# Euroopan unionin C 303/2004

| | ISSN 1725-2490 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 303 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 47. vuosikerta7. joulukuuta 2004 |

ISSN 1725-2490

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 303

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

47. vuosikerta7. joulukuuta 2004

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | I   Tiedonantoja |
| | Tilintarkastustuomioistuin |
| 2004/C 303/1 | Erityiskertomus nro 4/2004 Euroopan laajuisen yhteistyön ohjelmatyöstä — Interreg III -yhteisöaloite — sekä komission vastaukset | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

I   Tiedonantoja

Tilintarkastustuomioistuin

2004/C 303/1

Erityiskertomus nro 4/2004 Euroopan laajuisen yhteistyön ohjelmatyöstä — Interreg III -yhteisöaloite — sekä komission vastaukset

1

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Tiedonantoja

Tilintarkastustuomioistuin

| 7.12.2004 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 303/1 |
| --- | --- | --- | --- |

7.12.2004

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 303/1

---

ERITYISKERTOMUS nro 4/2004

Euroopan laajuisen yhteistyön ohjelmatyöstä — Interreg III -yhteisöaloite — sekä komission vastaukset

(annettu EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

(2004/C 303/01)

SISÄLLYS

| I—XI | TIIVISTELMÄ | 5 |
| --- | --- | --- |

I—XI

| 1—11 | JOHDANTO | 6 |
| --- | --- | --- |

1—11

| 1—5 | Taustaa | 6 |
| --- | --- | --- |

1—5

| 6—9 | Yhteisöaloitteen keskeiset piirteet kaudella 2000–2006 | 7 |
| --- | --- | --- |

6—9

| 10—11 | Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus | 7 |
| --- | --- | --- |

10—11

| 12—29 | KOMISSION SUUNTAVIIVAT | 8 |
| --- | --- | --- |

12—29

| 13—14 | Onko suuntaviivoissa määritelty asianmukaisesti Euroopan laajuinen hanke? | 8 |
| --- | --- | --- |

13—14

| 15—16 | Sisältyykö suuntaviivoihin erityisiä toteuttamissääntöjä? | 8 |
| --- | --- | --- |

15—16

| 17—25 | Esitetäänkö suuntaviivoissa erityisiä ja mitattavissa olevia tavoitteita ja tarkoin kohdennettuja toimenpiteitä? | 8 |
| --- | --- | --- |

17—25

| 19—21 | Tavoitteet ja indikaattorit | 9 |
| --- | --- | --- |

19—21

| 22—25 | Toimenpiteiden kohdentaminen | 9 |
| --- | --- | --- |

22—25

| 26—27 | Onko tukikelpoiset alueet määritelty asianmukaisesti? | 10 |
| --- | --- | --- |

26—27

| 28—29 | Ovatko jäsenvaltiot ottaneet suuntaviivat ja menettelyjä koskevat asiakirjat ajoissa käyttöön? | 10 |
| --- | --- | --- |

28—29

| 30—39 | KOMISSION YHTEISÖALOITEOHJELMAA KOSKEVIEN EHDOTUSTEN TARKASTUSMENETTELY | 10 |
| --- | --- | --- |

30—39

| 31—34 | Onko neuvontamenettely parantanut yhteisöaloiteohjelman laatua? | 10 |
| --- | --- | --- |

31—34

| 35—39 | Onko komissio hyväksynyt yhteisöaloiteohjelmat määräajassa? | 11 |
| --- | --- | --- |

35—39

| 40—50 | VALMISTELUA JA TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVA YHTEISTYÖ | 11 |
| --- | --- | --- |

40—50

| 41—42 | Onko yhteisöaloiteohjelmia valmisteltaessa sovellettu kuulemismenettelyä? | 11 |
| --- | --- | --- |

41—42

| 43—50 | Tekevätkö jäsenvaltiot yhteistyötä yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanossa? | 12 |
| --- | --- | --- |

43—50

| 51—69 | YHDENMUKAISUUS LÄHTÖTILANTEEN SELVITTÄMISTAVAN, TOIMENPITEIDEN VALINNAN JA ENSIMMÄISTEN HYVÄKSYTTYJEN HANKKEIDEN LISÄARVON KESKEN | 12 |
| --- | --- | --- |

51—69

| 52 | Edistääkö ennakkoarviointi ohjelmien laadintaa? | 13 |
| --- | --- | --- |

52

| 53—54 | Onko edelliseltä ohjelmatyökaudelta saadut tulokset otettu huomioon? | 13 |
| --- | --- | --- |

53—54

| 55—57 | Onko hankkeen piiriin kuuluvien alueiden tilanteita analysoitu kokonaisvaltaisesti? | 13 |
| --- | --- | --- |

55—57

| 58 | Onko valtioiden välisten rajojen olemassaolo syynä asiaan liittyviin ongelmiin? | 13 |
| --- | --- | --- |

58

| 59—63 | Perustuvatko ohjelmien ensisijaiset toimintalinjat todettuihin tarpeisiin? | 14 |
| --- | --- | --- |

59—63

| 64—65 | Täydentävätkö Interreg III -yhteisöaloiteohjelmat ja EAKR:n perinteiset tukimuodot toisiaan? | 14 |
| --- | --- | --- |

64—65

| 66—69 | Sisältyykö ensimmäisiin hyväksyttyihin hankkeisiin lisäarvoa ja ovatko ne Euroopan laajuisia? | 14 |
| --- | --- | --- |

66—69

| 70—78 | SAAVUTETUN EDISTYKSEN TOTEAMINEN JÄLKIKÄTEEN | 15 |
| --- | --- | --- |

70—78

| 71—72 | Ovatko ohjelmien tavoitteet hyvin laadittuja? | 15 |
| --- | --- | --- |

71—72

| 73—78 | Ovatko tavoitteet mitattavissa ja määrällisesti ilmaistavissa? | 15 |
| --- | --- | --- |

73—78

| 79—99 | PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET | 16 |
| --- | --- | --- |

79—99

| 79—96 | Päätelmä | 16 |
| --- | --- | --- |

79—96

| 80—83 | Suuntaviivojen painopiste oli toimintamenettelyissä, mutta suuntaviivat annettiin käyttöön myöhäisessä vaiheessa ja niissä esitetyt tavoitteet olivat liian yleisluontoisia | 16 |
| --- | --- | --- |

80—83

| 84—85 | Yhteisöaloitteen ohjelmaehdotusten tarkastelussa parantamisen varaa | 16 |
| --- | --- | --- |

84—85

| 86—87 | Täytäntöönpanon valmistelu ja aloitus yleisesti yhteistyössä | 17 |
| --- | --- | --- |

86—87

| 88—94 | Analyysit kuuluvat ohjelmiin, mutta niiden hyöty on vähäinen; analyysien ja ohjelmiin liittyvien toimenpiteiden määrittelyn välinen yhteys puuttuu; hankkeilla pitäisi olla enemmän lisäarvoa | 17 |
| --- | --- | --- |

88—94

| 95—96 | Käytössä olevat välineet ovat riittämättömiä mitattaessa yhteisöaloiteohjelmien vaikutusta niiden tavoitteisiin nähden | 17 |
| --- | --- | --- |

95—96

| 97—99 | Suositukset | 17 |
| --- | --- | --- |

97—99

| Komission vastaukset | 29 |
| --- | --- |

LYHENNELUETTELO JA SANASTO

| Aluekehityssuunnitelma | Hallitustenvälinen ohjeellinen, ei luonteeltaan rajoittava asiakirja, joka hyväksyttiin Potsdamissa, toukokuussa 1999 pidetyssä aluesuunnittelusta vastaavien ministerien epävirallisessa kokouksessa. Asiakirja sisältää poliittiset suuntaviivat unionin alueeseen merkittävästi vaikuttavien yhteisön alakohtaisten politiikkojen yhteistyön kehittämistä varten. |
| --- | --- |
| EAKR | Euroopan aluekehitysrahasto |
| EAKS | Euroopan aluekehityssuunnitelma |
| GEIE | Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä. Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2137/85, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1985 (EYVL L 199, 31.7.1985, s. 1) säädetty oikeudellinen rakenne. Asetuksen perusteella eri jäsenvaltioiden oikeushenkilöt ja luonnolliset henkilöt voivat oikeudellisesti kokoontua. |
| Euroopan laajuinen | Yleisluonteinen ilmaus, jota käytetään aloitteen kolmesta eri ohjelmalohkosta: raja-alueiden yhteistyö (ohjelmalohko A), rajat ylittävä yhteistyö (ohjelmalohko B) ja alueiden välinen yhteistyö (ohjelmalohko C). |
| Hallintoviranomainen | Tukiohjelman hallinnoinnista vastaavaksi nimitetty viranomainen tai elin. Hallintoviranomainen vastaa toisaalta hallinnoinnin säännönmukaisuudesta ja vaikuttavuudesta sekä toisaalta täytäntöönpanosta (ehdotettujen toimien vastaanotto, tarkastelu ja arviointi, tietojen keruu, vuosikertomus, väliarvioinnit jne.). |
| Maksuviranomainen | Viranomainen tai elin, jonka tehtävänä on laatia ja välittää maksupyyntöjä sekä ottaa vastaan komission suorittamat maksut. |
| NUTS | Tilastollinen alueluokitus, jonka mukaan jäsenvaltiot jaetaan hierarkkisesti NUTS I-, NUTS II- ja NUTS III -tason alueisiin. Euroopan unionin alue koostuu näin ollen 78:sta NUTS I -alueesta, 210:stä NUTS II -alueesta ja 1 093:sta NUTS III -alueesta. |
| Ohjauskomitea | Komitea vastaa hankkeiden yhteisestä valinnasta sekä niiden täytäntöönpanon koordinoidusta seurannasta. Komitea koostuu eri maiden edustajista. Sen tehtäviä voi tarvittaessa hoitaa seurantakomitea. |
| Seurantakomitea | Jäsenvaltioiden kullekin ohjelmalle nimeämä elin. Seurantakomitea vastaa hallintoviranomaisten hallinnoinnin tarkastuksista, valvoo ensisijaisuusjärjestyksen noudattamista sekä ohjelman täytäntöönpanomenettelyitä ja tarkastaa arvioinnin. |
| SWOT | Strengths, Weaknesses, Opportunities and Threats (vahvuudet, heikkoudet, mahdollisuudet ja uhat). SWOT-analyysi on strategian määrittelyn apuväline. Sillä viitataan vahvuuksien ja heikkouksien sekä mahdollisuuksien ja uhkien tarkasteluun tietyllä alalla ja tässä tapauksessa alueiden näkökulmasta. |
| Tavoite 1 | Yksi kolmesta rakennerahaston tärkeimmästä tavoitteesta. Tavoitteena on rakenteellinen kehitys ja sopeutuminen kehityksessä jälkeen jääneillä alueilla. Yleensä kaikki rahastot osallistuvat näiden alueiden ohjelmiin. |
| Tavoite 2 | Yksi kolmesta rakennerahaston tärkeimmästä tavoitteesta. Tavoitteena on rakenteellisissa vaikeuksissa olevien alueiden taloudellinen ja sosiaalinen uudelleenjärjestely. Ainoastaan Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahasto (ESR) osallistuvat tämän tavoitteen toteuttamiseen. |
| YA | Yhteisöaloite. Yksi rakennerahastotuen muoto toimenpideohjelmien, teknisen avun ja innovatiivisten toimien ohella. Yhteisöaloitteita on neljä: Interreg, Urban, Leader ja Equal. |
| YAO | Yhteisöaloiteohjelma |
| YTS | Yhteinen tekninen sihteeristö, jonka tehtävänä on avustaa hallintoviranomaisia. |

Aluekehityssuunnitelma

Hallitustenvälinen ohjeellinen, ei luonteeltaan rajoittava asiakirja, joka hyväksyttiin Potsdamissa, toukokuussa 1999 pidetyssä aluesuunnittelusta vastaavien ministerien epävirallisessa kokouksessa. Asiakirja sisältää poliittiset suuntaviivat unionin alueeseen merkittävästi vaikuttavien yhteisön alakohtaisten politiikkojen yhteistyön kehittämistä varten.

EAKR

Euroopan aluekehitysrahasto

EAKS

Euroopan aluekehityssuunnitelma

GEIE

Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä. Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2137/85, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1985 (EYVL L 199, 31.7.1985, s. 1) säädetty oikeudellinen rakenne. Asetuksen perusteella eri jäsenvaltioiden oikeushenkilöt ja luonnolliset henkilöt voivat oikeudellisesti kokoontua.

Euroopan laajuinen

Yleisluonteinen ilmaus, jota käytetään aloitteen kolmesta eri ohjelmalohkosta: raja-alueiden yhteistyö (ohjelmalohko A), rajat ylittävä yhteistyö (ohjelmalohko B) ja alueiden välinen yhteistyö (ohjelmalohko C).

Hallintoviranomainen

Tukiohjelman hallinnoinnista vastaavaksi nimitetty viranomainen tai elin. Hallintoviranomainen vastaa toisaalta hallinnoinnin säännönmukaisuudesta ja vaikuttavuudesta sekä toisaalta täytäntöönpanosta (ehdotettujen toimien vastaanotto, tarkastelu ja arviointi, tietojen keruu, vuosikertomus, väliarvioinnit jne.).

Maksuviranomainen

Viranomainen tai elin, jonka tehtävänä on laatia ja välittää maksupyyntöjä sekä ottaa vastaan komission suorittamat maksut.

NUTS

Tilastollinen alueluokitus, jonka mukaan jäsenvaltiot jaetaan hierarkkisesti NUTS I-, NUTS II- ja NUTS III -tason alueisiin. Euroopan unionin alue koostuu näin ollen 78:sta NUTS I -alueesta, 210:stä NUTS II -alueesta ja 1 093:sta NUTS III -alueesta.

Ohjauskomitea

Komitea vastaa hankkeiden yhteisestä valinnasta sekä niiden täytäntöönpanon koordinoidusta seurannasta. Komitea koostuu eri maiden edustajista. Sen tehtäviä voi tarvittaessa hoitaa seurantakomitea.

Seurantakomitea

Jäsenvaltioiden kullekin ohjelmalle nimeämä elin. Seurantakomitea vastaa hallintoviranomaisten hallinnoinnin tarkastuksista, valvoo ensisijaisuusjärjestyksen noudattamista sekä ohjelman täytäntöönpanomenettelyitä ja tarkastaa arvioinnin.

SWOT

Strengths, Weaknesses, Opportunities and Threats (vahvuudet, heikkoudet, mahdollisuudet ja uhat). SWOT-analyysi on strategian määrittelyn apuväline. Sillä viitataan vahvuuksien ja heikkouksien sekä mahdollisuuksien ja uhkien tarkasteluun tietyllä alalla ja tässä tapauksessa alueiden näkökulmasta.

Tavoite 1

Yksi kolmesta rakennerahaston tärkeimmästä tavoitteesta. Tavoitteena on rakenteellinen kehitys ja sopeutuminen kehityksessä jälkeen jääneillä alueilla. Yleensä kaikki rahastot osallistuvat näiden alueiden ohjelmiin.

Tavoite 2

Yksi kolmesta rakennerahaston tärkeimmästä tavoitteesta. Tavoitteena on rakenteellisissa vaikeuksissa olevien alueiden taloudellinen ja sosiaalinen uudelleenjärjestely. Ainoastaan Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahasto (ESR) osallistuvat tämän tavoitteen toteuttamiseen.

YA

Yhteisöaloite. Yksi rakennerahastotuen muoto toimenpideohjelmien, teknisen avun ja innovatiivisten toimien ohella. Yhteisöaloitteita on neljä: Interreg, Urban, Leader ja Equal.

YAO

Yhteisöaloiteohjelma

YTS

Yhteinen tekninen sihteeristö, jonka tehtävänä on avustaa hallintoviranomaisia.

TIIVISTELMÄ

| I | Interreg-yhteisöaloite perustettiin vuonna 1990 sen jälkeen kun raja-alueiden eristyneisyys oli todettu. Yhteisöaloite antaa eri jäsenvaltioiden kumppaneille mahdollisuuden työskennellä yhdessä ja edistää siten rajojen avautumista. Aloite uudistettiin vuosiksi 1994–1999 (Interreg II) ja 2000–2006 (Interreg III). Interreg III:n maksusitoumusmäärärahat ovat 4 875 miljoonaa euroa, ja näin ollen se on yhteisöaloitteista suurin. |
| --- | --- |

I

Interreg-yhteisöaloite perustettiin vuonna 1990 sen jälkeen kun raja-alueiden eristyneisyys oli todettu. Yhteisöaloite antaa eri jäsenvaltioiden kumppaneille mahdollisuuden työskennellä yhdessä ja edistää siten rajojen avautumista. Aloite uudistettiin vuosiksi 1994–1999 (Interreg II) ja 2000–2006 (Interreg III). Interreg III:n maksusitoumusmäärärahat ovat 4 875 miljoonaa euroa, ja näin ollen se on yhteisöaloitteista suurin.

| II | Tilintarkastustuomioistuimen suorittama Interreg III -ohjelman tarkastus kattoi komission suuntaviivojen laadinnan ja edunsaajien hankkeiden ensimmäisten hyväksymispäätösten välisen ajanjakson. Tavoitteena oli vastata seuraaviin kysymyksiin:






  a) | Voidaanko suuntaviivojen avulla edistää yhteisöaloitteen tavoitteiden saavuttamista? |
| --- | --- | --- |

II

Tilintarkastustuomioistuimen suorittama Interreg III -ohjelman tarkastus kattoi komission suuntaviivojen laadinnan ja edunsaajien hankkeiden ensimmäisten hyväksymispäätösten välisen ajanjakson. Tavoitteena oli vastata seuraaviin kysymyksiin:

a)

Voidaanko suuntaviivojen avulla edistää yhteisöaloitteen tavoitteiden saavuttamista?

| b) | Onko komissio tarkastellut yhteisöaloiteohjelmaa koskevia ehdotuksia asianmukaisin menettelyin ja onko asiaa koskevat päätökset tehty määräajan kuluessa? |
| --- | --- |

b)

Onko komissio tarkastellut yhteisöaloiteohjelmaa koskevia ehdotuksia asianmukaisin menettelyin ja onko asiaa koskevat päätökset tehty määräajan kuluessa?

| c) | Onko osallistujien välinen yhteistyö suuntaviivojen mukaista? |
| --- | --- |

c)

Onko osallistujien välinen yhteistyö suuntaviivojen mukaista?

| d) | Onko ohjelmaan osallistuvien alueiden lähtötilanteen tarkastelu yhdenmukainen yhteisöaloiteohjelman toimintalinjojen ja toimenpiteiden kanssa, kuten suuntaviivoissa edellytetään? |
| --- | --- |

d)

Onko ohjelmaan osallistuvien alueiden lähtötilanteen tarkastelu yhdenmukainen yhteisöaloiteohjelman toimintalinjojen ja toimenpiteiden kanssa, kuten suuntaviivoissa edellytetään?

| e) | Voidaanko saavutettua edistystä mitata jälkikäteen? |
| --- | --- |

e)

Voidaanko saavutettua edistystä mitata jälkikäteen?

| III | Interreg III:sta annettujen suuntaviivojen painopiste on ohjelmien toteuttamista koskevissa menettelyissä, ja tarkoituksena on yhteistyön lujittaminen. Suuntaviivat annettiin kuitenkin vasta siinä vaiheessa, kun yhteisöaloiteohjelmaa koskevien ehdotusten valmistelu oli alkanut vähintään vuotta aiemmin. Suuntaviivoissa ei määritellä tarkoin kohdennettuja, mitattavissa ja määrällisesti ilmaistavissa olevia tavoitteita. Ei ole vahvistettu indikaattoreita, joiden avulla olisi mahdollista mitata saavutettua edistystä yleisellä tasolla. |
| --- | --- |

III

Interreg III:sta annettujen suuntaviivojen painopiste on ohjelmien toteuttamista koskevissa menettelyissä, ja tarkoituksena on yhteistyön lujittaminen. Suuntaviivat annettiin kuitenkin vasta siinä vaiheessa, kun yhteisöaloiteohjelmaa koskevien ehdotusten valmistelu oli alkanut vähintään vuotta aiemmin. Suuntaviivoissa ei määritellä tarkoin kohdennettuja, mitattavissa ja määrällisesti ilmaistavissa olevia tavoitteita. Ei ole vahvistettu indikaattoreita, joiden avulla olisi mahdollista mitata saavutettua edistystä yleisellä tasolla.

| IV | Komission menettelyt yhteisöaloiteohjelmaa koskevien ehdotusten arvioinnissa on määritelty ja toteutettu. Arviointikriteereitä ei kuitenkaan ole hiottu riittävästi, ja ehdotuksissa havaitut merkittävät puutteet ovat estäneet riittävän kehitystyön. Ohjelmien hyväksyminen on viivästynyt, mistä on aiheutunut keskeytyksiä tukikelpoisten alueiden välisessä yhteistyössä sekä käytettävissä olevien määrärahojen vajaakäyttöä. |
| --- | --- |

IV

Komission menettelyt yhteisöaloiteohjelmaa koskevien ehdotusten arvioinnissa on määritelty ja toteutettu. Arviointikriteereitä ei kuitenkaan ole hiottu riittävästi, ja ehdotuksissa havaitut merkittävät puutteet ovat estäneet riittävän kehitystyön. Ohjelmien hyväksyminen on viivästynyt, mistä on aiheutunut keskeytyksiä tukikelpoisten alueiden välisessä yhteistyössä sekä käytettävissä olevien määrärahojen vajaakäyttöä.

| V | Ohjelmia on valmisteltu kuulemismenettelyn avulla suuntaviivojen suositusten mukaisesti. Eri jäsenvaltioiden yhteistyökumppanit tukevat tavallisesti yhteistyötä. Esteitä ilmenee kuitenkin yhteisöaloiteohjelman toteuttamista koskevien yhteisten rakenteiden luomisessa sekä EAKR-varojen myöntämisessä. |
| --- | --- |

V

Ohjelmia on valmisteltu kuulemismenettelyn avulla suuntaviivojen suositusten mukaisesti. Eri jäsenvaltioiden yhteistyökumppanit tukevat tavallisesti yhteistyötä. Esteitä ilmenee kuitenkin yhteisöaloiteohjelman toteuttamista koskevien yhteisten rakenteiden luomisessa sekä EAKR-varojen myöntämisessä.

| VI | Yhdenmukaisuuden osalta todetaan, että ohjelmalohkoihin A ja B kuuluviin ohjelmiin sisältyy lukuisia analyysejä. Niistä ei kuitenkaan ole juuri hyötyä. Toimintalinjat ja toimenpiteet laadittiin muista huolestuneisuutta herättävistä syistä, joita ohjelmissa ei selitetä. Tämän vuoksi ei ole tehty sellaisia valintoja, joiden avulla pyrittäisiin ratkaisemaan rajoihin liittyviä erityisongelmia eikä näiden analyysien avulla voida määritellä sitä lähtötilannetta, johon asian edistymistä verrataan. Ensimmäiset hyväksytyt hankkeet on valmisteltu ja ne toteutetaan eri kumppanien välisenä yhteistyönä. Kumppanien osuus rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa ei kuitenkaan ole aina kovin merkittävä, koska osa hankkeista rajoittuu vain kokemusten vaihtoon. |
| --- | --- |

