülikoolist, lk 60.

60

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry Report

(61)  Vt TVA lõpparuande järeldused pärast inspektsioone Ühendkuningriigis 12.–16. märtsil 2001: “Mõnedel juhtudel on esinenud lubamatuid hilinemisi nakatunud majanditega tegelemisel, alates kahtlustatava haiguse kindlaks tegemisest kuni selle kinnitamiseni ning loomade tapmise ja hävitamiseni. Need mitte üksnes ei suurendanud haiguse leviku ohtu, vaid kahjustasid ka avalikkuse usaldust tapmiskavade suhtes.”

61

(62)  Aruanne liikmesriikide poliitikate kohta suu- ja sõrataudi tõrje alal, lõige 4 punkt 10.

62

Aruanne liikmesriikide poliitikate kohta suu- ja sõrataudi tõrje alal

(63)  Euroopa Parlamendi resolutsioon 2002/2153 suu- ja sõrataudi tõrje kohta Euroopa Liidus 2001. aastal ning episootiate vältimiseks ja tõrjemeetmete kohta Euroopa Liidus (A5-0405/2002), lõiked 99 ja 100.

63

(64)  International Conference on Control and Prevention of Foot and Mouth Disease, Brüssel 12. ja 13. detsember 2001, Lõpparuanne, järeldused ja soovitused, lõige 3.1.

64

(65)  Inquiry into Infectious Diseases in Livestock, The Royal Society, visits to Cumbria and Galloway 1. ja 2. november 2001.

65

Inquiry into Infectious Diseases in Livestock

(66)  Eurostat ja Royal College of Veterinary Surgeons, 2000. aasta.

66

(67)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, lõiked 9.2, 9.7 ja 9.8.

67

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

(68)  The 2001 outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, lõige 3 punkt 37, 14. juuni 2002, Ühendkuningriigi Audiitorkoda, Ühendkuningriik.

68

2001 outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(69)  Origin of the U.K. Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, DEFRA, Ühendkuningriik, 2002. aasta juuni.

69

Origin of the U.K. Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001

(70)  Nõukogu direktiivi 82/894/EMÜ (EÜT L 378, 31.12.1982, lk 58) artikli 3 lõikes 1 nõutakse liikmesriikidelt komisjoni ja liikmesriikide teavitamist ööpäeva jooksul esimese kolde ilmnemisest nende territooriumil täheldatud haiguste puhul, mis on esitatud direktiivi 1. lisas.

70

(71)  Nõukogu direktiiv 90/423/EMÜ.

71

(72)  Ainult Madalmaad olid sätestanud mahaarvamised loomakasvatajatele makstud hüvitistest veterinaar- ja tervishoiuseadustiku rikkumise korral, mahaarvamised võisid ulatuda 100 %-ni makstud hüvitisest. Rikkumised ei puudutanud teavitamise ega liikumispiirangute järgimist, vaid loomade identifitseerimise süsteemide (75 %) ja hügieenieeskirjade (18 %) eiramist ning ka vaktsineeritud loomade hukkamise takistamist. Madalmaade ametivõimud tühistasid tagantjärele siiski trahvid asjassepuutuvatel loomapidajatel esinenud raskuste tõttu.

72

(73)  Nõukogu otsus 90/424/EMÜ, artikkel 3 ja artikli 11 lõige 2.

73

(74)  Nõukogu 19. detsembri 2000. aasta otsus 2001/12/EÜ, millega muudetakse otsust 90/424/EMÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas (EÜT L 3, 6.1.2001, lk 27).

74

(75)  Veiste spongioosse entsefalopaatia korral loomakasvatajatele makstavaid hüvitisi veiste kohustusliku tapmise eest haldab jätkuvalt põllumajanduse peadirektoraat. Pädevuste jagamine tervise- ja tarbijakaitse peadirektoraadi ja põllumajanduse peadirektoraadi vahel loomahaiguste haldamise osas tuleneb ajaloolistest põhjustest. Kohustusliku valikuliste tapakavade ülekandmist turutagatiste rubriigist veterinaartagatiste rubriiki on mainitud, kuid sellega seonduvaid komisjonisiseseid tööjõu probleeme pole veel lahendatud.

75

(76)  Komisjoni 30. juuni 1997. aasta määrus (EÜ) nr 164/97 (EÜT L 29, 31.1.1997, lk 1). See määrus põhineb asutamislepingu artiklil 37 ühise põllumajanduspoliitika kohta ning ka otsusel 90/424/EMÜ teatavate veterinaariaalaste kulutuste kohta.

76

(77)  Pärast oma loomade tapmist ja kolm nädalat pärast majandi täielikku desinfitseerimist ei ole loomakasvatajatel õigust uusi loomi võtta. Sellel ajavahemikul on nad ilma sissetulekuta.

77

(78)  Veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteem hõlmab kõrvamärke ja loomapasse veiste individuaalseks identifitseerimiseks, igas majandis peetavaid individuaalseid registreid ja liikmesriikide koostatud elektroonilisi andmebaase. Andmebaas peab võimaldama igal ajal identifitseerida kõikide majandis olevate veiste tunnusnumbreid ning kõikide veiste kõiki liikumisi nende sünnist peale. Vaatamata selle süsteemi rakendamises tuvastatud kitsaskohtadele (vt eriaruanne nr 6/2004 veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi kohta) oleks saanud välja trükkida majandites viibivate veiste nimekirjad ja veterinaarid ja hindajad saanuksid neid kasutada loomade arvestuse kontrollimiseks, nende hukkamiseks ja nende väärtuse määratlemiseks.

78

(79)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 1458/2001 (EÜT L 194, 18.7.2001, lk 4). Selle määruse töötas välja põllumajanduse peadirektoraat.

79

(80)  Loomade eest makstavate lisatasude alased määrused (nõukogu määrus (EÜ) nr 1254/1999 (EÜT L 160, 26.6.1999, lk 21) ja komisjoni rakendusmäärus (EÜ) nr 2342/1999 (EÜT L 281, 4.11.1999, lk 30) veiste kohta ning nõukogu määrus (EÜ) nr 2467/98 (EÜT L 312, 20.11.1998, lk 1) lammaste kohta), mis kujutavad turutoetusmeetmeid, töötas välja ja menetles põllumajanduse peadirektoraat. Lisatasusid antakse loomakasvatajatele, kes peavad veiseid ja lambaid, tingimusel, et nad järgivad teatavaid kinnihoidmisperioode.

80

(81)  Veiste ja lammaste lisatasud.

81

(82)  Eeskirjakohane vahetuskurss, mida komisjon kasutab (üks euro = 0,62380 Inglise naela) on 2001. aasta detsembri kurss, mil Ühendkuningriik esitas hüvitustaotluse.

82

(83)  Kokku ligi 800 looma vastavad kogusummale 38 000 eurot.

83

(84)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 1254/1999.

84

(85)  Nõukogu otsusega 68/361/EMÜ (EÜT L 255, 18.10.1968, lk 23) asutatud komitee avaldab arvamust komisjoni meetmete ettepanekute projektide kohta.

85

(86)  Liikmesriike teavitati peaaegu epideemia lõpus, nimelt:

86

| — | Iirimaad: komisjoni 14. augusti 2001. aasta otsusega 2001/646/EÜ (EÜT L 228, 24.8.2001, lk 24); |
| --- | --- |

—

Iirimaad: komisjoni 14. augusti 2001. aasta otsusega 2001/646/EÜ (EÜT L 228, 24.8.2001, lk 24);

| — | Prantsusmaad: komisjoni 16. augusti 2001. aasta otsusega 2001/653/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 12); |
| --- | --- |

—

Prantsusmaad: komisjoni 16. augusti 2001. aasta otsusega 2001/653/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 12);

| — | Madalmaid: komisjoni 16. augusti 2001. aasta otsusega 2001/652/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 8); |
| --- | --- |

—

Madalmaid: komisjoni 16. augusti 2001. aasta otsusega 2001/652/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 8);

| — | Ühendkuningriiki: komisjoni 16. augusti 2001. aasta otsusega 2001/654/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 16). |
| --- | --- |

—

Ühendkuningriiki: komisjoni 16. augusti 2001. aasta otsusega 2001/654/EÜ (EÜT L 230, 28.8.2001, lk 16).

(87)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1760/2000 (EÜT L 204, 11.8.2000, lk 1).

87

(88)  Komisjoni 19. augusti 2003. aasta otsused ühenduse rahalise toetuse kohta suu- ja sõrataudi suhtes võetud ennetusmeetmeteks Belgias, Saksamaal, Hispaanias ja Portugalis (EÜT L 216, 28.8.2003, lk 42 kuni 57).

88

(89)  Komisjon kohaldas otsused liikmesriikidel tapmisega seonduvatest kuludest tulenevate kulutuste: hävitamise, desinfitseerimise ja puhastamise hüvitamise kohta alles 14. märtsil 2003. aastal Hollandi, Prantsusmaa ja Iirimaa puhul (EÜT L 71, 15.3.2003, lk 19 kuni 27) ning 24. septembril 2003. aastal Ühendkuningriigi puhul (EÜT L 249, 1.10.2003, lk 45).

89

(90)  Otsus 90/424/EMÜ, artikli 3 lõige 2.

90

(91)  Liikmesriikidelt nõutav teave direktiivi 82/894/EMÜ (EÜT L 378, 31.12.1982, lk 58) või komisjoni otsuste raames rahalise toetuse andmise kohta, ei nimetata kollete kinnitamise, liikumispiirangute sisseseadmise, tapmiste, hävitamiste, puhastamise ja desinfitseerimise kuupäevi, mis on vajalikud liikmesriikide võetud meetmete kiireloomulisuse hindamiseks.

91

(92)  Eriaruanne nr 1/2000, punkt 81.

92

(93)  Economic Evaluation of Foot and Mouth Disease, Trinity College Dublin, Department of Agriculture and Food, Iirimaa, märts 2002.

93

Economic Evaluation of Foot and Mouth Disease

(94)  Kindlustussüsteemid arendati välja ka Hispaanias ja Saksamaal.

94

(95)  Nõukogu 29. septembri 2003. aasta direktiiv 2003/85/EÜ, ühenduse meetmete kohta suu- ja sõrataudi tõrjeks, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 85/511/EMÜ ja otsused 84/531/EMÜ ja 91/655/EMÜ ning muudetakse direktiivi 92/46/EMÜ (EÜT L 306, 22.11.2003, lk 1).

95

(96)  Direktiiv 2003/85/EÜ, artikli 72 lõige 10.

96

(97)  Direktiivi 2003/85/EÜ artikkel 2 ja I lisa.

97

(98)  Direktiivi 2003/85/EÜ artiklis 86 nõutakse liikmesriikidelt karistussüsteemi määratlemist. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja taunivad.

98

(99)  9. detsembri 2002. aasta otsus 2002/995/EÜ (EÜT L 353, 30.12.2002, lk 1).

99

(100)  Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiiv 2002/99/EÜ, milles sätestatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmist, töötlemist, turustamist ja ühendusse toomist reguleerivad loomatervishoiu eeskirjad (EÜT L 18, 23.1.2003, lk 11).

100

(101)  3. oktoobri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1774/2002 (EÜT L 273, 10.10.2002, lk 1).

101

(102)  13. detsembri 2002. aasta KOM (2002) 729 lõplik.

102

(103)  Nõukogu 17. detsembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 21/2004, millega kehtestatakse lammaste ja kitsede identifitseerimise ja registreerimise süsteem (ELT L 5, 9.1.2004, lk 8).

103

(104)  Eriaruanne nr 1/2000, punkt 82.

104

(105)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21. juuni 2002, The Stationery Office, London, lõike 1 punktid 23–29. Näiteks on olemas 2001. aasta kriisi ajal turismile tekitatud kahju hinnang, kahju suuruseks hinnati 4 500–5 400 miljonit Inglise naela üksnes Ühendkuningriigis (see tähendab 7 213–8 656 miljonit eurot 2001. aasta detsembri kursi järgi).

105

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

(106)  Liikmesriikide ekspordi piirangud lõpetati väga hilja ja mõned nendest püsivad siiani. Nii oli Madalmaadel jätkuvalt raskusi seoses ekspordiga USA-sse 2002. septembris, kuigi Madalmaad oli aasta varem ametlikult taastanud suu- ja sõrataudivaba riigi staatuse. Samalaadseid raskusi täheldati Prantsusmaal, Iirimaal ja Ühendkuningriigis.

106

(107)  Aruanne nõukogu direktiiviettepaneku kohta, millega kehtestatakse ühenduse meetmed suu- ja sõrataudi tõrjeks ning muudetakse direktiivi 92/426/EMÜ DOC A5-0141/2003.

107

(108)  Dok 6270/02/AGRI 33.

108

---

KOMISJONI VASTUSED

KOKKUVÕTE

| I. | Direktiiviga 90/423/EMÜ, millega muudetakse direktiivi 85/511/EMÜ suu- ja sõrataudi tõrje meetmete kohta, kehtestatakse ulatuslik süsteem haiguse profülaktikaks, tõrjeks ja likvideerimiseks.
  Samal ajal kui direktiiviga keelati tehnilistel ja majanduslikel põhjustel profülaktiline vaktsineerimine, kehtestati sellega situatsiooniplaan suu- ja sõrataudi puhuks, antigeeni varude süsteem erakorralise vaktsineerimise jaoks ning muudeti muid loomade tervist käsitlevaid õigusakte, et ära hoida haiguse levikut. |
| --- | --- |

I.

Direktiiviga 90/423/EMÜ, millega muudetakse direktiivi 85/511/EMÜ suu- ja sõrataudi tõrje meetmete kohta, kehtestatakse ulatuslik süsteem haiguse profülaktikaks, tõrjeks ja likvideerimiseks.

Samal ajal kui direktiiviga keelati tehnilistel ja majanduslikel põhjustel profülaktiline vaktsineerimine, kehtestati sellega situatsiooniplaan suu- ja sõrataudi puhuks, antigeeni varude süsteem erakorralise vaktsineerimise jaoks ning muudeti muid loomade tervist käsitlevaid õigusakte, et ära hoida haiguse levikut.

| III. | 1990. aastal määratles komisjon ühenduse üldstrateegia järgmiselt: “Säilitada ühenduse suu- ja sõrataudi- ning nakkusevaba seisund ilma profülaktilise vaktsineerimiseta”.
  Alates sellest ajast on seda strateegiat toetanud liikmesriigid, Euroopa Parlament ja asjaomased majandusharud. See strateegia on teaduspõhine, kasutab rahvusvaheliselt kehtestatud standardeid ning tasakaalustab viiruse sissetoomise ohtu tehniliste ja majanduslike võimalustega, millega reageerida haiguse esinemisele.
  Peale selle arvestab komisjon, et see strateegia, kuigi mitte veel ametlikult uuendatud, sisaldab piisavalt täpseid teaduslikke andmeid, et olla operatiivne. (1)

  Komisjoni kriisieelse tegevuse hindamise kohta märgitakse Briti riigikontrolli raporti punktis 9c: “kui situatsiooniplaanid ei olnud piisavad, et tulla toime sellises mastaabis puhanguga, on ebarealistlik eeldada, et keegi oleks toime tulnud kõigi tekkinud probleemide ja raskustega, või et ametiasutused oleksid saanud ennustada 2001. aasta puhangu enneolematut laadi.”
  Kuna suu- ja sõrataudi 2001. aasta kriisi ajal ei olnud kõik ettevalmistamisel olevad meetmed rakendamiseks valmis, ei jagata selles raportis väärilist tunnustust edusammudele, mida komisjon on teinud alates ühtse turu loomisest 1993. aastal. |
| --- | --- |

III.

1990. aastal määratles komisjon ühenduse üldstrateegia järgmiselt: “Säilitada ühenduse suu- ja sõrataudi- ning nakkusevaba seisund ilma profülaktilise vaktsineerimiseta”.

Alates sellest ajast on seda strateegiat toetanud liikmesriigid, Euroopa Parlament ja asjaomased majandusharud. See strateegia on teaduspõhine, kasutab rahvusvaheliselt kehtestatud standardeid ning tasakaalustab viiruse sissetoomise ohtu tehniliste ja majanduslike võimalustega, millega reageerida haiguse esinemisele.

Peale selle arvestab komisjon, et see strateegia, kuigi mitte veel ametlikult uuendatud, sisaldab piisavalt täpseid teaduslikke andmeid, et olla operatiivne. (1)

Komisjoni kriisieelse tegevuse hindamise kohta märgitakse Briti riigikontrolli raporti punktis 9c: “kui situatsiooniplaanid ei olnud piisavad, et tulla toime sellises mastaabis puhanguga, on ebarealistlik eeldada, et keegi oleks toime tulnud kõigi tekkinud probleemide ja raskustega, või et ametiasutused oleksid saanud ennustada 2001. aasta puhangu enneolematut laadi.”

Kuna suu- ja sõrataudi 2001. aasta kriisi ajal ei olnud kõik ettevalmistamisel olevad meetmed rakendamiseks valmis, ei jagata selles raportis väärilist tunnustust edusammudele, mida komisjon on teinud alates ühtse turu loomisest 1993. aastal.

| IV. | Komisjon analüüsib pidevalt loomade tervise olukorda liikmesriikides ja kolmandates riikides ning on kontrollikoja tõstatatud punktide suhtes võtnud eelkõige järgmisi meetmeid:






  a) | Komisjoni kontroll liikmesriikides

  Komisjoni veterinaarkontrollitalitus viis liikmesriikides läbi kontrollid seoses ühenduse õigusaktide rakendamisega peamiste epideemiliste haiguste kontrollimeetmete puhul. |
| --- | --- | --- |

IV.

