----

----

I Meddelelser

Rådet

----

RÅDETS AFGØRELSE

af 2. december 2004

om ændring af Rådets afgørelse af 27. marts 2000 om bemyndigelse af Europols direktør til at indlede forhandlinger om aftaler med tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet EU

(2004/C 317/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til artikel 42, stk. 2, artikel 10, stk. 4, og artikel 18 i konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen) (1),

under henvisning til Rådets retsakt af 3. november 1998 om fastsættelse af regler for Europols eksterne forbindelser med tredjelande og organisationer, der ikke er tilknyttet Den Europæiske Union (2), særlig artikel 2,

under henvisning til Rådets retsakt af 3. november 1998 om fastsættelse af regler for Europols modtagelse af oplysninger fra tredjepart (3), særlig artikel 2,

under henvisning til Rådets retsakt af 12. marts 1999 om fastsættelse af regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer (4), særlig artikel 2 og 3, og

ud fra følgende betragtninger:

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Rådets afgørelse af 27. marts 2000 ændres således:

Artikel 2

Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft dagen efter vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2004.

På Rådets vegne

P. H. DONNER

Formand

----

(1)EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2.

(2)EFT C 26 af 30.1.1999, s. 19.

(3)EFT C 26 af 30.1.1999, s. 17.

(4)EFT C 88 af 30.3.1999, s. 1.

(5)EFT C 106 af 13.4.2000, s. 1. Senest ændret ved afgørelse af 13. juni 2002 (EFT C 150 af 22.6.2002, s. 1).

----

----

OVERSIGT OVER UDNÆVNELSER FORETAGET AF RÅDET

(maj, juni, juli og august 2004) (det sociale område)

(2004/C 317/02)

----

----

RÅDETS AFGØRELSE

af 13. december 2004

om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene

(2004/C 317/03)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af leve- og arbejdsvilkårene (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1947/93 (2), særlig artikel 6,

under henvisning til de kandidatlister, som medlemsstaternes regeringer (for så vidt angår regeringsrepræsentanterne) og Kommissionen (for så vidt angår repræsentanterne for arbejdstagernes og arbejdsgivernes faglige organisationer) har fremlagt, og

ud fra følgende betragtninger:

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Eneste artikel

Til medlemmer af og suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene udnævnes for perioden fra den 19. oktober 2004 til den 18. oktober 2007:

I.   REGERINGSREPRÆSENTANTER

II.   REPRÆSENTANTER FOR ARBEJDSTAGERNES FAGLIGE ORGANISATIONER

III.   REPRÆSENTANTER FOR ARBEJDSGIVERNES FAGLIGE ORGANISATIONER

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2004.

På Rådets vegne

B. R. BOT

Formand

----

(1)EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1.

(2)EFT L 181 af 23.7.1993, s. 13.

(3)EFT C 327 af 22.11.2001, s. 1.

(4)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

----

Kommissionen

----

Euroens vekselkurs (1)

21. december 2004

(2004/C 317/04)

1 euro= 

----

(1)

Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.

----

----

Ingen indsigelse mod en anmeldt fusion

(Sag COMP/M.3572 — CEMEX/RMC)

(2004/C 317/05)

(EØS-relevant tekst)

Den 8. december 2004 besluttede Kommissionen ikke at rejse indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og at erklære den forenelig med fællesmarkedet. Denne beslutning er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004. Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på engelsk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den kan fås:

----

II Forberedende retsakter i henhold til afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union

----

Initiativ fra Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland med henblik på vedtagelse af Rådets afgørelse om beskyttelse af euroen mod falskmøntneri ved udpegelse af Europol til centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri

(2004/C 317/06)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra c), og artikel 34, stk. 2, litra c),

under henvisning til initiativet fra Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik samt Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (1),

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og

ud fra følgende betragtninger:

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

1.   For de medlemsstater, der er kontraherende parter i Genève-konventionen, nemlig Østrig, Belgien, Den Tjekkiske Republik, Danmark, Finland, Frankrig, Tyskland, Grækenland, Ungarn, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Polen, Portugal, Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige, fungerer Europol i henhold til erklæringen i bilaget hertil, i det følgende benævnt »erklæringen«, som centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri, jf. artikel 12, første punktum, i Genève-konventionen. De nationale centralkontorer har fortsat kompetence med hensyn til falskmøntneri i forbindelse med alle øvrige valutaer samt opgaver, der henhører under centralkontoret og ikke er uddelegeret til Europol i henhold til erklæringen.

2.   Medlemsstater, der endnu ikke er kontraherende parter i Genève-konventionen, nemlig Cypern, Estland, Letland, Litauen, Malta, Slovakiet og Slovenien, tiltræder Genève-konventionen. Ved deres tiltrædelse af Genève-konventionen udpeger de i henhold til erklæringen Europol til centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri, jf. artikel 12, første punktum, i Genève-konventionen.

Artikel 2

1.   Regeringerne for de medlemsstater, der er kontraherende parter i Genève-konventionen, udsteder erklæringen og bemyndiger Forbundsrepublikken Tysklands repræsentant til at videresende erklæringerne til FN's generalsekretær.

2.   Når regeringerne for de medlemsstater, der endnu ikke er kontraherende parter i Genève-konventionen, tiltræder denne konvention, udsteder de straks erklæringen og bemyndiger Forbundsrepublikken Tysklands repræsentant til at videresende den til FN's generalsekretær.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i ..., den

På Rådets vegne

Formand

----

(1)  EUT C ....

(2)  Udtalelse af ... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3) EFT L 181 af 4.7.2001, s. 6.

----

BILAG

Erklæring fra ... om udpegelse af Europol til centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri

EU-medlemsstat ... har bemyndiget Den Europæiske Politienhed (i det følgende benævnt »Europol«) til at bekæmpe euro-falskmøntneri.

For at Genève-konventionen af 1929 kan fungere mere effektivt, skal ... fremover opfylde sine forpligtelser på følgende måde:

Repræsentantens navn ..., (dato) ....

----

(1)EFT C 316 af 27.11.1995, s. 1.

(2)  Rådets retsakt af 12. marts 1999 om fastsættelse af regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer (EFT C 88 af 30.3.1999, s. 1) og Rådets retsakt af 28. februar 2002 om ændring af Rådets retsakt af 12. marts 1999 om fastsættelse af regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer (EFT C 76 af 27.3.2002, s. 1).

----