VI

Yhdenmukaisuuden osalta todetaan, että ohjelmalohkoihin A ja B kuuluviin ohjelmiin sisältyy lukuisia analyysejä. Niistä ei kuitenkaan ole juuri hyötyä. Toimintalinjat ja toimenpiteet laadittiin muista huolestuneisuutta herättävistä syistä, joita ohjelmissa ei selitetä. Tämän vuoksi ei ole tehty sellaisia valintoja, joiden avulla pyrittäisiin ratkaisemaan rajoihin liittyviä erityisongelmia eikä näiden analyysien avulla voida määritellä sitä lähtötilannetta, johon asian edistymistä verrataan. Ensimmäiset hyväksytyt hankkeet on valmisteltu ja ne toteutetaan eri kumppanien välisenä yhteistyönä. Kumppanien osuus rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa ei kuitenkaan ole aina kovin merkittävä, koska osa hankkeista rajoittuu vain kokemusten vaihtoon.

| VII | Määritetyt indikaattorit ovat riittämättömiä saavutetun edistyksen arvioimiseen jälkikäteen. Niiden yhteys tavoitteisiin on liian väljä. Joitakin indikaattoreita olisi määriteltävä ja niiden muodostamisessa käytettävät tietolähteet olisi täsmennettävä. Suurimmassa osassa tarkastelluista tapauksista ei käytetty tietotekniikkajärjestelmiä. |
| --- | --- |

VII

Määritetyt indikaattorit ovat riittämättömiä saavutetun edistyksen arvioimiseen jälkikäteen. Niiden yhteys tavoitteisiin on liian väljä. Joitakin indikaattoreita olisi määriteltävä ja niiden muodostamisessa käytettävät tietolähteet olisi täsmennettävä. Suurimmassa osassa tarkastelluista tapauksista ei käytetty tietotekniikkajärjestelmiä.

| VIII | Meneillään olevalle kaudelle tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että jokaisen yhteisöaloiteohjelman kohdalla käytössä oleviin indikaattorijärjestelmiin olisi tehtävä parannuksia ja niitä olisi yksinkertaistettava, jotta niiden vaikutusta voitaisiin asianmukaisesti mitata. Hankkeiden valintaperusteita pitäisi tehostaa hankkeiden lisäarvon parantamiseksi eli niiden osuutta rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa pitäisi kehittää. |
| --- | --- |

VIII

Meneillään olevalle kaudelle tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että jokaisen yhteisöaloiteohjelman kohdalla käytössä oleviin indikaattorijärjestelmiin olisi tehtävä parannuksia ja niitä olisi yksinkertaistettava, jotta niiden vaikutusta voitaisiin asianmukaisesti mitata. Hankkeiden valintaperusteita pitäisi tehostaa hankkeiden lisäarvon parantamiseksi eli niiden osuutta rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa pitäisi kehittää.

| IX | Mikäli aloite uusitaan vuoden 2006 jälkeen, komission pitäisi suorittaa analyysi rajoihin liittyvien ongelmien määrittelyä varten. Riippumatta noudatetusta lähestymistavasta yhteisöaloitteelle pitäisi asettaa analyysin avulla ensisijaisina pidettävät ja aloitteen lisäarvoa parantavat, konkreettiset tavoitteet. Tämän vuoksi indikaattorit olisi määritettävä kunkin ohjelmalohkon mukaan. Tämän jälkeen komission laatimien ja yhteisöaloiteohjelmia koskevien yksityiskohtaisten arviointikriteerien pitäisi kannustaa aktiivisempaan lähestymistapaan jäsenvaltioita kohtaan. Kunkin yhteisöaloiteohjelman tasolla pyydettyjen analyysien pitäisi tukea erityisten tavoitteiden asettamista ja edistymisen arviointia. |
| --- | --- |

IX

Mikäli aloite uusitaan vuoden 2006 jälkeen, komission pitäisi suorittaa analyysi rajoihin liittyvien ongelmien määrittelyä varten. Riippumatta noudatetusta lähestymistavasta yhteisöaloitteelle pitäisi asettaa analyysin avulla ensisijaisina pidettävät ja aloitteen lisäarvoa parantavat, konkreettiset tavoitteet. Tämän vuoksi indikaattorit olisi määritettävä kunkin ohjelmalohkon mukaan. Tämän jälkeen komission laatimien ja yhteisöaloiteohjelmia koskevien yksityiskohtaisten arviointikriteerien pitäisi kannustaa aktiivisempaan lähestymistapaan jäsenvaltioita kohtaan. Kunkin yhteisöaloiteohjelman tasolla pyydettyjen analyysien pitäisi tukea erityisten tavoitteiden asettamista ja edistymisen arviointia.

| X | Menettelytapoihin liittyvien suuntaviivojen ja asiakirjojen tulisi olla saatavilla ja ennakkoarvioijan roolia sekä ohjelmatyön täydennystä koskevat selvennykset esitettyinä ennen yhteisöaloiteohjelman valmistelun aloittamista. |
| --- | --- |

X

Menettelytapoihin liittyvien suuntaviivojen ja asiakirjojen tulisi olla saatavilla ja ennakkoarvioijan roolia sekä ohjelmatyön täydennystä koskevat selvennykset esitettyinä ennen yhteisöaloiteohjelman valmistelun aloittamista.

| XI | Yhteistyön edistämiseksi aloitteelle myönnettyjen varojen ei pitäisi enää koskea jäsenvaltioita ja yhteistyön lainsäädäntövälineisiin liittyvä toiminta pitäisi olla saatettu loppuun sekä suositukset pantu täytäntöön. |
| --- | --- |

XI

Yhteistyön edistämiseksi aloitteelle myönnettyjen varojen ei pitäisi enää koskea jäsenvaltioita ja yhteistyön lainsäädäntövälineisiin liittyvä toiminta pitäisi olla saatettu loppuun sekä suositukset pantu täytäntöön.

JOHDANTO

Taustaa

| 1. | Interreg-yhteisöaloite perustettiin vuonna 1990 sen jälkeen, kun raja-alueiden eristyneisyys oli todettu. Periaatteena on, että valtioiden rajat ovat esteenä Euroopan tasapainoiselle kehitykselle ja yhdentymiselle: toisaalta ne erottavat raja-alueiden yhteisöjä taloudellisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti sekä estävät niiden yhdenmukaista hallinnointia (1), ja toisaalta raja-alueita ei usein oteta kansallisessa politiikassa riittävästi huomioon, mikä puolestaan tekee näistä alueista usein perifeerisiä kansallisella tasolla. Yhteisöaloitteen soveltamista jatkettiin myös kauden 1994—1999 aikana (Interreg II) ja edelleen kauden 2000—2006 aikana (Interreg III). Interreg-yhteisöaloitetta voidaan pitää Euroopan rakentamisen ytimenä, sillä sen avulla pyritään erityisesti edistämään eri jäsenvaltioiden alueiden välistä yhteistyötä. |
| --- | --- |

1.

Interreg-yhteisöaloite perustettiin vuonna 1990 sen jälkeen, kun raja-alueiden eristyneisyys oli todettu. Periaatteena on, että valtioiden rajat ovat esteenä Euroopan tasapainoiselle kehitykselle ja yhdentymiselle: toisaalta ne erottavat raja-alueiden yhteisöjä taloudellisesti, sosiaalisesti ja kulttuurisesti sekä estävät niiden yhdenmukaista hallinnointia (1), ja toisaalta raja-alueita ei usein oteta kansallisessa politiikassa riittävästi huomioon, mikä puolestaan tekee näistä alueista usein perifeerisiä kansallisella tasolla. Yhteisöaloitteen soveltamista jatkettiin myös kauden 1994—1999 aikana (Interreg II) ja edelleen kauden 2000—2006 aikana (Interreg III). Interreg-yhteisöaloitetta voidaan pitää Euroopan rakentamisen ytimenä, sillä sen avulla pyritään erityisesti edistämään eri jäsenvaltioiden alueiden välistä yhteistyötä.

| 2. | Rakennerahastojen perusasetuksessa (2) on Interregiä koskevat erityiset määräykset. Ohjelmaa koskevan aloitteen tekee komissio, joka hyväksyy ohjelman tavoitteet määrittelevät suuntaviivat, soveltamisalan sekä täytäntöönpanomenettelyt. Taulukossa 1 esitetään perusasetuksen ja lopulta edunsaajien toteuttamien hankkeiden välinen yhteys. |
| --- | --- |

2.

Rakennerahastojen perusasetuksessa (2) on Interregiä koskevat erityiset määräykset. Ohjelmaa koskevan aloitteen tekee komissio, joka hyväksyy ohjelman tavoitteet määrittelevät suuntaviivat, soveltamisalan sekä täytäntöönpanomenettelyt. Taulukossa 1 esitetään perusasetuksen ja lopulta edunsaajien toteuttamien hankkeiden välinen yhteys.

| 3. | Interregille varatut maksusitoumusmäärärahat ovat yhteensä , miljoonaa euroa kaudelle 2000—2006. Määrärahat myönnetään Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR), joka on yksi neljästä rakennerahastosta. Neljälle yhteisöaloitteelle on osoitettu yhteensä 10 432,5 miljoonaa euroa (3). Interreg on näistä aloitteista suurin. Taulukossa 2 annetaan tietoja käytettävissä olevien määrärahojen käytöstä kauden alusta alkaen. |
| --- | --- |

3.

Interregille varatut maksusitoumusmäärärahat ovat yhteensä , miljoonaa euroa kaudelle 2000—2006. Määrärahat myönnetään Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR), joka on yksi neljästä rakennerahastosta. Neljälle yhteisöaloitteelle on osoitettu yhteensä 10 432,5 miljoonaa euroa (3). Interreg on näistä aloitteista suurin. Taulukossa 2 annetaan tietoja käytettävissä olevien määrärahojen käytöstä kauden alusta alkaen.

| 4. | Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli jo aiemmin Interreg-yhteisöaloitetta sen ensimmäisen toteuttamiskauden lopussa (Interreg I) (4). Keskeiset huomiot olivat tuolloin seuraavat:






  a) | hankkeista puuttui rajat ylittävä ulottuvuus ja yhteistyö rajojen eri puolilla sijaitsevien alueiden välillä ei toiminut — samat puutteet todettiin myös yhteisöaloiteohjelmien hallinnoinnissa; |
| --- | --- | --- |

4.

Tilintarkastustuomioistuin tarkasteli jo aiemmin Interreg-yhteisöaloitetta sen ensimmäisen toteuttamiskauden lopussa (Interreg I) (4). Keskeiset huomiot olivat tuolloin seuraavat:

a)

hankkeista puuttui rajat ylittävä ulottuvuus ja yhteistyö rajojen eri puolilla sijaitsevien alueiden välillä ei toiminut — samat puutteet todettiin myös yhteisöaloiteohjelmien hallinnoinnissa;

| b) | indikaattoreita ei ollut määritelty, ja yhteisöaloiteohjelmien vaikutusten arviointi ei ollut tyydyttävää; |
| --- | --- |

b)

indikaattoreita ei ollut määritelty, ja yhteisöaloiteohjelmien vaikutusten arviointi ei ollut tyydyttävää;

| c) | komissio hyväksyi ohjelmat myöhässä. |
| --- | --- |

c)

komissio hyväksyi ohjelmat myöhässä.

| 5. | Toisen toteuttamiskauden (Interreg II) jälkeen komissio totesi, että olisi parannettava hankkeiden rajat ylittävää luonnetta, ennakkoarviointia ja indikaattorijärjestelmää (5). |
| --- | --- |

5.

Toisen toteuttamiskauden (Interreg II) jälkeen komissio totesi, että olisi parannettava hankkeiden rajat ylittävää luonnetta, ennakkoarviointia ja indikaattorijärjestelmää (5).

Yhteisöaloitteen keskeiset piirteet kaudella 2000–2006

| 6. | Interreg III:een kuuluu kolme ohjelmalohkoa (6): ohjelmalohko A liittyy rajat ylittävään yhteistyöhön vierekkäisten alueiden välillä (53 yhteisöaloiteohjelmaa), ohjelmalohko B valtioiden väliseen yhteistyöhön suurien alueryhmittymien kesken (13 yhteisöaloiteohjelmaa) ja ohjelmalohko C alueiden väliseen yhteistyöhön koko yhteisön alueella (neljä yhteisöaloiteohjelmaa). Ohjelmalohkojen keskeiset piirteet esitellään taulukossa 3. Aloite ei siis rajoitu enää pelkästään rajat ylittävään yhteistyöhön, mikä oli sen luomisen perusteena vuonna 1990. Aloitteesta on tullut Euroopan laajuista yhteistyötä koskeva aloite (ks. sanasto) (7). |
| --- | --- |

6.

Interreg III:een kuuluu kolme ohjelmalohkoa (6): ohjelmalohko A liittyy rajat ylittävään yhteistyöhön vierekkäisten alueiden välillä (53 yhteisöaloiteohjelmaa), ohjelmalohko B valtioiden väliseen yhteistyöhön suurien alueryhmittymien kesken (13 yhteisöaloiteohjelmaa) ja ohjelmalohko C alueiden väliseen yhteistyöhön koko yhteisön alueella (neljä yhteisöaloiteohjelmaa). Ohjelmalohkojen keskeiset piirteet esitellään taulukossa 3. Aloite ei siis rajoitu enää pelkästään rajat ylittävään yhteistyöhön, mikä oli sen luomisen perusteena vuonna 1990. Aloitteesta on tullut Euroopan laajuista yhteistyötä koskeva aloite (ks. sanasto) (7).

| 7. | Aloitteen edellisiin versioihin verrattuna Interreg III:n suuntaviivoissa on menettelyjä lujitettu huomattavasti yhteistyön parantamiseksi erityisesti seuraavin tavoin:






  a) | tukikelpoisen alueen strategia on yhteinen; |
| --- | --- | --- |

7.

Aloitteen edellisiin versioihin verrattuna Interreg III:n suuntaviivoissa on menettelyjä lujitettu huomattavasti yhteistyön parantamiseksi erityisesti seuraavin tavoin:

a)

tukikelpoisen alueen strategia on yhteinen;

| b) | yhteisöaloiteohjelmien toteuttaminen osoitetaan yhdelle elimelle: jokaisella ohjelmalla on oltava yksi hallintoviranomainen, yksi maksuviranomainen, yksi yhteinen tekninen sihteeristö, eri maiden edustajista koostuva ohjauskomitea ja yksi seurantakomitea (ks. sanasto); jokainen tukisopimus on tehtävä yhden ainoan lopullisen edunsaajan (oikeudellinen vastuuhenkilö) kanssa joka hoitaa oikeutensa ja velvollisuutensa sopimusperusteisesti kyseiseen hankkeeseen (8) osallistuvien kumppaneidensa kanssa; |
| --- | --- |

b)

yhteisöaloiteohjelmien toteuttaminen osoitetaan yhdelle elimelle: jokaisella ohjelmalla on oltava yksi hallintoviranomainen, yksi maksuviranomainen, yksi yhteinen tekninen sihteeristö, eri maiden edustajista koostuva ohjauskomitea ja yksi seurantakomitea (ks. sanasto); jokainen tukisopimus on tehtävä yhden ainoan lopullisen edunsaajan (oikeudellinen vastuuhenkilö) kanssa joka hoitaa oikeutensa ja velvollisuutensa sopimusperusteisesti kyseiseen hankkeeseen (8) osallistuvien kumppaneidensa kanssa;

| c) | yhteisöaloiteohjelmien rahoitukseen liittyvät elementit ovat yhteiset: rahoitussuunnitelman on oltava yhteinen, koska EAKR:n rahoitusosuutta ei enää eritellä jäsenvaltiokohtaisesti; lisäksi maksut EAKR:sta suoritetaan yhdelle yhteiselle pankkitilille (9). |
| --- | --- |

c)

yhteisöaloiteohjelmien rahoitukseen liittyvät elementit ovat yhteiset: rahoitussuunnitelman on oltava yhteinen, koska EAKR:n rahoitusosuutta ei enää eritellä jäsenvaltiokohtaisesti; lisäksi maksut EAKR:sta suoritetaan yhdelle yhteiselle pankkitilille (9).

| 8. | Hankkeiden toteuttamisesta vastaavien elinten ja rahoituselementtien yhtenäisyyden olisi periaatteessa edistettävä yhteistä strategiaa ja yhteisiä menettelyjä tukea saavalla alueella. Lisäksi yhtenäisyyden periaate voi helpottaa komission työtä sen hallinnoidessa yhteisöaloiteohjelmia — aiemmin komission keskustelukumppaneina olivat erikseen kunkin yhteisöaloiteohjelman piiriin kuuluvat ja maksupyynnön jättäneet jäsenvaltiot. |
| --- | --- |

8.

Hankkeiden toteuttamisesta vastaavien elinten ja rahoituselementtien yhtenäisyyden olisi periaatteessa edistettävä yhteistä strategiaa ja yhteisiä menettelyjä tukea saavalla alueella. Lisäksi yhtenäisyyden periaate voi helpottaa komission työtä sen hallinnoidessa yhteisöaloiteohjelmia — aiemmin komission keskustelukumppaneina olivat erikseen kunkin yhteisöaloiteohjelman piiriin kuuluvat ja maksupyynnön jättäneet jäsenvaltiot.

| 9. | On myös huomattava, että uusien suuntaviivojen mukaan on lisättävä ohjelmien täydentävyyttä muiden rakennerahastojen tukitoimien kanssa, ja selkeyttämisen nimissä: yhteisöaloite Interregin rahoituksesta vastaa ainoastaan EAKR. |
| --- | --- |

9.

On myös huomattava, että uusien suuntaviivojen mukaan on lisättävä ohjelmien täydentävyyttä muiden rakennerahastojen tukitoimien kanssa, ja selkeyttämisen nimissä: yhteisöaloite Interregin rahoituksesta vastaa ainoastaan EAKR.

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus

| 10. | Aloitteen merkittävyyden (ks. kohta 3), ilmenneiden ongelmien (ks. kohdat 4—5) ja kaudelle 2000—2006 tehtyjen merkittävien muutosten (ks. kohta 7) perusteella tilintarkastustuomioistuin toimitti Interreg III:n ohjelmatyön tarkastuksen. Tavoitteena oli vastata seuraaviin kysymyksiin ja tarkastella tilintarkastustuomioistuimen ensimmäisen tutkimuksen osalta tekemien huomautusten perusteella tehtyjä jatkotoimia (ks. kohta 4):






  a) | Voidaanko suuntaviivojen avulla edistää yhteisöaloitteen tavoitteiden saavuttamista? |
| --- | --- | --- |

10.

Aloitteen merkittävyyden (ks. kohta 3), ilmenneiden ongelmien (ks. kohdat 4—5) ja kaudelle 2000—2006 tehtyjen merkittävien muutosten (ks. kohta 7) perusteella tilintarkastustuomioistuin toimitti Interreg III:n ohjelmatyön tarkastuksen. Tavoitteena oli vastata seuraaviin kysymyksiin ja tarkastella tilintarkastustuomioistuimen ensimmäisen tutkimuksen osalta tekemien huomautusten perusteella tehtyjä jatkotoimia (ks. kohta 4):

a)

Voidaanko suuntaviivojen avulla edistää yhteisöaloitteen tavoitteiden saavuttamista?

| b) | Onko komissio tarkastellut yhteisöaloiteohjelmaa koskevia ehdotuksia asianmukaisin menettelyin ja onko asiaa koskevat päätökset tehty annetun määräajan kuluessa? |
| --- | --- |

b)

Onko komissio tarkastellut yhteisöaloiteohjelmaa koskevia ehdotuksia asianmukaisin menettelyin ja onko asiaa koskevat päätökset tehty annetun määräajan kuluessa?

| c) | Onko eri osallistujien välinen yhteistyö suuntaviivojen mukaista? |
| --- | --- |

c)

Onko eri osallistujien välinen yhteistyö suuntaviivojen mukaista?

| d) | Ovatko kyseisen alueen lähtötilanteen tutkimus yhdenmukainen yhteisöaloiteohjelmaa koskevien toimenpiteiden ja toimintalinjojen kanssa suuntaviivojen mukaisesti? |
| --- | --- |

d)

Ovatko kyseisen alueen lähtötilanteen tutkimus yhdenmukainen yhteisöaloiteohjelmaa koskevien toimenpiteiden ja toimintalinjojen kanssa suuntaviivojen mukaisesti?

| e) | Voidaanko saavutettua edistystä mitata jälkikäteen? |
| --- | --- |

e)

Voidaanko saavutettua edistystä mitata jälkikäteen?

| 11. | Tarkastus kattoi komission suuntaviivojen valmistelun ja edunsaajien hankkeiden hyväksyntää koskevien ensimmäisten päätösten välisen ajanjakson. Näistä hankkeista ei ollut vielä tehty menoilmoituksia. Kahta ensimmäistä seikkaa tutkittiin komission tasolla ja kolmea seuraavaa jäsenvaltioiden tasolla. Kahdeksan yhteisöaloiteohjelmaa poimittiin mukaan tarkastukseen eri tilanteita kuvastavan otoksen vuoksi ja jotta komission suuntaviivoissa määriteltyjä eri ohjelmalohkoja voitiin tarkastella ja ottaa huomioon niiden erilaiset toimintaolosuhteet (ks. taulukko 4). Ne muodostavat yhteensä 20 prosenttia aloitteelle myönnetyistä talousarviomäärärahoista. Ulkorajoilla tapahtuvaan yhteistyöhön liittyviä seikkoja ei tarkastettu. Ulkorajat ovat erillinen aihe, varsinkin koordinaatio muiden rahoitusvälineiden kanssa (10). |
| --- | --- |

11.

Tarkastus kattoi komission suuntaviivojen valmistelun ja edunsaajien hankkeiden hyväksyntää koskevien ensimmäisten päätösten välisen ajanjakson. Näistä hankkeista ei ollut vielä tehty menoilmoituksia. Kahta ensimmäistä seikkaa tutkittiin komission tasolla ja kolmea seuraavaa jäsenvaltioiden tasolla. Kahdeksan yhteisöaloiteohjelmaa poimittiin mukaan tarkastukseen eri tilanteita kuvastavan otoksen vuoksi ja jotta komission suuntaviivoissa määriteltyjä eri ohjelmalohkoja voitiin tarkastella ja ottaa huomioon niiden erilaiset toimintaolosuhteet (ks. taulukko 4). Ne muodostavat yhteensä 20 prosenttia aloitteelle myönnetyistä talousarviomäärärahoista. Ulkorajoilla tapahtuvaan yhteistyöhön liittyviä seikkoja ei tarkastettu. Ulkorajat ovat erillinen aihe, varsinkin koordinaatio muiden rahoitusvälineiden kanssa (10).

KOMISSION SUUNTAVIIVAT

| 12. | Komissio vahvistaa yhteisöaloitetta koskevat suuntaviivat, joissa täsmennetään edellytykset, joilla varmistetaan lisäarvo tavoitteiden 1 ja 2 (ks. sanasto) mukaisesti toteutettuihin perinteisiin tukitoimenpiteisiin nähden. Tilintarkastustuomioistuimen mukaan suuntaviivoissa pitäisi määritellä edunsaajien toteuttamia hankkeita koskevat erityisvaatimukset, erityiset yhteisöaloiteohjelmaa koskevat toimintasäännöt ja tukikelpoiset alueet. Mitattavissa olevat ja toimintaa koskevat erityistavoitteet sekä kohdennetut toimet on myös määriteltävä. Suuntaviivat on otettava käyttöön ennen yhteisöaloiteohjelman valmistelun aloittamista, jotta annetut suuntaviivat voidaan ottaa riittävästi huomioon. |
| --- | --- |

12.