Komisjon analüüsib pidevalt loomade tervise olukorda liikmesriikides ja kolmandates riikides ning on kontrollikoja tõstatatud punktide suhtes võtnud eelkõige järgmisi meetmeid:

a)

Komisjoni kontroll liikmesriikides

Komisjoni veterinaarkontrollitalitus viis liikmesriikides läbi kontrollid seoses ühenduse õigusaktide rakendamisega peamiste epideemiliste haiguste kontrollimeetmete puhul.

| b) | Sätted suu- ja sõrataudi profülaktikaks ja tõrjeks

  Suu- ja sõrataud on ühenduse jaoks eksootiline haigus. Viiruse sissetoomise ärahoidmiseks on komisjon loonud imporditingimuste ja -kontrolli süsteemi. Lisaks sellele toetab komisjon koostöös rahvusvaheliste organisatsioonidega naaberriike nende jõupingutustes haiguse tõrjumisel ja likvideerimisel.
  Direktiivi 85/511/EMÜ sätted koos komiteemenetlusel vastu võetud erimeetmetega aitasid 2001. aastal kaasa suu- ja sõrataudi likvideerimisele. |
| --- | --- |

b)

Sätted suu- ja sõrataudi profülaktikaks ja tõrjeks

Suu- ja sõrataud on ühenduse jaoks eksootiline haigus. Viiruse sissetoomise ärahoidmiseks on komisjon loonud imporditingimuste ja -kontrolli süsteemi. Lisaks sellele toetab komisjon koostöös rahvusvaheliste organisatsioonidega naaberriike nende jõupingutustes haiguse tõrjumisel ja likvideerimisel.

Direktiivi 85/511/EMÜ sätted koos komiteemenetlusel vastu võetud erimeetmetega aitasid 2001. aastal kaasa suu- ja sõrataudi likvideerimisele.

| c) | Piiride kaitse

  Enne 2001. aasta puhangut kehtisid ranged eeskirjad. Mõnda neist sätetest karmistati 2001. aasta kriisi ajal või peagi pärast seda. |
| --- | --- |

c)

Piiride kaitse

Enne 2001. aasta puhangut kehtisid ranged eeskirjad. Mõnda neist sätetest karmistati 2001. aasta kriisi ajal või peagi pärast seda.

| d) | Vedelate toidujäätmete söötmine

  1980. aastal oli sigadele vedelate toidujäätmete söötmine keelatud, välja arvatud juhul, kui selliseid jäätmeid koguti, töödeldi ja pakuti pädevate asutuste lubatud ja kontrollitud eritingimustel. |
| --- | --- |

d)

Vedelate toidujäätmete söötmine

1980. aastal oli sigadele vedelate toidujäätmete söötmine keelatud, välja arvatud juhul, kui selliseid jäätmeid koguti, töödeldi ja pakuti pädevate asutuste lubatud ja kontrollitud eritingimustel.

| e) | Situatsiooniplaneerimine

  Heakskiidetud situatsiooniplaanide rakendamise kontrollimine oli alanud enne kriisi. |
| --- | --- |

e)

Situatsiooniplaneerimine

Heakskiidetud situatsiooniplaanide rakendamise kontrollimine oli alanud enne kriisi.

| f) | Väikemäletsejate identifitseerimine

  Väikemäletsejate identifitseerimine, mis võimaldab looma jälgimist alates päritolumajandist, oli juba reguleeritud direktiiviga 92/102/EMÜ. |
| --- | --- |

f)

Väikemäletsejate identifitseerimine

Väikemäletsejate identifitseerimine, mis võimaldab looma jälgimist alates päritolumajandist, oli juba reguleeritud direktiiviga 92/102/EMÜ.

| g) | ANIMO süsteem

  ANIMO süsteem oli väga kasulik nende loomade esialgsel jälgimisel, kes saadeti Ühendkuningriigist kolm nädalat enne esimese puhangu avastamist teistesse liikmesriikidesse. Tekkinud probleemid on põhiliselt seotud nuumlammaste kiire liikumise ja resertifitseerimisega. |
| --- | --- |

g)

ANIMO süsteem

ANIMO süsteem oli väga kasulik nende loomade esialgsel jälgimisel, kes saadeti Ühendkuningriigist kolm nädalat enne esimese puhangu avastamist teistesse liikmesriikidesse. Tekkinud probleemid on põhiliselt seotud nuumlammaste kiire liikumise ja resertifitseerimisega.

| h) | Liikumispiirangute järgimine

  Vastavalt haiguste kontrollimeetmeid käsitlevatele ühenduse ja siseriiklikele õigusaktidele kehtestatud liikumispiirangud peab jõustama liikmesriik.
  Komisjoni abi ning kriisi ajal vastu võetud otsused leiti olevat kiired ja kohased.
  Komisjon palub kontrollikojal arvesse võtta nõukogu poolt kriisi ajal tehtud deklaratsioone ning 12.–13. detsembril 2001 Brüsselis peetud rahvusvahelisel suu- ja sõrataudi profülaktika ja tõrje konverentsil tehtud järeldusi.
  Lisaks märgitakse Euroopa Parlamendi 17. detsembri 2002. aasta resolutsiooni (millega kiidetakse heaks allmärkuses 2 (2) nimetatud muudetud raport) artiklis 53: “Komisjon reageeris kriisile viivitamatult ja võttis vastu vajalikke otsuseid. Kriisi kulgedes kohandas ja dokumenteeris ta oma otsused alalise komitee arvamuste põhjal ning sündmuste valguses. Komisjonipoolsel kriisi ohjamisel ei esinenud mingeid puudusi. Komisjoni töö kõrget kvaliteeti kriisi kontrollimisel on selgesõnaliselt rõhutanud ka asjaomaste liikmesriikide siseriiklikud veterinaarasutused.” |
| --- | --- |

h)

Liikumispiirangute järgimine

Vastavalt haiguste kontrollimeetmeid käsitlevatele ühenduse ja siseriiklikele õigusaktidele kehtestatud liikumispiirangud peab jõustama liikmesriik.

Komisjoni abi ning kriisi ajal vastu võetud otsused leiti olevat kiired ja kohased.

Komisjon palub kontrollikojal arvesse võtta nõukogu poolt kriisi ajal tehtud deklaratsioone ning 12.–13. detsembril 2001 Brüsselis peetud rahvusvahelisel suu- ja sõrataudi profülaktika ja tõrje konverentsil tehtud järeldusi.

Lisaks märgitakse Euroopa Parlamendi 17. detsembri 2002. aasta resolutsiooni (millega kiidetakse heaks allmärkuses 2 (2) nimetatud muudetud raport) artiklis 53: “Komisjon reageeris kriisile viivitamatult ja võttis vastu vajalikke otsuseid. Kriisi kulgedes kohandas ja dokumenteeris ta oma otsused alalise komitee arvamuste põhjal ning sündmuste valguses. Komisjonipoolsel kriisi ohjamisel ei esinenud mingeid puudusi. Komisjoni töö kõrget kvaliteeti kriisi kontrollimisel on selgesõnaliselt rõhutanud ka asjaomaste liikmesriikide siseriiklikud veterinaarasutused.”

| V. | Komisjonil ei ole õiguslikku pädevust ühtlustada ühenduse tasandil liikmesriikide poolt epideemia korral nende loomapidajatele makstavaid kahjutasusid.
  Seevastu on komisjon hoolitsenud ühenduse poolt liikmesriikidele makstavate hüvituste tingimuste ühtlustamise eest. Selle raames on liikmesriikide poolt esitatud summasid kokkuvõttes vähendatud 583 miljonile (kokku esitatud 1 051 miljonit). |
| --- | --- |

V.

Komisjonil ei ole õiguslikku pädevust ühtlustada ühenduse tasandil liikmesriikide poolt epideemia korral nende loomapidajatele makstavaid kahjutasusid.

Seevastu on komisjon hoolitsenud ühenduse poolt liikmesriikidele makstavate hüvituste tingimuste ühtlustamise eest. Selle raames on liikmesriikide poolt esitatud summasid kokkuvõttes vähendatud 583 miljonile (kokku esitatud 1 051 miljonit).

| VI. | Finantsraamistik: Komisjon tegeleb alates 2002. aastast ühenduse kaasfinantseerimise viiside läbivaatamisega, et muu hulgas piirata loomade väärtuse ülemäärast tõusmist, mida esines kriisi ajal eriti Ühendkuningriigis, ja nii pidurdada loomataudide vastu võitlemise kulude suurenemist. Käesolevaga tehakse selles küsimuses ettepanek.
  Veterinaaria seisukohast on oluline märkida järgmist.
  Esiteks ei ole haigustest teatamise süsteemile alternatiivi. Euroopa Liidu standardid järgivad rahvusvahelisi standardeid.
  Teiseks on loomakasvatusettevõtted veterinaarjärelvalve all ja seda järelvalvet tugevdatakse rangemate nõudmistega loomade heaolule, farmisiseste uurimistega üldiste tervisenõuete järgimise (toiduahela-lähenemine) tagamiseks ning haiguse tõrje- ja likvideerimiskavade kontekstis.
  Lõpetuseks on komisjon võtnud mitmeid meetmeid loomade liikumiste edaspidise kontrolli tugevdamiseks.
  Looma tervist käsitlevad ühenduse õigusaktid üldiselt ja eriti haiguste kontrollimeetmed võimaldavad liikmesriikidel rakendada kõige sobivamaid meetmeid asjaomase haiguse kiireks likvideerimiseks. Ettenähtud meetmed on miinimummeetmed, mida võib täiendada ning teatud juhtudel peab täiendama olenevalt epidemioloogilisest olukorrast.
  Komisjon tuletab meelde, et suure osa epideemia üldkuludest, kaasa arvatud kõik kaudsed kulud, kannab haigusest kahjustatud liikmesriik. |
| --- | --- |

VI.

Finantsraamistik: Komisjon tegeleb alates 2002. aastast ühenduse kaasfinantseerimise viiside läbivaatamisega, et muu hulgas piirata loomade väärtuse ülemäärast tõusmist, mida esines kriisi ajal eriti Ühendkuningriigis, ja nii pidurdada loomataudide vastu võitlemise kulude suurenemist. Käesolevaga tehakse selles küsimuses ettepanek.

Veterinaaria seisukohast on oluline märkida järgmist.

Esiteks ei ole haigustest teatamise süsteemile alternatiivi. Euroopa Liidu standardid järgivad rahvusvahelisi standardeid.

Teiseks on loomakasvatusettevõtted veterinaarjärelvalve all ja seda järelvalvet tugevdatakse rangemate nõudmistega loomade heaolule, farmisiseste uurimistega üldiste tervisenõuete järgimise (toiduahela-lähenemine) tagamiseks ning haiguse tõrje- ja likvideerimiskavade kontekstis.

Lõpetuseks on komisjon võtnud mitmeid meetmeid loomade liikumiste edaspidise kontrolli tugevdamiseks.

Looma tervist käsitlevad ühenduse õigusaktid üldiselt ja eriti haiguste kontrollimeetmed võimaldavad liikmesriikidel rakendada kõige sobivamaid meetmeid asjaomase haiguse kiireks likvideerimiseks. Ettenähtud meetmed on miinimummeetmed, mida võib täiendada ning teatud juhtudel peab täiendama olenevalt epidemioloogilisest olukorrast.

Komisjon tuletab meelde, et suure osa epideemia üldkuludest, kaasa arvatud kõik kaudsed kulud, kannab haigusest kahjustatud liikmesriik.

| VII. | Pidades silmas peamiste nakkushaiguste üldist kontrollistrateegiat, ei ole ühenduse õigusaktides praegu ettenähtud meetmetele alternatiivseid strateegiaid. Need meetmed on suunatud haiguse likvideerimisele, tagades piisava paindlikkuse kasutatavate vahendite puhul. Metssigade puhul sigade klassikalise katku ning lammaste katarraalse palaviku kontrollimeetmed on selle paindliku lähenemise näited.
  Pannes rohkem rõhku erakorralisele vaktsineerimisele peamiste epideemiliste haiguste puhul (sigade klassikaline katk, lammaste katarraalne palavik, hobuste aafrika katk, suu- ja sõrataud), nähakse ühenduse õigusaktides ette haiguse kontrollimeetmete otseste kulude piiramise vahendid.
  Otsuses 90/424/EMÜ nähakse ette tootjatele mõistlik lisatasu kahtlustäratavate kliiniliste tunnustega loomadest esimesel võimalusel teatamise eest (vaata ka 92). Lisaks võtavad liikmesriigid kriminaalõiguslikke meetmeid, kui kontrollimeetmeid ei järgita.
  Kooskõlas Euroopa Parlamendi taotlusega algatas komisjon uurimuse olemasolevate kompensatsiooniskeemide kohta liikmesriikides ja sai lõppraporti oktoobris 2003. Selle teema jätkuna ja erieelarve põhjal peaks edasine uurimus sisaldama täpseid eksperdihinnanguid ja arvutusi, et oleks võimalik mõju hindamine. Neid arutatakse veterinaarametnikega septembris 2004 ja esitatakse rahvusvahelisel loomade nakkushaiguste profülaktika ja tõrje konverentsil, mis toimub detsembris 2004.
  Saavutamaks rahastamise läbipaistvus ja vähendamaks ohte ühenduse eelarvele on vastuvõtmisel juhtnöörid vajalike kulutuste taseme ja laadi kohta. |
| --- | --- |

VII.

Pidades silmas peamiste nakkushaiguste üldist kontrollistrateegiat, ei ole ühenduse õigusaktides praegu ettenähtud meetmetele alternatiivseid strateegiaid. Need meetmed on suunatud haiguse likvideerimisele, tagades piisava paindlikkuse kasutatavate vahendite puhul. Metssigade puhul sigade klassikalise katku ning lammaste katarraalse palaviku kontrollimeetmed on selle paindliku lähenemise näited.

Pannes rohkem rõhku erakorralisele vaktsineerimisele peamiste epideemiliste haiguste puhul (sigade klassikaline katk, lammaste katarraalne palavik, hobuste aafrika katk, suu- ja sõrataud), nähakse ühenduse õigusaktides ette haiguse kontrollimeetmete otseste kulude piiramise vahendid.

Otsuses 90/424/EMÜ nähakse ette tootjatele mõistlik lisatasu kahtlustäratavate kliiniliste tunnustega loomadest esimesel võimalusel teatamise eest (vaata ka 92). Lisaks võtavad liikmesriigid kriminaalõiguslikke meetmeid, kui kontrollimeetmeid ei järgita.

Kooskõlas Euroopa Parlamendi taotlusega algatas komisjon uurimuse olemasolevate kompensatsiooniskeemide kohta liikmesriikides ja sai lõppraporti oktoobris 2003. Selle teema jätkuna ja erieelarve põhjal peaks edasine uurimus sisaldama täpseid eksperdihinnanguid ja arvutusi, et oleks võimalik mõju hindamine. Neid arutatakse veterinaarametnikega septembris 2004 ja esitatakse rahvusvahelisel loomade nakkushaiguste profülaktika ja tõrje konverentsil, mis toimub detsembris 2004.

Saavutamaks rahastamise läbipaistvus ja vähendamaks ohte ühenduse eelarvele on vastuvõtmisel juhtnöörid vajalike kulutuste taseme ja laadi kohta.

INTRODUCTION

| 2. | In preparation for the single market, the Council adopted Directives 89/662/EEC and 90/425/EEC laying down the veterinary controls on intra-Community trade in products of animal origin and live animals.
  In accordance with these Directives, veterinary controls at national borders were abolished. However, animals move from one Member State to another under clearly established conditions to be certified by an official veterinarian at the place of dispatch. All necessary and harmonised guarantees are provided at the place of departure and controls en route or at destination are carried out in a non-discriminatory way. |
| --- | --- |

2.

In preparation for the single market, the Council adopted Directives 89/662/EEC and 90/425/EEC laying down the veterinary controls on intra-Community trade in products of animal origin and live animals.

In accordance with these Directives, veterinary controls at national borders were abolished. However, animals move from one Member State to another under clearly established conditions to be certified by an official veterinarian at the place of dispatch. All necessary and harmonised guarantees are provided at the place of departure and controls en route or at destination are carried out in a non-discriminatory way.

| 3. | As vaccination prevents disease rather than infection, waiting periods are necessary to confirm the absence of circulating virus. The waiting periods established by the OIE reflect the progress made in developing techniques to detect infected animals in a vaccinated population.
  Until specific discriminatory tests were mentioned for the first time in the Manual of Standards of the OIE published in August 2001, longer waiting periods were necessary to detect remaining infection through close contact of receptive, i.e. unvaccinated sentinel animals, with vaccinated potentially virus-carrying animals. |
| --- | --- |

3.

As vaccination prevents disease rather than infection, waiting periods are necessary to confirm the absence of circulating virus. The waiting periods established by the OIE reflect the progress made in developing techniques to detect infected animals in a vaccinated population.

Until specific discriminatory tests were mentioned for the first time in the Manual of Standards of the OIE published in August 2001, longer waiting periods were necessary to detect remaining infection through close contact of receptive, i.e. unvaccinated sentinel animals, with vaccinated potentially virus-carrying animals.

| 4. | The harmonised rules for the control of FMD in Member States adopted in 1985 (Directive 85/511/EEC) contributed to the eradication of FMD in the 12 Member States by the end of the 1980s. From that time onwards FMD has been an exotic disease for the EC and prophylactic vaccination was no longer a realistic option, as it would have been a complete lottery to select the appropriate vaccine strain given the multitude of serotypes and strains of the FMD virus.
  The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries. |
| --- | --- |

4.

The harmonised rules for the control of FMD in Member States adopted in 1985 (Directive 85/511/EEC) contributed to the eradication of FMD in the 12 Member States by the end of the 1980s. From that time onwards FMD has been an exotic disease for the EC and prophylactic vaccination was no longer a realistic option, as it would have been a complete lottery to select the appropriate vaccine strain given the multitude of serotypes and strains of the FMD virus.

The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries.

| 5. | The Commission considers that the management of the outbreaks reported in various Member States during the years 1993 to 2001 documents the efficiency of the measures adopted by the Commission and the Member States.
  In the context of the disease control measures relating to the 2 034 confirmed outbreaks of FMD in the United Kingdom, the animals of over 8 000 premises were killed and destroyed as dangerous contacts, contiguous or on suspicion.
  The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products with the affected Member States and commencing for the United Kingdom a carefully operated phasing out of the restrictions in October 2001, well before it was recognised as free of the disease by the OIE in January 2002 (see also paragraph 102).
  The Commission wishes to clarify that the outbreaks in France (a total of two outbreaks, the first of which was detected on 13 March 2001) and the outbreaks in the Netherlands (a total of 26 outbreaks, the first of which was detected on 21 March 2001) are related to the movement of incubating sheep from the United Kingdom prior to the adoption of Decision 2001/145/EC. |
| --- | --- |

5.

The Commission considers that the management of the outbreaks reported in various Member States during the years 1993 to 2001 documents the efficiency of the measures adopted by the Commission and the Member States.