Komissio vahvistaa yhteisöaloitetta koskevat suuntaviivat, joissa täsmennetään edellytykset, joilla varmistetaan lisäarvo tavoitteiden 1 ja 2 (ks. sanasto) mukaisesti toteutettuihin perinteisiin tukitoimenpiteisiin nähden. Tilintarkastustuomioistuimen mukaan suuntaviivoissa pitäisi määritellä edunsaajien toteuttamia hankkeita koskevat erityisvaatimukset, erityiset yhteisöaloiteohjelmaa koskevat toimintasäännöt ja tukikelpoiset alueet. Mitattavissa olevat ja toimintaa koskevat erityistavoitteet sekä kohdennetut toimet on myös määriteltävä. Suuntaviivat on otettava käyttöön ennen yhteisöaloiteohjelman valmistelun aloittamista, jotta annetut suuntaviivat voidaan ottaa riittävästi huomioon.

Onko suuntaviivoissa määritelty asianmukaisesti Euroopan laajuinen hanke?

| 13. | Komissio on määritellyt suuntaviivoissaan Euroopan laajuisen hankkeen (11) sen toteuttamisen ja vaikutuksen avulla: toimet on valittava yhteisesti ja toteutettava joko kahdessa tai useammassa eri jäsenvaltiossa tai kyseisissä kolmansissa maissa taikka vain yhdessä jäsenvaltiossa sillä ehdolla, että tällä toimella voidaan osoittaa olevan merkittävä vaikutus muissa jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa (12). Suuntaviivoissa täsmennetään lisäksi, että Euroopan laajuisen lähestymistavan lisäarvo on sovellettava kaikkiin hankkeisiin ja toimenpiteisiin. |
| --- | --- |

13.

Komissio on määritellyt suuntaviivoissaan Euroopan laajuisen hankkeen (11) sen toteuttamisen ja vaikutuksen avulla: toimet on valittava yhteisesti ja toteutettava joko kahdessa tai useammassa eri jäsenvaltiossa tai kyseisissä kolmansissa maissa taikka vain yhdessä jäsenvaltiossa sillä ehdolla, että tällä toimella voidaan osoittaa olevan merkittävä vaikutus muissa jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa (12). Suuntaviivoissa täsmennetään lisäksi, että Euroopan laajuisen lähestymistavan lisäarvo on sovellettava kaikkiin hankkeisiin ja toimenpiteisiin.

| 14. | Kaikissa yhteisöaloiteohjelmissa on näin ollen sovellettava Euroopan laajuisen hankkeen määritelmää sekä varmistettava, että hankkeista on apua rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa (ks. kohdat 66—69). |
| --- | --- |

14.

Kaikissa yhteisöaloiteohjelmissa on näin ollen sovellettava Euroopan laajuisen hankkeen määritelmää sekä varmistettava, että hankkeista on apua rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa (ks. kohdat 66—69).

Sisältyykö suuntaviivoihin erityisiä toteuttamissääntöjä?

| 15. | Jo komission pyynnöstä toimitetussa Interreg I:n jälkiarvioinnissa annettiin lukuisia ohjelman toteuttamista koskevia suosituksia. Myöhemmässä vaiheessa, ”Linkage Assistance and Cooperation for the European border regions” (LACE) (13) -hankkeen yhteydessä, laadittiin Interreg II:een kuuluvien ohjelmien typologia ohjelmien toteuttamista koskevien sääntöjen perusteella ja korostaen integroituja käytäntöjä. Suuntaviivojen mukaisissa suosituksissa (ks. kohta 7) painotettiin seuraavia näkökohtia:






  a) | jokaisen yhteisöaloiteohjelman valmisteluvaiheesta alkaen mukana olisi oltava osapuolia mahdollisimman laajalta sektorilta, mukaan lukien yksityinen sektori ja ei-kaupalliset tahot; |
| --- | --- | --- |

15.

Jo komission pyynnöstä toimitetussa Interreg I:n jälkiarvioinnissa annettiin lukuisia ohjelman toteuttamista koskevia suosituksia. Myöhemmässä vaiheessa, ”Linkage Assistance and Cooperation for the European border regions” (LACE) (13) -hankkeen yhteydessä, laadittiin Interreg II:een kuuluvien ohjelmien typologia ohjelmien toteuttamista koskevien sääntöjen perusteella ja korostaen integroituja käytäntöjä. Suuntaviivojen mukaisissa suosituksissa (ks. kohta 7) painotettiin seuraavia näkökohtia:

a)

jokaisen yhteisöaloiteohjelman valmisteluvaiheesta alkaen mukana olisi oltava osapuolia mahdollisimman laajalta sektorilta, mukaan lukien yksityinen sektori ja ei-kaupalliset tahot;

| b) | valmistelu ja hallinnointi olisi hoidettava yhdessä, ja mieluiten ne olisi annettava pysyvän rajat ylittävän elimen vastuulle; komission tehtävänä olisi ollut rohkaista pysyvien rajat ylittävien rakenteiden perustamista ja valmistella alueiden välisten sopimusten malleja; |
| --- | --- |

b)

valmistelu ja hallinnointi olisi hoidettava yhdessä, ja mieluiten ne olisi annettava pysyvän rajat ylittävän elimen vastuulle; komission tehtävänä olisi ollut rohkaista pysyvien rajat ylittävien rakenteiden perustamista ja valmistella alueiden välisten sopimusten malleja;

| c) | yhteisön varoja varten olisi käytettävä yhtä ainoaa pankkitiliä, jota olisi mahdollista käyttää myös kansallisten varojen maksuun; |
| --- | --- |

c)

yhteisön varoja varten olisi käytettävä yhtä ainoaa pankkitiliä, jota olisi mahdollista käyttää myös kansallisten varojen maksuun;

| d) | jokainen tukisopimus olisi tehtävä yhden ainoan kumppanin kanssa, ja tuki maksettaisiin kyseisen kumppanin tilille; tällä edunsaajalla olisi oltava erilliset sopimusperusteiset suhteet rajan molemmin puolin sijaitsevien kumppaneidensa kanssa. |
| --- | --- |

d)

jokainen tukisopimus olisi tehtävä yhden ainoan kumppanin kanssa, ja tuki maksettaisiin kyseisen kumppanin tilille; tällä edunsaajalla olisi oltava erilliset sopimusperusteiset suhteet rajan molemmin puolin sijaitsevien kumppaneidensa kanssa.

| 16. | Suuntaviivoissa esitellään eurooppalaisia taloudellisia etuyhtymiä (ETEY) (ks. sanasto), joiden tavoitteena on edistää yhteistyötä todellisten yhteisten rakenteiden avulla. Jäsenvaltiot ottivat kuitenkin esiin joitakin oikeudellisia ongelmia, eikä komissiolla ole ollut aikaa tarkastella niitä perusteellisesti (ks. kohta 44). Tammikuussa 2003 komissio aloitti Euroopan laajuisen yhteistyön rajoissa käytettäviä lainsäädäntövälineitä koskevan tutkimuksen. |
| --- | --- |

16.

Suuntaviivoissa esitellään eurooppalaisia taloudellisia etuyhtymiä (ETEY) (ks. sanasto), joiden tavoitteena on edistää yhteistyötä todellisten yhteisten rakenteiden avulla. Jäsenvaltiot ottivat kuitenkin esiin joitakin oikeudellisia ongelmia, eikä komissiolla ole ollut aikaa tarkastella niitä perusteellisesti (ks. kohta 44). Tammikuussa 2003 komissio aloitti Euroopan laajuisen yhteistyön rajoissa käytettäviä lainsäädäntövälineitä koskevan tutkimuksen.

Esitetäänkö suuntaviivoissa erityisiä ja mitattavissa olevia tavoitteita ja tarkoin kohdennettuja toimenpiteitä?

| 17. | Interreg I:n jälkiarvioinnissa kiinnitetään jo huomiota erilaisten tavoitteiden ja indikaattoreiden osalta seuraaviin seikkoihin:






  a) | yhteistyön tavoitetta olisi selkeytettävä, sillä Interreg-ohjelmat laaditaan siten, että niissä pyritään samoihin tavoitteisiin kuin perinteisissä ohjelmissa, joihin kuitenkin on käytettävissä huomattavasti enemmän varoja, eikä kaikilla tukikelpoisilla alueilla ole samoja kehitysongelmia; |
| --- | --- | --- |

17.

Interreg I:n jälkiarvioinnissa kiinnitetään jo huomiota erilaisten tavoitteiden ja indikaattoreiden osalta seuraaviin seikkoihin:

a)

yhteistyön tavoitetta olisi selkeytettävä, sillä Interreg-ohjelmat laaditaan siten, että niissä pyritään samoihin tavoitteisiin kuin perinteisissä ohjelmissa, joihin kuitenkin on käytettävissä huomattavasti enemmän varoja, eikä kaikilla tukikelpoisilla alueilla ole samoja kehitysongelmia;

| b) | lähtötavoitteet ovat epäselvät ja ne eivät ole määrällisesti ilmaistavissa; |
| --- | --- |

b)

lähtötavoitteet ovat epäselvät ja ne eivät ole määrällisesti ilmaistavissa;

| c) | on tarpeen ottaa käyttöön asianmukaiset indikaattorit. |
| --- | --- |

c)

on tarpeen ottaa käyttöön asianmukaiset indikaattorit.

| 18. | Komissio on laatinut Interreg III:n suuntaviivoja koskevaa parlamentin lausuntoa silmällä pitäen lyhyen tiedonannon, jossa käsitellään Interreg II:sta saatuja alustavia kokemuksia (14). Asiakirja on kuitenkin hyvin yleisluonteinen ja siinä keskitytään ohjelman täytäntöönpanoon. Kohdassa 15 mainituista analyyseistä ja Interreg II -ohjelman yhteisöaloiteohjelmia koskevan väliarvioinnin tuloksista huolimatta, komissiolla ei yleensä ollut käytössään selvitystä tukikelpoisten alueiden erityistilanteesta eikä aloitteen piiriin kuuluville ohjelmille asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta Interregin kummankaan aikaisemman kauden osalta. Tämä tilanne haittasi konkreettisten erityistavoitteiden määrittelyä. |
| --- | --- |

18.

Komissio on laatinut Interreg III:n suuntaviivoja koskevaa parlamentin lausuntoa silmällä pitäen lyhyen tiedonannon, jossa käsitellään Interreg II:sta saatuja alustavia kokemuksia (14). Asiakirja on kuitenkin hyvin yleisluonteinen ja siinä keskitytään ohjelman täytäntöönpanoon. Kohdassa 15 mainituista analyyseistä ja Interreg II -ohjelman yhteisöaloiteohjelmia koskevan väliarvioinnin tuloksista huolimatta, komissiolla ei yleensä ollut käytössään selvitystä tukikelpoisten alueiden erityistilanteesta eikä aloitteen piiriin kuuluville ohjelmille asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta Interregin kummankaan aikaisemman kauden osalta. Tämä tilanne haittasi konkreettisten erityistavoitteiden määrittelyä.

Tavoitteet ja indikaattorit

| 19. | Interreg III:n suuntaviivoissa määritellyt ohjelmalohkojen erityistavoitteet ovat laajat (ks. taulukko 3). Ottaen huomioon lisäksi rakennerahastojen ja yhteisöpolitiikkojen yleiset suuntaviivat on etusijalle asetettava myös työllisyys, kilpailukyky, kestävä kehitys sekä miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen. |
| --- | --- |

19.

Interreg III:n suuntaviivoissa määritellyt ohjelmalohkojen erityistavoitteet ovat laajat (ks. taulukko 3). Ottaen huomioon lisäksi rakennerahastojen ja yhteisöpolitiikkojen yleiset suuntaviivat on etusijalle asetettava myös työllisyys, kilpailukyky, kestävä kehitys sekä miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen.

| 20. | Komissio on osoittanut jäsenvaltioiden yhteisöaloiteohjelmasta vastaaville viranomaisille vastuun konkreettisten tavoitteiden vahvistamisesta. Tavoitteet olisi vahvistettava todettujen raja-alueiden ongelmien analyysin perusteella. Vaikka komissio on laatinut toimintasäännöt (ks. kohdat 7, 15 ja 16), komissio ei kuitenkaan ole määrittänyt erityistä, mitattavissa olevaa tavoitetta. Tämän vuoksi on erityisen tärkeää, että komissio valvoo, että valinnat ovat olleet perusteltuja ja kohdennettuja jäsenvaltioiden ohjelmia koskevien ehdotusten tarkastelun aikana. |
| --- | --- |

20.

Komissio on osoittanut jäsenvaltioiden yhteisöaloiteohjelmasta vastaaville viranomaisille vastuun konkreettisten tavoitteiden vahvistamisesta. Tavoitteet olisi vahvistettava todettujen raja-alueiden ongelmien analyysin perusteella. Vaikka komissio on laatinut toimintasäännöt (ks. kohdat 7, 15 ja 16), komissio ei kuitenkaan ole määrittänyt erityistä, mitattavissa olevaa tavoitetta. Tämän vuoksi on erityisen tärkeää, että komissio valvoo, että valinnat ovat olleet perusteltuja ja kohdennettuja jäsenvaltioiden ohjelmia koskevien ehdotusten tarkastelun aikana.

| 21. | Näiden viranomaisten avuksi — niiden valmistellessa yhteisöaloiteohjelmia erityisesti ennakkoarvioinnin ja Interregin (15) omien indikaattoreiden osalta — tarkoitetuissa asiakirjoissa olisi pitänyt erityisesti keskittyä keskeisiin, komission painopistealoja esitteleviin näkökohtiin, varsinkin jälkiarviointia silmällä pitäen. Tämän ja kahdesta aiemmasta yhteisöaloitteesta saatujen kokemusten perusteella tässä tarkoituksessa olisi ollut hyödyllistä määrittää vähimmäistasolla yhteinen indikaattorirakenne jota olisi sovellettu kaikkiin ohjelmiin ainakin yhdellä ohjelmalohkolla. Kyseisissä asiakirjoissa kuitenkin






  a) | korostetaan ennakkoarvioinnin suorittamiseen, toiminnan painopistealojen määrittämiseen ja ohjelmien vaikutuksen mittaamiseen liittyviä vaikeuksia ja niistä on siksi vain vähäistä hyötyä yhteisöaloiteohjelman vaikutusta arvioivan järjestelmän täytäntöönpanossa; |
| --- | --- | --- |

21.

Näiden viranomaisten avuksi — niiden valmistellessa yhteisöaloiteohjelmia erityisesti ennakkoarvioinnin ja Interregin (15) omien indikaattoreiden osalta — tarkoitetuissa asiakirjoissa olisi pitänyt erityisesti keskittyä keskeisiin, komission painopistealoja esitteleviin näkökohtiin, varsinkin jälkiarviointia silmällä pitäen. Tämän ja kahdesta aiemmasta yhteisöaloitteesta saatujen kokemusten perusteella tässä tarkoituksessa olisi ollut hyödyllistä määrittää vähimmäistasolla yhteinen indikaattorirakenne jota olisi sovellettu kaikkiin ohjelmiin ainakin yhdellä ohjelmalohkolla. Kyseisissä asiakirjoissa kuitenkin

a)

korostetaan ennakkoarvioinnin suorittamiseen, toiminnan painopistealojen määrittämiseen ja ohjelmien vaikutuksen mittaamiseen liittyviä vaikeuksia ja niistä on siksi vain vähäistä hyötyä yhteisöaloiteohjelman vaikutusta arvioivan järjestelmän täytäntöönpanossa;

| b) | on edelleen kirjavuutta indikaattoreiden osalta; toisaalta kehotetaan käyttämään rajallista määrää indikaattoreita mutta toisaalta tuodaan useaan kertaan esiin yhteyteen, vaikutukseen, yhteistyöhön tai integraatioon, toteuttamiseen ja tulokseen sidonnaiset indikaattorit sekä keskeiset indikaattorit ja kehotetaan käyttämään laadullisia indikaattoreita; annetaan esimerkkejä toteuttamisesta, tuloksesta ja vaikutuksesta; lisäksi näiden erilaisten luokittelujen määrittely jää jossain määrin hämäräksi erityisesti toteutusindikaattoreiden ja tulosindikaattoreiden tapauksessa – joissakin tapauksissa esimerkiksi hankkeisiin osallistuvien määrää pidetään tulosindikaattorina; |
| --- | --- |

b)

on edelleen kirjavuutta indikaattoreiden osalta; toisaalta kehotetaan käyttämään rajallista määrää indikaattoreita mutta toisaalta tuodaan useaan kertaan esiin yhteyteen, vaikutukseen, yhteistyöhön tai integraatioon, toteuttamiseen ja tulokseen sidonnaiset indikaattorit sekä keskeiset indikaattorit ja kehotetaan käyttämään laadullisia indikaattoreita; annetaan esimerkkejä toteuttamisesta, tuloksesta ja vaikutuksesta; lisäksi näiden erilaisten luokittelujen määrittely jää jossain määrin hämäräksi erityisesti toteutusindikaattoreiden ja tulosindikaattoreiden tapauksessa – joissakin tapauksissa esimerkiksi hankkeisiin osallistuvien määrää pidetään tulosindikaattorina;

| c) | sivuutetaan kokonaan ohjelmalohko C, jonka osalta on sovittu, että indikaattorit määritellään kauden aikana; komissio loi tämän ohjelmalohkon yhteistyön puitteiksi tuntematta tarkasti siihen liittyviä erityistarpeita ja vaadittuja tavoitteita (ks. kohta 24); komissiolla ei ollut käytössään alueiden välistä yhteistyötä koskevien hankkeiden arviointeja ohjelmalohkoon C liittyvien suuntaviivojen valmistelun aikana, vaikka nämä hankkeet ovat saaneet EAKR:n tukea vuodesta 1995 alkaen. |
| --- | --- |

c)

sivuutetaan kokonaan ohjelmalohko C, jonka osalta on sovittu, että indikaattorit määritellään kauden aikana; komissio loi tämän ohjelmalohkon yhteistyön puitteiksi tuntematta tarkasti siihen liittyviä erityistarpeita ja vaadittuja tavoitteita (ks. kohta 24); komissiolla ei ollut käytössään alueiden välistä yhteistyötä koskevien hankkeiden arviointeja ohjelmalohkoon C liittyvien suuntaviivojen valmistelun aikana, vaikka nämä hankkeet ovat saaneet EAKR:n tukea vuodesta 1995 alkaen.

Toimenpiteiden kohdentaminen

| 22. | Yhteisöaloitteen ohjelmalohkon A kohdalla komission suuntaviivoihin sisältyy toimenpideluettelo, joka kuitenkin annetaan vain ohjeellisena. Komissio antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden laatia hyvin laaja-alaisia ohjelmia. Ohjelmiin voi sisältyä tavoitteiden 1 ja 2 tukitoimien tapaan toimenpiteitä talouden, yhteiskunnan, kulttuurin ja ympäristön alalla, mutta niihin liittyy erityisiä toteuttamisehtoja, joiden tarkoituksena on lujittaa rajat ylittävää yhteistyötä. Näihin tarkoituksiin osoitetut varat ovat kuitenkin huomattavasti pienemmät kuin perinteisiin ohjelmiin myönnettävät varat, varsinkin jos otetaan huomioon myös yhteisöaloitteen piiriin kuuluvien ohjelmien kattama tukikelpoinen maantieteellinen alue. Kyseiseen maantieteelliseen alueeseen saattaa kuulua myös sellaisia alueita, jotka eivät ole tukikelpoisia EAKR:sta rahoitettavien tavoitteiden 1 ja 2 tukitoimenpiteiden kannalta — toisin sanoen alueita, joilla ei ole erityisiä kehitys- tai uudelleensuuntautumisongelmia. Myös näiden seikkojen vuoksi (ks. kohta 20) komission on syytä varmistaa jäsenvaltioiden ohjelmia koskevien ehdotusten tarkastelun aikana, että toimenpiteet ovat kohdennettuja (ks. kohdat 59—63). |
| --- | --- |

22.

Yhteisöaloitteen ohjelmalohkon A kohdalla komission suuntaviivoihin sisältyy toimenpideluettelo, joka kuitenkin annetaan vain ohjeellisena. Komissio antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden laatia hyvin laaja-alaisia ohjelmia. Ohjelmiin voi sisältyä tavoitteiden 1 ja 2 tukitoimien tapaan toimenpiteitä talouden, yhteiskunnan, kulttuurin ja ympäristön alalla, mutta niihin liittyy erityisiä toteuttamisehtoja, joiden tarkoituksena on lujittaa rajat ylittävää yhteistyötä. Näihin tarkoituksiin osoitetut varat ovat kuitenkin huomattavasti pienemmät kuin perinteisiin ohjelmiin myönnettävät varat, varsinkin jos otetaan huomioon myös yhteisöaloitteen piiriin kuuluvien ohjelmien kattama tukikelpoinen maantieteellinen alue. Kyseiseen maantieteelliseen alueeseen saattaa kuulua myös sellaisia alueita, jotka eivät ole tukikelpoisia EAKR:sta rahoitettavien tavoitteiden 1 ja 2 tukitoimenpiteiden kannalta — toisin sanoen alueita, joilla ei ole erityisiä kehitys- tai uudelleensuuntautumisongelmia. Myös näiden seikkojen vuoksi (ks. kohta 20) komission on syytä varmistaa jäsenvaltioiden ohjelmia koskevien ehdotusten tarkastelun aikana, että toimenpiteet ovat kohdennettuja (ks. kohdat 59—63).

| 23. | Ohjelmalohkon B kohdalla suuntaviivoissa kehotetaan ottamaan huomioon yhteisön politiikan toimintalinjat, toisin sanoen erityisesti Euroopan laajuiset verkot sekä Euroopan aluekehityssuunnitelman (EAKS) (ks. sanasto) alueellista kehittämistä koskevat suositukset. Ohjelmalohko B on näin ollen jossain määrin erityinen, vaikka sen piiriin kuuluva alue onkin hyvin laaja ja sille myönnetyt varat ovat vähäiset. Valinta eri tukimuotojen välillä onkin siksi tehtävä tarkoin. |
| --- | --- |

23.

Ohjelmalohkon B kohdalla suuntaviivoissa kehotetaan ottamaan huomioon yhteisön politiikan toimintalinjat, toisin sanoen erityisesti Euroopan laajuiset verkot sekä Euroopan aluekehityssuunnitelman (EAKS) (ks. sanasto) alueellista kehittämistä koskevat suositukset. Ohjelmalohko B on näin ollen jossain määrin erityinen, vaikka sen piiriin kuuluva alue onkin hyvin laaja ja sille myönnetyt varat ovat vähäiset. Valinta eri tukimuotojen välillä onkin siksi tehtävä tarkoin.

| 24. | Ohjelmalohko C:n osalta komission alkuperäisissä suuntaviivoissa annetaan ainoastaan yleistavoite alueellista kehittämistä ja koheesiota koskevien menettelyiden ja välineiden vaikutuksen parantamisesta (ks. taulukko 3). Toisessa tiedonannossa, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2001, täsmennettiin yhteistyön alat määrittelemällä viisi alueiden välisen yhteistyön aihealuetta (16), joista yksi oli otsikoltaan ”muut”. Tämän ohjelmalohkon yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanon alusta lähtien juuri otsakkeeseen ”muut” on toimitettu eniten tukihakemuksia ja sen nimissä on myös valtaosa tuesta myönnetty. Tämä osoittaa ohjelmalohkon kokonaisuuden liiallisen laajuuden. |
| --- | --- |

24.

Ohjelmalohko C:n osalta komission alkuperäisissä suuntaviivoissa annetaan ainoastaan yleistavoite alueellista kehittämistä ja koheesiota koskevien menettelyiden ja välineiden vaikutuksen parantamisesta (ks. taulukko 3). Toisessa tiedonannossa, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2001, täsmennettiin yhteistyön alat määrittelemällä viisi alueiden välisen yhteistyön aihealuetta (16), joista yksi oli otsikoltaan ”muut”. Tämän ohjelmalohkon yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanon alusta lähtien juuri otsakkeeseen ”muut” on toimitettu eniten tukihakemuksia ja sen nimissä on myös valtaosa tuesta myönnetty. Tämä osoittaa ohjelmalohkon kokonaisuuden liiallisen laajuuden.

| 25. | Kaiken kaikkiaan komission asettamat tavoitteet suuntaviivoissa ovat yleisluonteisia. Lisäksi käytettävissä olleissa valmisteluasiakirjoissa ei riittävästi kannatettu saavutettujen tavoitteiden mittaamiseen tarkoitettuja toiminnallisia ja asianmukaisia indikaattoreita hallinnoinnista vastaaville tahoille. Näin ollen tukikelpoiset toimenpiteet ovat hyvin vaihtelevia ja aiheuttavat hankkeiden suurta hajanaisuutta. Komission valmisteluasiakirjassa nro 6 tuotiin nämä samat seikat esiin aiempia ohjelmia koskevien arviointien heikkolaatuisuuden syinä. Tukitoimien keskittäminen on kuitenkin yksi keskeisimmistä rakennerahastojen tuen tehokkuuden periaatteista. Koska yhteisöaloiteohjelman puitteissa ei ole tehty riittäviä valintoja konkreettisten tavoitteiden asettamiseksi ja toiminta-alan rajaamiseksi, tavoitteiden toteuttaminen johtaa varojen hajaantumiseen. Tämän vuoksi hankkeen edistyminen on hyvin vaikeasti mitattavissa. |
| --- | --- |

25.

Kaiken kaikkiaan komission asettamat tavoitteet suuntaviivoissa ovat yleisluonteisia. Lisäksi käytettävissä olleissa valmisteluasiakirjoissa ei riittävästi kannatettu saavutettujen tavoitteiden mittaamiseen tarkoitettuja toiminnallisia ja asianmukaisia indikaattoreita hallinnoinnista vastaaville tahoille. Näin ollen tukikelpoiset toimenpiteet ovat hyvin vaihtelevia ja aiheuttavat hankkeiden suurta hajanaisuutta. Komission valmisteluasiakirjassa nro 6 tuotiin nämä samat seikat esiin aiempia ohjelmia koskevien arviointien heikkolaatuisuuden syinä. Tukitoimien keskittäminen on kuitenkin yksi keskeisimmistä rakennerahastojen tuen tehokkuuden periaatteista. Koska yhteisöaloiteohjelman puitteissa ei ole tehty riittäviä valintoja konkreettisten tavoitteiden asettamiseksi ja toiminta-alan rajaamiseksi, tavoitteiden toteuttaminen johtaa varojen hajaantumiseen. Tämän vuoksi hankkeen edistyminen on hyvin vaikeasti mitattavissa.

Onko tukikelpoiset alueet määritelty asianmukaisesti?

| 26. | Uusia suuntaviivoja valmisteltaessa esiin nousi kysymys tukikelpoisten alueiden määrittelemisestä ohjelmalohkon A kohdalla. Edettäessä rajalta 50—70 kilometrin päähän rajat ylittävän yhteistyön tehokkuus vähenee. Väline tarkempaan alueelliseen jaotteluun puuttuu, joten tukikelpoiset alueet vahvistettiin jälleen kerran NUTS III -alueluokituksen perusteella (ks. sanasto). Näin ollen tukikelpoinen alue saattaa ulottua 200 kilometrin päähän rajasta, joissakin jäsenvaltioissa jopa vielä kauemmas. Ohjelmalohkoon A kuuluvista tarkastelluista yhteisöaloiteohjelmista lähes kaikkiin kuului tukikelpoisia alueita, jotka ulottuivat yli 70 kilometrin päähän rajalta (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali). |
| --- | --- |

26.

Uusia suuntaviivoja valmisteltaessa esiin nousi kysymys tukikelpoisten alueiden määrittelemisestä ohjelmalohkon A kohdalla. Edettäessä rajalta 50—70 kilometrin päähän rajat ylittävän yhteistyön tehokkuus vähenee. Väline tarkempaan alueelliseen jaotteluun puuttuu, joten tukikelpoiset alueet vahvistettiin jälleen kerran NUTS III -alueluokituksen perusteella (ks. sanasto). Näin ollen tukikelpoinen alue saattaa ulottua 200 kilometrin päähän rajasta, joissakin jäsenvaltioissa jopa vielä kauemmas. Ohjelmalohkoon A kuuluvista tarkastelluista yhteisöaloiteohjelmista lähes kaikkiin kuului tukikelpoisia alueita, jotka ulottuivat yli 70 kilometrin päähän rajalta (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali).

| 27. | Tämä kysymys ei koske ohjelmalohkoja B ja C, koska niissä ei tehdä ohjelmalohkon A tapaan lähialueiden välistä yhteistyötä. |
| --- | --- |

27.

Tämä kysymys ei koske ohjelmalohkoja B ja C, koska niissä ei tehdä ohjelmalohkon A tapaan lähialueiden välistä yhteistyötä.

Ovatko jäsenvaltiot ottaneet suuntaviivat ja menettelyjä koskevat asiakirjat ajoissa käyttöön?

| 28. | Komissio teki ensimmäiset strategiset huomautukset Interreg III -ohjelmasta vuoden 1997 lopussa. Eri perusvaihtoehtoja käsittelevä asiakirja laadittiin maaliskuussa 1998 (17). Komission suuntaviivat valmistuivat vasta vuoden 2000 tammikuun ja toukokuun välisenä aikana ja ohjelmalohkon C osalta jopa vasta vuoden 2001 alussa. Kuitenkin Interreg-ohjelman valmisteluun liittyneiden ongelmien vuoksi jäsenvaltiot olivat jo aloittaneet ohjelman valmistelun. Samankaltainen tilanne syntyi komission valmistelemien Interreg-ohjelman erityismenettelyjä koskevien valmisteluasiakirjojen kohdalla (ks. kohta 21). |
| --- | --- |

28.

Komissio teki ensimmäiset strategiset huomautukset Interreg III -ohjelmasta vuoden 1997 lopussa. Eri perusvaihtoehtoja käsittelevä asiakirja laadittiin maaliskuussa 1998 (17). Komission suuntaviivat valmistuivat vasta vuoden 2000 tammikuun ja toukokuun välisenä aikana ja ohjelmalohkon C osalta jopa vasta vuoden 2001 alussa. Kuitenkin Interreg-ohjelman valmisteluun liittyneiden ongelmien vuoksi jäsenvaltiot olivat jo aloittaneet ohjelman valmistelun. Samankaltainen tilanne syntyi komission valmistelemien Interreg-ohjelman erityismenettelyjä koskevien valmisteluasiakirjojen kohdalla (ks. kohta 21).

| 29. | Interreg-yhteisöaloitteen monimutkaisuuden vuoksi suuntaviivojen ja menettelyjä koskevien asiakirjojen myöhäinen käyttöönotto viivästytti yhteisöaloiteohjelman tehokasta käynnistämistä. Tämä saattoi myös johtaa yhteisöaloiteohjelmaa koskevan ehdotuksen heikkolaatuisuuteen. |
| --- | --- |

29.

Interreg-yhteisöaloitteen monimutkaisuuden vuoksi suuntaviivojen ja menettelyjä koskevien asiakirjojen myöhäinen käyttöönotto viivästytti yhteisöaloiteohjelman tehokasta käynnistämistä. Tämä saattoi myös johtaa yhteisöaloiteohjelmaa koskevan ehdotuksen heikkolaatuisuuteen.

KOMISSION YHTEISÖALOITEOHJELMAA KOSKEVIEN EHDOTUSTEN TARKASTUSMENETTELY

| 30. | Komissio valvoo, että yhteisöaloiteohjelma on suuntaviivojen mukainen. Tilintarkastustuomioistuimen mukaan tarkastusmenettelyn pitäisi olla riittävän yksityiskohtainen ja heikkouksien esiintuonnin pitäisi siis johtaa yhteisöaloiteohjelmien parantamiseen. Lopuksi on tärkeätä, että yhteisöaloiteohjelmat hyväksytään viivyttelemättä Interreg II -ohjelman aikana aloitetun yhteistyön katkeamisen välttämiseksi ja että myönnetyt määrärahat voidaan myös käyttää. |
| --- | --- |

30.

Komissio valvoo, että yhteisöaloiteohjelma on suuntaviivojen mukainen. Tilintarkastustuomioistuimen mukaan tarkastusmenettelyn pitäisi olla riittävän yksityiskohtainen ja heikkouksien esiintuonnin pitäisi siis johtaa yhteisöaloiteohjelmien parantamiseen. Lopuksi on tärkeätä, että yhteisöaloiteohjelmat hyväksytään viivyttelemättä Interreg II -ohjelman aikana aloitetun yhteistyön katkeamisen välttämiseksi ja että myönnetyt määrärahat voidaan myös käyttää.

Onko neuvontamenettely parantanut yhteisöaloiteohjelman laatua?

| 31. | Ohjelmia koskevien ehdotusten tarkastusmenettelyt on määritelty ja toteutettu. Menettelyt koostuvat kahdesta vaiheesta. Ensimmäisessä vaiheessa komissio pyrkii määrittelemään, onko hakemus pätevä ja yhteisön virallisen lainsäädännön mukainen. Toisessa tarkasteluvaiheessa komissio pyrkii selvittämään ohjelmien laadun ja ehdottamaan jäsenvaltioiden kanssa käymiensä neuvottelujen yhteydessä sisältöä koskevia parannuksia. |
| --- | --- |

31.

Ohjelmia koskevien ehdotusten tarkastusmenettelyt on määritelty ja toteutettu. Menettelyt koostuvat kahdesta vaiheesta. Ensimmäisessä vaiheessa komissio pyrkii määrittelemään, onko hakemus pätevä ja yhteisön virallisen lainsäädännön mukainen. Toisessa tarkasteluvaiheessa komissio pyrkii selvittämään ohjelmien laadun ja ehdottamaan jäsenvaltioiden kanssa käymiensä neuvottelujen yhteydessä sisältöä koskevia parannuksia.

| 32. | Tarkastellessaan yhteisöaloiteohjelmaa koskevia ehdotuksia komission yksiköt ovat käyttäneet vahvistettuja kriteereitä ainoastaan ensimmäisessä vaiheessa. Vahvistetut kriteerit ovat suhteellisen yleisluontoisia, ja tarkistuksia toimitettiin vain ohjelmaehdotusten tiettyjen muodollisten osatekijöiden mukanaolon toteamiseksi. Kaikkien komission jäsenvaltioille toimittamien ja tarkastelun toista vaihetta koskevien kommenttien alkuperää ei voitu asianmukaisesti jäljittää tilintarkastustuomioistuimen toimittamissa tarkastuksissa. Asiakirja-aineistoon ei aina ollut liitetty seuranta-asiakirjaa, josta kävisi ilmi, missä määrin jäsenvaltioille lähetetyssä kirjeessä mainitut pyynnöt tai huomautukset oli otettu huomioon (lukuun ottamatta yhteisöaloiteohjelmia Irlanti—Wales, Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein, Ems Dollart -alue ja osittain yhteisöaloiteohjelma Välimeren läntiset alueet). |
| --- | --- |

32.

Tarkastellessaan yhteisöaloiteohjelmaa koskevia ehdotuksia komission yksiköt ovat käyttäneet vahvistettuja kriteereitä ainoastaan ensimmäisessä vaiheessa. Vahvistetut kriteerit ovat suhteellisen yleisluontoisia, ja tarkistuksia toimitettiin vain ohjelmaehdotusten tiettyjen muodollisten osatekijöiden mukanaolon toteamiseksi. Kaikkien komission jäsenvaltioille toimittamien ja tarkastelun toista vaihetta koskevien kommenttien alkuperää ei voitu asianmukaisesti jäljittää tilintarkastustuomioistuimen toimittamissa tarkastuksissa. Asiakirja-aineistoon ei aina ollut liitetty seuranta-asiakirjaa, josta kävisi ilmi, missä määrin jäsenvaltioille lähetetyssä kirjeessä mainitut pyynnöt tai huomautukset oli otettu huomioon (lukuun ottamatta yhteisöaloiteohjelmia Irlanti—Wales, Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein, Ems Dollart -alue ja osittain yhteisöaloiteohjelma Välimeren läntiset alueet).

| 33. | Yhteisöaloiteohjelmaa koskevien ehdotusten tarkastusmenettely ei ole aina johtanut ohjelman laadun parantumiseen toivotulla tavalla:






  a) | Seikkoja, jotka vaikuttivat siihen, ettei ensimmäistä ohjelmaa koskevaa ehdotusta voitu ottaa käsiteltäväksi, ei ole aina otettu riittävästi huomioon. Espanja—Portugali-yhteisöaloiteohjelman osalta yhteisen teknisen sihteeristön (YTS) toimintaa ei pidetty suuntaviivojen mukaisena. Asia on otettu uudelleen esiin komission ja jäsenvaltioiden välisissä neuvotteluissa. Komissio hyväksyi ohjelmaa koskevan ehdotuksen myöhemmin, vaikkei sitä ollut pääkohdittain muutettu. |
| --- | --- | --- |

33.

Yhteisöaloiteohjelmaa koskevien ehdotusten tarkastusmenettely ei ole aina johtanut ohjelman laadun parantumiseen toivotulla tavalla:

a)

Seikkoja, jotka vaikuttivat siihen, ettei ensimmäistä ohjelmaa koskevaa ehdotusta voitu ottaa käsiteltäväksi, ei ole aina otettu riittävästi huomioon. Espanja—Portugali-yhteisöaloiteohjelman osalta yhteisen teknisen sihteeristön (YTS) toimintaa ei pidetty suuntaviivojen mukaisena. Asia on otettu uudelleen esiin komission ja jäsenvaltioiden välisissä neuvotteluissa. Komissio hyväksyi ohjelmaa koskevan ehdotuksen myöhemmin, vaikkei sitä ollut pääkohdittain muutettu.

| b) | Jos yhteisöaloiteohjelmaa koskeviin ehdotuksiin on tehty lukuisia muutoksia, keskeisiä puutteita ei kuitenkaan ole korjattu. Ohjelmassa on havaittu heikkouksia aina tarkastelun ensimmäisestä vaiheesta lähtien esimerkiksi strategian ja erilaisten indikaattorien osalta (yhteisöaloiteohjelmat Alpit, Espanja—Portugali, Välimeren läntiset alueet). Joissakin tapauksissa (yhteisöaloiteohjelmat Espanja—Portugali, Välimeren läntiset alueet) erityisesti aluepolitiikan arvioinnista vastaavien komission yksiköiden mukaan yhteisöaloiteohjelmaa koskevia ehdotuksia ei olisi pitänyt hyväksyä käsiteltäviksi. |
| --- | --- |

b)

Jos yhteisöaloiteohjelmaa koskeviin ehdotuksiin on tehty lukuisia muutoksia, keskeisiä puutteita ei kuitenkaan ole korjattu. Ohjelmassa on havaittu heikkouksia aina tarkastelun ensimmäisestä vaiheesta lähtien esimerkiksi strategian ja erilaisten indikaattorien osalta (yhteisöaloiteohjelmat Alpit, Espanja—Portugali, Välimeren läntiset alueet). Joissakin tapauksissa (yhteisöaloiteohjelmat Espanja—Portugali, Välimeren läntiset alueet) erityisesti aluepolitiikan arvioinnista vastaavien komission yksiköiden mukaan yhteisöaloiteohjelmaa koskevia ehdotuksia ei olisi pitänyt hyväksyä käsiteltäviksi.

| 34. | Kun otetaan huomioon tarkasteltavien ohjelmien määrä sekä tämän tarkastelun monimutkaisuus, järjestelmällisemmällä, yksityiskohtaisiin kriteereihin perustuvalla sekä avoimen ja yhdenmukaisen arvioinnin mahdollistavalla menettelyllä olisi voitu kehittää yhteisöaloiteohjelmien sisältöä (ks. kohdat 51—78). Nämä kriteerit olisi pitänyt ilmoittaa jäsenvaltioille komission laatimassa valmisteluasiakirjassa ennen kuin ne aloittavat yhteisöaloiteohjelmien valmistelun (ks. kohta 21). |
| --- | --- |

34.

Kun otetaan huomioon tarkasteltavien ohjelmien määrä sekä tämän tarkastelun monimutkaisuus, järjestelmällisemmällä, yksityiskohtaisiin kriteereihin perustuvalla sekä avoimen ja yhdenmukaisen arvioinnin mahdollistavalla menettelyllä olisi voitu kehittää yhteisöaloiteohjelmien sisältöä (ks. kohdat 51—78). Nämä kriteerit olisi pitänyt ilmoittaa jäsenvaltioille komission laatimassa valmisteluasiakirjassa ennen kuin ne aloittavat yhteisöaloiteohjelmien valmistelun (ks. kohta 21).

Onko komissio hyväksynyt yhteisöaloiteohjelmat määräajassa?

| 35. | Asetuksissa säädetään, että komission on hyväksyttävä ohjelmaehdotukset seuraavan aikataulun mukaisesti:






  a) | Jäsenvaltiot esittävät ehdotukset kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun komission tiedonanto on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, toisin sanoen ohjelmalohkojen A ja B osalta viimeistään 22. marraskuuta 2000 ja ohjelmalohkon C osalta viimeistään 14. marraskuuta 2001. |
| --- | --- | --- |

35.

Asetuksissa säädetään, että komission on hyväksyttävä ohjelmaehdotukset seuraavan aikataulun mukaisesti:

a)

Jäsenvaltiot esittävät ehdotukset kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun komission tiedonanto on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, toisin sanoen ohjelmalohkojen A ja B osalta viimeistään 22. marraskuuta 2000 ja ohjelmalohkon C osalta viimeistään 14. marraskuuta 2001.

| b) | Komissio hyväksyy tai hylkää hankkeen pätevän ehdotuksen viiden kuukauden kuluessa pätevän ehdotuksen saapumisesta, toisin sanoen ohjelmalohkojen A ja B osalta viimeistään 21. huhtikuuta 2001 ja ohjelmalohkon C osalta viimeistään 13. huhtikuuta 2002. |
| --- | --- |

b)

Komissio hyväksyy tai hylkää hankkeen pätevän ehdotuksen viiden kuukauden kuluessa pätevän ehdotuksen saapumisesta, toisin sanoen ohjelmalohkojen A ja B osalta viimeistään 21. huhtikuuta 2001 ja ohjelmalohkon C osalta viimeistään 13. huhtikuuta 2002.

| 36. | Asetuksissa vahvistetut määräajat ylitettiin reilusti. Ohjelmalohkoihin A ja B kuuluvista yhteisöaloiteohjelmaa koskevista ehdotuksista, ainoastaan 27 ehdotusta 66:sta toimitettiin annetun määräajan sisällä. Yhtään ehdotusta ei hyväksytty viiden kuukauden määräajassa. Päätöksen tekemiseen kului aikaa seitsemästä ja puolesta kuukaudesta neljääntoista ja puoleen kuukauteen; keskimäärin aikaa kului noin vuosi. |
| --- | --- |

36.

Asetuksissa vahvistetut määräajat ylitettiin reilusti. Ohjelmalohkoihin A ja B kuuluvista yhteisöaloiteohjelmaa koskevista ehdotuksista, ainoastaan 27 ehdotusta 66:sta toimitettiin annetun määräajan sisällä. Yhtään ehdotusta ei hyväksytty viiden kuukauden määräajassa. Päätöksen tekemiseen kului aikaa seitsemästä ja puolesta kuukaudesta neljääntoista ja puoleen kuukauteen; keskimäärin aikaa kului noin vuosi.

| 37. | Kahdeksan ohjelmaa käsittäneen otoksen hyväksymismenettelyä tarkasteltaessa todettiin, että menettelyyn kuluva aika jakautui keskimäärin seuraavasti:






  a) | lähes kuukausi ohjelman julistamiseen päteväksi; |
| --- | --- | --- |

37.

Kahdeksan ohjelmaa käsittäneen otoksen hyväksymismenettelyä tarkasteltaessa todettiin, että menettelyyn kuluva aika jakautui keskimäärin seuraavasti:

a)

lähes kuukausi ohjelman julistamiseen päteväksi;

| b) | tämän jälkeen melkein kolme kuukautta ehdotusta koskevien kirjallisten havaintojen toimittamiseen jäsenvaltioille; |
| --- | --- |

b)

tämän jälkeen melkein kolme kuukautta ehdotusta koskevien kirjallisten havaintojen toimittamiseen jäsenvaltioille;

| c) | kahdeksan kuukautta jäsenvaltioiden kanssa käytäviin neuvotteluihin, muutetun ehdotuksen saamiseen, sen tarkastelemiseen ja hyväksymiseen; kun ohjelma on viimeistelty jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa, päätöksentekomenettelyyn kuluu keskimäärin noin kuukausi. |
| --- | --- |

c)

kahdeksan kuukautta jäsenvaltioiden kanssa käytäviin neuvotteluihin, muutetun ehdotuksen saamiseen, sen tarkastelemiseen ja hyväksymiseen; kun ohjelma on viimeistelty jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa, päätöksentekomenettelyyn kuluu keskimäärin noin kuukausi.

| 38. | Kun komissio on lopulta hyväksynyt kunkin ohjelman, jokaisen yhteisöaloiteohjelman seurantakomitean on kolmen kuukauden kuluessa laadittava ja hyväksyttävä ohjelma-asiakirjan täydennys. Täydennysasiakirjan tarkoituksena on täsmentää tiettyjä täytäntöönpanoon ja seurantaan liittyviä näkökohtia. Useiden tarkastuksen piiriin kuuluneiden ohjelmien tapauksessa seurantakomitea ei pystynyt hyväksymään täydennysasiakirjaa annetussa määräajassa (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali). Ohjelmien heikon laadun vuoksi komissio pystyi joissakin tapauksissa hyväksymään täydennysasiakirjan tekstin vasta vuoden kuluttua tai jopa myöhemmin (yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein) (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue). Täydennysasiakirjojen teksti sisältää huomattavan paljon toistoa, ja niihin liittyvä menettely on hidastanut ja vaikeuttanut hankkeiden valmistelua merkittävästi (18). |
| --- | --- |

38.

Kun komissio on lopulta hyväksynyt kunkin ohjelman, jokaisen yhteisöaloiteohjelman seurantakomitean on kolmen kuukauden kuluessa laadittava ja hyväksyttävä ohjelma-asiakirjan täydennys. Täydennysasiakirjan tarkoituksena on täsmentää tiettyjä täytäntöönpanoon ja seurantaan liittyviä näkökohtia. Useiden tarkastuksen piiriin kuuluneiden ohjelmien tapauksessa seurantakomitea ei pystynyt hyväksymään täydennysasiakirjaa annetussa määräajassa (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali). Ohjelmien heikon laadun vuoksi komissio pystyi joissakin tapauksissa hyväksymään täydennysasiakirjan tekstin vasta vuoden kuluttua tai jopa myöhemmin (yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein) (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue). Täydennysasiakirjojen teksti sisältää huomattavan paljon toistoa, ja niihin liittyvä menettely on hidastanut ja vaikeuttanut hankkeiden valmistelua merkittävästi (18).

| 39. | Ohjelmien hyväksymisen viivästymisellä ei ole vaikutusta eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lopullisten edunsaajien menojen tukikelpoisuuskauden alkamiseen. Tukikelpoisuusaika alkaa, kun pätevä yhteisöaloiteohjelmaa koskeva ehdotus saapuu komissioon. Viivästyksistä aiheutuu kuitenkin keskeytyksiä yhteistyöhön. Edunsaajat odottavat mieluimmin hakemuksen hyväksymistä ennen hankkeen täytäntöönpanon aloittamista, ja tämä on mahdollista vasta siinä vaiheessa, kun komissio on hyväksynyt ohjelman ja muut seikat, kuten hankkeen valintakriteerit, on määritelty ja otettu käyttöön. Nämä viipeet johtivat lisäksi suuntaviivojen julkaisun viivästymiseen sekä lukeutuvat syihin, joiden vuoksi varainhoitovuoden 2000 maksusitoumusmäärärahoja jouduttiin osoittamaan uudelleen ja käytettävissä olleiden maksumäärärahojen käyttöaste jäi alhaiseksi vuosina 2001, 2002 ja 2003 (ks. taulukko 2). |
| --- | --- |

39.