In the context of the disease control measures relating to the 2 034 confirmed outbreaks of FMD in the United Kingdom, the animals of over 8 000 premises were killed and destroyed as dangerous contacts, contiguous or on suspicion.

The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products with the affected Member States and commencing for the United Kingdom a carefully operated phasing out of the restrictions in October 2001, well before it was recognised as free of the disease by the OIE in January 2002 (see also paragraph 102).

The Commission wishes to clarify that the outbreaks in France (a total of two outbreaks, the first of which was detected on 13 March 2001) and the outbreaks in the Netherlands (a total of 26 outbreaks, the first of which was detected on 21 March 2001) are related to the movement of incubating sheep from the United Kingdom prior to the adoption of Decision 2001/145/EC.

| 6. | The Commission agrees with the observations of the Court that Community legislation provides a comprehensive system of measures to prevent the introduction of FMD virus onto EU territory.
  The agreement with the European Commission for the Control of FMD Disease of the UN with its headquarters at the FAO in Rome and the formalised operation of the Trust Fund maintained in support of that organisation is an impressive example for the support of control measures in neighbouring third countries. |
| --- | --- |

6.

The Commission agrees with the observations of the Court that Community legislation provides a comprehensive system of measures to prevent the introduction of FMD virus onto EU territory.

The agreement with the European Commission for the Control of FMD Disease of the UN with its headquarters at the FAO in Rome and the formalised operation of the Trust Fund maintained in support of that organisation is an impressive example for the support of control measures in neighbouring third countries.

| 7. | Directive 2003/85/EC does not modify the main principles of the control measures.
  Various additional measures were also adopted by the Council, reinforcing identification and traceability of animals, exchange of information, and controls on introduction of products of animal origin, and the Commission adopted Decisions to support the FMD-control measures in neighbouring countries.
  Furthermore, the stocks of antigen for vaccine formulation have been updated and further research on FMD has been supported. |
| --- | --- |

7.

Directive 2003/85/EC does not modify the main principles of the control measures.

Various additional measures were also adopted by the Council, reinforcing identification and traceability of animals, exchange of information, and controls on introduction of products of animal origin, and the Commission adopted Decisions to support the FMD-control measures in neighbouring countries.

Furthermore, the stocks of antigen for vaccine formulation have been updated and further research on FMD has been supported.

| 9. | In the first sentence of this comment, the Court refers to the total resources under the budget heading (for all diseases, including FMD). In the remainder of its comment, the Court analyses expenditure by the Member States on FMD. The two sums are not comparable and must be dealt with separately. |
| --- | --- |

9.

In the first sentence of this comment, the Court refers to the total resources under the budget heading (for all diseases, including FMD). In the remainder of its comment, the Court analyses expenditure by the Member States on FMD. The two sums are not comparable and must be dealt with separately.

| 11. | The underspend is entirely related to the year 2002, for which EUR 400 million were entered in the budget. However, only EUR 50,8 million were committed because the United Kingdom, which should have been the main beneficiary, was unable to submit its request for reimbursement of the operational costs until 2003. The time taken for the Commission to conduct its checks is a result of the intensive nature of its audit, which resulted in applications for EUR 583 million of the total of EUR 1 051 million being rejected. |
| --- | --- |

11.

The underspend is entirely related to the year 2002, for which EUR 400 million were entered in the budget. However, only EUR 50,8 million were committed because the United Kingdom, which should have been the main beneficiary, was unable to submit its request for reimbursement of the operational costs until 2003. The time taken for the Commission to conduct its checks is a result of the intensive nature of its audit, which resulted in applications for EUR 583 million of the total of EUR 1 051 million being rejected.

COMMISSION ACTION BEFORE THE CRISIS

| 16. | The ban on prophylactic vaccination came into force on 1 January 1992. However, most Member States that had practised prophylactic vaccination ceased doing so during 1991.
  The central case scenario described in the 1989 report estimates, for a 10-year period without vaccination, i.e. 1993 to 2002, a total of 273 outbreaks, with 13 primary outbreaks related to unknown sources and 20 secondary outbreaks for each primary outbreak.
  The best case scenario is based on 13 primary outbreaks related to unknown sources without subsequent secondary infection.
  The worst case scenario describes, for a 10-year period without vaccination, a total of 1 963 outbreaks resulting from the above 13 primary outbreaks and 150 secondary outbreaks for each of them. |
| --- | --- |

16.

The ban on prophylactic vaccination came into force on 1 January 1992. However, most Member States that had practised prophylactic vaccination ceased doing so during 1991.

The central case scenario described in the 1989 report estimates, for a 10-year period without vaccination, i.e. 1993 to 2002, a total of 273 outbreaks, with 13 primary outbreaks related to unknown sources and 20 secondary outbreaks for each primary outbreak.

The best case scenario is based on 13 primary outbreaks related to unknown sources without subsequent secondary infection.

The worst case scenario describes, for a 10-year period without vaccination, a total of 1 963 outbreaks resulting from the above 13 primary outbreaks and 150 secondary outbreaks for each of them.

| 17. | Social and environmental issues had been included in the Community policy only following the Treaty of Maastricht in 1992, and could therefore not have been included explicitly in a study carried out prior to that date.
  However, the report reflects on certain direct social consequences and on the effects of the non-vaccination policy on vaccine production plants, laboratories and veterinarians.
  As regard environmental measures, they were harmonised subsequently. |
| --- | --- |

17.

Social and environmental issues had been included in the Community policy only following the Treaty of Maastricht in 1992, and could therefore not have been included explicitly in a study carried out prior to that date.

However, the report reflects on certain direct social consequences and on the effects of the non-vaccination policy on vaccine production plants, laboratories and veterinarians.

As regard environmental measures, they were harmonised subsequently.

| 18. | The actions taken by the Commission in relation to imports of live susceptible animals and their products were effective in restricting virus introduction into the Community and contact between the virus and susceptible animals. This may be attributed in particular to the tightened import conditions and controls and the support for third countries to control FMD.
  The outbreaks in Greece occurred under extensive holding conditions, as most of the outbreaks did in 1993 in Italy. FMD is an exotic disease and the incursion is related to illegal or accidental introduction through human activities. The Commission responded to the increase in trade in animals related to the completion of the single market by proposing in particular harmonisation of the trade rules for live animals (3) by including the conditions for assembly centres, dealers and transporters.
  Animals intended for export to a third country are accompanied during their journey on EU territory by an animal health certificate for animals for slaughter.
  Animals of susceptible species originating in and coming from third countries are subject to the animal health conditions for imports and the required controls at approved veterinary border inspection posts. |
| --- | --- |

18.

The actions taken by the Commission in relation to imports of live susceptible animals and their products were effective in restricting virus introduction into the Community and contact between the virus and susceptible animals. This may be attributed in particular to the tightened import conditions and controls and the support for third countries to control FMD.

The outbreaks in Greece occurred under extensive holding conditions, as most of the outbreaks did in 1993 in Italy. FMD is an exotic disease and the incursion is related to illegal or accidental introduction through human activities. The Commission responded to the increase in trade in animals related to the completion of the single market by proposing in particular harmonisation of the trade rules for live animals (3) by including the conditions for assembly centres, dealers and transporters.

Animals intended for export to a third country are accompanied during their journey on EU territory by an animal health certificate for animals for slaughter.

Animals of susceptible species originating in and coming from third countries are subject to the animal health conditions for imports and the required controls at approved veterinary border inspection posts.

| 19. | The measures provided for in Directive 85/511/EEC have been considered incomplete in so far as that they do not detail in advance the treatment and handling of various animal products and the complete exit strategy following an outbreak. However, the measures described in the case of suspicion or confirmation are the minimum measures to be taken to eradicate an outbreak and these measures were successfully implemented in the past and are recognised by international trading partners and the OIE. |
| --- | --- |

19.

The measures provided for in Directive 85/511/EEC have been considered incomplete in so far as that they do not detail in advance the treatment and handling of various animal products and the complete exit strategy following an outbreak. However, the measures described in the case of suspicion or confirmation are the minimum measures to be taken to eradicate an outbreak and these measures were successfully implemented in the past and are recognised by international trading partners and the OIE.

| 20. | The strategy review started in 1998 when Council Directive 2001/89/EC was being prepared in the wake of the classical swine fever epidemic in 1996/1997 and was continued in 2002 in particular under a proposal for a new Directive on FMD (2003/85/EC, COM(2002) 736 Final). This strategy was confirmed by all the Member States and the Parliament. Even though a formal report was not produced, all the decisions relating to the financial contributions to the various veterinary activities were subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health and were approved by the Commission and published in the Official Journal. The various decisions relating to the Community contribution to eradicating FMD were therefore discussed in all transparency in the said Committee. Management of veterinary appropriations is also discussed in the Council and the budgetary guidelines are debated regularly as well.
  Since the mid-1990s the FVO has carried out a large number of inspection missions, in particular in the Member States, which included assessments of the competent authorities and their ability to implement Community veterinary legislation. |
| --- | --- |

20.

The strategy review started in 1998 when Council Directive 2001/89/EC was being prepared in the wake of the classical swine fever epidemic in 1996/1997 and was continued in 2002 in particular under a proposal for a new Directive on FMD (2003/85/EC, COM(2002) 736 Final). This strategy was confirmed by all the Member States and the Parliament. Even though a formal report was not produced, all the decisions relating to the financial contributions to the various veterinary activities were subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health and were approved by the Commission and published in the Official Journal. The various decisions relating to the Community contribution to eradicating FMD were therefore discussed in all transparency in the said Committee. Management of veterinary appropriations is also discussed in the Council and the budgetary guidelines are debated regularly as well.

Since the mid-1990s the FVO has carried out a large number of inspection missions, in particular in the Member States, which included assessments of the competent authorities and their ability to implement Community veterinary legislation.

| 21. | Regulatory checks of essential measures were made and specific reports produced:






  (a) | veterinary and health checks at borders on imports of animals and animal products were dealt with in FVO report 9001/02 on inspections carried out in 2000, 2001 and 2002; |
| --- | --- | --- |

21.

Regulatory checks of essential measures were made and specific reports produced:

(a)

veterinary and health checks at borders on imports of animals and animal products were dealt with in FVO report 9001/02 on inspections carried out in 2000, 2001 and 2002;

| (b) | checks on animal feed intended to prevent contamination of animals or animal products were covered by FVO report 9007/02 on inspections carried out in 2001 after the crisis broke out; |
| --- | --- |

(b)

checks on animal feed intended to prevent contamination of animals or animal products were covered by FVO report 9007/02 on inspections carried out in 2001 after the crisis broke out;

| (c) | the Member States' contingency plans for mobilising adequate human, material and organisational resources in the event of a crisis breaking out were covered by FVO report 9502/03 on inspections carried out in 1999-2002; |
| --- | --- |

(c)

the Member States' contingency plans for mobilising adequate human, material and organisational resources in the event of a crisis breaking out were covered by FVO report 9502/03 on inspections carried out in 1999-2002;

| (d) | a report on the Commission's preliminary study on the introduction of the TRACES system covered the Member States' identification and tracing systems for animal movements and a Member State information system (ANIMO), which were essential for locating and rapidly slaughtering contaminated animals. |
| --- | --- |

(d)

a report on the Commission's preliminary study on the introduction of the TRACES system covered the Member States' identification and tracing systems for animal movements and a Member State information system (ANIMO), which were essential for locating and rapidly slaughtering contaminated animals.

| 22. | It is difficult to envisage a systematic check of compliance of all national transposing legislation with the Community directives, given the scale of the Community legislation to be checked.
  However, the Commission carries out its tasks of surveillance and monitoring with the instruments at its disposal.
  During its missions, the FVO checks whether those elements of EU legislation that are relevant to the mission's objectives have been transposed. The recently adopted provisions of Regulation (EC) No 882/2004 on official controls performed to ensure verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules establish a new legal framework whereby the role of the Commission's departments is more focused on ascertaining that appropriate and reliable controls systems are in place and effectively managed at Member State level.
  FVO inspections are not the Commission's only source of information on potential infringements of Community legislation, in particular with regard to infringement procedures referred to in Article 226 of the Treaty. A fair number of infringement procedures are initiated following complaints submitted or on the Commission's own initiative.
  Occasionally, the Commission also decides to institute infringement proceedings on its own initiative on the basis of information which has come to its notice, regardless of the source. |
| --- | --- |

22.

It is difficult to envisage a systematic check of compliance of all national transposing legislation with the Community directives, given the scale of the Community legislation to be checked.

However, the Commission carries out its tasks of surveillance and monitoring with the instruments at its disposal.

During its missions, the FVO checks whether those elements of EU legislation that are relevant to the mission's objectives have been transposed. The recently adopted provisions of Regulation (EC) No 882/2004 on official controls performed to ensure verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules establish a new legal framework whereby the role of the Commission's departments is more focused on ascertaining that appropriate and reliable controls systems are in place and effectively managed at Member State level.

FVO inspections are not the Commission's only source of information on potential infringements of Community legislation, in particular with regard to infringement procedures referred to in Article 226 of the Treaty. A fair number of infringement procedures are initiated following complaints submitted or on the Commission's own initiative.

Occasionally, the Commission also decides to institute infringement proceedings on its own initiative on the basis of information which has come to its notice, regardless of the source.

| 23. | The Commission deems it to be entirely in keeping with existing provisions and procedures for an infringement file, opened as a result of inadequate transposal of a directive, to be closed once the shortcoming has been remedied by the Member State in receipt of the letter of formal notice. The closing of files opened following non-transposal of legislation does not, of course, prevent compliance of national provisions with Community directives being examined or a subsequent procedure being opened. |
| --- | --- |

23.

The Commission deems it to be entirely in keeping with existing provisions and procedures for an infringement file, opened as a result of inadequate transposal of a directive, to be closed once the shortcoming has been remedied by the Member State in receipt of the letter of formal notice. The closing of files opened following non-transposal of legislation does not, of course, prevent compliance of national provisions with Community directives being examined or a subsequent procedure being opened.

| 24. | Between 1998 and 2000, the FVO carried out 47 missions in relation to veterinary Border Inspection Posts (BIPs) in the Member States. All reports are available on the website (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_en.html). |
| --- | --- |

24.

Between 1998 and 2000, the FVO carried out 47 missions in relation to veterinary Border Inspection Posts (BIPs) in the Member States. All reports are available on the website (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_en.html).

| 25. | Concerning the incompleteness of its legislation existing in 2001, notably in relation to passenger luggage and free warehouses, the Commission makes the following point: Council Directive 90/675/EEC introduced, in modification of the Commission's proposal, provisions for controls on the storage of non-EC standard products of animal origin in free warehouses and free zones. Thereby the veterinary services in the Member States obtained the possibility to carry out checks on these warehouses that existed before, but exclusively under the control of customs services. Consequently, Directive 97/78/EC, which replaced Directive 90/675/EEC in the light of the development of the single market, took over the provisions on controls over free warehouses and free zones. Commission Decision 2000/571/EC laid down the methods of veterinary checks for products from third countries destined for introduction into free zones, free warehouses, customs warehouses or operators supplying cross border means of sea transport.
  Directive 90/675/EEC also modified Directive 72/462/EEC to the effect that the general rule requiring all products imported to comply with EC standards was deleted. According to Article 1(2)(c) of Directive 72/462/EEC quantities larger than 1 kg of meat and meat products transported in the personal luggage of travellers must be fully heat-treated. Article 16 of Directive 97/78/EC allows derogation from the veterinary controls for small quantities of products of animal origin for personal consumption that originate in third countries listed for such imports, but does not exclude customs controls to verify these facts.
  In 2000 the Commission proposed to the Council a Directive (COM(2000) 438), later adopted as Council Directive 2002/99/EC, that requires all products introduced onto Community territory to comply with the Community animal health requirements, regardless of the customs procedure. |
| --- | --- |

25.

Concerning the incompleteness of its legislation existing in 2001, notably in relation to passenger luggage and free warehouses, the Commission makes the following point: Council Directive 90/675/EEC introduced, in modification of the Commission's proposal, provisions for controls on the storage of non-EC standard products of animal origin in free warehouses and free zones. Thereby the veterinary services in the Member States obtained the possibility to carry out checks on these warehouses that existed before, but exclusively under the control of customs services. Consequently, Directive 97/78/EC, which replaced Directive 90/675/EEC in the light of the development of the single market, took over the provisions on controls over free warehouses and free zones. Commission Decision 2000/571/EC laid down the methods of veterinary checks for products from third countries destined for introduction into free zones, free warehouses, customs warehouses or operators supplying cross border means of sea transport.

Directive 90/675/EEC also modified Directive 72/462/EEC to the effect that the general rule requiring all products imported to comply with EC standards was deleted. According to Article 1(2)(c) of Directive 72/462/EEC quantities larger than 1 kg of meat and meat products transported in the personal luggage of travellers must be fully heat-treated. Article 16 of Directive 97/78/EC allows derogation from the veterinary controls for small quantities of products of animal origin for personal consumption that originate in third countries listed for such imports, but does not exclude customs controls to verify these facts.

In 2000 the Commission proposed to the Council a Directive (COM(2000) 438), later adopted as Council Directive 2002/99/EC, that requires all products introduced onto Community territory to comply with the Community animal health requirements, regardless of the customs procedure.

| 26. | Catering waste from international means of transport was banned by Directive 72/462/EEC and Directive 90/675/EEC.
  In accordance with Directive 80/217/EEC, the feeding of swill to pigs was forbidden, unless such swill was properly treated under authorisation.
  There is no evidence that the feeding of swill in compliance with Community rules has ever caused an outbreak of either CSF or FMD. Illegal swill feeding is, however, by its very nature hard to control. |
| --- | --- |

26.

Catering waste from international means of transport was banned by Directive 72/462/EEC and Directive 90/675/EEC.

In accordance with Directive 80/217/EEC, the feeding of swill to pigs was forbidden, unless such swill was properly treated under authorisation.

There is no evidence that the feeding of swill in compliance with Community rules has ever caused an outbreak of either CSF or FMD. Illegal swill feeding is, however, by its very nature hard to control.

| 27. | The risks from swill feeding were addressed on various occasions, in the CSF legislation and not least in the context of inspections on the control and supervision of swill feeding which were carried out in relation to CSF in Germany as early as 1994. One of the conclusions at that time was to gradually phase out the on-farm heat treatment. This concept of separating the treatment of the swill from the feeding was confirmed by adopting Decision 2003/328/EC. |
| --- | --- |

27.

The risks from swill feeding were addressed on various occasions, in the CSF legislation and not least in the context of inspections on the control and supervision of swill feeding which were carried out in relation to CSF in Germany as early as 1994. One of the conclusions at that time was to gradually phase out the on-farm heat treatment. This concept of separating the treatment of the swill from the feeding was confirmed by adopting Decision 2003/328/EC.

| 30. | Decision 91/42/EEC allows the Commission to adopt recommendations and explanatory notes on the criteria to be applied when drawing up contingency plans.
  Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases were made available to all Member States in 1995, supplemented specifically for FMD in 1998. The latter document includes a requirement for different scenarios, including the worst case, taking into account the specific risk factors and other characteristics of the Member State.






  (a) | Contingency plans are based on a risk assessment in relation to both virus incursion and subsequent spread. They are assessed during real-time exercises conducted by the Member States.
  In the Decision and the Guidelines the Commission could not indicate to the Member States the number of personnel required to comply with the plans, as it then had little authority, especially in the field of animal health, and therefore scarce expertise to interfere with the organisation of administrative action by the Member States when issues of police, public order and civil liberties were involved. |
| --- | --- | --- |

30.

Decision 91/42/EEC allows the Commission to adopt recommendations and explanatory notes on the criteria to be applied when drawing up contingency plans.

Guidelines for the preparation of contingency plans for epidemic diseases were made available to all Member States in 1995, supplemented specifically for FMD in 1998. The latter document includes a requirement for different scenarios, including the worst case, taking into account the specific risk factors and other characteristics of the Member State.

(a)

Contingency plans are based on a risk assessment in relation to both virus incursion and subsequent spread. They are assessed during real-time exercises conducted by the Member States.

In the Decision and the Guidelines the Commission could not indicate to the Member States the number of personnel required to comply with the plans, as it then had little authority, especially in the field of animal health, and therefore scarce expertise to interfere with the organisation of administrative action by the Member States when issues of police, public order and civil liberties were involved.

| (b) | Missions have been carried out since 1999 to investigate the implementation of the contingency plans. These inspections were carried out in application of Decision 91/42/EEC and the aforementioned Guidelines which address such points as propagation of the plan to the national farming community and regular exercises. |
| --- | --- |

(b)

Missions have been carried out since 1999 to investigate the implementation of the contingency plans. These inspections were carried out in application of Decision 91/42/EEC and the aforementioned Guidelines which address such points as propagation of the plan to the national farming community and regular exercises.

| (c) | Article 13(3) of Directive 85/511/EEC provided that a decision on emergency vaccination may be taken by the Commission in collaboration with the Member State concerned (Committee procedure) ‘when FMD is confirmed and threatens to become extensive’. Such a decision would specify the conditions under which emergency vaccination would be carried out. In addition, the decision to introduce emergency vaccination around an outbreak could be taken by the affected Member State following notification to the Commission, provided that basic Community interests would not be endangered and these national measures would be reviewed in the Standing Veterinary Committee and harmonised by Commission decision.
  Work on laying down criteria at Community level started in 1991 and continued in 1999. In 2001 all the criteria were used to assess whether it was advisable to carry out emergency vaccination in the Member States requesting it.
  Directive 2003/85/EC requires preparations to be made for vaccination after the first confirmed outbreak, but for it to be initiated depending on the epidemiological situation and only if there is more than one outbreak. This Directive also provides guidance for the decision-making process on emergency vaccination, based on the report of the Scientific Committee of 1999. |
| --- | --- |

(c)

Article 13(3) of Directive 85/511/EEC provided that a decision on emergency vaccination may be taken by the Commission in collaboration with the Member State concerned (Committee procedure) ‘when FMD is confirmed and threatens to become extensive’. Such a decision would specify the conditions under which emergency vaccination would be carried out. In addition, the decision to introduce emergency vaccination around an outbreak could be taken by the affected Member State following notification to the Commission, provided that basic Community interests would not be endangered and these national measures would be reviewed in the Standing Veterinary Committee and harmonised by Commission decision.

Work on laying down criteria at Community level started in 1991 and continued in 1999. In 2001 all the criteria were used to assess whether it was advisable to carry out emergency vaccination in the Member States requesting it.

Directive 2003/85/EC requires preparations to be made for vaccination after the first confirmed outbreak, but for it to be initiated depending on the epidemiological situation and only if there is more than one outbreak. This Directive also provides guidance for the decision-making process on emergency vaccination, based on the report of the Scientific Committee of 1999.

| (d) | In the case of suspicion, Directive 85/511/EEC required a census of all animals on the holding in question by species and category, already dead, infected or liable to be infected or contaminated to be prepared and kept up to date, in order to take account of animals born and animals dying. Only these figures are important for the control of the disease.
  However, records available on the holding or in a central/veterinary database in accordance with Community systems for the identification and registration of animals should be consulted and cross checked. |
| --- | --- |

(d)

In the case of suspicion, Directive 85/511/EEC required a census of all animals on the holding in question by species and category, already dead, infected or liable to be infected or contaminated to be prepared and kept up to date, in order to take account of animals born and animals dying. Only these figures are important for the control of the disease.

However, records available on the holding or in a central/veterinary database in accordance with Community systems for the identification and registration of animals should be consulted and cross checked.

| (e) | The need to incorporate livestock valuers in the local disease control centres is laid down in document VI/5211/95. |
| --- | --- |

(e)

The need to incorporate livestock valuers in the local disease control centres is laid down in document VI/5211/95.

| (f) | At the end of 2003 the Commission sent a questionnaire to the Member States and to the accession countries on the system for recruiting assessors, the general principles governing their remuneration and a system for compensating livestock farmers. |
| --- | --- |

(f)

At the end of 2003 the Commission sent a questionnaire to the Member States and to the accession countries on the system for recruiting assessors, the general principles governing their remuneration and a system for compensating livestock farmers.

| 31. | Contingency plans are to be considered as implementing legislation. The measures provided for in the plans may have a serious impact on the economic and social situation of the rural community and the national economy as a whole. Until evaluated against harmonised criteria and formally approved they can neither be implemented nor tested. Real-time alert exercises cannot be easily carried out within a short time-span.
  In addition, the European Commission for the Control of FMD at the FAO, of which all Member States are members and to which the Commission contributes financially, carried out an evaluation of the contingency plans in 1999. |
| --- | --- |

31.

Contingency plans are to be considered as implementing legislation. The measures provided for in the plans may have a serious impact on the economic and social situation of the rural community and the national economy as a whole. Until evaluated against harmonised criteria and formally approved they can neither be implemented nor tested. Real-time alert exercises cannot be easily carried out within a short time-span.

In addition, the European Commission for the Control of FMD at the FAO, of which all Member States are members and to which the Commission contributes financially, carried out an evaluation of the contingency plans in 1999.

| 32. | An exceptional situation in Member States should not be taken as indicative of potential FMD outbreaks. |
| --- | --- |

32.

An exceptional situation in Member States should not be taken as indicative of potential FMD outbreaks.

| 33. | The contingency plan for FMD of the United Kingdom may have changed little during the years following its adoption. However, by the end of 2000 the United Kingdom was reviewing certain aspects of its contingency planning in the light of the experience with CSF (4).
  The recommendation by the Commission in 1995 was that any veterinary service had to provide the capacity for the instant control of 10 (5) simultaneous outbreaks, with an option to expand should the epidemiological situation so require.
  The preliminary results of an Expert Elicitation Workshop on the risk of introduction of FMD to Europe were discussed at the meeting of the Research Group of the European Commission for the Control of FMD at the FAO in 2000. This report estimated the risk of virus introduction into the islands and the northern Member States of the EU as very remote.
  It is important to note that the situation in the United Kingdom, with infection already seeded in more than 50 premises prior to the confirmation of the first outbreak, cannot be compared with the situation in other affected Member States that had a sufficient period of warning. |
| --- | --- |

33.

The contingency plan for FMD of the United Kingdom may have changed little during the years following its adoption. However, by the end of 2000 the United Kingdom was reviewing certain aspects of its contingency planning in the light of the experience with CSF (4).

The recommendation by the Commission in 1995 was that any veterinary service had to provide the capacity for the instant control of 10 (5) simultaneous outbreaks, with an option to expand should the epidemiological situation so require.

The preliminary results of an Expert Elicitation Workshop on the risk of introduction of FMD to Europe were discussed at the meeting of the Research Group of the European Commission for the Control of FMD at the FAO in 2000. This report estimated the risk of virus introduction into the islands and the northern Member States of the EU as very remote.

It is important to note that the situation in the United Kingdom, with infection already seeded in more than 50 premises prior to the confirmation of the first outbreak, cannot be compared with the situation in other affected Member States that had a sufficient period of warning.

| 35. | The current practice of identifying bovine animals should ensure traceability of these animals both on national territory and in intra-Community trade. Animals intended for export to third countries are accompanied to the exit point by an animal health certificate established for bovine animals for slaughter. If such animals were to be re-imported they would be subject to the established import requirements which include a mandatory residence in the approved country of dispatch as well as pre-export isolation and testing verified by appropriate veterinary certification.
  Traceability of bovine animals in third countries is therefore of concern to the Commission as far as the approval of third countries for exports are concerned, but is from an animal health point of view not a Community responsibility.
  Identification of sheep and goats is one of the aspects to be controlled by the FVO during specific missions for the eradication of B. melitensis. However, the United Kingdom, Ireland and the Netherlands are free of B. melitensis throughout their territories and have therefore been spared from such missions. |
| --- | --- |

35.

The current practice of identifying bovine animals should ensure traceability of these animals both on national territory and in intra-Community trade. Animals intended for export to third countries are accompanied to the exit point by an animal health certificate established for bovine animals for slaughter. If such animals were to be re-imported they would be subject to the established import requirements which include a mandatory residence in the approved country of dispatch as well as pre-export isolation and testing verified by appropriate veterinary certification.

Traceability of bovine animals in third countries is therefore of concern to the Commission as far as the approval of third countries for exports are concerned, but is from an animal health point of view not a Community responsibility.

Identification of sheep and goats is one of the aspects to be controlled by the FVO during specific missions for the eradication of B. melitensis. However, the United Kingdom, Ireland and the Netherlands are free of B. melitensis throughout their territories and have therefore been spared from such missions.

| 36. | Identification of sheep and goats allowing the tracing of the holding of origin was already being regulated by Directive 92/102/EEC.
  Following difficult discussions in the Council and the European Parliament, in 2003 the Council adopted Regulation (EC) No 21/2004 which requires individual identification of sheep and goats and record keeping on the registered farms. |
| --- | --- |

36.

Identification of sheep and goats allowing the tracing of the holding of origin was already being regulated by Directive 92/102/EEC.

Following difficult discussions in the Council and the European Parliament, in 2003 the Council adopted Regulation (EC) No 21/2004 which requires individual identification of sheep and goats and record keeping on the registered farms.

| 37. | In accordance with Directive 92/102/EEC sheep, goats and pigs were identified as a group so as to allow tracing of the holding of origin. Article 3(2) of that Directive provides for a derogation in relation to small holdings keeping not more than three animals of the ovine or caprine species or one pig, provided that any such animal was subject to the controls laid down by legislation prior to movement. Regulation (EC) No 21/2004 withdrew this derogation in relation to sheep and goats. |
| --- | --- |

37.

In accordance with Directive 92/102/EEC sheep, goats and pigs were identified as a group so as to allow tracing of the holding of origin. Article 3(2) of that Directive provides for a derogation in relation to small holdings keeping not more than three animals of the ovine or caprine species or one pig, provided that any such animal was subject to the controls laid down by legislation prior to movement. Regulation (EC) No 21/2004 withdrew this derogation in relation to sheep and goats.

| 38 and 39. | The ANIMO system as a management tool operated by the Member States was developed prior to the Internet period. The amount of information exchanged was therefore limited to the essentially necessary information.
  As a consequence of the technical developments the Commission adopted Decision 2003/24/EC laying down that the TRACES computer system was to be developed, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture. Consequently, the necessary resources were mobilised and the Commission adopted Decision 2004/292/EC of 30 March 2004 on the introduction of the TRACES system and amending Decision 92/486/EEC. |
| --- | --- |

38 and 39.

The ANIMO system as a management tool operated by the Member States was developed prior to the Internet period. The amount of information exchanged was therefore limited to the essentially necessary information.

As a consequence of the technical developments the Commission adopted Decision 2003/24/EC laying down that the TRACES computer system was to be developed, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture. Consequently, the necessary resources were mobilised and the Commission adopted Decision 2004/292/EC of 30 March 2004 on the introduction of the TRACES system and amending Decision 92/486/EEC.

| 40. | Following the first outbreak in the United Kingdom in 2001, the information stored in the existing ANIMO system was made immediately available to Member States of potential destination and was subsequently completed.
  Difficulties have been encountered in relation to triangular trade in fattening sheep forwarded from the Member State of first destination to another and accompanied by a new certificate recorded in a new ANIMO message. Clarification of such movements required close cooperation between Member States. This problem is related to the particular trade conditions for fattening sheep that had not provided for a mandatory residence before dispatched to another Member State. Directive 2003/50/EC addressed this problem by introducing a residence and stand-still period prior to dispatch to another Member State.
  In other cases tracing of sheep was hampered when the sheep originating in the United Kingdom had been moved under national conditions from the holding of destination indicated in the ANIMO message to another holding within the same Member State. |
| --- | --- |

40.

Following the first outbreak in the United Kingdom in 2001, the information stored in the existing ANIMO system was made immediately available to Member States of potential destination and was subsequently completed.

Difficulties have been encountered in relation to triangular trade in fattening sheep forwarded from the Member State of first destination to another and accompanied by a new certificate recorded in a new ANIMO message. Clarification of such movements required close cooperation between Member States. This problem is related to the particular trade conditions for fattening sheep that had not provided for a mandatory residence before dispatched to another Member State. Directive 2003/50/EC addressed this problem by introducing a residence and stand-still period prior to dispatch to another Member State.

In other cases tracing of sheep was hampered when the sheep originating in the United Kingdom had been moved under national conditions from the holding of destination indicated in the ANIMO message to another holding within the same Member State.

| 41. | The Commission has taken steps to permanently include information on the transit through staging points in the messages issued by the new TRACES computer system, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture (Decision 2004/292/EC of 30 March 2004). In addition, the sanitary conditions for the operation of staging points were strengthened by the introduction of a sanitary break with compulsory disinfection between the occupation by subsequent consignments (Decision 2003/483/EC and Regulation (EC) No 1040/2003). |
| --- | --- |

41.

The Commission has taken steps to permanently include information on the transit through staging points in the messages issued by the new TRACES computer system, integrating the functions of the ANIMO and SHIFT systems into a single architecture (Decision 2004/292/EC of 30 March 2004). In addition, the sanitary conditions for the operation of staging points were strengthened by the introduction of a sanitary break with compulsory disinfection between the occupation by subsequent consignments (Decision 2003/483/EC and Regulation (EC) No 1040/2003).

| 42 and 43. | The question of a transport ban on a large part or indeed the entire territory of a Member State is already an extremely serious restriction of animal health policy, having wide-ranging consequences for public order and civil liberties. It is applied by the Member State under the responsibility of the competent authorities. The Commission did adopt Decision 2001/190/EC of 8 March 2001 which introduced EC-wide restrictions on the movement of susceptible animals within and between Member States other than the United Kingdom, and which had the above-mentioned effects.
  On 19 February 2001 the disease was noticed in sows at the abattoir in Essex and subsequently confirmed on 20 February 2001. Tracing to source farms led on 21 February 2001 to the conclusion that the abattoir was contaminated before these animals had arrived. Also, about 600 holdings that had supplied slaughter pigs, first of all swill-feeders, and their respective contacts had to be visited.
  On 23 February 2001 the disease was reported in cattle on a holding from where sheep had been sent to a big livestock market days before. The national movement ban was immediately introduced.
  Movement of mainly sheep before the detection of the disease and the installation of movement restrictions accounts for nine out of 12 of the major geographical groups of outbreaks. Eight out of the nine areas, which account for 89 % of the outbreaks diagnosed by 15 June 2001, were infected before the first case of FMD was diagnosed.
  The minimum requirements described in Article 9 of Directive 85/511/EEC, which aim to prevent airborne spread or spread through fomites of the FMD virus, have been effective in the context of the outbreaks in other Member States to which the Court referred previously and also in relation to more isolated outbreaks in the United Kingdom.
  By contrast with the scientific studies carried out afterwards on archive data of the 2001 epidemic, the competent authorities had to operate at the time of the first outbreaks on a much less complete set of information. |
| --- | --- |

42 and 43.

The question of a transport ban on a large part or indeed the entire territory of a Member State is already an extremely serious restriction of animal health policy, having wide-ranging consequences for public order and civil liberties. It is applied by the Member State under the responsibility of the competent authorities. The Commission did adopt Decision 2001/190/EC of 8 March 2001 which introduced EC-wide restrictions on the movement of susceptible animals within and between Member States other than the United Kingdom, and which had the above-mentioned effects.

On 19 February 2001 the disease was noticed in sows at the abattoir in Essex and subsequently confirmed on 20 February 2001. Tracing to source farms led on 21 February 2001 to the conclusion that the abattoir was contaminated before these animals had arrived. Also, about 600 holdings that had supplied slaughter pigs, first of all swill-feeders, and their respective contacts had to be visited.

On 23 February 2001 the disease was reported in cattle on a holding from where sheep had been sent to a big livestock market days before. The national movement ban was immediately introduced.

Movement of mainly sheep before the detection of the disease and the installation of movement restrictions accounts for nine out of 12 of the major geographical groups of outbreaks. Eight out of the nine areas, which account for 89 % of the outbreaks diagnosed by 15 June 2001, were infected before the first case of FMD was diagnosed.

The minimum requirements described in Article 9 of Directive 85/511/EEC, which aim to prevent airborne spread or spread through fomites of the FMD virus, have been effective in the context of the outbreaks in other Member States to which the Court referred previously and also in relation to more isolated outbreaks in the United Kingdom.