Ohjelmien hyväksymisen viivästymisellä ei ole vaikutusta eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lopullisten edunsaajien menojen tukikelpoisuuskauden alkamiseen. Tukikelpoisuusaika alkaa, kun pätevä yhteisöaloiteohjelmaa koskeva ehdotus saapuu komissioon. Viivästyksistä aiheutuu kuitenkin keskeytyksiä yhteistyöhön. Edunsaajat odottavat mieluimmin hakemuksen hyväksymistä ennen hankkeen täytäntöönpanon aloittamista, ja tämä on mahdollista vasta siinä vaiheessa, kun komissio on hyväksynyt ohjelman ja muut seikat, kuten hankkeen valintakriteerit, on määritelty ja otettu käyttöön. Nämä viipeet johtivat lisäksi suuntaviivojen julkaisun viivästymiseen sekä lukeutuvat syihin, joiden vuoksi varainhoitovuoden 2000 maksusitoumusmäärärahoja jouduttiin osoittamaan uudelleen ja käytettävissä olleiden maksumäärärahojen käyttöaste jäi alhaiseksi vuosina 2001, 2002 ja 2003 (ks. taulukko 2).

VALMISTELUA JA TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVA YHTEISTYÖ

| 40. | Suuntaviivoissa todetaan, että yhteisöaloiteohjelmien valmistelu ja täytäntöönpano tehdään yhteistyössä erityisesti yhteisen strategian aikaansaamista varten tukikelpoiselle alueelle ja siten edunsaajien hankkeiden laadun kehittämistä varten. |
| --- | --- |

40.

Suuntaviivoissa todetaan, että yhteisöaloiteohjelmien valmistelu ja täytäntöönpano tehdään yhteistyössä erityisesti yhteisen strategian aikaansaamista varten tukikelpoiselle alueelle ja siten edunsaajien hankkeiden laadun kehittämistä varten.

Onko yhteisöaloiteohjelmia valmisteltaessa sovellettu kuulemismenettelyä?

| 41. | Suuntaviivoissa kannustetaan yksityisen sektorin, yliopistojen ja valtioista riippumattomien järjestöjen osallistumista yhteisöaloiteohjelmien valmisteluun. Useimmissa ohjelmalohkon A yhteisöaloiteohjelmissa edellä mainitut kolme tahoa olivat tosiasiallisesti mukana heti alkuvaiheessa, mutta yhteisöaloiteohjelmassa Espanja—Portugali menettely aloitettiin vasta myöhäisessä vaiheessa. Ohjelmalohkon B yhteisöaloiteohjelmissa, joiden täytäntöönpanoon osallistuu useita jäsenvaltioita, kuulemismenettelyä on noudatettu vain osittain tai ei lainkaan. Tämä on johtunut siitä, että ohjelmien valmistelu jo sinänsä on erittäin monimutkaista. Silloin kun kuulemismenettelyä on käytetty, tulokset ovat olleet laihoja. Ohjelmalohkon C tapauksessa komissio ja ohjelmista vastaavat sihteeristöt ovat yhdessä huolehtineet yhteisöaloiteohjelmien valmistelusta. |
| --- | --- |

41.

Suuntaviivoissa kannustetaan yksityisen sektorin, yliopistojen ja valtioista riippumattomien järjestöjen osallistumista yhteisöaloiteohjelmien valmisteluun. Useimmissa ohjelmalohkon A yhteisöaloiteohjelmissa edellä mainitut kolme tahoa olivat tosiasiallisesti mukana heti alkuvaiheessa, mutta yhteisöaloiteohjelmassa Espanja—Portugali menettely aloitettiin vasta myöhäisessä vaiheessa. Ohjelmalohkon B yhteisöaloiteohjelmissa, joiden täytäntöönpanoon osallistuu useita jäsenvaltioita, kuulemismenettelyä on noudatettu vain osittain tai ei lainkaan. Tämä on johtunut siitä, että ohjelmien valmistelu jo sinänsä on erittäin monimutkaista. Silloin kun kuulemismenettelyä on käytetty, tulokset ovat olleet laihoja. Ohjelmalohkon C tapauksessa komissio ja ohjelmista vastaavat sihteeristöt ovat yhdessä huolehtineet yhteisöaloiteohjelmien valmistelusta.

| 42. | Koska alhaalta ylöspäin rakentuvaa lähestymistapaa ei sovellettu yleisesti toiminnan painopistealojen määrittelemiseksi, on lopputuloksena kuitenkin ollut laaja-alaisia tukiohjelmia, joihin kuuluu hyvin erilaisia toimenpiteitä. Näin ollen käytettävissä olleet varat ovat hajaantuneet (ks. kohdat 59—63). |
| --- | --- |

42.

Koska alhaalta ylöspäin rakentuvaa lähestymistapaa ei sovellettu yleisesti toiminnan painopistealojen määrittelemiseksi, on lopputuloksena kuitenkin ollut laaja-alaisia tukiohjelmia, joihin kuuluu hyvin erilaisia toimenpiteitä. Näin ollen käytettävissä olleet varat ovat hajaantuneet (ks. kohdat 59—63).

Tekevätkö jäsenvaltiot yhteistyötä yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanossa?

| 43. | Kolmanteen Interregiin tehdyt muutokset (ks. kohta 7) ovat keskeisiltä osiltaan seuraavanlaisia: vastedes on yksi hallintoviranomainen, yksi maksuviranomainen, yksi seurantakomitea, yksi pankkitili, jolle EAKR:n tuki maksetaan, yksi rahoitussuunnitelma, yhteinen tekninen sihteeristö sekä ohjauskomitea. |
| --- | --- |

43.

Kolmanteen Interregiin tehdyt muutokset (ks. kohta 7) ovat keskeisiltä osiltaan seuraavanlaisia: vastedes on yksi hallintoviranomainen, yksi maksuviranomainen, yksi seurantakomitea, yksi pankkitili, jolle EAKR:n tuki maksetaan, yksi rahoitussuunnitelma, yhteinen tekninen sihteeristö sekä ohjauskomitea.

| 44. | Kutakin ohjelmaa varten nimetään yksi hallintoviranomainen ja yksi maksuviranomainen sekä asianomaisten maitten edustajista koostuva ohjauskomitea. Pyrkimykset muodostaa Interreg-ohjelmien täytäntöönpanoa varten eurooppalaisia taloudellisia etuyhtymiä (ETEY) eivät ole onnistuneet (yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa), huolimatta siitä, että komissio on kannustanut jäsenvaltioita niiden perustamiseen (ks. kohta 16). Oikeushenkilöiden olisi kuitenkin mahdollista edustaa yhteisöaloiteohjelman piiriin kuuluvia eri jäsenvaltioita. Tämä ei ole mahdollista silloin kun alueelliset viranomaiset ovat samalla hallinnoivia viranomaisia — niin kuin oli laita kaikissa tarkastetuissa ohjelmissa. |
| --- | --- |

44.

Kutakin ohjelmaa varten nimetään yksi hallintoviranomainen ja yksi maksuviranomainen sekä asianomaisten maitten edustajista koostuva ohjauskomitea. Pyrkimykset muodostaa Interreg-ohjelmien täytäntöönpanoa varten eurooppalaisia taloudellisia etuyhtymiä (ETEY) eivät ole onnistuneet (yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa), huolimatta siitä, että komissio on kannustanut jäsenvaltioita niiden perustamiseen (ks. kohta 16). Oikeushenkilöiden olisi kuitenkin mahdollista edustaa yhteisöaloiteohjelman piiriin kuuluvia eri jäsenvaltioita. Tämä ei ole mahdollista silloin kun alueelliset viranomaiset ovat samalla hallinnoivia viranomaisia — niin kuin oli laita kaikissa tarkastetuissa ohjelmissa.

| 45. | Yhteisten teknisten sihteeristöjen muodostamisessa käytäntö on ollut kirjavaa ja toisinaan komission suuntaviivojen vastaista, koska yhteistyötä on pyritty edistämään myös yhteisöaloiteohjelmia toteuttavien elinten kesken. Komissio on kuitenkin hyväksynyt ehdotetut tekniset sihteeristöt etupäässä siksi, että ohjelma on voitu hyväksyä ilman lisäviiveitä.






  a) | Suuntaviivoja parhaiten seuraava tapa on muodostaa yhteen paikkaan kyseisten jäsenvaltioiden edustajista koostuva yhteinen tekninen sihteeristö, jolla on yleensä lisäksi toimipisteitä joissakin taikka kaikissa jäsenvaltioissa. Parhaassa tapauksessa sihteeristö kuuluu osana jäsenvaltioiden kokoamaan Euroopan laajuista yhteistyötä harjoittavaan elimeen (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue). Eräässä toisessa tapauksessa (yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa) sihteeristö on osa sellaista yritystä, joka ei osallistu ohjelman täytäntöönpanoon, mutta täyttää kuitenkin Euroopan laajuisen yhteistyön näkökohdan tunnusmerkit. Kolmannessa tapauksessa sihteeristö on oikeudellisessa mielessä osa hallintoviranomaista, vaikka se sijaitseekin fyysisesti tästä erillään, ja siihen kuuluu edustajia jäsenvaltioiden eri alueilta (yhteisöaloiteohjelma Alpit). |
| --- | --- | --- |

45.

Yhteisten teknisten sihteeristöjen muodostamisessa käytäntö on ollut kirjavaa ja toisinaan komission suuntaviivojen vastaista, koska yhteistyötä on pyritty edistämään myös yhteisöaloiteohjelmia toteuttavien elinten kesken. Komissio on kuitenkin hyväksynyt ehdotetut tekniset sihteeristöt etupäässä siksi, että ohjelma on voitu hyväksyä ilman lisäviiveitä.

a)

Suuntaviivoja parhaiten seuraava tapa on muodostaa yhteen paikkaan kyseisten jäsenvaltioiden edustajista koostuva yhteinen tekninen sihteeristö, jolla on yleensä lisäksi toimipisteitä joissakin taikka kaikissa jäsenvaltioissa. Parhaassa tapauksessa sihteeristö kuuluu osana jäsenvaltioiden kokoamaan Euroopan laajuista yhteistyötä harjoittavaan elimeen (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue). Eräässä toisessa tapauksessa (yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa) sihteeristö on osa sellaista yritystä, joka ei osallistu ohjelman täytäntöönpanoon, mutta täyttää kuitenkin Euroopan laajuisen yhteistyön näkökohdan tunnusmerkit. Kolmannessa tapauksessa sihteeristö on oikeudellisessa mielessä osa hallintoviranomaista, vaikka se sijaitseekin fyysisesti tästä erillään, ja siihen kuuluu edustajia jäsenvaltioiden eri alueilta (yhteisöaloiteohjelma Alpit).

| b) | Suuntaviivojen henkeä vastaa vähemmän malli, jossa yhteinen tekninen sihteeristö on fyysisesti osa hallintoviranomaista, mutta siihen ei kuulu edustajia muista jäsenvaltioista. Muita jäsenvaltioita kuitenkin kuullaan (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales ja yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein). |
| --- | --- |

b)

Suuntaviivojen henkeä vastaa vähemmän malli, jossa yhteinen tekninen sihteeristö on fyysisesti osa hallintoviranomaista, mutta siihen ei kuulu edustajia muista jäsenvaltioista. Muita jäsenvaltioita kuitenkin kuullaan (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales ja yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein).

| c) | Yksi tapauksista ei juurikaan noudattele suuntaviivojen henkeä (yhteisöaloite Espanja—Portugali): on olemassa vain aluehallintoon kuuluvia toimipisteitä molemmin puolin rajaa. Toimipisteet ovat usein tukikelpoisen alueen ulkopuolella huolimatta siitä, että tukikelpoinen alue ulottuu kauas rajasta, mikä jättää raja-alueen yhteisöaloiteohjelman edistämisen ulkopuolelle. |
| --- | --- |

c)

Yksi tapauksista ei juurikaan noudattele suuntaviivojen henkeä (yhteisöaloite Espanja—Portugali): on olemassa vain aluehallintoon kuuluvia toimipisteitä molemmin puolin rajaa. Toimipisteet ovat usein tukikelpoisen alueen ulkopuolella huolimatta siitä, että tukikelpoinen alue ulottuu kauas rajasta, mikä jättää raja-alueen yhteisöaloiteohjelman edistämisen ulkopuolelle.

| 46. | Kaikissa tarkastetuissa ohjelmissa on käytössä yksi ainoa pankkitili yhteisön maksamia varoja varten. |
| --- | --- |

46.

Kaikissa tarkastetuissa ohjelmissa on käytössä yksi ainoa pankkitili yhteisön maksamia varoja varten.

| 47. | Myös kaikissa tarkastetuissa ohjelmissa oli yksi ainoa rahoitussuunnitelma, toisin sanoen varoja ei ollut eritelty jäsenvaltiokohtaisesti. Joskus kuitenkin ohjelmatyön täydennyksen (jonka sisällön komissio tarkastaa) liitteenä esitetään jäsenvaltiokohtainen suunnitelma (yhteisöaloiteohjelma Alpit) tai yhteisöaloiteohjelmaan sisältyy jokaisen jäsenvaltion osalta viittaus EAKR:sta maksettavan tuen määrään (yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali, yhteisöaloiteohjelma Välimeren läntiset alueet). Yhdessä tapauksessa yhteisöaloitteen edistämiseksi toteutetussa mainonnassa mainitaan ainoastaan toisen jäsenvaltion osuus (yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali). |
| --- | --- |

47.

Myös kaikissa tarkastetuissa ohjelmissa oli yksi ainoa rahoitussuunnitelma, toisin sanoen varoja ei ollut eritelty jäsenvaltiokohtaisesti. Joskus kuitenkin ohjelmatyön täydennyksen (jonka sisällön komissio tarkastaa) liitteenä esitetään jäsenvaltiokohtainen suunnitelma (yhteisöaloiteohjelma Alpit) tai yhteisöaloiteohjelmaan sisältyy jokaisen jäsenvaltion osalta viittaus EAKR:sta maksettavan tuen määrään (yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali, yhteisöaloiteohjelma Välimeren läntiset alueet). Yhdessä tapauksessa yhteisöaloitteen edistämiseksi toteutetussa mainonnassa mainitaan ainoastaan toisen jäsenvaltion osuus (yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali).

| 48. | Kunkin jäsenvaltion määrärahaosuuden — johon yhteisöaloitteen rahoitussuunnitelma perustuu — käyttöastetta kuitenkin yleensä seurataan. Jokaisen yhteisöaloiteohjelman rahoitussuunnitelman laadinta perustuu ensinnäkin jäsenvaltiokohtaiseen EAKR-varojen jakautumiseen eri tukimuotojen (19) kesken ja toiseksi jäsenvaltioiden suorittamaan jakoon eri Interreg-ohjelmien kesken omien painopistealojen perusteella. |
| --- | --- |

48.

Kunkin jäsenvaltion määrärahaosuuden — johon yhteisöaloitteen rahoitussuunnitelma perustuu — käyttöastetta kuitenkin yleensä seurataan. Jokaisen yhteisöaloiteohjelman rahoitussuunnitelman laadinta perustuu ensinnäkin jäsenvaltiokohtaiseen EAKR-varojen jakautumiseen eri tukimuotojen (19) kesken ja toiseksi jäsenvaltioiden suorittamaan jakoon eri Interreg-ohjelmien kesken omien painopistealojen perusteella.

| 49. | Suuntaviivoissa suositellaan, että tukisopimukset tehdään vain yhden edunsaajan kanssa, jota pidetään hankkeen toteuttajana. Kyseinen edunsaaja tekee sopimukset eurooppalaisten kumppaneidensa kanssa; näissä sopimuksissa määrätään kunkin osapuolen oikeuksista ja velvollisuuksista kyseisessä hankkeessa. Periaatetta sovellettiin kaikissa tarkastetuissa ohjelmissa, lukuun ottamatta yhtä tapausta, jossa jokaisen tukihakemuksen allekirjoittajina ovat kaikki hankkeisiin osallistuvat kumppanit (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales). |
| --- | --- |

49.

Suuntaviivoissa suositellaan, että tukisopimukset tehdään vain yhden edunsaajan kanssa, jota pidetään hankkeen toteuttajana. Kyseinen edunsaaja tekee sopimukset eurooppalaisten kumppaneidensa kanssa; näissä sopimuksissa määrätään kunkin osapuolen oikeuksista ja velvollisuuksista kyseisessä hankkeessa. Periaatetta sovellettiin kaikissa tarkastetuissa ohjelmissa, lukuun ottamatta yhtä tapausta, jossa jokaisen tukihakemuksen allekirjoittajina ovat kaikki hankkeisiin osallistuvat kumppanit (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales).

| 50. | Tarkasteltuihin yhteisöaloiteohjelmiin liittyvien yhteistyökumppanien välisessä työskentelyssä esiintyy yhä ongelmia. Ne liittyvät oikeudellisiin näkökohtiin sekä EAKR-rahaston yhteisöaloitteelle myöntämien varojen jakamiseen. Interreg III:n suuntaviivat ovat siitä huolimatta vahvistaneet kaikkien ohjelmakumppanien välistä yhteistyötä, vaikka kumppanien sitoutuminen yhteistyöhön vaihteli yhteisöaloiteohjelmien välillä. |
| --- | --- |

50.

Tarkasteltuihin yhteisöaloiteohjelmiin liittyvien yhteistyökumppanien välisessä työskentelyssä esiintyy yhä ongelmia. Ne liittyvät oikeudellisiin näkökohtiin sekä EAKR-rahaston yhteisöaloitteelle myöntämien varojen jakamiseen. Interreg III:n suuntaviivat ovat siitä huolimatta vahvistaneet kaikkien ohjelmakumppanien välistä yhteistyötä, vaikka kumppanien sitoutuminen yhteistyöhön vaihteli yhteisöaloiteohjelmien välillä.

YHDENMUKAISUUS LÄHTÖTILANTEEN SELVITTÄMISTAVAN, TOIMENPITEIDEN VALINNAN JA ENSIMMÄISTEN HYVÄKSYTTYJEN HANKKEIDEN LISÄARVON KESKEN

| 51. | Suuntaviivojen mukaisesti yhteisöaloiteohjelmien laadintamenettelyn on oltava samankaltainen kuin rakennerahastoja koskeva perusasetus. Menettelyn tarkoituksena on perustella sellaisten toimenpiteiden valinta, joiden osalta edunsaajien hankkeet ovat tukikelpoisia alueellisen tilanteen tarkastelun perusteella. Tässä lähtötilanteen selvitystyössä sekä yhteisöaloiteohjelmien laadinnassa on otettava jäsenvaltioiden valitseman arvioijan kanta huomioon. Yhteisöaloitteen onnistuminen riippuu erityisesti tämän menettelyn johdonmukaisuudesta ja havaittuihin ongelmiin liittyvien toimenpiteiden soveltuvuudesta. Hankkeista on myös oltava apua rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa eivätkä ne saa olla ainoastaan luonteeltaan Euroopan laajuisia. |
| --- | --- |

51.

Suuntaviivojen mukaisesti yhteisöaloiteohjelmien laadintamenettelyn on oltava samankaltainen kuin rakennerahastoja koskeva perusasetus. Menettelyn tarkoituksena on perustella sellaisten toimenpiteiden valinta, joiden osalta edunsaajien hankkeet ovat tukikelpoisia alueellisen tilanteen tarkastelun perusteella. Tässä lähtötilanteen selvitystyössä sekä yhteisöaloiteohjelmien laadinnassa on otettava jäsenvaltioiden valitseman arvioijan kanta huomioon. Yhteisöaloitteen onnistuminen riippuu erityisesti tämän menettelyn johdonmukaisuudesta ja havaittuihin ongelmiin liittyvien toimenpiteiden soveltuvuudesta. Hankkeista on myös oltava apua rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa eivätkä ne saa olla ainoastaan luonteeltaan Euroopan laajuisia.

Edistääkö ennakkoarviointi ohjelmien laadintaa?

| 52. | Ennakkoarvioijat ovat usein osallistuneet merkittävällä tavalla yhteisöaloiteohjelmien valmisteluun ja laatimiseen. Tuotetut asiakirjat, joita kutsutaan nimellä ”ennakkoarviointi”, koostuvat yleensä yhteisöaloiteohjelmiin jo kokonaan sisällytetyistä teksteistä sekä huomautuksista, joiden avulla pyritään perustelemaan niiden sisältöä. Näin ollen ennakkoarvioijat eivät ole yleensä arvostelleet komissiolle esitettyjä ohjelmaehdotuksia, joiden valmisteluun ne ovat osallistuneet. Tosin yhdessä tapauksessa (yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa) on esitetty joitakin perustavaa laatua olevia kriittisiä kommentteja, esimerkiksi yhteisöaloiteohjelman tavoitteen liiallisesta väljyydestä ja hyödystä, joka saataisiin muotoilemalla yksi yhteinen, selkeä ja yksiselitteinen tavoite. Kuitenkin eräs tapaus (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales), jossa arvioija pysytteli riippumattomana yhteisöaloiteohjelman valmisteluun nähden, toi kaikkein tärkeimmät kysymykset esiin: useiden eri analyysien kyseenalainen hyöty, analyysien ja toimintalinjojen sekä toimenpiteiden määrittelyn välisen yhteyden heikkous ja lisäksi rajaan liittyvien ongelmien ja mahdollisuuksien vähäinen yksilöinti. Kriittisyyden puute yhteisöaloiteohjelmaa koskevien ehdotusten laadinnassa, yhteisöaloitteen tavoitteiden yleisluonteisuus, kutakin tukikelpoista aluetta koskevien tarkempien tietojen puuttuminen (ks. kohdat 17—25) sekä yksityiskohtaisten ja etukäteen määriteltyjen laatuvaatimusten puute (ks. kohta 34) haittasivat laadukkaan yhteisöaloiteohjelman valmistelutyötä. |
| --- | --- |

52.

Ennakkoarvioijat ovat usein osallistuneet merkittävällä tavalla yhteisöaloiteohjelmien valmisteluun ja laatimiseen. Tuotetut asiakirjat, joita kutsutaan nimellä ”ennakkoarviointi”, koostuvat yleensä yhteisöaloiteohjelmiin jo kokonaan sisällytetyistä teksteistä sekä huomautuksista, joiden avulla pyritään perustelemaan niiden sisältöä. Näin ollen ennakkoarvioijat eivät ole yleensä arvostelleet komissiolle esitettyjä ohjelmaehdotuksia, joiden valmisteluun ne ovat osallistuneet. Tosin yhdessä tapauksessa (yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa) on esitetty joitakin perustavaa laatua olevia kriittisiä kommentteja, esimerkiksi yhteisöaloiteohjelman tavoitteen liiallisesta väljyydestä ja hyödystä, joka saataisiin muotoilemalla yksi yhteinen, selkeä ja yksiselitteinen tavoite. Kuitenkin eräs tapaus (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales), jossa arvioija pysytteli riippumattomana yhteisöaloiteohjelman valmisteluun nähden, toi kaikkein tärkeimmät kysymykset esiin: useiden eri analyysien kyseenalainen hyöty, analyysien ja toimintalinjojen sekä toimenpiteiden määrittelyn välisen yhteyden heikkous ja lisäksi rajaan liittyvien ongelmien ja mahdollisuuksien vähäinen yksilöinti. Kriittisyyden puute yhteisöaloiteohjelmaa koskevien ehdotusten laadinnassa, yhteisöaloitteen tavoitteiden yleisluonteisuus, kutakin tukikelpoista aluetta koskevien tarkempien tietojen puuttuminen (ks. kohdat 17—25) sekä yksityiskohtaisten ja etukäteen määriteltyjen laatuvaatimusten puute (ks. kohta 34) haittasivat laadukkaan yhteisöaloiteohjelman valmistelutyötä.

Onko edelliseltä ohjelmatyökaudelta saadut tulokset otettu huomioon?

| 53. | Interreg III:n ohjelmia valmisteltaessa edellisen kauden arvioinneista olivat saatavilla ainoastaan väliarvioinnit, ja niissä annetut suositukset uutta kautta silmällä pitäen ovat hyvin moninaisia. Arvioijat ovat ottaneet esiin erityisesti seuraavia seikkoja, joita edellisen ohjelmatyökauden aikana ei ilmeisesti otettu huomioon riittävästi:






  a) | ohjelman strategia ei ollut riittävän selkeä, ja ensisijaisia toimintalinjoja ei ollut täsmennetty riittävän tarkkaan (ks. kohdat 58—63); |
| --- | --- | --- |

53.

Interreg III:n ohjelmia valmisteltaessa edellisen kauden arvioinneista olivat saatavilla ainoastaan väliarvioinnit, ja niissä annetut suositukset uutta kautta silmällä pitäen ovat hyvin moninaisia. Arvioijat ovat ottaneet esiin erityisesti seuraavia seikkoja, joita edellisen ohjelmatyökauden aikana ei ilmeisesti otettu huomioon riittävästi:

a)

ohjelman strategia ei ollut riittävän selkeä, ja ensisijaisia toimintalinjoja ei ollut täsmennetty riittävän tarkkaan (ks. kohdat 58—63);

| b) | olisi tarpeen määrittää indikaattorit ohjelman vaikutuksen mittaamista varten; tällä alueella (ks. kohta 21) tehdyistä toimista huolimatta asiaa koskevat ehdotukset ovat riittämättömiä (ks. kohdat 73—77); |
| --- | --- |

b)

olisi tarpeen määrittää indikaattorit ohjelman vaikutuksen mittaamista varten; tällä alueella (ks. kohta 21) tehdyistä toimista huolimatta asiaa koskevat ehdotukset ovat riittämättömiä (ks. kohdat 73—77);

| 54. | Interreg II:een ei kuulunut ohjelmalohkoa C. Sen sijaan komission suoraan hallinnoimia alueiden välisen yhteistyön hankkeita toteutettiin rakennerahastojen innovatiivisten toimien yhteydessä. Komissiolla ei ollut käytössään arviointia kyseisistä toimista. |
| --- | --- |

54.

Interreg II:een ei kuulunut ohjelmalohkoa C. Sen sijaan komission suoraan hallinnoimia alueiden välisen yhteistyön hankkeita toteutettiin rakennerahastojen innovatiivisten toimien yhteydessä. Komissiolla ei ollut käytössään arviointia kyseisistä toimista.

Onko hankkeen piiriin kuuluvien alueiden tilanteita analysoitu kokonaisvaltaisesti?

| 55. | Lukuun ottamatta yhtä tarkastettua ohjelmaa (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales), ohjelman piiriin kuuluvasta alueesta on annettu kattava, tilastotietoihin perustuva kuvaus. Ohjelmalohkon B tarkastetuissa ohjelmissa analyysi oli kaikkein kattavin, mikä johtuu varmasti siitä, että kuhunkin ohjelmaan kuuluvien jäsenvaltioiden määrä on tässä tapauksessa kaikkein suurin. Yhdenmukaisten ja ajan tasalla olevien tilastotietojen saaminen on monin tavoin vaikeaa: jostakin jäsenvaltiosta saattavat tietyt tilastot puuttua kokonaan tai tiedot perustuvat eri ajanjaksoihin tai tilastojen perustana olevien tietojen määritelmät eroavat toisistaan, ja lisäksi tietojen luotettavuus on toisinaan kyseenalainen, kun otetaan huomioon alueiden jako maantieteellisesti hyvin pieniin yksiköihin ohjelmalohkossa A. |
| --- | --- |

55.

Lukuun ottamatta yhtä tarkastettua ohjelmaa (yhteisöaloiteohjelma Irlanti—Wales), ohjelman piiriin kuuluvasta alueesta on annettu kattava, tilastotietoihin perustuva kuvaus. Ohjelmalohkon B tarkastetuissa ohjelmissa analyysi oli kaikkein kattavin, mikä johtuu varmasti siitä, että kuhunkin ohjelmaan kuuluvien jäsenvaltioiden määrä on tässä tapauksessa kaikkein suurin. Yhdenmukaisten ja ajan tasalla olevien tilastotietojen saaminen on monin tavoin vaikeaa: jostakin jäsenvaltiosta saattavat tietyt tilastot puuttua kokonaan tai tiedot perustuvat eri ajanjaksoihin tai tilastojen perustana olevien tietojen määritelmät eroavat toisistaan, ja lisäksi tietojen luotettavuus on toisinaan kyseenalainen, kun otetaan huomioon alueiden jako maantieteellisesti hyvin pieniin yksiköihin ohjelmalohkossa A.

| 56. | Analyyseista ei ole paljon hyötyä, koska ne eivät täytä niitä kahta tehtävää, jotka niille kuuluisivat:






  a) | analyysien pohjalta ei ole tehty tarkoin kohdennettuja valintoja kyseisten alueiden kokonaisvaltaisen strategian luomiseksi ja sitä kautta yhteisöaloiteohjelmien ensisijaisten toimintalinjojen ja toimenpiteiden määrittelemiseksi (ks. kohdat 58—63); |
| --- | --- | --- |

56.

Analyyseista ei ole paljon hyötyä, koska ne eivät täytä niitä kahta tehtävää, jotka niille kuuluisivat:

a)

analyysien pohjalta ei ole tehty tarkoin kohdennettuja valintoja kyseisten alueiden kokonaisvaltaisen strategian luomiseksi ja sitä kautta yhteisöaloiteohjelmien ensisijaisten toimintalinjojen ja toimenpiteiden määrittelemiseksi (ks. kohdat 58—63);

| b) | tilastotiedot, joihin analyysit perustuvat, eivät edistä alueen lähtötilanteen määrittämistä; myöhemmin olisi tarkoitus mitata indikaattoreiden avulla yhteisöaloiteohjelmien vaikutusta nimenomaan suhteessa lähtötilanteeseen (ks. kohdat 73—77). Tämä heikentää yhteisöaloiteohjelmien vaikutuksen arvioinnin asianmukaisuutta. |
| --- | --- |

b)

tilastotiedot, joihin analyysit perustuvat, eivät edistä alueen lähtötilanteen määrittämistä; myöhemmin olisi tarkoitus mitata indikaattoreiden avulla yhteisöaloiteohjelmien vaikutusta nimenomaan suhteessa lähtötilanteeseen (ks. kohdat 73—77). Tämä heikentää yhteisöaloiteohjelmien vaikutuksen arvioinnin asianmukaisuutta.

| 57. | Komission suuntaviivoissa ohjelmalohkoa C koskevien tarpeiden selkeän määrittelyn puute (ks. kohta 24) ilmenee myös saman ohjelmalohkon yhteisöaloiteohjelmissa, joihin ei liity yhtään analyysia. Tämän vuoksi näiden ohjelmien tavoitteiden ja saavutetun edistyksen mittaustapojen määrittely on vaikeaa. |
| --- | --- |

57.

Komission suuntaviivoissa ohjelmalohkoa C koskevien tarpeiden selkeän määrittelyn puute (ks. kohta 24) ilmenee myös saman ohjelmalohkon yhteisöaloiteohjelmissa, joihin ei liity yhtään analyysia. Tämän vuoksi näiden ohjelmien tavoitteiden ja saavutetun edistyksen mittaustapojen määrittely on vaikeaa.

Onko valtioiden välisten rajojen olemassaolo syynä asiaan liittyviin ongelmiin?

| 58. | Kuvauksissa esitellään kehitykseen liittyviä ongelmia samaan tapaan kuin EAKR:sta rahoitettavien perinteisten tukitoimien yhteydessä, mutta rajoista johtuvia ongelmia, esimerkiksi ”puuttuvia yhteyksiä” (20) ei yleensä käsitellä erikseen. On kuitenkin otettava huomioon seuraavat seikat:






  a) | Joillakin aloilla rajat saattavat haitata kehitystavoitteiden saavuttamista. Tämä liittyy erityisesti raja-alueilla ilmeneviin ympäristöongelmiin, jotka vaikuttavat myös rajan toiselle puolelle (esimerkiksi vesistön laatu, tulipalojen torjunta, metsityshankkeet, yhteiset toimet erityisillä suojelualueilla, luonnonuhat). |
| --- | --- | --- |

58.

Kuvauksissa esitellään kehitykseen liittyviä ongelmia samaan tapaan kuin EAKR:sta rahoitettavien perinteisten tukitoimien yhteydessä, mutta rajoista johtuvia ongelmia, esimerkiksi ”puuttuvia yhteyksiä” (20) ei yleensä käsitellä erikseen. On kuitenkin otettava huomioon seuraavat seikat:

a)

Joillakin aloilla rajat saattavat haitata kehitystavoitteiden saavuttamista. Tämä liittyy erityisesti raja-alueilla ilmeneviin ympäristöongelmiin, jotka vaikuttavat myös rajan toiselle puolelle (esimerkiksi vesistön laatu, tulipalojen torjunta, metsityshankkeet, yhteiset toimet erityisillä suojelualueilla, luonnonuhat).

| b) | Joissakin ohjelmissa esitellään rajat ylittävän yhteistyön tilanne ja edut, joita voidaan saavuttaa tietyillä osa-aloilla, joita ovat esimerkiksi työmarkkinat, liikenne ja viestintä, tieteet ja terveys (yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein ja yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue). Eräässä toisessa ohjelmassa (yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali) tuodaan esiin yhteistyön etuja tietyillä aloilla, kuten raja-alueiden rautatieyhteyksiin sekä maankäyttöön, jokien ja vesivarojen hallintaan liittyvissä kysymyksissä. |
| --- | --- |

b)

Joissakin ohjelmissa esitellään rajat ylittävän yhteistyön tilanne ja edut, joita voidaan saavuttaa tietyillä osa-aloilla, joita ovat esimerkiksi työmarkkinat, liikenne ja viestintä, tieteet ja terveys (yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein ja yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue). Eräässä toisessa ohjelmassa (yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali) tuodaan esiin yhteistyön etuja tietyillä aloilla, kuten raja-alueiden rautatieyhteyksiin sekä maankäyttöön, jokien ja vesivarojen hallintaan liittyvissä kysymyksissä.

| c) | Eräässä ohjelmalohkon B ohjelmassa (yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa) tuodaan erityisen perustellusti esiin rajat ylittävä hyöty, jota voidaan saada useilla uusilla aluekehitykseen liittyvillä osa-alueilla (Euroopan aluekehityssuunnitelma EAKS), joita ovat esimerkiksi vaihtoehtoisten liikennevälineiden kehittäminen ja niiden täydentävyys, alueen suurten jokien hallinnoinnin koordinointi, uudelleenmetsitys, kaupunkien välisen täydentävyyden kehittäminen, syrjäseutualueiden kulkuyhteyksien parantaminen ja saastumisen estämiseen liittyvien toimien koordinointi Englannin kanaalissa. |
| --- | --- |

c)

Eräässä ohjelmalohkon B ohjelmassa (yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa) tuodaan erityisen perustellusti esiin rajat ylittävä hyöty, jota voidaan saada useilla uusilla aluekehitykseen liittyvillä osa-alueilla (Euroopan aluekehityssuunnitelma EAKS), joita ovat esimerkiksi vaihtoehtoisten liikennevälineiden kehittäminen ja niiden täydentävyys, alueen suurten jokien hallinnoinnin koordinointi, uudelleenmetsitys, kaupunkien välisen täydentävyyden kehittäminen, syrjäseutualueiden kulkuyhteyksien parantaminen ja saastumisen estämiseen liittyvien toimien koordinointi Englannin kanaalissa.

Perustuvatko ohjelmien ensisijaiset toimintalinjat todettuihin tarpeisiin?

| 59. | Suurin osa ohjelmalohkon A ohjelmista on valmisteltu komission suuntaviivoissa korostetun alhaalta ylöspäin rakentuvan lähestymistavan mukaisesti: mahdollisilta yhteisöaloitteesta kiinnostuneilta yhteistyökumppaneilta on pyydetty hanke-ehdotuksia alueilta, joilla hankkeita voitaisiin toteuttaa. Ehdotusten avulla on määritelty yhteisöaloiteohjelmia koskevat toimenpiteet ja ensisijaiset toimintalinjat suorittamatta kuitenkaan varsinaisesti valintoja. Pikemminkin on haluttu luoda mahdollisimman laajoja ohjelmia, jotta mahdollisimman monelle osapuolelle voitaisiin tarjota mahdollisuus myöhemmin osallistua niiden toteuttamiseen. Joissakin tapauksissa kyseiset jäsenvaltiot ovat määrittäneet toimenpiteet ennen aluetta koskevan analyysin tekemistä (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali). |
| --- | --- |

59.

Suurin osa ohjelmalohkon A ohjelmista on valmisteltu komission suuntaviivoissa korostetun alhaalta ylöspäin rakentuvan lähestymistavan mukaisesti: mahdollisilta yhteisöaloitteesta kiinnostuneilta yhteistyökumppaneilta on pyydetty hanke-ehdotuksia alueilta, joilla hankkeita voitaisiin toteuttaa. Ehdotusten avulla on määritelty yhteisöaloiteohjelmia koskevat toimenpiteet ja ensisijaiset toimintalinjat suorittamatta kuitenkaan varsinaisesti valintoja. Pikemminkin on haluttu luoda mahdollisimman laajoja ohjelmia, jotta mahdollisimman monelle osapuolelle voitaisiin tarjota mahdollisuus myöhemmin osallistua niiden toteuttamiseen. Joissakin tapauksissa kyseiset jäsenvaltiot ovat määrittäneet toimenpiteet ennen aluetta koskevan analyysin tekemistä (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali).

| 60. | Tuloksena on usein hyvin väljiä ohjelmia, joihin kuuluu keinotekoisesti ryhmiteltyjä toimenpiteitä. Tästä taas seuraa, että toimintalinjat ja tavoitteet määritetään hyvin abstraktein termein, jolloin niiden saavuttamista ei voida mitata. Ennakkoarvioijat ovat tehneet aiempia kausia koskevissa arvioinneissa samanlaisia huomioita (ks. kohdat 52—53). Kaikissa tarkastetuissa ohjelmalohkon A ohjelmissa oli näin ollen toimenpiteitä talouden, yhteiskunnan, maaseudun kehittämisen, henkilöstöresurssien, ympäristön, kulttuuriperinnön ja matkailun aloilta. Tämä selittää osaltaan, miksi yhteisöaloiteohjelmat eivät eroa perinteisistä tukiohjelmista, paitsi aloitteeseen liittyvien erityisten täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta (ks. kohdat 43—49). Yhdessä tapauksessa, jossa komissio piti toimenpidekokonaisuutta liian laajana (yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein), yksi toimintalinjoista poistettiin, mutta siihen kuuluvat toimenpiteet ryhmiteltiin uudelleen muihin toimintalinjoihin. |
| --- | --- |

60.

Tuloksena on usein hyvin väljiä ohjelmia, joihin kuuluu keinotekoisesti ryhmiteltyjä toimenpiteitä. Tästä taas seuraa, että toimintalinjat ja tavoitteet määritetään hyvin abstraktein termein, jolloin niiden saavuttamista ei voida mitata. Ennakkoarvioijat ovat tehneet aiempia kausia koskevissa arvioinneissa samanlaisia huomioita (ks. kohdat 52—53). Kaikissa tarkastetuissa ohjelmalohkon A ohjelmissa oli näin ollen toimenpiteitä talouden, yhteiskunnan, maaseudun kehittämisen, henkilöstöresurssien, ympäristön, kulttuuriperinnön ja matkailun aloilta. Tämä selittää osaltaan, miksi yhteisöaloiteohjelmat eivät eroa perinteisistä tukiohjelmista, paitsi aloitteeseen liittyvien erityisten täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta (ks. kohdat 43—49). Yhdessä tapauksessa, jossa komissio piti toimenpidekokonaisuutta liian laajana (yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein), yksi toimintalinjoista poistettiin, mutta siihen kuuluvat toimenpiteet ryhmiteltiin uudelleen muihin toimintalinjoihin.

| 61. | Ohjelmalohkon B tapauksessa toimenpiteet ovat eriytetympiä, sillä molemmissa tarkastelluissa ohjelmissa niillä oli yhteys Euroopan aluekehityssuunnitelmaan (EAKS). EAKS:n eri ensisijaiset toimintalinjat (21) on kuitenkin säilytetty ja muita on lisätty, jotta eri jäsenvaltiot ovat päässeet keskenään yksimielisyyteen. Ohjelman kattama alue vastaa kuitenkin kooltaan yhden suuren unionin jäsenvaltion pinta-alaa. Kunkin toimenpiteen merkitys jää siis pieneksi. |
| --- | --- |

61.

Ohjelmalohkon B tapauksessa toimenpiteet ovat eriytetympiä, sillä molemmissa tarkastelluissa ohjelmissa niillä oli yhteys Euroopan aluekehityssuunnitelmaan (EAKS). EAKS:n eri ensisijaiset toimintalinjat (21) on kuitenkin säilytetty ja muita on lisätty, jotta eri jäsenvaltiot ovat päässeet keskenään yksimielisyyteen. Ohjelman kattama alue vastaa kuitenkin kooltaan yhden suuren unionin jäsenvaltion pinta-alaa. Kunkin toimenpiteen merkitys jää siis pieneksi.

| 62. | Ohjelmalohkon C ohjelmia, joihin ei kuulu tarveanalyysiä eikä suuntaviivoissa ohjelmalohkolle osoitettua yleistavoitetta, joka sitten olisi jaettu pienemmiksi kokonaisuuksiksi, ei ole jaoteltu toimintalinjoiksi ja toimenpidekokonaisuuksiksi. |
| --- | --- |

62.

Ohjelmalohkon C ohjelmia, joihin ei kuulu tarveanalyysiä eikä suuntaviivoissa ohjelmalohkolle osoitettua yleistavoitetta, joka sitten olisi jaettu pienemmiksi kokonaisuuksiksi, ei ole jaoteltu toimintalinjoiksi ja toimenpidekokonaisuuksiksi.

| 63. | Kaikista tarkastetuista ohjelmalohkojen A ja B ohjelmista puuttuu siis yhteys Interregin tukeen oikeuttavaa aluetta koskevan analyysin ja ohjelman strategian ja ensisijaisten toimintalinjojen määrittelyn väliltä. Ohjelmien painopistealueiden määrittäminen on perustunut muihin kriteereihin, joita näissä ohjelmissa ei selvennetä ja niiden sisältö on hyvin laaja. Yhdistämällä ”ylhäältä alaspäin” ja ”alhaalta ylöspäin” kulkevat lähestymistavat tulisi olla mahdollista ottaa huomioon sekä alustavista analyyseistä ilmenevät että paikallisten toimijoiden ilmaisemat tarpeet. Yhteisöaloiteohjelmia toteuttavien elinten välinen ja yhteistyötä painottava yhdenmukaisuus sekä taloudelliset toimet (ks. kohta 50) eivät ole johtaneet kohdennettuun strategiaan, jolla voitaisiin ratkaista raja-alueisiin liittyvät ongelmat. |
| --- | --- |

63.

Kaikista tarkastetuista ohjelmalohkojen A ja B ohjelmista puuttuu siis yhteys Interregin tukeen oikeuttavaa aluetta koskevan analyysin ja ohjelman strategian ja ensisijaisten toimintalinjojen määrittelyn väliltä. Ohjelmien painopistealueiden määrittäminen on perustunut muihin kriteereihin, joita näissä ohjelmissa ei selvennetä ja niiden sisältö on hyvin laaja. Yhdistämällä ”ylhäältä alaspäin” ja ”alhaalta ylöspäin” kulkevat lähestymistavat tulisi olla mahdollista ottaa huomioon sekä alustavista analyyseistä ilmenevät että paikallisten toimijoiden ilmaisemat tarpeet. Yhteisöaloiteohjelmia toteuttavien elinten välinen ja yhteistyötä painottava yhdenmukaisuus sekä taloudelliset toimet (ks. kohta 50) eivät ole johtaneet kohdennettuun strategiaan, jolla voitaisiin ratkaista raja-alueisiin liittyvät ongelmat.

Täydentävätkö Interreg III -yhteisöaloiteohjelmat ja EAKR:n perinteiset tukimuodot toisiaan?

| 64. | Tarkastellut ohjelmalohkon A yhteisöaloiteohjelmat sisältävät toisinaan osatekijöitä, joiden on tarkoitus osoittaa ohjelman täydentävyys perinteisiin tukimuotoihin nähden. Tosiasiassa täydentävyys perustuu yksinkertaisesti vain siihen, että Interreg-ohjelmat ovat luonteeltaan hyvin väljiä, ja niihin kuuluu lukuisia toimenpiteitä jotka muistuttavat perinteisiä tukiohjelmia, joista ne eroavat lähinnä täytäntöönpanomenettelyjen (22) osalta (ks. kohdat 22—25, 59 ja 60). |
| --- | --- |

64.

Tarkastellut ohjelmalohkon A yhteisöaloiteohjelmat sisältävät toisinaan osatekijöitä, joiden on tarkoitus osoittaa ohjelman täydentävyys perinteisiin tukimuotoihin nähden. Tosiasiassa täydentävyys perustuu yksinkertaisesti vain siihen, että Interreg-ohjelmat ovat luonteeltaan hyvin väljiä, ja niihin kuuluu lukuisia toimenpiteitä jotka muistuttavat perinteisiä tukiohjelmia, joista ne eroavat lähinnä täytäntöönpanomenettelyjen (22) osalta (ks. kohdat 22—25, 59 ja 60).

| 65. | Ohjelmalohkojen B ja C osalta vertailua ei ole toteutettu valvonnalla, sillä vastaavat alueet ovat yleensä tukikelpoisia kymmenien eri tavoitteiden 1 ja 2 piiriin kuuluvien ohjelmien puitteissa. Nämä täydentävät osatekijät ovat kuitenkin mukana vain siksi, että sitä edellytetään säännöksissä (yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa). |
| --- | --- |

65.

Ohjelmalohkojen B ja C osalta vertailua ei ole toteutettu valvonnalla, sillä vastaavat alueet ovat yleensä tukikelpoisia kymmenien eri tavoitteiden 1 ja 2 piiriin kuuluvien ohjelmien puitteissa. Nämä täydentävät osatekijät ovat kuitenkin mukana vain siksi, että sitä edellytetään säännöksissä (yhteisöaloiteohjelma Luoteis-Eurooppa).