By contrast with the scientific studies carried out afterwards on archive data of the 2001 epidemic, the competent authorities had to operate at the time of the first outbreaks on a much less complete set of information.

| 43. | The NAO report reads on page 14:
  ‘Between confirmation and a national movement ban being imposed on 23 February 2001 another 62 premises are believed to have been infected, involving another seven counties.’
  The NAO in its report on page 56 point 3.53 explains the concerns of the department to introduce on 20 February 2001 on the basis of existing epidemiological evidence a nationwide movement ban. Such a drastic measure, with far-reaching consequences for stranded animals and feed supply, was considered disproportionate, as the disease at that stage existed only in pigs and the pig industry does not tend to move animals through markets.
  The NAO also makes it clear that the conclusions quoted by the Court were based on a developing model and that data had been subsequently improved. |
| --- | --- |

43.

The NAO report reads on page 14:

‘Between confirmation and a national movement ban being imposed on 23 February 2001 another 62 premises are believed to have been infected, involving another seven counties.’

The NAO in its report on page 56 point 3.53 explains the concerns of the department to introduce on 20 February 2001 on the basis of existing epidemiological evidence a nationwide movement ban. Such a drastic measure, with far-reaching consequences for stranded animals and feed supply, was considered disproportionate, as the disease at that stage existed only in pigs and the pig industry does not tend to move animals through markets.

The NAO also makes it clear that the conclusions quoted by the Court were based on a developing model and that data had been subsequently improved.

COMMISSION ACTION DURING THE CRISIS

| 44. | The responsible services in the Commission have been and are available 24/24 not only during crisis situations, as can be gathered from the rapid response to the notification of the first outbreak. |
| --- | --- |

44.

The responsible services in the Commission have been and are available 24/24 not only during crisis situations, as can be gathered from the rapid response to the notification of the first outbreak.

| 45. | The Commission agrees with the Court that during the crisis the procedures for completing a mission report had been accelerated.
  However, during and after missions to affected Member States, the FVO informed the relevant Commission departments immediately about important and relevant findings, notably through direct contact and back-to-office reports. The completion of the reports within two months of the end of the mission is therefore only a formal aspect taking into account the need for careful preparation of the reports intended to be published on the Internet. |
| --- | --- |

45.

The Commission agrees with the Court that during the crisis the procedures for completing a mission report had been accelerated.

However, during and after missions to affected Member States, the FVO informed the relevant Commission departments immediately about important and relevant findings, notably through direct contact and back-to-office reports. The completion of the reports within two months of the end of the mission is therefore only a formal aspect taking into account the need for careful preparation of the reports intended to be published on the Internet.

| 46. | (b) | Compulsory notification of any suspicion of a major infectious disease is an internationally accepted measure, which has for technical reasons no alternative and is required and regulated by Community legislation.
  The responsibility of the food chain operators, including livestock keepers, has been clarified in Article 17 of Regulation (EC) No 178/2002 which was based on a Commission proposal (COM(2000) 716 Final) and was reconfirmed by both the European Parliament and the Council when adopting Regulation (EC) No 882/2004 of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules. |
| --- | --- | --- |

46.

(b)

Compulsory notification of any suspicion of a major infectious disease is an internationally accepted measure, which has for technical reasons no alternative and is required and regulated by Community legislation.

The responsibility of the food chain operators, including livestock keepers, has been clarified in Article 17 of Regulation (EC) No 178/2002 which was based on a Commission proposal (COM(2000) 716 Final) and was reconfirmed by both the European Parliament and the Council when adopting Regulation (EC) No 882/2004 of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules.

| (c) | FMD is usually a disease with clear clinical symptoms in cattle and pigs but may go unobserved in small ruminants. An initial negative result in a laboratory test requires complementary investigations. The report of the NAO (p. 61) details the steps taken by the United Kingdom authorities in March 2001 to accelerate the diagnosis and to shorten the report-to-killing delays.
  Killing on clinical grounds has been practised from the very beginning but was formalised on 15 March when up to 50 new outbreaks per day threatened to overwhelm the capacities of both the veterinary services and their laboratory back-up. Shortly after killing on suspicion and the contiguous cull were instituted. |
| --- | --- |

(c)

FMD is usually a disease with clear clinical symptoms in cattle and pigs but may go unobserved in small ruminants. An initial negative result in a laboratory test requires complementary investigations. The report of the NAO (p. 61) details the steps taken by the United Kingdom authorities in March 2001 to accelerate the diagnosis and to shorten the report-to-killing delays.

Killing on clinical grounds has been practised from the very beginning but was formalised on 15 March when up to 50 new outbreaks per day threatened to overwhelm the capacities of both the veterinary services and their laboratory back-up. Shortly after killing on suspicion and the contiguous cull were instituted.

| 48. | The Court rightly observed that the Commission supports a range of programmes for the control and eradication in Member States of both viral and non-viral infectious diseases in livestock and notably of zoonotic diseases and those previously included in list A of the OIE.
  In addition, some Member States have been granted additional guarantees in relation to viral diseases and these guarantees require additional on-farm surveillance.
  Also Community legislation on animal welfare requires the appropriate level of veterinary supervision and inspections on farms and Member States are obliged to report about the results of their controls.
  Furthermore, in accordance with the health legislation on milk production (Directive 92/46/EEC), farms producing milk must comply with specific animal health conditions and hygiene standards. Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.
  Article 3.8.1.3 of the OIE Terrestrial Animal Health Code provides for Guidelines for the discontinuation of specific surveillance after recognition of freedom from infection:
  A country that has been recognised as free from infection in accordance with the provisions of the Terrestrial Code may discontinue specific surveillance while maintaining the infection-free status, provided that:






  (a) | it is a notifiable disease; |
| --- | --- | --- |

48.

The Court rightly observed that the Commission supports a range of programmes for the control and eradication in Member States of both viral and non-viral infectious diseases in livestock and notably of zoonotic diseases and those previously included in list A of the OIE.

In addition, some Member States have been granted additional guarantees in relation to viral diseases and these guarantees require additional on-farm surveillance.

Also Community legislation on animal welfare requires the appropriate level of veterinary supervision and inspections on farms and Member States are obliged to report about the results of their controls.

Furthermore, in accordance with the health legislation on milk production (Directive 92/46/EEC), farms producing milk must comply with specific animal health conditions and hygiene standards. Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.

Article 3.8.1.3 of the OIE Terrestrial Animal Health Code provides for Guidelines for the discontinuation of specific surveillance after recognition of freedom from infection:

A country that has been recognised as free from infection in accordance with the provisions of the Terrestrial Code may discontinue specific surveillance while maintaining the infection-free status, provided that:

(a)

it is a notifiable disease;

| (b) | an early detection system is in place; |
| --- | --- |

(b)

an early detection system is in place;

| (c) | measures to prevent disease/infection introduction are in place; |
| --- | --- |

(c)

measures to prevent disease/infection introduction are in place;

| (d) | vaccination against the disease is not applied; |
| --- | --- |

(d)

vaccination against the disease is not applied;

| (e) | infection is known not to be established in wildlife. |
| --- | --- |

(e)

infection is known not to be established in wildlife.

Given the short incubation period of FMD, surveillance on holdings cannot prevent an outbreak, as it is not feasible to have an official or authorised veterinarian permanently on-farm. It is for this reason that the keeper of the animals and any other person in charge of the animals is responsible for notifying any suspicion of a contagious disease. As part of contingency planning, these persons have to be trained to recognise the key diseases.

| 49. | The number of official veterinarians should be compared not only to the total number of livestock, but more importantly to the number of holdings, as most of the diseases in question are herd diseases rather than affecting individual animals, and the contacts between holdings. Such estimates must also consider the general animal health situation in the country and the progress made in infrastructure, logistics, communication, education of farmers and first and foremost the capability to recruit additional staff in case of emergency. The number of official veterinarians in the United Kingdom was based on the minimum requirements for FMD contingency planning. |
| --- | --- |

49.

The number of official veterinarians should be compared not only to the total number of livestock, but more importantly to the number of holdings, as most of the diseases in question are herd diseases rather than affecting individual animals, and the contacts between holdings. Such estimates must also consider the general animal health situation in the country and the progress made in infrastructure, logistics, communication, education of farmers and first and foremost the capability to recruit additional staff in case of emergency. The number of official veterinarians in the United Kingdom was based on the minimum requirements for FMD contingency planning.

| 51. | For the success of the measures to be taken in the case of FMD, rapid notification of suspicions is essential, and farmers must be trained in disease recognition as part of contingency planning.
  The establishment of measures such as the imposition of penal sanctions in case of failure to notify, or enquiries and public order restrictions affecting private property, were hardly conceivable at Community level under the legal framework then applicable.
  Consultation with the various bodies, organisations and other stakeholders involved in the control of a possible disease outbreak is carried out in the preparation of contingency plans and the Commission prepared suitable guidelines well in advance of the outbreak.
  Commission Decision 91/42/EEC requires the drawing-up of contingency plans in such a way that would in particular allow rapid contact of persons and organisations directly or indirectly involved. Contingency plans must be exercised to maintain and develop skills in field and administration procedures.
  In the case of a suspected or confirmed outbreak the keeper of livestock is instructed by the official veterinarian on the measures to be taken in order to prevent the spread of disease. These measures are of a general nature laid down in national law in transposition of relevant Community law and of a specific nature depending on prevailing circumstances and outlined in the contingency plans. |
| --- | --- |

51.

For the success of the measures to be taken in the case of FMD, rapid notification of suspicions is essential, and farmers must be trained in disease recognition as part of contingency planning.

The establishment of measures such as the imposition of penal sanctions in case of failure to notify, or enquiries and public order restrictions affecting private property, were hardly conceivable at Community level under the legal framework then applicable.

Consultation with the various bodies, organisations and other stakeholders involved in the control of a possible disease outbreak is carried out in the preparation of contingency plans and the Commission prepared suitable guidelines well in advance of the outbreak.

Commission Decision 91/42/EEC requires the drawing-up of contingency plans in such a way that would in particular allow rapid contact of persons and organisations directly or indirectly involved. Contingency plans must be exercised to maintain and develop skills in field and administration procedures.

In the case of a suspected or confirmed outbreak the keeper of livestock is instructed by the official veterinarian on the measures to be taken in order to prevent the spread of disease. These measures are of a general nature laid down in national law in transposition of relevant Community law and of a specific nature depending on prevailing circumstances and outlined in the contingency plans.

| 52. | While early notification of suspicious cases is essential to control the spread of FMD, the disease does not in each and every case produce clearly detectable clinical symptoms and farmers have different levels of training and skill in detecting them. It is a challenge for the veterinary profession to work with a biological system embedded in a diversity of social, cultural and economic circumstances. Community legislation therefore provides for a cascade of measures to ensure that the spread of major infectious livestock diseases is avoided or at least minimised. The official veterinarian at the slaughterhouse who carries out the ante-mortem inspection is therefore an essential element in detecting diseases in livestock.
  Where a person in charge of animals wilfully fails to report suspicious signs of disease, he or she is subject to the punishment provided for in the respective national legislation. |
| --- | --- |

52.

While early notification of suspicious cases is essential to control the spread of FMD, the disease does not in each and every case produce clearly detectable clinical symptoms and farmers have different levels of training and skill in detecting them. It is a challenge for the veterinary profession to work with a biological system embedded in a diversity of social, cultural and economic circumstances. Community legislation therefore provides for a cascade of measures to ensure that the spread of major infectious livestock diseases is avoided or at least minimised. The official veterinarian at the slaughterhouse who carries out the ante-mortem inspection is therefore an essential element in detecting diseases in livestock.

Where a person in charge of animals wilfully fails to report suspicious signs of disease, he or she is subject to the punishment provided for in the respective national legislation.

| 53. | Community legislation requires an immediate notification of any suspicion of FMD by the livestock keeper to the authorities. Equally, Article 4 of Directive 85/511/EEC requires the suspect holding to be placed immediately under restrictions and an epidemiological investigation to be started in order to rule out or confirm the presence of the disease and to trace dangerous contacts. In such cases, a negative result in the initial screening test is the most complicated as this requires time-consuming complementary investigations until a definitive diagnosis can be established. The measures applied to suspect holdings may be extended to other holdings likely to be infected or contaminated.
  The notification of the confirmed outbreak to the Commission and the other Member States, and indeed the OIE, is a secondary step. It is an internationally accepted standard to notify other countries within 24 hours.
  The United Kingdom authorities informed the Commission before the final results of the ultimate proof, the virus isolation, had become available.
  A carefully established diagnosis is essential to justify severe measures such as stamping out and large-scale movement restrictions.
  Each year, several dozen suspicions of FMD are notified to the competent authorities in the Member States. Such reporting is strongly encouraged by both the Member States and the Commission. Measures taken in relation to such suspicions must be proportionate. It is unrealistic to shut down the entire livestock industry each time a suspicion is reported. |
| --- | --- |

53.

Community legislation requires an immediate notification of any suspicion of FMD by the livestock keeper to the authorities. Equally, Article 4 of Directive 85/511/EEC requires the suspect holding to be placed immediately under restrictions and an epidemiological investigation to be started in order to rule out or confirm the presence of the disease and to trace dangerous contacts. In such cases, a negative result in the initial screening test is the most complicated as this requires time-consuming complementary investigations until a definitive diagnosis can be established. The measures applied to suspect holdings may be extended to other holdings likely to be infected or contaminated.

The notification of the confirmed outbreak to the Commission and the other Member States, and indeed the OIE, is a secondary step. It is an internationally accepted standard to notify other countries within 24 hours.

The United Kingdom authorities informed the Commission before the final results of the ultimate proof, the virus isolation, had become available.

A carefully established diagnosis is essential to justify severe measures such as stamping out and large-scale movement restrictions.

Each year, several dozen suspicions of FMD are notified to the competent authorities in the Member States. Such reporting is strongly encouraged by both the Member States and the Commission. Measures taken in relation to such suspicions must be proportionate. It is unrealistic to shut down the entire livestock industry each time a suspicion is reported.

| 54. | The Commission, using its standard procedures, reacted promptly and according to the legislation using the most direct and modern communication technology.
  The Commission informed the Member States within less than one hour of the outbreak notification and adopted the appropriate safeguard measures within less than 24 hours.
  In addition the United Kingdom, in accordance with Community legislation had stopped certifying and/or permitting exports of live animals and their products to other Member States.
  The Irish authorities suspended imports of susceptible animals and their products on 21 February 2001 and informed the Commission thereof at 15.42. The Irish authorities also traced all animals introduced from the United Kingdom into Ireland and ordered their killing. |
| --- | --- |

54.

The Commission, using its standard procedures, reacted promptly and according to the legislation using the most direct and modern communication technology.

The Commission informed the Member States within less than one hour of the outbreak notification and adopted the appropriate safeguard measures within less than 24 hours.

In addition the United Kingdom, in accordance with Community legislation had stopped certifying and/or permitting exports of live animals and their products to other Member States.

The Irish authorities suspended imports of susceptible animals and their products on 21 February 2001 and informed the Commission thereof at 15.42. The Irish authorities also traced all animals introduced from the United Kingdom into Ireland and ordered their killing.

| 56. | With the adoption of the ‘non-vaccination’ policy a system of compensation for animals killed for disease control purposes was established. This system was introduced because the keeper of animals was, in the interest of the farming community and the national and Community economy, no longer in a position to apply all available instruments for the protection of the herd, such as prophylactic vaccination.
  At the same time this system of compensation set an incentive for swift notification by excluding from compensation animals that had died from the disease prior to notification. |
| --- | --- |

56.

With the adoption of the ‘non-vaccination’ policy a system of compensation for animals killed for disease control purposes was established. This system was introduced because the keeper of animals was, in the interest of the farming community and the national and Community economy, no longer in a position to apply all available instruments for the protection of the herd, such as prophylactic vaccination.

At the same time this system of compensation set an incentive for swift notification by excluding from compensation animals that had died from the disease prior to notification.

| 58. | Article 5(3) of Directive 85/511/EEC allows exemption from the taking of samples from animals in a secondary outbreak which has an epidemiological link to a confirmed outbreak for which such samples had already been taken. In other words, in such cases the diagnosis may be established on clinical grounds.
  The stamping-out policy applies to all confirmed outbreaks and, in accordance with the contingency plans, to animals suspected of being infected or contaminated (Article 3(2) of Decision 90/424/EEC).
  With regard to the organisation of administrative procedures related to the destruction, evaluation and compensation of herds, the Member States should remain entitled to organise themselves according to the requirements of their national legal order concerning administrative police and its interaction with the protection of private property and civil rights. |
| --- | --- |

58.

Article 5(3) of Directive 85/511/EEC allows exemption from the taking of samples from animals in a secondary outbreak which has an epidemiological link to a confirmed outbreak for which such samples had already been taken. In other words, in such cases the diagnosis may be established on clinical grounds.

The stamping-out policy applies to all confirmed outbreaks and, in accordance with the contingency plans, to animals suspected of being infected or contaminated (Article 3(2) of Decision 90/424/EEC).

With regard to the organisation of administrative procedures related to the destruction, evaluation and compensation of herds, the Member States should remain entitled to organise themselves according to the requirements of their national legal order concerning administrative police and its interaction with the protection of private property and civil rights.

COMMISSION ACTION CONCERNING THE REIMBURSEMENT SYSTEM

| 59 and 60. | The Commission shares the Court's view that more precise instructions should be given to the Member States on reimbursement of indemnification expenditure. Such instructions are currently being drawn up and a draft regulation laying down expenditure eligible for Community funding will be presented to the Member States soon.
  For all market support measures adopted in the pig meat sector since the special report No 1/2000, the Commission has applied the same rate of co-funding (50 %) as for veterinary measures.
  Although there was no working document or formal code of practice on the rules and procedures on eligibility, the Member States had already been given the essential information on slaughtering. In particular, the financing decision stipulated that only compulsory slaughtering would be eligible for Community reimbursement.
  The financing decisions also clarified that only the ‘market’ value of the animals was eligible for Community funding. As far as the specific issue of indemnification of livestock farmers is concerned, the situation is very different from one Member State to another. There is no question of a single sum for a type of animal constituting adequate compensation for farmers whose animals have been slaughtered.
  The Commission points out that it does not have the legal authority to harmonise the national indemnification systems in the event of an epidemic. |
| --- | --- |

59 and 60.

The Commission shares the Court's view that more precise instructions should be given to the Member States on reimbursement of indemnification expenditure. Such instructions are currently being drawn up and a draft regulation laying down expenditure eligible for Community funding will be presented to the Member States soon.

For all market support measures adopted in the pig meat sector since the special report No 1/2000, the Commission has applied the same rate of co-funding (50 %) as for veterinary measures.

Although there was no working document or formal code of practice on the rules and procedures on eligibility, the Member States had already been given the essential information on slaughtering. In particular, the financing decision stipulated that only compulsory slaughtering would be eligible for Community reimbursement.

The financing decisions also clarified that only the ‘market’ value of the animals was eligible for Community funding. As far as the specific issue of indemnification of livestock farmers is concerned, the situation is very different from one Member State to another. There is no question of a single sum for a type of animal constituting adequate compensation for farmers whose animals have been slaughtered.

The Commission points out that it does not have the legal authority to harmonise the national indemnification systems in the event of an epidemic.

| 61. | There were four Commission Regulations governing the United Kingdom, Portugal, France and Ireland on the compensation system laid down under measures for monitoring and eradicating bovine spongiform encephalitis (BSE) for animals slaughtered under the selective reform provided for by a Member State eradication plan and approved by the Commission. The same principles regarding the compensation system were enshrined in all four Regulations, including Regulation (EC) No 164/97 on France.
  As regards animals which have contracted BSE, the Commission emphasises that indemnification of the owners is not covered by the emergency fund (Articles 3, 4, 6 and 11) of Decision 90/424/EEC (6). |
| --- | --- |

61.

There were four Commission Regulations governing the United Kingdom, Portugal, France and Ireland on the compensation system laid down under measures for monitoring and eradicating bovine spongiform encephalitis (BSE) for animals slaughtered under the selective reform provided for by a Member State eradication plan and approved by the Commission. The same principles regarding the compensation system were enshrined in all four Regulations, including Regulation (EC) No 164/97 on France.

As regards animals which have contracted BSE, the Commission emphasises that indemnification of the owners is not covered by the emergency fund (Articles 3, 4, 6 and 11) of Decision 90/424/EEC (6).

| 62. | It is firstly up to the Member States to decide on compensation depending on actual market conditions. Recent decisions on the Community contribution to costs incurred by Member States stipulated the level of indemnification eligible for Community funding. Only the market value of the animal immediately prior to slaughtering is eligible for Community funding. |
| --- | --- |

62.

It is firstly up to the Member States to decide on compensation depending on actual market conditions. Recent decisions on the Community contribution to costs incurred by Member States stipulated the level of indemnification eligible for Community funding. Only the market value of the animal immediately prior to slaughtering is eligible for Community funding.

| 63. | Adequate compensation was defined as the market value of animals immediately before slaughtering; the losses of income mentioned are therefore not eligible for Community funding and any such applications were rejected. |
| --- | --- |

63.

Adequate compensation was defined as the market value of animals immediately before slaughtering; the losses of income mentioned are therefore not eligible for Community funding and any such applications were rejected.

| 64. | The cattle database established in accordance with Regulation (EC) No 1760/2000 and Article 14 of Directive 64/432/EEC is an important tool for tracing the movement of animals, but is of limited value for valuation purposes. While it provides information on the age, sex, colour or breed and the identification code of the mother, it does not provide information whether or not an animal is a purebred breeding animal entered in a herd book. The Commission proposal to include the herd-book status was not adopted by the Member States. |
| --- | --- |

64.

The cattle database established in accordance with Regulation (EC) No 1760/2000 and Article 14 of Directive 64/432/EEC is an important tool for tracing the movement of animals, but is of limited value for valuation purposes. While it provides information on the age, sex, colour or breed and the identification code of the mother, it does not provide information whether or not an animal is a purebred breeding animal entered in a herd book. The Commission proposal to include the herd-book status was not adopted by the Member States.

| 66. | The Commission has no legal authority to harmonise the Member States' systems for indemnification of livestock farmers nor do the Member States want them to be harmonised.
  The differences in the Member States noted by the Court were also noted by the Commission during its in situ checks and are the result of the choices made by the Member States. The Commission made appropriate financial adjustments for any irregularities having an impact on the Community budget, as detailed below.
  The Commission takes care to preserve the principle of equal treatment of the Member States in all its co-funding decisions.
  The fact that the decisions are subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health helps to ensure that this is the case. |
| --- | --- |

66.

The Commission has no legal authority to harmonise the Member States' systems for indemnification of livestock farmers nor do the Member States want them to be harmonised.

The differences in the Member States noted by the Court were also noted by the Commission during its in situ checks and are the result of the choices made by the Member States. The Commission made appropriate financial adjustments for any irregularities having an impact on the Community budget, as detailed below.

The Commission takes care to preserve the principle of equal treatment of the Member States in all its co-funding decisions.

The fact that the decisions are subject to the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health helps to ensure that this is the case.

| 67 to 71. | The exemptions granted by Regulation (EC) No 1458/2001 adopted on 17 July 2001 on the application of premium schemes are to be seen in the light of the principle that the direct payment system is designed to compensate for the effects on producers' income of the progressive reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission therefore holds that the premiums may be granted to the producer irrespective of any other circumstances linked to the health situation of animals in the Member States.
  The Member States affected by the FMD epidemic asked for exemptions to be adopted from the end of April 2001.
  In response to these requests, the Commission found that the producers were unable to meet certain obligations under the regulations establishing the premium schemes because of measures which restricted the movements of animals in certain regions, adopted under the provisions for combating the spread of the FMD epidemic.
  The Commission granted a temporary exemption from certain rules applicable in normal circumstances, especially with regard to the holding of animals. A series of proposals was put before the Beef Management Committee in mid-May, on which it finally gave a favourable opinion on 29 June 2001.
  The process of adopting Regulation (EC) No 1458/2001 hence took two months from the time when the Commission was asked to take action.
  As direct payments can be granted under these circumstances, the Commission feels that it is up to the Member States to ensure, during accompanying or subsequent checks of amounts set in another context for indemnification of producers in compliance with veterinary provisions, that producers do not receive the premiums twice.
  The Commission considers that, under such circumstances it would in future be advisable to include, either in the rules governing direct payments or in the veterinary decisions conferring entitlement to indemnification, a clause to guarantee that no double payments are made and to place the responsibility for this clearly in the hands of the Member States.
  Nevertheless, as part of its task of disease management, the Commission has taken the necessary measures to limit the impact of over-assessment of the price of animals on the Community budget. Following in situ checks, the average correction rate for the United Kingdom, France, the Netherlands and Ireland was 55 % or EUR 583 million of a total requested of 1 051 million. |
| --- | --- |

67 to 71.

The exemptions granted by Regulation (EC) No 1458/2001 adopted on 17 July 2001 on the application of premium schemes are to be seen in the light of the principle that the direct payment system is designed to compensate for the effects on producers' income of the progressive reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission therefore holds that the premiums may be granted to the producer irrespective of any other circumstances linked to the health situation of animals in the Member States.

The Member States affected by the FMD epidemic asked for exemptions to be adopted from the end of April 2001.

In response to these requests, the Commission found that the producers were unable to meet certain obligations under the regulations establishing the premium schemes because of measures which restricted the movements of animals in certain regions, adopted under the provisions for combating the spread of the FMD epidemic.

The Commission granted a temporary exemption from certain rules applicable in normal circumstances, especially with regard to the holding of animals. A series of proposals was put before the Beef Management Committee in mid-May, on which it finally gave a favourable opinion on 29 June 2001.

The process of adopting Regulation (EC) No 1458/2001 hence took two months from the time when the Commission was asked to take action.

As direct payments can be granted under these circumstances, the Commission feels that it is up to the Member States to ensure, during accompanying or subsequent checks of amounts set in another context for indemnification of producers in compliance with veterinary provisions, that producers do not receive the premiums twice.

The Commission considers that, under such circumstances it would in future be advisable to include, either in the rules governing direct payments or in the veterinary decisions conferring entitlement to indemnification, a clause to guarantee that no double payments are made and to place the responsibility for this clearly in the hands of the Member States.

Nevertheless, as part of its task of disease management, the Commission has taken the necessary measures to limit the impact of over-assessment of the price of animals on the Community budget. Following in situ checks, the average correction rate for the United Kingdom, France, the Netherlands and Ireland was 55 % or EUR 583 million of a total requested of 1 051 million.

| 72 and 73. | The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission took the view that there was good reason for granting a premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.
  The regulations in force do not make the application for a slaughtering premium contingent upon veterinary acceptance or the animal's destination and, in particular, fitness for human consumption.
  The scope of these regulations was confirmed on several occasions, particularly by the Beef Management Committee at the time of the adoption of Regulation (EC) No 2777/2000 on exceptional measures to support the beef market (purchase for destruction system).
  It was communicated in June 2001 to the authorities of the Netherlands in response to their question on the eligibility for the premium of animals slaughtered in the course of a FMD epidemic and was confirmed in February 2004 to the Netherlands Minister of Agriculture, specifying that the premium could be granted for animals slaughtered in a slaughterhouse as long as the sum of the premium was neither included in the evaluation of animals for the purposes of veterinary compensation nor paid on that count, in order to prevent double payment. The procedure followed and the decisions notified were intended not to be detrimental to the interests of the beneficiaries.
  Under the regulations in force, the slaughtering premium may be paid beyond the deadline in duly substantiated exceptional cases.
  The information supplied by the Netherlands Agricultural Services show that of 1 278 holdings affected, 791 had the animals slaughtered in a slaughterhouse. |
| --- | --- |

72 and 73.

The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission took the view that there was good reason for granting a premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.

The regulations in force do not make the application for a slaughtering premium contingent upon veterinary acceptance or the animal's destination and, in particular, fitness for human consumption.

The scope of these regulations was confirmed on several occasions, particularly by the Beef Management Committee at the time of the adoption of Regulation (EC) No 2777/2000 on exceptional measures to support the beef market (purchase for destruction system).

It was communicated in June 2001 to the authorities of the Netherlands in response to their question on the eligibility for the premium of animals slaughtered in the course of a FMD epidemic and was confirmed in February 2004 to the Netherlands Minister of Agriculture, specifying that the premium could be granted for animals slaughtered in a slaughterhouse as long as the sum of the premium was neither included in the evaluation of animals for the purposes of veterinary compensation nor paid on that count, in order to prevent double payment. The procedure followed and the decisions notified were intended not to be detrimental to the interests of the beneficiaries.

Under the regulations in force, the slaughtering premium may be paid beyond the deadline in duly substantiated exceptional cases.

The information supplied by the Netherlands Agricultural Services show that of 1 278 holdings affected, 791 had the animals slaughtered in a slaughterhouse.

| 74. | Council Decision 90/424/EC affords only limited legal scope for establishing the arrangements for the Community to contribute to expenditure incurred by the Member State. To this effect, any draft regulation prepared by the Commission laying down rules for eligibility for Community financing must have Council Regulation (EC) No 1258/1999 as its legal basis. |
| --- | --- |

74.

Council Decision 90/424/EC affords only limited legal scope for establishing the arrangements for the Community to contribute to expenditure incurred by the Member State. To this effect, any draft regulation prepared by the Commission laying down rules for eligibility for Community financing must have Council Regulation (EC) No 1258/1999 as its legal basis.

| 75. | The draft decision laying down rules for eligibility to Community financing of emergency action and combating FMD comprises an annex setting out the supporting documents to be provided on request by the competent supervisory authorities.
  Article 9 of Council Regulation (EC) No 1258/1999 is applicable with respect to supporting documents, as is pointed out specifically in each veterinary co-financing decision. The Member States therefore know what information they need to provide and substantiate when checks are carried out.
  The examples quoted by the Court, which were also noted by the Commission during its in situ audits, do not really indicate a problem in defining supporting documents, but highlight the poor quality of them in certain Member States. Any consistencies determined are, as a rule, the result of inadequate administrative organisation by the Member States at the time of the epidemic.
  As the Commission has not yet had any problems of access to administrative information with the Member States and each national administrative system and each epidemic is different, it would appear difficult to draw up a priori an exhaustive list of supporting documents to be provided. Having said that, the Commission did have a problem with access to the data held by livestock farmers (operating registers, invoices for the purchase of slaughtered animals, etc.) during its checks. This point will be clarified legally with the Member States with a view to future Community reimbursement. |
| --- | --- |

75.

The draft decision laying down rules for eligibility to Community financing of emergency action and combating FMD comprises an annex setting out the supporting documents to be provided on request by the competent supervisory authorities.

Article 9 of Council Regulation (EC) No 1258/1999 is applicable with respect to supporting documents, as is pointed out specifically in each veterinary co-financing decision. The Member States therefore know what information they need to provide and substantiate when checks are carried out.

The examples quoted by the Court, which were also noted by the Commission during its in situ audits, do not really indicate a problem in defining supporting documents, but highlight the poor quality of them in certain Member States. Any consistencies determined are, as a rule, the result of inadequate administrative organisation by the Member States at the time of the epidemic.

As the Commission has not yet had any problems of access to administrative information with the Member States and each national administrative system and each epidemic is different, it would appear difficult to draw up a priori an exhaustive list of supporting documents to be provided. Having said that, the Commission did have a problem with access to the data held by livestock farmers (operating registers, invoices for the purchase of slaughtered animals, etc.) during its checks. This point will be clarified legally with the Member States with a view to future Community reimbursement.

| 76. | In general, the Member States are familiar with the idea of indemnifying animals ‘at their value prior to being contaminated’, as it had already been used previously for funding purposes.
  The Member States did not therefore ask the Commission for any clarification on this notion during the epidemic. |
| --- | --- |

76.

In general, the Member States are familiar with the idea of indemnifying animals ‘at their value prior to being contaminated’, as it had already been used previously for funding purposes.

The Member States did not therefore ask the Commission for any clarification on this notion during the epidemic.

| 77. | The Commission would like to emphasise that it did give instructions to Member States on how to apply for reimbursement.
  Also, Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004 obliges Member States to lay down rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare, and to take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.
  In its proposal for a Regulation on feed and food controls (COM(2003) 52), failures to comply with the restrictions imposed by the authorities on the movement of animals or products were listed as criminal offences (Annex VI, Point 7 (b)). These provisions were not maintained by the Council and the European Parliament. |
| --- | --- |

77.

The Commission would like to emphasise that it did give instructions to Member States on how to apply for reimbursement.

Also, Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004 obliges Member States to lay down rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare, and to take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.

In its proposal for a Regulation on feed and food controls (COM(2003) 52), failures to comply with the restrictions imposed by the authorities on the movement of animals or products were listed as criminal offences (Annex VI, Point 7 (b)). These provisions were not maintained by the Council and the European Parliament.

| 78. | In the event of an outbreak it is only important to know which animals of susceptible species are on the holding in order to apply the measures correctly and in particular to prevent or detect illegal movement of potentially infected or contaminated animals.
  Therefore, in the case of a suspected or confirmed outbreak Directive 85/511/EEC requires the competent authorities to carry out a census of all animals on the holding, including the animals that died from the disease. These inventories must be kept up-to-date, which cannot be always ensured by other data bases.
  The shortcomings identified by the Court are not the result of a lack of guidance by the Commission but by the administrative disorganisation attributable to the Member States, which can be accounted for to some extent by the circumstances of the crisis. |
| --- | --- |

78.

In the event of an outbreak it is only important to know which animals of susceptible species are on the holding in order to apply the measures correctly and in particular to prevent or detect illegal movement of potentially infected or contaminated animals.

Therefore, in the case of a suspected or confirmed outbreak Directive 85/511/EEC requires the competent authorities to carry out a census of all animals on the holding, including the animals that died from the disease. These inventories must be kept up-to-date, which cannot be always ensured by other data bases.

The shortcomings identified by the Court are not the result of a lack of guidance by the Commission but by the administrative disorganisation attributable to the Member States, which can be accounted for to some extent by the circumstances of the crisis.

| 79. | The Commission does not share the Court's view that the arrangements for reimbursement were not laid down in good time.






  (i) | The Commission has not changed the eligibility rules appreciably since Decision 90/424/EC was adopted.
  The Commission's specific financing decisions were always adopted as soon as it was technically possible, i.e. when the Commission had received an application for co-funding, the statement of expenditure supplied by the Member State was sufficiently reliable and the budgetary authority had made provision for financial cover for the funding.
  Financing decisions also require time to be taken to study the Member States' financial forecasts, which are often unreliable or imprecise during epidemics, and a favourable vote by the Member States in the veterinary committee followed by formal adoption by the Commission.
  The Commission has not received any complaints about the late decisions mentioned by the Court. |
| --- | --- | --- |

79.

The Commission does not share the Court's view that the arrangements for reimbursement were not laid down in good time.

(i)

The Commission has not changed the eligibility rules appreciably since Decision 90/424/EC was adopted.

The Commission's specific financing decisions were always adopted as soon as it was technically possible, i.e. when the Commission had received an application for co-funding, the statement of expenditure supplied by the Member State was sufficiently reliable and the budgetary authority had made provision for financial cover for the funding.

Financing decisions also require time to be taken to study the Member States' financial forecasts, which are often unreliable or imprecise during epidemics, and a favourable vote by the Member States in the veterinary committee followed by formal adoption by the Commission.

The Commission has not received any complaints about the late decisions mentioned by the Court.

| (ii) | The Commission has not appreciably changed the eligibility rules, since the costs incurred for preventive slaughter have always been regarded as eligible for Community funding, as they were crucial in combating the epidemic.
  The same applies to partial preventive slaughter of the different species.
  Community funding for preventive slaughter carried out by the Member States where no outbreaks occurred is not obligatory. The funding provided for by the four decisions is based on Article 5(3) of Decision 90/424/EEC. |
| --- | --- |

(ii)

The Commission has not appreciably changed the eligibility rules, since the costs incurred for preventive slaughter have always been regarded as eligible for Community funding, as they were crucial in combating the epidemic.

The same applies to partial preventive slaughter of the different species.

Community funding for preventive slaughter carried out by the Member States where no outbreaks occurred is not obligatory. The funding provided for by the four decisions is based on Article 5(3) of Decision 90/424/EEC.

| (iii) | Finally, priority was given by both the Member States and the Commission to Community financing of indemnification of livestock farmers. It was not until 27 February 2003 that the United Kingdom was able to present a provisional request for reimbursement of operational costs in addition to indemnification. |
| --- | --- |

(iii)

Finally, priority was given by both the Member States and the Commission to Community financing of indemnification of livestock farmers. It was not until 27 February 2003 that the United Kingdom was able to present a provisional request for reimbursement of operational costs in addition to indemnification.

| 80. | Detailed information on outbreaks is available in the ADNS data base.
  The Member States also regularly reported to the Standing Committee the measures that they had taken to combat the disease. |
| --- | --- |

80.