Sisältyykö ensimmäisiin hyväksyttyihin hankkeisiin lisäarvoa ja ovatko ne Euroopan laajuisia?

| 66. | Kaikissa tarkastuksen piiriin kuuluneissa ohjelmissa komission suuntaviivoissa esiintyvä Euroopan laajuisen hankkeen määritelmä (ks. kohdat 13 ja 14) on otettu huomioon tukikelpoisuusperusteissa ja valintakriteereissä, joihin liittyy pisteytysjärjestelmä (lukuun ottamatta yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -aluetta). Kriteerit koskevat esimerkiksi rajan molemmin puolin mitattavissa olevaa vaikutusta, kumppaneiden välisen yhteistyön tiiviyttä ja rajat ylittävien verkkojen luomista. Lisäksi sovelletaan muita kriteereitä hankkeen kokonaislaadun arvioimiseksi, esimerkiksi hankkeen hyödyllisyyttä toimenpiteen tavoitteiden kannalta, hankkeen innovatiivista luonnetta, vaikutusten pysyvyyttä ja kumppaneiden kykyä saattaa hanke päätökseen. Kaikissa tapauksissa ei lasketa hankekohtaista yhteispistemäärää, jonka avulla olisi mahdollista vertailla eri hankkeita (yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali, yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein, yhteisöaloiteohjelma Pohjoinen alue). Lisäksi on huomattava, että yhdenkään tarkastuksen piiriin kuuluneen ohjelman osalta ei ollut määritelty vähimmäislaatutasoa, jota olisi edellytetty ennen kuin hanke olisi voitu esittää päätöksentekoa varten tai se olisi voitu hyväksyä. Määritelty vähimmäistaso olisi kuitenkin hyödyllinen väline, kun otetaan huomioon, että haluttaessa käyttää osoitetut määrärahat saatetaan hyväksyä laadultaan heikkoja hankkeita. |
| --- | --- |

66.

Kaikissa tarkastuksen piiriin kuuluneissa ohjelmissa komission suuntaviivoissa esiintyvä Euroopan laajuisen hankkeen määritelmä (ks. kohdat 13 ja 14) on otettu huomioon tukikelpoisuusperusteissa ja valintakriteereissä, joihin liittyy pisteytysjärjestelmä (lukuun ottamatta yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -aluetta). Kriteerit koskevat esimerkiksi rajan molemmin puolin mitattavissa olevaa vaikutusta, kumppaneiden välisen yhteistyön tiiviyttä ja rajat ylittävien verkkojen luomista. Lisäksi sovelletaan muita kriteereitä hankkeen kokonaislaadun arvioimiseksi, esimerkiksi hankkeen hyödyllisyyttä toimenpiteen tavoitteiden kannalta, hankkeen innovatiivista luonnetta, vaikutusten pysyvyyttä ja kumppaneiden kykyä saattaa hanke päätökseen. Kaikissa tapauksissa ei lasketa hankekohtaista yhteispistemäärää, jonka avulla olisi mahdollista vertailla eri hankkeita (yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Espanja—Portugali, yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein, yhteisöaloiteohjelma Pohjoinen alue). Lisäksi on huomattava, että yhdenkään tarkastuksen piiriin kuuluneen ohjelman osalta ei ollut määritelty vähimmäislaatutasoa, jota olisi edellytetty ennen kuin hanke olisi voitu esittää päätöksentekoa varten tai se olisi voitu hyväksyä. Määritelty vähimmäistaso olisi kuitenkin hyödyllinen väline, kun otetaan huomioon, että haluttaessa käyttää osoitetut määrärahat saatetaan hyväksyä laadultaan heikkoja hankkeita.

| 67. | Valtaosa tarkastuksen piiriin kuuluneista hankkeista (23) on Euroopan laajuisia ja yhteistyökumppanit eri jäsenmaista ovat valmistelleet ja toteuttaneet ne yhdessä. Näille hankkeille on luonteenomaista yhteistyö. Jotkut hankkeet koostuvat olennaisesti samanaikaisista osahankkeista raja-alueen molemmin puolin ja niiden Euroopan laajuisuus on suhteellisen rajallista (ohjelmalohko A: ponnisteluja rajan molemmin puolin jokialueen turismin infrastruktuurin ja museoiden kehittämiseksi ja kahden historiallisen rakennuksen kunnostaminen, vaikka tarkoituksena on toteuttaa toimia näiden hankkeiden muuttamiseksi rajat ylittäviksi; kahden tien kunnostaminen toiselle puolelle rajaa samaan aikaan kun vastakkaiselle puolelle rakennetaan uutta tietä; teknologiapuiston yhden osan rakentaminen toiselle puolelle ja yrityspuiston rakentaminen vastakkaiselle puolelle. Ohjelmalohko B: neljän jäsenvaltion kahdeksan yhteistyökumppanin välinen tietoverkko, jonka tarkoituksena on luoda kutakin aluetta varten samaan malliin perustuva Internet-portaali). |
| --- | --- |

67.

Valtaosa tarkastuksen piiriin kuuluneista hankkeista (23) on Euroopan laajuisia ja yhteistyökumppanit eri jäsenmaista ovat valmistelleet ja toteuttaneet ne yhdessä. Näille hankkeille on luonteenomaista yhteistyö. Jotkut hankkeet koostuvat olennaisesti samanaikaisista osahankkeista raja-alueen molemmin puolin ja niiden Euroopan laajuisuus on suhteellisen rajallista (ohjelmalohko A: ponnisteluja rajan molemmin puolin jokialueen turismin infrastruktuurin ja museoiden kehittämiseksi ja kahden historiallisen rakennuksen kunnostaminen, vaikka tarkoituksena on toteuttaa toimia näiden hankkeiden muuttamiseksi rajat ylittäviksi; kahden tien kunnostaminen toiselle puolelle rajaa samaan aikaan kun vastakkaiselle puolelle rakennetaan uutta tietä; teknologiapuiston yhden osan rakentaminen toiselle puolelle ja yrityspuiston rakentaminen vastakkaiselle puolelle. Ohjelmalohko B: neljän jäsenvaltion kahdeksan yhteistyökumppanin välinen tietoverkko, jonka tarkoituksena on luoda kutakin aluetta varten samaan malliin perustuva Internet-portaali).

| 68. | Hankkeet eivät aina ole edistäneet suuremmin rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemista, koska osa hankkeista on tarkoitettu lähes yksinomaan kokemuksenvaihtoon, eikä niitä ole suunniteltu riittävästi varsinaisia toimenpiteitä varten (ohjelmalohko A: taitotiedon vaihto lääketieteen alalla ja viljelijöiden välinen kokemuksenvaihto sekä tukiorganisaatioverkoston luominen yrityksille yhteisten seminaarien avulla. Ohjelmalohko B: kokemuksenvaihto rannikkoalueiden eroosiontorjunnan alalla). |
| --- | --- |

68.

Hankkeet eivät aina ole edistäneet suuremmin rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemista, koska osa hankkeista on tarkoitettu lähes yksinomaan kokemuksenvaihtoon, eikä niitä ole suunniteltu riittävästi varsinaisia toimenpiteitä varten (ohjelmalohko A: taitotiedon vaihto lääketieteen alalla ja viljelijöiden välinen kokemuksenvaihto sekä tukiorganisaatioverkoston luominen yrityksille yhteisten seminaarien avulla. Ohjelmalohko B: kokemuksenvaihto rannikkoalueiden eroosiontorjunnan alalla).

| 69. | Ensimmäisten hyväksyttyjen hankkeiden perusteella vaikutti siltä, että Euroopan laajuisen hankkeen määritelmää todella sovelletaan ja että monet näistä hankkeista edellyttävät eri kumppanien välistä yhteistyötä. Joidenkin hankkeiden lisäarvo on kuitenkin heikko, koska niitä ei ole tarkoitettu varsinaisesti toteutettavia toimenpiteitä varten tai siksi, että ne olisi voitu toteuttaa myös muilla alueilla. Vaikka valintakriteerijärjestelmän kehittäminen olisi mahdollista, tämä puute johtuu ensisijaisesti haluttujen tavoitteiden epämääräisyydestä tai kutakin yhteisöaloiteohjelmaa koskevien toimenpiteiden laajuudesta (ks. kohdat 59—63). |
| --- | --- |

69.

Ensimmäisten hyväksyttyjen hankkeiden perusteella vaikutti siltä, että Euroopan laajuisen hankkeen määritelmää todella sovelletaan ja että monet näistä hankkeista edellyttävät eri kumppanien välistä yhteistyötä. Joidenkin hankkeiden lisäarvo on kuitenkin heikko, koska niitä ei ole tarkoitettu varsinaisesti toteutettavia toimenpiteitä varten tai siksi, että ne olisi voitu toteuttaa myös muilla alueilla. Vaikka valintakriteerijärjestelmän kehittäminen olisi mahdollista, tämä puute johtuu ensisijaisesti haluttujen tavoitteiden epämääräisyydestä tai kutakin yhteisöaloiteohjelmaa koskevien toimenpiteiden laajuudesta (ks. kohdat 59—63).

SAAVUTETUN EDISTYKSEN TOTEAMINEN JÄLKIKÄTEEN

| 70. | Rakennerahastoja koskevassa perusasetuksessa säädetään toimien arvionnista ja erityisesti jälkiarvioinnista toimien vaikutuksen mittaamiseksi. Arviointituloksien pitäisi tukea tulevia kausia koskevien toimien laadun parantamista. |
| --- | --- |

70.

Rakennerahastoja koskevassa perusasetuksessa säädetään toimien arvionnista ja erityisesti jälkiarvioinnista toimien vaikutuksen mittaamiseksi. Arviointituloksien pitäisi tukea tulevia kausia koskevien toimien laadun parantamista.

Ovatko ohjelmien tavoitteet hyvin laadittuja?

| 71. | Kuten tarkastettujen yhteisöaloiteohjelmien ohjelmalohkojen A ja B toimintalinjojen ja toimenpidekokonaisuuksien määrittämistavan esittelystä käy ilmi (ks. kohdat 55—63), tavoitteita ei ole asetettu kyseisen alueen tilannetta koskevan analyysin tai tiettyyn strategiaan pohjautuvien valintojen perusteella. Yleensä ohjelmille on asetettu yksi tai kaksi hyvin väljää tavoitetta, joiden lisäksi on muutama alatavoite, lukuun ottamatta joitakin ohjelmia, joille on määritelty lukuisia alatavoitteita (15 yhteisöaloiteohjelmalle Espanja—Portugali, 21 yhteisöaloiteohjelmalle Luoteis-Eurooppa ja 10 yhteisöaloiteohjelmalle Välimeren läntiset alueet) (ks. taulukko 5). On selvää, että vaikutuksen arviointi tulee olemaan vaikeaa, koska puuttuu selkeä ja konkreettinen, keskeisiin alatavoitteisiin jakautuva päätavoite. |
| --- | --- |

71.

Kuten tarkastettujen yhteisöaloiteohjelmien ohjelmalohkojen A ja B toimintalinjojen ja toimenpidekokonaisuuksien määrittämistavan esittelystä käy ilmi (ks. kohdat 55—63), tavoitteita ei ole asetettu kyseisen alueen tilannetta koskevan analyysin tai tiettyyn strategiaan pohjautuvien valintojen perusteella. Yleensä ohjelmille on asetettu yksi tai kaksi hyvin väljää tavoitetta, joiden lisäksi on muutama alatavoite, lukuun ottamatta joitakin ohjelmia, joille on määritelty lukuisia alatavoitteita (15 yhteisöaloiteohjelmalle Espanja—Portugali, 21 yhteisöaloiteohjelmalle Luoteis-Eurooppa ja 10 yhteisöaloiteohjelmalle Välimeren läntiset alueet) (ks. taulukko 5). On selvää, että vaikutuksen arviointi tulee olemaan vaikeaa, koska puuttuu selkeä ja konkreettinen, keskeisiin alatavoitteisiin jakautuva päätavoite.

| 72. | Ohjelmalohkon C yhteisöaloiteohjelmat on laadittu komission määrittelemän tavoitteen mukaisesti alueelliseen kehittämiseen ja koheesioon liittyvien menettelyiden ja välineiden vaikuttavuuden parantamiseksi. Alatavoitteita ei ole määritelty. |
| --- | --- |

72.

Ohjelmalohkon C yhteisöaloiteohjelmat on laadittu komission määrittelemän tavoitteen mukaisesti alueelliseen kehittämiseen ja koheesioon liittyvien menettelyiden ja välineiden vaikuttavuuden parantamiseksi. Alatavoitteita ei ole määritelty.

Ovatko tavoitteet mitattavissa ja määrällisesti ilmaistavissa?

| 73. | Komissio vaati indikaattoreiden esittelemistä jokaisessa ohjelmassa lukuun ottamatta ohjelmalohkoa C, jonka kohdalla indikaattorien määrittämistä siirrettiin siihen saakka, kunnes riittävä määrä hankkeita olisi hyväksytty, jotta toteuttavien toimien sisältö olisi paremmin arvioitavissa. Indikaattoreita on siten otettu käyttöön. Kaikkien tarkastettujen ohjelmien osalta kuitenkin havaittiin, että vaikutuksen mittaamista ei joko ole määritelty tai se on määritelty vain osittain, toisin sanoen indikaattoreiden avulla mitataan ainoastaan jokin vahvistetun tavoitteen osatekijä tai — toimintalinjoja koskevien indikaattoreiden tapauksessa — ne liittyvät vain osaan toimintalinjan muodostavista toimenpiteistä (ks. taulukko 5). Lisäksi joidenkin ohjelmien kohdalla ohjelman edistäjät voivat myös itse määritellä omat indikaattorit (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein). |
| --- | --- |

73.

Komissio vaati indikaattoreiden esittelemistä jokaisessa ohjelmassa lukuun ottamatta ohjelmalohkoa C, jonka kohdalla indikaattorien määrittämistä siirrettiin siihen saakka, kunnes riittävä määrä hankkeita olisi hyväksytty, jotta toteuttavien toimien sisältö olisi paremmin arvioitavissa. Indikaattoreita on siten otettu käyttöön. Kaikkien tarkastettujen ohjelmien osalta kuitenkin havaittiin, että vaikutuksen mittaamista ei joko ole määritelty tai se on määritelty vain osittain, toisin sanoen indikaattoreiden avulla mitataan ainoastaan jokin vahvistetun tavoitteen osatekijä tai — toimintalinjoja koskevien indikaattoreiden tapauksessa — ne liittyvät vain osaan toimintalinjan muodostavista toimenpiteistä (ks. taulukko 5). Lisäksi joidenkin ohjelmien kohdalla ohjelman edistäjät voivat myös itse määritellä omat indikaattorit (yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein).

| 74. | Joissakin ohjelmalohkon A ohjelmissa indikaattorit ovat riippumattomia asetetuista tavoitteista, ja niitä kutsutaan rajat ylittävän näkökohdan indikaattoreiksi (24) ja yhteistyön tiiviyttä mittaaviksi indikaattoreiksi (25) (yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein, yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, kun taas yhteisöaloiteohjelmassa Espanja—Portugali ne mainitaan, mutta niitä ei ole kehitetty). Indikaattorit ovat eri ohjelmissa erilaisia, mutta kaikissa ne ovat hyvin yleisluonteisia ja niistä voi olla vain vähäistä hyötyä ohjelman kannalta. Ohjelmalohkon A tapauksessa niistä olisi voinut olla yleisellä tasolla hyötyä, jos ne olisi kehitetty ja niitä olisi sovellettu yhtenäisesti ohjelmalohkon kaikissa yhteisöaloiteohjelmissa. |
| --- | --- |

74.

Joissakin ohjelmalohkon A ohjelmissa indikaattorit ovat riippumattomia asetetuista tavoitteista, ja niitä kutsutaan rajat ylittävän näkökohdan indikaattoreiksi (24) ja yhteistyön tiiviyttä mittaaviksi indikaattoreiksi (25) (yhteisöaloiteohjelma Alpit, yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein, yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue, kun taas yhteisöaloiteohjelmassa Espanja—Portugali ne mainitaan, mutta niitä ei ole kehitetty). Indikaattorit ovat eri ohjelmissa erilaisia, mutta kaikissa ne ovat hyvin yleisluonteisia ja niistä voi olla vain vähäistä hyötyä ohjelman kannalta. Ohjelmalohkon A tapauksessa niistä olisi voinut olla yleisellä tasolla hyötyä, jos ne olisi kehitetty ja niitä olisi sovellettu yhtenäisesti ohjelmalohkon kaikissa yhteisöaloiteohjelmissa.

| 75. | Heikkouksia piilee lisäksi siinä, ettei indikaattorien laskennassa käytettäviä tietolähteitä ja niiden saantitapaa ole määritelty. On usein mahdotonta määritellä indikaattorien yhteyksiä alimmalta tasolta ylimmälle, toisin sanoen hankkeista yhteisöaloiteohjelmien yleisiin tavoitteisiin. |
| --- | --- |

75.

Heikkouksia piilee lisäksi siinä, ettei indikaattorien laskennassa käytettäviä tietolähteitä ja niiden saantitapaa ole määritelty. On usein mahdotonta määritellä indikaattorien yhteyksiä alimmalta tasolta ylimmälle, toisin sanoen hankkeista yhteisöaloiteohjelmien yleisiin tavoitteisiin.

| 76. | Todetuista puutteista huolimatta useiden ohjelmien kohdalla on pyritty kvantifiointiin joko kokonaistasolla, joskus toimintalinjojen tasolla ja toisinaan toimenpidekokonaisuuksien tasolla. Ei kuitenkaan ollut mahdollista saada asiakirjoja, joista kvantifioinnissa käytetyt menetelmät olisivat käyneet ilmi. On kuitenkin selvää, että kyseisiä määrällisesti ilmaistuja tavoitteita on voitava verrata jälkikäteen toteutukseen ja sen perusteella on voitava tehdä päätelmiä — muussa tapauksessa kvantifioinnista ei ole hyötyä. Jos ei voida rekonstruoida niitä olosuhteita, joissa tavoitteet on asetettu, vertailun pohjalta tehtävät päätelmät jäävät perusteiltaan heikoiksi. |
| --- | --- |

76.

Todetuista puutteista huolimatta useiden ohjelmien kohdalla on pyritty kvantifiointiin joko kokonaistasolla, joskus toimintalinjojen tasolla ja toisinaan toimenpidekokonaisuuksien tasolla. Ei kuitenkaan ollut mahdollista saada asiakirjoja, joista kvantifioinnissa käytetyt menetelmät olisivat käyneet ilmi. On kuitenkin selvää, että kyseisiä määrällisesti ilmaistuja tavoitteita on voitava verrata jälkikäteen toteutukseen ja sen perusteella on voitava tehdä päätelmiä — muussa tapauksessa kvantifioinnista ei ole hyötyä. Jos ei voida rekonstruoida niitä olosuhteita, joissa tavoitteet on asetettu, vertailun pohjalta tehtävät päätelmät jäävät perusteiltaan heikoiksi.

| 77. | Tavoitteiden toteutumisen mittaamisella on taipumus viivästyä. Yhteisöaloiteohjelmille asetettujen tavoitteiden yleisluonteisuus ja toimintamenetelmien epäyhtenäisyys ovat esteenä tarkkojen ja hyödyllisten indikaattorien määrittelylle. Olisi kuitenkin tärkeää selkeyttää indikaattoreita koskeva tilanne ja valittava indikaattoreista vain ne, joita tarvitaan yhteisöaloiteohjelman edistymisen seurannassa, päätöksenteossa ja ohjelman vaikutuksen mittaamisessa. |
| --- | --- |

77.

Tavoitteiden toteutumisen mittaamisella on taipumus viivästyä. Yhteisöaloiteohjelmille asetettujen tavoitteiden yleisluonteisuus ja toimintamenetelmien epäyhtenäisyys ovat esteenä tarkkojen ja hyödyllisten indikaattorien määrittelylle. Olisi kuitenkin tärkeää selkeyttää indikaattoreita koskeva tilanne ja valittava indikaattoreista vain ne, joita tarvitaan yhteisöaloiteohjelman edistymisen seurannassa, päätöksenteossa ja ohjelman vaikutuksen mittaamisessa.

| 78. | Ainoastaan kahdessa kahdeksasta (yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein ja yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue) tarkastetusta ohjelmasta oli käytössä tietojenkäsittelyjärjestelmä hankkeiden hallinnointiin ja tietokanta indikaattoreita koskevien perustietojen rekisteröintiin. Jäsenvaltioiden alueilla, kullakin erikseen, kehitettiin omat järjestelmät, mistä on tietenkin seurauksena kustannusten kasvua ja viivästyksiä yhteisöaloiteohjelmien seurannassa. |
| --- | --- |

78.

Ainoastaan kahdessa kahdeksasta (yhteisöaloiteohjelma Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein ja yhteisöaloiteohjelma Ems Dollart -alue) tarkastetusta ohjelmasta oli käytössä tietojenkäsittelyjärjestelmä hankkeiden hallinnointiin ja tietokanta indikaattoreita koskevien perustietojen rekisteröintiin. Jäsenvaltioiden alueilla, kullakin erikseen, kehitettiin omat järjestelmät, mistä on tietenkin seurauksena kustannusten kasvua ja viivästyksiä yhteisöaloiteohjelmien seurannassa.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

Päätelmä

| 79. | Interreg I:stä toimitetun tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen aikana havaittujen puutteellisuuksien suhteen hankkeiden Euroopan laajuisuus sekä yhteistyö yhteisöaloiteohjelmien toteuttamisessa vahvistuivat (ks. kohta 7). Merkittäviä viipeitä havaittiin kuitenkin edelleen ja tietyistä pyrkimyksistä huolimatta yhteisöaloitteen arviointia koskevaan kysymykseen ei saatu tyydyttävää vastausta, osittain suuntaviivoissa sekä yhteisöaloiteohjelmien tasolla asetettujen tavoitteiden epäselvyyden ja laajuuden vuoksi. |
| --- | --- |

79.

Interreg I:stä toimitetun tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen aikana havaittujen puutteellisuuksien suhteen hankkeiden Euroopan laajuisuus sekä yhteistyö yhteisöaloiteohjelmien toteuttamisessa vahvistuivat (ks. kohta 7). Merkittäviä viipeitä havaittiin kuitenkin edelleen ja tietyistä pyrkimyksistä huolimatta yhteisöaloitteen arviointia koskevaan kysymykseen ei saatu tyydyttävää vastausta, osittain suuntaviivoissa sekä yhteisöaloiteohjelmien tasolla asetettujen tavoitteiden epäselvyyden ja laajuuden vuoksi.

Suuntaviivojen painopiste oli toimintamenettelyissä, mutta suuntaviivat annettiin käyttöön myöhäisessä vaiheessa ja niissä esitetyt tavoitteet olivat liian yleisluontoisia

| 80. | Komission laatimiin suuntaviivoihin sisältyy Euroopan laajuisen hankkeen määritelmän sisällyttäminen kaikkiin yhteisöaloiteohjelmiin (ks. kohdat 13 ja 14). Lisäksi suuntaviivoissa tiukennetaan täytäntöönpanoa koskevia vaatimuksia, joilla pyritään yhteistyön edistämiseen. Yhteistyön toteuttamista todellisten yhteisten rakenteiden, kuten ETEY:n, kautta ei kuitenkaan ole käsitelty riittävästi. Nämä rakenteet voivat edustaa eri alueita ja ne voivat ottaa vastuun ohjelmien toteuttamisesta (ks. kohdat 15 ja 16). |
| --- | --- |

80.