Detailed information on outbreaks is available in the ADNS data base.

The Member States also regularly reported to the Standing Committee the measures that they had taken to combat the disease.

| 81. | The model for applying for reimbursement and the information required have been standardised since the swine fever epidemic in 1997. The model was not included in the annex of the specific financing decisions but was communicated directly to the Member States. |
| --- | --- |

81.

The model for applying for reimbursement and the information required have been standardised since the swine fever epidemic in 1997. The model was not included in the annex of the specific financing decisions but was communicated directly to the Member States.

| 82. | This problem was noted by the Commission. However, when it was not possible to obtain an adequate guarantee as to the number of animals for which indemnification had actually been paid, DG SANCO applied a flat-rate financial adjustment in order to cover the financial risk incurred by the Commission. |
| --- | --- |

82.

This problem was noted by the Commission. However, when it was not possible to obtain an adequate guarantee as to the number of animals for which indemnification had actually been paid, DG SANCO applied a flat-rate financial adjustment in order to cover the financial risk incurred by the Commission.

| 83. | Given the scale and diversity of the expenditure presented, the Commission takes the view that the periods for checks are reasonable.
  Moreover, the Court's statement relates only to payment of the balance. In fact, sizable advances were paid to the Member States after the financing decisions were adopted. These were paid in 2002 (EUR 355 million to the United Kingdom on 22 February 2002, EUR 3,3 million to France on 14 March 2002, EUR 2,7 million to Ireland on 1 March 2002 and EUR 39 million to the Netherlands on 26 February 2002). These EUR 400 million represent around 86 % of the total finally paid out. |
| --- | --- |

83.

Given the scale and diversity of the expenditure presented, the Commission takes the view that the periods for checks are reasonable.

Moreover, the Court's statement relates only to payment of the balance. In fact, sizable advances were paid to the Member States after the financing decisions were adopted. These were paid in 2002 (EUR 355 million to the United Kingdom on 22 February 2002, EUR 3,3 million to France on 14 March 2002, EUR 2,7 million to Ireland on 1 March 2002 and EUR 39 million to the Netherlands on 26 February 2002). These EUR 400 million represent around 86 % of the total finally paid out.

| 85. | The reimbursement rates for veterinary expenditure were established by a Council decision.
  In the past, there was a discrepancy between the rates applied by DG SANCO and DG AGRI in the pig sector. Since the swine fever epidemic in 1997, the rates have been harmonised and set at a co-funding rate of 50 %. |
| --- | --- |

85.

The reimbursement rates for veterinary expenditure were established by a Council decision.

In the past, there was a discrepancy between the rates applied by DG SANCO and DG AGRI in the pig sector. Since the swine fever epidemic in 1997, the rates have been harmonised and set at a co-funding rate of 50 %.

| 86. | Since its first report in 1999 on ‘Income Insurance in European Agriculture’, the Commission has conducted a follow-up study on ‘Financing risk for livestock epidemics’ that includes an analysis of current practices in Member States and outlines possible solutions for the future. It appears from that study that there is no simple solution to this complex issue. The complexity of the economic problems posed by animal diseases and the ways of facing the related risks is confirmed by studies done by international organisations such as the OECD and by recent experiences in other countries of the world which have been struck by FMD, BSE or avian influenza.
  However, consultations and EU supported research on these matters continue with a view to establishing the sound scientific basis which is necessary to draft a proposal to amend Council Decision 90/424/EEC that can be supported by the EU legislator. |
| --- | --- |

86.

Since its first report in 1999 on ‘Income Insurance in European Agriculture’, the Commission has conducted a follow-up study on ‘Financing risk for livestock epidemics’ that includes an analysis of current practices in Member States and outlines possible solutions for the future. It appears from that study that there is no simple solution to this complex issue. The complexity of the economic problems posed by animal diseases and the ways of facing the related risks is confirmed by studies done by international organisations such as the OECD and by recent experiences in other countries of the world which have been struck by FMD, BSE or avian influenza.

However, consultations and EU supported research on these matters continue with a view to establishing the sound scientific basis which is necessary to draft a proposal to amend Council Decision 90/424/EEC that can be supported by the EU legislator.

| 87 and 88. | In several Member States, there are arrangements for livestock farmers to make compulsory contributions to a fund which is designed to cover the costs of eradication of animal diseases. The Commission does not think that, on the whole, the sector is profiting from an epidemic.
  These profits mainly result from an increase in the volume of meat exports to the United Kingdom and the remainder of the European Union and an increase in market prices due to falling production in the United Kingdom. The part played by the windfall effect after the crisis is impossible to assess. |
| --- | --- |

87 and 88.

In several Member States, there are arrangements for livestock farmers to make compulsory contributions to a fund which is designed to cover the costs of eradication of animal diseases. The Commission does not think that, on the whole, the sector is profiting from an epidemic.

These profits mainly result from an increase in the volume of meat exports to the United Kingdom and the remainder of the European Union and an increase in market prices due to falling production in the United Kingdom. The part played by the windfall effect after the crisis is impossible to assess.

| 89. | There is no equal treatment for breeders in all aspects throughout the Community. Tax policies remain the responsibility of the Member States.
  In 2001 the Commission was acting on the basis of Decision 90/424/EEC. |
| --- | --- |

89.

There is no equal treatment for breeders in all aspects throughout the Community. Tax policies remain the responsibility of the Member States.

In 2001 the Commission was acting on the basis of Decision 90/424/EEC.

COMMISSION MANAGEMENT AFTER THE CRISIS

| 90. | On several occasions the Commission has described the new FMD control Directive 2003/85/EC as a prudent reform of the measures in place in 2001. This Directive does not change the main principles of the control measures.






  (a) | Emergency vaccination was provided for in Directive 85/511/EEC. However, the absence of a pre-defined exit strategy, the uncertainty about the future of the vaccinated animals and their products, and the consequences for international trade discouraged Member States from simply having recourse to emergency vaccination.
  Council Directive 2003/85/EC shifts the emphasis on emergency vaccination from an instrument of last resort more to the forefront of the control measures and reflects the technical developments in laboratory diagnosis and the regulatory modifications made to the OIE Animal Health Code. |
| --- | --- | --- |

90.

On several occasions the Commission has described the new FMD control Directive 2003/85/EC as a prudent reform of the measures in place in 2001. This Directive does not change the main principles of the control measures.

(a)

Emergency vaccination was provided for in Directive 85/511/EEC. However, the absence of a pre-defined exit strategy, the uncertainty about the future of the vaccinated animals and their products, and the consequences for international trade discouraged Member States from simply having recourse to emergency vaccination.

Council Directive 2003/85/EC shifts the emphasis on emergency vaccination from an instrument of last resort more to the forefront of the control measures and reflects the technical developments in laboratory diagnosis and the regulatory modifications made to the OIE Animal Health Code.

| (b) | The provisions on contingency planning included in Directive 2003/85/EC are by and large based on the recommendations provided for in the guidelines developed in 1995 and 1998. (Documents VI/5211/95 andVI/6319/98 – Rev.1).
  The new requirements for contingency planning request also that account be taken of a worst case scenario which is defined not only by the natural course of the disease but also by the intentional release of FMD virus. |
| --- | --- |

(b)

The provisions on contingency planning included in Directive 2003/85/EC are by and large based on the recommendations provided for in the guidelines developed in 1995 and 1998. (Documents VI/5211/95 andVI/6319/98 – Rev.1).

The new requirements for contingency planning request also that account be taken of a worst case scenario which is defined not only by the natural course of the disease but also by the intentional release of FMD virus.

| (c) | As clarified in point 58, diagnosing FMD on clinical grounds in conjunction with an epidemiological link to a confirmed outbreak was already provided for in Article 5(3) of Directive 85/511/EEC. Based on the experience in 2001, Directive 2003/85/EC included this option in the definition of an outbreak. In this respect the outbreak definition in Directive 2003/85/EC is different from the definition provided for in the OIE Animal Health Code.
  However, in practice, a reasonable clinical diagnosis of FMD, even in the context of an ongoing outbreak, may only be established in animals of certain susceptible species that display clear clinical signs. |
| --- | --- |

(c)

As clarified in point 58, diagnosing FMD on clinical grounds in conjunction with an epidemiological link to a confirmed outbreak was already provided for in Article 5(3) of Directive 85/511/EEC. Based on the experience in 2001, Directive 2003/85/EC included this option in the definition of an outbreak. In this respect the outbreak definition in Directive 2003/85/EC is different from the definition provided for in the OIE Animal Health Code.

However, in practice, a reasonable clinical diagnosis of FMD, even in the context of an ongoing outbreak, may only be established in animals of certain susceptible species that display clear clinical signs.

| (d) | Article 4(3) of Directive 90/425/EEC already requires Member States to take the appropriate measures to penalise any infringement of veterinary legislation in relation to trade by natural or legal persons. However, the Council refused to reinforce further Community provisions on sanctions in case of violation of Community law, as laid down in Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004. |
| --- | --- |

(d)

Article 4(3) of Directive 90/425/EEC already requires Member States to take the appropriate measures to penalise any infringement of veterinary legislation in relation to trade by natural or legal persons. However, the Council refused to reinforce further Community provisions on sanctions in case of violation of Community law, as laid down in Article 55 of Regulation (EC) No 882/2004.

| (e) | As indicated in paragraph 80, the obligation to notify outbreaks through the system of ADNS is laid down in Directive 82/894/EEC, which also specifies the details of the required information. |
| --- | --- |

(e)

As indicated in paragraph 80, the obligation to notify outbreaks through the system of ADNS is laid down in Directive 82/894/EEC, which also specifies the details of the required information.

| 92. | (a) | In its proposal for Regulation (EC) No 882/2004 on official feed and food controls (COM(2003) 52), adopted on 29 April 2004, the Commission sought to reinforce the consequences of failure to notify a suspicion of an animal disease by qualifying it as a criminal offence leading to penal sanctions. The European Parliament and the Council have declined such reinforcement in this provision.
  Member States shall lay down the rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.
  Furthermore, Articles 3(2) and 11(4) of Council Decision 90/424/EEC clearly set incentives for early notification and conditions for compensation. In particular it provides for compensation for animals slaughtered or killed for disease control purposes. It is in the economic interest of the farmer to notify possible disease as early as possible because any animals that die before notification are not eligible for compensation. These considerations are also included in the compensation schemes of certain Member States. |
| --- | --- | --- |

92.

(a)

In its proposal for Regulation (EC) No 882/2004 on official feed and food controls (COM(2003) 52), adopted on 29 April 2004, the Commission sought to reinforce the consequences of failure to notify a suspicion of an animal disease by qualifying it as a criminal offence leading to penal sanctions. The European Parliament and the Council have declined such reinforcement in this provision.

Member States shall lay down the rules on sanctions applicable to infringements of feed and food law and other Community provisions relating to the protection of animal health and welfare and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The sanctions provided for must be effective, proportionate and dissuasive.

Furthermore, Articles 3(2) and 11(4) of Council Decision 90/424/EEC clearly set incentives for early notification and conditions for compensation. In particular it provides for compensation for animals slaughtered or killed for disease control purposes. It is in the economic interest of the farmer to notify possible disease as early as possible because any animals that die before notification are not eligible for compensation. These considerations are also included in the compensation schemes of certain Member States.

| (b) | This requirement is in line with international standards.
  Setting a shorter deadline would only be meaningful to the extent that it would become possible to punish intentional delays. However, it is necessary to acknowledge that outbreaks may occur under various conditions, including in remote areas with poor communication.
  It is important to take account of the real situation, where the notification of any suspicion to the competent authorities has to be done immediately. These authorities have to take the necessary steps according to the legislation immediately, and thereby to prevent or at least limit the spread of disease. |
| --- | --- |

(b)

This requirement is in line with international standards.

Setting a shorter deadline would only be meaningful to the extent that it would become possible to punish intentional delays. However, it is necessary to acknowledge that outbreaks may occur under various conditions, including in remote areas with poor communication.

It is important to take account of the real situation, where the notification of any suspicion to the competent authorities has to be done immediately. These authorities have to take the necessary steps according to the legislation immediately, and thereby to prevent or at least limit the spread of disease.

| (c) | Although it is advisable to slaughter the animals quickly, the need for supporting documents on the amounts to be reimbursed make it necessary to compile a detailed financial inventory. Rapid and decisive action is essential to the success of the measures. However, a detailed inventory of the animals of susceptible species was required in Articles 4 and 5 of Directive 85/511/EEC and is required in Article 4(3)(a) of Directive 2003/85/EC. |
| --- | --- |

(c)

Although it is advisable to slaughter the animals quickly, the need for supporting documents on the amounts to be reimbursed make it necessary to compile a detailed financial inventory. Rapid and decisive action is essential to the success of the measures. However, a detailed inventory of the animals of susceptible species was required in Articles 4 and 5 of Directive 85/511/EEC and is required in Article 4(3)(a) of Directive 2003/85/EC.

| 93. | A cost-benefit analysis is particularly useful only if there are alternative strategies. As the EU is recognised as free of FMD and infection, prophylactic vaccination is not a realistic option because of the many different strains and types of the virus and the exorbitant costs. Directive 2003/85/EC does not change the principles of the control policy. A cost-benefit analysis as a follow-up to the one carried out in 1989 was therefore considered unnecessary.
  However, conservative estimates only of the costs for the vaccines in case of pan-vaccination of the livestock population registered in the EU in 2001 amount to EUR 150 to 250 million per year. Were the costs for the administration of the vaccines included, this amount could easily double. These estimates do not take account of possible restrictions on exports from Member States, the increase in imports of animal products from countries vaccinating, the disruption of the single market if some Member States would not agree to prophylactic vaccination and the costs of the number of outbreaks still occurring despite vaccination.
  The economic impact analysis carried out before submitting the proposal for a new Directive estimated Commission expenditure for maintaining the disease free status and preparing for an emergency at about EUR 4 million per year.
  The control measures under Directive 2003/85/EC allow the Member States to use all available and proportionate measures to eradicate the disease as quickly as possible. Such measures could allow the coexistence of pre-emptive killing and emergency vaccination. |
| --- | --- |

93.

A cost-benefit analysis is particularly useful only if there are alternative strategies. As the EU is recognised as free of FMD and infection, prophylactic vaccination is not a realistic option because of the many different strains and types of the virus and the exorbitant costs. Directive 2003/85/EC does not change the principles of the control policy. A cost-benefit analysis as a follow-up to the one carried out in 1989 was therefore considered unnecessary.

However, conservative estimates only of the costs for the vaccines in case of pan-vaccination of the livestock population registered in the EU in 2001 amount to EUR 150 to 250 million per year. Were the costs for the administration of the vaccines included, this amount could easily double. These estimates do not take account of possible restrictions on exports from Member States, the increase in imports of animal products from countries vaccinating, the disruption of the single market if some Member States would not agree to prophylactic vaccination and the costs of the number of outbreaks still occurring despite vaccination.

The economic impact analysis carried out before submitting the proposal for a new Directive estimated Commission expenditure for maintaining the disease free status and preparing for an emergency at about EUR 4 million per year.

The control measures under Directive 2003/85/EC allow the Member States to use all available and proportionate measures to eradicate the disease as quickly as possible. Such measures could allow the coexistence of pre-emptive killing and emergency vaccination.

| 94. | The most recent modifications made to the FMD Chapter in the OIE Animal Health Code helped the Commission and the Member States to adapt the Community control measures. However, the scientific basis for this move of the OIE comes by and large from the research carried out in Europe and supported by the Commission. It is worth comparing the report of the Scientific Committee of 1999 on emergency vaccination with the current OIE recommendation to acknowledge its pioneering character. |
| --- | --- |

94.

The most recent modifications made to the FMD Chapter in the OIE Animal Health Code helped the Commission and the Member States to adapt the Community control measures. However, the scientific basis for this move of the OIE comes by and large from the research carried out in Europe and supported by the Commission. It is worth comparing the report of the Scientific Committee of 1999 on emergency vaccination with the current OIE recommendation to acknowledge its pioneering character.

| 95. | The Commission made numerous interventions in multilateral and bilateral forums to promote the principles of regionalisation.
  The regionalisation policy dates back to Directive 72/462/EEC and has been at the heart of EC import and trade policy ever since.
  The fact that, in an outbreak situation, certain third countries do not recognise the regionalisation proposed by the Commission and impose unjustified restrictions on trade suggests that these restrictions are primarily motivated by commercial considerations. |
| --- | --- |

95.

The Commission made numerous interventions in multilateral and bilateral forums to promote the principles of regionalisation.

The regionalisation policy dates back to Directive 72/462/EEC and has been at the heart of EC import and trade policy ever since.

The fact that, in an outbreak situation, certain third countries do not recognise the regionalisation proposed by the Commission and impose unjustified restrictions on trade suggests that these restrictions are primarily motivated by commercial considerations.

| 96. | For the Commission and the Member States there are no realistic alternatives to the current provisions. In order to minimise the risks of economic sanctions in case of outbreaks of FMD, Directive 2003/85/EC provides the Member States with a maximum of flexibility as regards the control instruments employed to eradicate the disease quickly.
  Moreover, the decision on emergency vaccination will in future be influenced by considerations such as Community legislation on the protection of the environment, on animal welfare and also, very importantly, the lack of public acceptance for the mass killing of animals.
  To limit the detrimental impact of international sanctions, the Community has therefore promoted the concept of regionalisation for many years, and not least since its study of 1989, both in the framework of the OIE and of veterinary agreements with important trade partners. |
| --- | --- |

96.

For the Commission and the Member States there are no realistic alternatives to the current provisions. In order to minimise the risks of economic sanctions in case of outbreaks of FMD, Directive 2003/85/EC provides the Member States with a maximum of flexibility as regards the control instruments employed to eradicate the disease quickly.

Moreover, the decision on emergency vaccination will in future be influenced by considerations such as Community legislation on the protection of the environment, on animal welfare and also, very importantly, the lack of public acceptance for the mass killing of animals.

To limit the detrimental impact of international sanctions, the Community has therefore promoted the concept of regionalisation for many years, and not least since its study of 1989, both in the framework of the OIE and of veterinary agreements with important trade partners.

| 97. | Member States are regularly visited by the inspectors of the FVO and relevant aspects of the implementation of Community veterinary legislation are evaluated. The final version of the mission reports is then published on the Internet.
  Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.
  In addition and in line with the request of the European Parliament, Member States are called on to ensure in the context of their contingency planning that farmers are familiar with and are applying the general rules on disease control and biosecurity. |
| --- | --- |

97.

Member States are regularly visited by the inspectors of the FVO and relevant aspects of the implementation of Community veterinary legislation are evaluated. The final version of the mission reports is then published on the Internet.

Article 3 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and the Council on official feed and food controls provides for official controls on all levels of the food chain.

In addition and in line with the request of the European Parliament, Member States are called on to ensure in the context of their contingency planning that farmers are familiar with and are applying the general rules on disease control and biosecurity.

| 98. | The Commission had already alerted the Member States to the issue of agricultural insurance when it presented the Council Presidency's memorandum in 2002. |
| --- | --- |

98.

The Commission had already alerted the Member States to the issue of agricultural insurance when it presented the Council Presidency's memorandum in 2002.

| 99. | The Commission explained its activities in relation to a critical review of the provisions currently contained in Decision 90/424/EEC in its reply to point 86.
  The Commission is aware of the conclusions of the study on current animal health insurance practices in Member States. However, the Commission cannot prioritise one suggested solution before all aspects of any possible new system for the compensation of livestock farmers have been considered, including, for example, the implications for competition. |
| --- | --- |

99.

The Commission explained its activities in relation to a critical review of the provisions currently contained in Decision 90/424/EEC in its reply to point 86.

The Commission is aware of the conclusions of the study on current animal health insurance practices in Member States. However, the Commission cannot prioritise one suggested solution before all aspects of any possible new system for the compensation of livestock farmers have been considered, including, for example, the implications for competition.

| 100. | The Commission has arranged for the translation of the study into one more official language in order to supply a copy of the study to the veterinary services in the Member States for reflection.
  Under B2004, a specific budget heading 17 01 04 04 is intended to fund a pilot study on a ‘Financing model incorporating the risks of diseases affecting cattle’. The purpose of this follow-up study is to obtain expert estimates and calculations in order to complete an impact assessment.
  It is envisaged to discuss the issue with the Chief Veterinary Officers in September and to present initial results of this study at the International Conference on the prevention and control of infectious diseases organised by the Netherlands Presidency in December 2004. |
| --- | --- |

100.

The Commission has arranged for the translation of the study into one more official language in order to supply a copy of the study to the veterinary services in the Member States for reflection.

Under B2004, a specific budget heading 17 01 04 04 is intended to fund a pilot study on a ‘Financing model incorporating the risks of diseases affecting cattle’. The purpose of this follow-up study is to obtain expert estimates and calculations in order to complete an impact assessment.

It is envisaged to discuss the issue with the Chief Veterinary Officers in September and to present initial results of this study at the International Conference on the prevention and control of infectious diseases organised by the Netherlands Presidency in December 2004.

CONCLUSIONS AND RECOMMENDATIONS

| 101. | The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries. |
| --- | --- |

101.

The introduction of the ‘non-vaccination’ policy was accompanied by a range of measures including improved movement controls, better protection of borders, import requirements, a system of compensation, a system of antigen reserves for the formulation of vaccines and capacity building for laboratories and also support measures to neighbouring third countries.

| 102. | The Commission considers that the legal provisions in place in 2001 were sufficient to keep O1-PanAsia FMD virus out of the Community.
  There are limits to the extent that the Commission can interfere with the Member States' authority in matters of police and administrative organisation, which are attributed to the nature of the competences vested to the Community.
  The Commission, with its critical analysis of mission findings and its determination to constantly improve both legislation and its implementation, considers that even more surveillance and supervision on its part could not have limited the impact of the 2001 outbreak.
  The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products, for example certain meat and milk products and a whole range of animal by-products, with the affected Member States and commencing for the United Kingdom, but similarly for the Netherlands, a carefully operated phasing-out of the restrictions in October 2001, for example fresh pig meat from the East Anglia pig areas followed gradually by other products as a consequence of the progress made in the completion of the post-outbreak surveillance.
  In ‘application’ of the OIE code a country may regain its previous disease- and infection-free status ‘three months after the last case where a stamping-out policy and serological surveillance are applied....’ With the last outbreak in the United Kingdom in September 2001 and the first meeting of the appropriate Commission of the OIE in January 2002, the United Kingdom was recognised as free of the disease by the OIE at the earliest opportunity. The other three Member States affected by FMD also regained their free status within three months of the last outbreak or the slaughter of the last vaccinated animals respectively.
  Despite some initial problems with certain trade partners the regionalisation of the EU on the basis of Member States was quickly re-installed and trade resumed from Member States not affected by the disease. The EU as a whole was therefore not blocked for all products for a period of 12 months. |
| --- | --- |

102.

The Commission considers that the legal provisions in place in 2001 were sufficient to keep O1-PanAsia FMD virus out of the Community.

There are limits to the extent that the Commission can interfere with the Member States' authority in matters of police and administrative organisation, which are attributed to the nature of the competences vested to the Community.

The Commission, with its critical analysis of mission findings and its determination to constantly improve both legislation and its implementation, considers that even more surveillance and supervision on its part could not have limited the impact of the 2001 outbreak.

The 2001 FMD epidemic had a significant impact on animal husbandry in the whole of the EC in spite of taking all possible measures to continue trade in safe products, for example certain meat and milk products and a whole range of animal by-products, with the affected Member States and commencing for the United Kingdom, but similarly for the Netherlands, a carefully operated phasing-out of the restrictions in October 2001, for example fresh pig meat from the East Anglia pig areas followed gradually by other products as a consequence of the progress made in the completion of the post-outbreak surveillance.

In ‘application’ of the OIE code a country may regain its previous disease- and infection-free status ‘three months after the last case where a stamping-out policy and serological surveillance are applied....’ With the last outbreak in the United Kingdom in September 2001 and the first meeting of the appropriate Commission of the OIE in January 2002, the United Kingdom was recognised as free of the disease by the OIE at the earliest opportunity. The other three Member States affected by FMD also regained their free status within three months of the last outbreak or the slaughter of the last vaccinated animals respectively.

Despite some initial problems with certain trade partners the regionalisation of the EU on the basis of Member States was quickly re-installed and trade resumed from Member States not affected by the disease. The EU as a whole was therefore not blocked for all products for a period of 12 months.

| 103. | Council Decision 90/424/EEC clearly relates the compensation for farmers to the animals that had been killed for disease control purposes. This requirement encourages farmers to report the disease as early as possible for financial reasons. Timely, adequate and fair compensation is therefore essential to ensure cooperation of the farming community.
  Farmers are also sanctioned if they disobey veterinary restrictions on movement of animals and products, and the basic provisions for Member States imposing such sanctions are laid down for in vertical and horizontal Community legislation. |
| --- | --- |

103.

Council Decision 90/424/EEC clearly relates the compensation for farmers to the animals that had been killed for disease control purposes. This requirement encourages farmers to report the disease as early as possible for financial reasons. Timely, adequate and fair compensation is therefore essential to ensure cooperation of the farming community.

Farmers are also sanctioned if they disobey veterinary restrictions on movement of animals and products, and the basic provisions for Member States imposing such sanctions are laid down for in vertical and horizontal Community legislation.

| 104. | The Commission shares the Court's view that even more precise directives to the Member States are required for shouldering the burden of indemnification expenditure. Such directives are currently being drafted. A draft regulation formalising the arrangements for granting Community co-funding will be presented to the Member States soon. At present, all the files have been closed except for the one relating to operating costs in the United Kingdom (for which the application for reimbursement was presented only in 2003) and corresponding reimbursements were made as soon as the financial checks, which were intensified owing to the amounts involved and the complexity of the file, had been completed. The results of these checks were that applications for almost EUR 583 million, or 55 % of the total, were rejected without prompting any dispute with the Member States. The discrepancies ascertained by the Court are a result of the Member States' practices which the Commission has no legal authority to harmonise. On the other hand, the Commission has been scrupulous in ensuring that reimbursements to the Member States are corrected if necessary in order to ensure that they are treated equally. Moreover, it is stated under point 70 that any accumulation of premiums and indemnifications should be prohibited explicitly.
  The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission always took the view that, first, the premium could be granted to producers irrespective of the state of health of their livestock and, second, that there was good reason for granting the premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse. |
| --- | --- |

104.

The Commission shares the Court's view that even more precise directives to the Member States are required for shouldering the burden of indemnification expenditure. Such directives are currently being drafted. A draft regulation formalising the arrangements for granting Community co-funding will be presented to the Member States soon. At present, all the files have been closed except for the one relating to operating costs in the United Kingdom (for which the application for reimbursement was presented only in 2003) and corresponding reimbursements were made as soon as the financial checks, which were intensified owing to the amounts involved and the complexity of the file, had been completed. The results of these checks were that applications for almost EUR 583 million, or 55 % of the total, were rejected without prompting any dispute with the Member States. The discrepancies ascertained by the Court are a result of the Member States' practices which the Commission has no legal authority to harmonise. On the other hand, the Commission has been scrupulous in ensuring that reimbursements to the Member States are corrected if necessary in order to ensure that they are treated equally. Moreover, it is stated under point 70 that any accumulation of premiums and indemnifications should be prohibited explicitly.

The system of direct payments, including the slaughtering premium, is designed to compensate for the effect on producers' income of the gradual reduction of the level of market support introduced by the Agenda 2000 reform. The Commission always took the view that, first, the premium could be granted to producers irrespective of the state of health of their livestock and, second, that there was good reason for granting the premium for animals slaughtered to combat FMD, if the regulatory conditions for granting the premium were met and the animals were slaughtered in a slaughterhouse.

| 105. | The Commission holds that it has learned the financial lessons of each disease, first by establishing an increasingly precise framework for eligible expenditure and now by looking at ways to simplify the rules.
  Although the Council has decided that the Member States should benefit from Community financial support to eradicate the disease, this does not alter the fact that the specific financing decisions adopted by the Commission after receiving a request for reimbursement (the general framework is mentioned in Council Decision 90/424/EC) point out that this is contingent on the planned action being taken immediately, such as isolation of the holding from the time of suspicion and, following official confirmation of the disease:






  — | slaughter of animals of susceptible species, |
| --- | --- | --- |

105.

The Commission holds that it has learned the financial lessons of each disease, first by establishing an increasingly precise framework for eligible expenditure and now by looking at ways to simplify the rules.

Although the Council has decided that the Member States should benefit from Community financial support to eradicate the disease, this does not alter the fact that the specific financing decisions adopted by the Commission after receiving a request for reimbursement (the general framework is mentioned in Council Decision 90/424/EC) point out that this is contingent on the planned action being taken immediately, such as isolation of the holding from the time of suspicion and, following official confirmation of the disease:

—

slaughter of animals of susceptible species,

| — | their destruction, |
| --- | --- |

—

their destruction,

| — | destruction of contaminated feed or materials, |
| --- | --- |

—

destruction of contaminated feed or materials,

| — | cleaning, disinfestation and disinfection of the holding and equipment, |
| --- | --- |

—

cleaning, disinfestation and disinfection of the holding and equipment,

| — | setting up of protection zones. |
| --- | --- |

—

setting up of protection zones.

Moreover, on the strength of the experience gained in the classical swine fever epidemic in the Netherlands in 1997 (and, a posteriori, the positive judgment delivered by the Court of Justice at the end of 2003 in the case between the Commission and the Netherlands authorities on the financial corrections made to the request for reimbursement) and its desire to protect Community financial interests, the Commission deliberately laid down more stringent criteria for eligibility of expenditure in the financing decisions applicable to FMD.

These criteria were approved by the States concerned through the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health.

Nevertheless, the Commission also learned the lessons of monitoring expenditure on FMD.

As it is always at pains to protect the Community's financial interests and also to simplify monitoring for both the Commission and the Member States, the Commission will shortly present a draft regulation laying down the expenditure that is eligible for Community funding.

| 106. | (a) | As control strategies must be scrutinised on a regular basis, Article 72(10) of Council Directive 2003/85/EC contains specific provisions on contingency planning, real-time exercises and in particular reporting to the Commission about the main findings of these exercises and the necessary adjustments to the contingency plans.
  In addition, the Commission is following closely the FMD situation in the world and the development of the relevant chapter in the OIE Animal Health Code. Commission funding of major research projects on FMD has been agreed in recent months and this will contribute to the development of the legislation where necessary. |
| --- | --- | --- |

106.

(a)

As control strategies must be scrutinised on a regular basis, Article 72(10) of Council Directive 2003/85/EC contains specific provisions on contingency planning, real-time exercises and in particular reporting to the Commission about the main findings of these exercises and the necessary adjustments to the contingency plans.

In addition, the Commission is following closely the FMD situation in the world and the development of the relevant chapter in the OIE Animal Health Code. Commission funding of major research projects on FMD has been agreed in recent months and this will contribute to the development of the legislation where necessary.

| (b) | The Commission considers that the appropriate legal provisions guaranteeing fair and timely compensation are in place to encourage early notification of suspicions and that Member States are bound and economically motivated to enforce the restrictions necessary to contain and eradicate the disease. |
| --- | --- |

(b)

The Commission considers that the appropriate legal provisions guaranteeing fair and timely compensation are in place to encourage early notification of suspicions and that Member States are bound and economically motivated to enforce the restrictions necessary to contain and eradicate the disease.

| (c) | As indicated above, the Commission will shortly present a draft regulation laying down expenditure that is eligible for Community funding.
  The ban on export of live animals and their products was introduced on 21 February 2001.
  The United Kingdom had therefore some initial problems to provide all the information to recipient Member States for the exports of sheep before that date in relation to holdings of origin that were subsequently, given an incubation period of about a fortnight, identified as outbreaks.
  By adopting Decision 2001/190/EC on 8 March 2001, the Commission approved the measures already taken by the Member States, including the pre-emptive killing of all sheep imported from the United Kingdom between 1 and 21 February 2001. The problems relating to the tracing of these animals were thereby solved.
  The first outbreak was confirmed on 20 February 2001 at the abattoir in Essex. On 21 February 2001 the second outbreak was confirmed on the farm next to the abattoir and on 22 February another outbreak, both related to the movement of animals from the slaughterhouse to the farm and subsequent contacts. All these outbreaks have per se no epidemiological importance with regard to the 2001 FMD epidemic, as they were marginal and dead-end events. |
| --- | --- |

(c)

As indicated above, the Commission will shortly present a draft regulation laying down expenditure that is eligible for Community funding.

The ban on export of live animals and their products was introduced on 21 February 2001.

The United Kingdom had therefore some initial problems to provide all the information to recipient Member States for the exports of sheep before that date in relation to holdings of origin that were subsequently, given an incubation period of about a fortnight, identified as outbreaks.

By adopting Decision 2001/190/EC on 8 March 2001, the Commission approved the measures already taken by the Member States, including the pre-emptive killing of all sheep imported from the United Kingdom between 1 and 21 February 2001. The problems relating to the tracing of these animals were thereby solved.

The first outbreak was confirmed on 20 February 2001 at the abattoir in Essex. On 21 February 2001 the second outbreak was confirmed on the farm next to the abattoir and on 22 February another outbreak, both related to the movement of animals from the slaughterhouse to the farm and subsequent contacts. All these outbreaks have per se no epidemiological importance with regard to the 2001 FMD epidemic, as they were marginal and dead-end events.

---

(1)  Pärast suu- ja sõrataudi puhanguid Itaalias ja Kreekas, millele kontrollikoda allpool viitab, analüüsis komisjon koos liikmesriikidega alalises veterinaarkomitees epidemioloogilist olukorda ja kohaldatud kontrollimeetmete mõju; kõiki liikmesriike hõlmavate töögruppide tulemuse põhjal koostati 1998. aastal raport, milles esitati suu- ja sõrataudi edasise kontrollipoliitika põhimõtted. Teaduskomitee koostas 1999. aastal samuti raporti erakorralise vaktsineerimise kohta. Igal aastal kooskõlastab komisjon rahvusvahelise episootiaameti üldistungjärgul liikmesriikide seisukoha, kaasa arvatud seisukohad loomatervishoiu eeskirja suu- ja sõrataudi peatüki kohta. Liikmesriigid koos komisjoni kui vaatlejaga arutavad FAOs Euroopa Komisjoni suu- ja sõrataudi tõrje raames kaks korda aastas suu- ja sõrataudi olukorda maailmas ja Euroopas. Võttes arvesse möödunud kriiside kogemust, võeti nõukogu direktiivis 2001/89/EÜ kokku õppetunnid, mis saadi sigade klassikalise katku epideemiaga Euroopa Ühenduse piirkondades 1996/97. aastal, ning anti piisavad võimalused kariloomade peamiste nakkushaiguste tõrje ja likvideerimise võtmestrateegiate arutamiseks. Pisut hiljem ning 2001. aasta kriisi valguses taaskinnitati ühenduse 1990. aastal sätestatud strateegia ühehäälselt rahvusvahelisel konverentsil detsembris 2001, Euroopa Parlamendi resolutsioonis detsembris 2002, komisjoni ettepanekus nõukogule uue direktiivi väljaandmise kohta detsembris 2002 ning nõukogu direktiivis 2003/85/EÜ Euroopa Parlamendi, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Euroopa Regioonide Komitee arvamuse põhjal.

(2)  Euroopa Parlamendi 28. novembri 2002. aasta raport suu- ja sõrataudi vastu võitlemise kohta Euroopa Liidus 2001. aastal ning meetmed loomataudide ärahoidmiseks ja nende vastu võitlemiseks Euroopa Liidus (FINAL A5-045/2002).

(3)  For sheep and goats (Directive 91/68/EEC) and for other biungulates (Directive 92/65/EEC).

(4)  FMD 2001-Lessons to be Learned Inquiry Report (p. 34)

(5)  Document VI/5211/95 point 6.12.

(6)  The principle of transfer of the ‘Market guarantee’ to ‘Veterinary guarantee’ of the selective compulsory slaughtering programmes will take effect on 1 January 2005.

---