Komission laatimiin suuntaviivoihin sisältyy Euroopan laajuisen hankkeen määritelmän sisällyttäminen kaikkiin yhteisöaloiteohjelmiin (ks. kohdat 13 ja 14). Lisäksi suuntaviivoissa tiukennetaan täytäntöönpanoa koskevia vaatimuksia, joilla pyritään yhteistyön edistämiseen. Yhteistyön toteuttamista todellisten yhteisten rakenteiden, kuten ETEY:n, kautta ei kuitenkaan ole käsitelty riittävästi. Nämä rakenteet voivat edustaa eri alueita ja ne voivat ottaa vastuun ohjelmien toteuttamisesta (ks. kohdat 15 ja 16).

| 81. | Komissio ei laatinut analyysia tukikelpoisten alueiden erityistilanteesta, edistyksestä yhteisöaloitteen tavoitteiden saavuttamisessa tai yhteisöaloiteohjelmiin liittyvistä erityistavoitteista. Uusissa suuntaviivoissa ei edellytetä tarkoin kohdennettuja ja mitattavissa olevia tavoitteita. Suuntaviivoissa annetaan pikemminkin lukuisia eri toimintamahdollisuuksia, joiden avulla jäsenvaltioiden alueita kehotetaan tekemään yhteistyötä aihealueilla, jotka ne voivat yhdessä määritellä. Yhteisöaloiteohjelmia koskeviin tavoitteisiin liittyvien konkreettisten määritysten puuttumisen vuoksi yhteisöaloitteen täytäntöönpano aiheuttaa varojen hajaantumisen. Komissio ei ole määrittänyt yhteisiä indikaattoreita, joiden avulla olisi mahdollista mitata aloitteen täytäntöönpanon avulla saavutettua edistystä koko yhteisön tasolla (ks. kohdat 17—25). |
| --- | --- |

81.

Komissio ei laatinut analyysia tukikelpoisten alueiden erityistilanteesta, edistyksestä yhteisöaloitteen tavoitteiden saavuttamisessa tai yhteisöaloiteohjelmiin liittyvistä erityistavoitteista. Uusissa suuntaviivoissa ei edellytetä tarkoin kohdennettuja ja mitattavissa olevia tavoitteita. Suuntaviivoissa annetaan pikemminkin lukuisia eri toimintamahdollisuuksia, joiden avulla jäsenvaltioiden alueita kehotetaan tekemään yhteistyötä aihealueilla, jotka ne voivat yhdessä määritellä. Yhteisöaloiteohjelmia koskeviin tavoitteisiin liittyvien konkreettisten määritysten puuttumisen vuoksi yhteisöaloitteen täytäntöönpano aiheuttaa varojen hajaantumisen. Komissio ei ole määrittänyt yhteisiä indikaattoreita, joiden avulla olisi mahdollista mitata aloitteen täytäntöönpanon avulla saavutettua edistystä koko yhteisön tasolla (ks. kohdat 17—25).

| 82. | Ohjelmalohkon A tapauksessa ei ole löydetty ratkaisua ongelmaan, joka liittyy joissakin jäsenvaltioissa tukikelpoisiksi määriteltyjen alueiden liialliseen laajuuteen (tehokas yhteistyö ei tällöin ole mahdollista) nykyisen NUTS-luokituksen nimikkeistön vuoksi (ks. kohta 26). |
| --- | --- |

82.

Ohjelmalohkon A tapauksessa ei ole löydetty ratkaisua ongelmaan, joka liittyy joissakin jäsenvaltioissa tukikelpoisiksi määriteltyjen alueiden liialliseen laajuuteen (tehokas yhteistyö ei tällöin ole mahdollista) nykyisen NUTS-luokituksen nimikkeistön vuoksi (ks. kohta 26).

| 83. | Komission laatimat suuntaviivat ja valmisteluasiakirjat, joiden tarkoitus oli auttaa jäsenvaltioita ohjelmien suunnittelussa, julkaistiin vasta kun yhteisöaloitteiden ohjelmaehdotusten valmistelu jäsenvaltioissa oli jo alkanut. Tämä aiheutti yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanon viivästymistä ja mahdollisesti heikensi ohjelmien laatua (ks. kohdat 28 ja 29). |
| --- | --- |

83.

Komission laatimat suuntaviivat ja valmisteluasiakirjat, joiden tarkoitus oli auttaa jäsenvaltioita ohjelmien suunnittelussa, julkaistiin vasta kun yhteisöaloitteiden ohjelmaehdotusten valmistelu jäsenvaltioissa oli jo alkanut. Tämä aiheutti yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanon viivästymistä ja mahdollisesti heikensi ohjelmien laatua (ks. kohdat 28 ja 29).

Yhteisöaloitteen ohjelmaehdotusten tarkastelussa parantamisen varaa

| 84. | Jäsenvaltioiden ohjelmia koskevien ehdotusten laadun arviointikriteerit eivät olleet riittävän yksityiskohtaisia tai valmisteltuja. Yhteisöaloiteohjelmia koskevien ehdotusten arviointimenettely ei edelleenkään ole johtanut toivottuihin parannuksiin (ks. kohdat 31—33.a). |
| --- | --- |

84.

Jäsenvaltioiden ohjelmia koskevien ehdotusten laadun arviointikriteerit eivät olleet riittävän yksityiskohtaisia tai valmisteltuja. Yhteisöaloiteohjelmia koskevien ehdotusten arviointimenettely ei edelleenkään ole johtanut toivottuihin parannuksiin (ks. kohdat 31—33.a).

| 85. | Ohjelmaehdotusten tarkasteluun on kulunut huomattavasti ennakoitua enemmän aikaa. Viivästykset lyhentävät hankkeiden kehittämiseen käytettävissä olevaa aikaa ja katkaisevat joko lyhyeksi tai toisinaan pitkäksi aikaa yhteistyön jäsenvaltioiden tukikelpoisten alueiden välillä. Ne johtivat maksusitoumusmäärärahojen uudelleen jakamiseen vuonna 2000 sekä maksumäärärahojen vähäiseen käyttöön kauden neljänä ensimmäisenä vuonna (ks. kohdat 35—39). |
| --- | --- |

85.

Ohjelmaehdotusten tarkasteluun on kulunut huomattavasti ennakoitua enemmän aikaa. Viivästykset lyhentävät hankkeiden kehittämiseen käytettävissä olevaa aikaa ja katkaisevat joko lyhyeksi tai toisinaan pitkäksi aikaa yhteistyön jäsenvaltioiden tukikelpoisten alueiden välillä. Ne johtivat maksusitoumusmäärärahojen uudelleen jakamiseen vuonna 2000 sekä maksumäärärahojen vähäiseen käyttöön kauden neljänä ensimmäisenä vuonna (ks. kohdat 35—39).

Täytäntöönpanon valmistelu ja aloitus yleisesti yhteistyössä

| 86. | Suurimmassa osassa ohjelmia kuultiin mahdollisia hankkeen edistäjiä ennen ohjelmien hyväksymistä. Koska menettelyä ei kuitenkaan ole sovellettu yleisesti, yhteisöaloiteohjelmat ovat olleet väljästi kohdennettuja (ks. kohdat 41 ja 42). |
| --- | --- |

86.

Suurimmassa osassa ohjelmia kuultiin mahdollisia hankkeen edistäjiä ennen ohjelmien hyväksymistä. Koska menettelyä ei kuitenkaan ole sovellettu yleisesti, yhteisöaloiteohjelmat ovat olleet väljästi kohdennettuja (ks. kohdat 41 ja 42).

| 87. | On otettu käyttöön yhteiset rakenteet yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanoa ja varojen hallinnointia varten. Hankkeeseen osallistuvien kumppanien välinen yhteistyö on tullut tehokkaammaksi. Parantamisen varaa on silti: ensinnäkin eri jäsenvaltioita edustavien todellisten yhteisten rakenteiden puute ja hallinnoinnista vastaaville viranomaisille on annettu keinotekoinen rooli (ks. kohdat 43 ja 44); toisaalta yhteisten teknisten sihteeristöjen perustamisessa ei ole aina noudatettu yhteistyön ensiarvoisuuden henkeä eikä yhden yhteisen rahoitussuunnitelman periaatetta ole useissa tapauksissa noudatettu täysin. Yhteisen rahoitussuunnitelman epäonnistuminen johtuu siitä, että rakennerahastoille ja erityisesti yhteisöaloitteille osoitetut varat on kuitenkin eritelty jäsenvaltiokohtaisesti (ks. kohdat 45—50). |
| --- | --- |

87.

On otettu käyttöön yhteiset rakenteet yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanoa ja varojen hallinnointia varten. Hankkeeseen osallistuvien kumppanien välinen yhteistyö on tullut tehokkaammaksi. Parantamisen varaa on silti: ensinnäkin eri jäsenvaltioita edustavien todellisten yhteisten rakenteiden puute ja hallinnoinnista vastaaville viranomaisille on annettu keinotekoinen rooli (ks. kohdat 43 ja 44); toisaalta yhteisten teknisten sihteeristöjen perustamisessa ei ole aina noudatettu yhteistyön ensiarvoisuuden henkeä eikä yhden yhteisen rahoitussuunnitelman periaatetta ole useissa tapauksissa noudatettu täysin. Yhteisen rahoitussuunnitelman epäonnistuminen johtuu siitä, että rakennerahastoille ja erityisesti yhteisöaloitteille osoitetut varat on kuitenkin eritelty jäsenvaltiokohtaisesti (ks. kohdat 45—50).

Analyysit kuuluvat ohjelmiin, mutta niiden hyöty on vähäinen; analyysien ja ohjelmiin liittyvien toimenpiteiden määrittelyn välinen yhteys puuttuu; hankkeilla pitäisi olla enemmän lisäarvoa

| 88. | Koska ennakkoarvioijat ovat yleensä osallistuneet yhteisöaloiteohjelmien valmisteluun ja laadintaan, he eivät voi toimittaa täysin riippumatonta kriittistä lausuntoa, jota heiltä kuitenkin odotetaan (ks. kohta 52). |
| --- | --- |

88.

Koska ennakkoarvioijat ovat yleensä osallistuneet yhteisöaloiteohjelmien valmisteluun ja laadintaan, he eivät voi toimittaa täysin riippumatonta kriittistä lausuntoa, jota heiltä kuitenkin odotetaan (ks. kohta 52).

| 89. | Analyysit, joihin yhteisöaloiteohjelmiin liittyvien toimintalinjojen ja toimenpiteiden pitäisi perustua, vaativat paljon työtä, aikaa ja asiantuntijoiden osallistumista. Niistä on kuitenkin vain vähän hyötyä, vaikka ne yleensä sisältyvät tukikelpoisiin alueisiin. Tämä johtuu erityisesti siitä, ettei näiden analyysien sisältämät tiedot ole riittäviä määrittämään lähtötilannetta sillä alueella, johon nähden käytettyjen indikaattorien pitäisi mitata yhteisöaloiteohjelman vaikutusta. Jos "alhaalta ylöspäin" tapahtuva neuvotteluprosessi poikkeaa näiden analyysien tuloksista, ohjelmista pitäisi löytyä tähän vaikuttavat syyt (ks. kohdat 55—57). |
| --- | --- |

89.

Analyysit, joihin yhteisöaloiteohjelmiin liittyvien toimintalinjojen ja toimenpiteiden pitäisi perustua, vaativat paljon työtä, aikaa ja asiantuntijoiden osallistumista. Niistä on kuitenkin vain vähän hyötyä, vaikka ne yleensä sisältyvät tukikelpoisiin alueisiin. Tämä johtuu erityisesti siitä, ettei näiden analyysien sisältämät tiedot ole riittäviä määrittämään lähtötilannetta sillä alueella, johon nähden käytettyjen indikaattorien pitäisi mitata yhteisöaloiteohjelman vaikutusta. Jos "alhaalta ylöspäin" tapahtuva neuvotteluprosessi poikkeaa näiden analyysien tuloksista, ohjelmista pitäisi löytyä tähän vaikuttavat syyt (ks. kohdat 55—57).

| 90. | Lisäksi havaitut ongelmat ovat yleisluonteisia, eivätkä ne aiheudu erityisesti rajojen olemassaolosta, vaikka joidenkin yhteisöaloiteohjelmien kohdalla toimenpiteet (ympäristö, aluekehityssuunnitelmaan liittyvät alueelliset näkökohdat) ovat perusteltuja, koska rajat vaikuttavat luontaisilta esteiltä (ks. kohta 58). |
| --- | --- |

90.

Lisäksi havaitut ongelmat ovat yleisluonteisia, eivätkä ne aiheudu erityisesti rajojen olemassaolosta, vaikka joidenkin yhteisöaloiteohjelmien kohdalla toimenpiteet (ympäristö, aluekehityssuunnitelmaan liittyvät alueelliset näkökohdat) ovat perusteltuja, koska rajat vaikuttavat luontaisilta esteiltä (ks. kohta 58).

| 91. | Näiden analyysien ja yhteisöaloiteohjelmiin liittyvien toimintalinjojen väliset syy-seuraussuhteet ovat epäselvät. Asetetut tavoitteet sekä toimintalinjat ja toimenpiteet johtuvat muista huolenaiheista kuin niistä, joilla toimien kohdentamisen osalta pyritään ratkaisemaan rajoihin liittyviä erityisongelmia. Ohjelmien sisältämät toimenpiteet ovat erittäin hajanaisia, mikä johtaa varojen hajaantumiseen ja hankkeen vaikutuksen jakaantumiseen. Yhteistyöhön tähtäävien yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanoelinten yhdenmukaisuuden avulla ei ole saatu aikaan kohdennettua strategiaa (ks. kohdat 59—63). |
| --- | --- |

91.

Näiden analyysien ja yhteisöaloiteohjelmiin liittyvien toimintalinjojen väliset syy-seuraussuhteet ovat epäselvät. Asetetut tavoitteet sekä toimintalinjat ja toimenpiteet johtuvat muista huolenaiheista kuin niistä, joilla toimien kohdentamisen osalta pyritään ratkaisemaan rajoihin liittyviä erityisongelmia. Ohjelmien sisältämät toimenpiteet ovat erittäin hajanaisia, mikä johtaa varojen hajaantumiseen ja hankkeen vaikutuksen jakaantumiseen. Yhteistyöhön tähtäävien yhteisöaloiteohjelmien täytäntöönpanoelinten yhdenmukaisuuden avulla ei ole saatu aikaan kohdennettua strategiaa (ks. kohdat 59—63).

| 92. | Ohjelmalohkoon C sisältyvät ohjelmat on määritelty puutteellisesti, koska niihin on kerääntynyt epäselviä erityissuuntaviivoja ennakkoarvioinnin puuttumisen vuoksi. Ohjelmia koskevat tarpeet olisi pitänyt määritellä ennakkoarvioinnin avulla. Indikaattorien määrittelyn mahdottomuus osoittaa lisäksi, ettei komissio ollut riittävän valmis tämän ohjelmalohkon käyttöönottoon (ks. kohdat 24, 57, 62 ja 72). |
| --- | --- |

92.

Ohjelmalohkoon C sisältyvät ohjelmat on määritelty puutteellisesti, koska niihin on kerääntynyt epäselviä erityissuuntaviivoja ennakkoarvioinnin puuttumisen vuoksi. Ohjelmia koskevat tarpeet olisi pitänyt määritellä ennakkoarvioinnin avulla. Indikaattorien määrittelyn mahdottomuus osoittaa lisäksi, ettei komissio ollut riittävän valmis tämän ohjelmalohkon käyttöönottoon (ks. kohdat 24, 57, 62 ja 72).

| 93. | Ohjelmalohkon A yhteisöaloiteohjelmien täydentävyys perinteisissä toimenpiteissä johtuu ensisijaisesti Interreg-yhteisöaloiteohjelman laajuudesta. Yhteisöaloiteohjelmien täydentävyyttä ei kannata ohjelmissa tarkastella paitsi, jos ohjelmat ovat tarkemmin kohdennettuja (ks. kohdat 64 ja 65). |
| --- | --- |

93.

Ohjelmalohkon A yhteisöaloiteohjelmien täydentävyys perinteisissä toimenpiteissä johtuu ensisijaisesti Interreg-yhteisöaloiteohjelman laajuudesta. Yhteisöaloiteohjelmien täydentävyyttä ei kannata ohjelmissa tarkastella paitsi, jos ohjelmat ovat tarkemmin kohdennettuja (ks. kohdat 64 ja 65).

| 94. | Suurin osa ensimmäisistä hyväksytyistä hankkeista on valmisteltu sekä toteutetaan yhteistyössä. Hankkeiden kautta saatava tuki rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa ei aina ole kovinkaan merkittävä, koska joidenkin hankkeiden tavoitteena on ainoastaan kokemuksenvaihto tai ne eivät liity varsinaisesti rajoihin lainkaan. Tilintarkastustuomioistuin pitää tätä lisäarvoa liian heikkona, mikä johtuu ensisijaisesti asetettujen tavoitteiden epäselvyydestä sekä kutakin yhteisöaloiteohjelmaa koskevien toimenpiteiden soveltamisalasta (ks. kohdat 66—69). |
| --- | --- |

94.

Suurin osa ensimmäisistä hyväksytyistä hankkeista on valmisteltu sekä toteutetaan yhteistyössä. Hankkeiden kautta saatava tuki rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa ei aina ole kovinkaan merkittävä, koska joidenkin hankkeiden tavoitteena on ainoastaan kokemuksenvaihto tai ne eivät liity varsinaisesti rajoihin lainkaan. Tilintarkastustuomioistuin pitää tätä lisäarvoa liian heikkona, mikä johtuu ensisijaisesti asetettujen tavoitteiden epäselvyydestä sekä kutakin yhteisöaloiteohjelmaa koskevien toimenpiteiden soveltamisalasta (ks. kohdat 66—69).

Käytössä olevat välineet ovat riittämättömiä mitattaessa yhteisöaloiteohjelmien vaikutusta niiden tavoitteisiin nähden

| 95. | Yhteisöaloiteohjelmiin sisältyy tavoitteita sekä yleisellä tasolla että toimintalinjojen ja toimenpiteiden tasolla. Tavoitteita ei kuitenkaan aseteta rajoihin liittyvien erityisongelmien ratkaisemiseksi ja niiden jaottelu on epäselvää (ks. kohdat 71 ja 72). |
| --- | --- |

95.

Yhteisöaloiteohjelmiin sisältyy tavoitteita sekä yleisellä tasolla että toimintalinjojen ja toimenpiteiden tasolla. Tavoitteita ei kuitenkaan aseteta rajoihin liittyvien erityisongelmien ratkaisemiseksi ja niiden jaottelu on epäselvää (ks. kohdat 71 ja 72).

| 96. | Yhteisöaloiteohjelmien lukuisat indikaattorit mittaavat tavoitteiden saavuttamista huonosti tai eivät lainkaan. Indikaattorit on määritelty pikemminkin pakosta kuin siksi, että haluttaisiin mitata saavutettua edistystä asetettuihin tavoitteisiin nähden. Lisäksi jotkin indikaattorit olisi vielä määriteltävä ja lähteet olisi täsmennettävä. Joidenkin indikaattoreiden kohdalla kvantifiointiin on pyritty, mutta sen yhteydessä ei ole tehty lähtötilanteen kartoitusta, ja lisäksi kyseiset indikaattorit liittyvät epäolennaisiin tavoitteisiin. Suurimmassa osassa tarkastetuista tapauksista ei ollut käytössä tietojärjestelmää indikaattoreita koskevien tilastotietojen kokoamiseksi (ks. kohdat 73—78). |
| --- | --- |

96.

Yhteisöaloiteohjelmien lukuisat indikaattorit mittaavat tavoitteiden saavuttamista huonosti tai eivät lainkaan. Indikaattorit on määritelty pikemminkin pakosta kuin siksi, että haluttaisiin mitata saavutettua edistystä asetettuihin tavoitteisiin nähden. Lisäksi jotkin indikaattorit olisi vielä määriteltävä ja lähteet olisi täsmennettävä. Joidenkin indikaattoreiden kohdalla kvantifiointiin on pyritty, mutta sen yhteydessä ei ole tehty lähtötilanteen kartoitusta, ja lisäksi kyseiset indikaattorit liittyvät epäolennaisiin tavoitteisiin. Suurimmassa osassa tarkastetuista tapauksista ei ollut käytössä tietojärjestelmää indikaattoreita koskevien tilastotietojen kokoamiseksi (ks. kohdat 73—78).

Suositukset

| 97. | Nykyisen ohjelmakauden aikana:






  a) | Indikaattorijärjestelmien kehitys- ja yksinkertaistamistoimet on tehtävä kussakin yhteisöaloiteohjelmassa siten, että niiden vaikutusta voidaan hyödyllisellä tavalla mitata huomioon ottaen muilla alueilla esiin tulleet heikkoudet. |
| --- | --- | --- |

97.

Nykyisen ohjelmakauden aikana:

a)

Indikaattorijärjestelmien kehitys- ja yksinkertaistamistoimet on tehtävä kussakin yhteisöaloiteohjelmassa siten, että niiden vaikutusta voidaan hyödyllisellä tavalla mitata huomioon ottaen muilla alueilla esiin tulleet heikkoudet.

| b) | Yhteisöaloiteohjelmien vielä sitomatta oleviin määrärahoihin oikeutettujen uusien hankkeiden valintaperusteita olisi kehitettävä siten, että niistä olisi entistä enemmän hyötyä rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa. |
| --- | --- |

b)

Yhteisöaloiteohjelmien vielä sitomatta oleviin määrärahoihin oikeutettujen uusien hankkeiden valintaperusteita olisi kehitettävä siten, että niistä olisi entistä enemmän hyötyä rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa.

| 98. | Jos aloite uusitaan vuoden 2006 jälkeen:






  a) | Uusi analyysi tarvittaisiin rajoihin liittyvien, yhä ratkaisemattomien ongelmien määrittelemiseksi. Tätä analyysia tarvitaan myös rajaamaan ne ongelmat, joihin Interreg-ohjelma antaa lisäarvoa tavoitteiden 1 ja 2 perinteisten toimenpiteiden osalta. |
| --- | --- | --- |

98.

Jos aloite uusitaan vuoden 2006 jälkeen:

a)

Uusi analyysi tarvittaisiin rajoihin liittyvien, yhä ratkaisemattomien ongelmien määrittelemiseksi. Tätä analyysia tarvitaan myös rajaamaan ne ongelmat, joihin Interreg-ohjelma antaa lisäarvoa tavoitteiden 1 ja 2 perinteisten toimenpiteiden osalta.

| b) | Komission pitäisi asettaa kaikkia Interreg-ohjelman ohjelmalohkoja varten ensisijaisina pidettävät, konkreettiset tavoitteet huomioon ottaen tukikelpoisten alueiden tilannetta koskevat tiedot. Näin ollen komission pitäisi ehdottaa ohjelmalohkokohtaisesti yhteistä indikaattorijärjestelmää, jolla voitaisiin seurata ohjelman edistymistä. |
| --- | --- |

b)

Komission pitäisi asettaa kaikkia Interreg-ohjelman ohjelmalohkoja varten ensisijaisina pidettävät, konkreettiset tavoitteet huomioon ottaen tukikelpoisten alueiden tilannetta koskevat tiedot. Näin ollen komission pitäisi ehdottaa ohjelmalohkokohtaisesti yhteistä indikaattorijärjestelmää, jolla voitaisiin seurata ohjelman edistymistä.

| c) | Yhteisöaloiteohjelmia koskevien ehdotusten yksityiskohtaiset arviointikriteerit pitäisi määritellä. Niiden avulla jäsenvaltiot voisivat käyttää proaktiivista menettelyä, jotta näiden ehdotusten tasoa ja niihin liittyvien tietojen asianmukaisuutta voitaisiin parantaa jo ohjelman alusta lähtien. Näin voidaan selkeyttää yhteisöaloitteeseen liittyviä tavoitteita ja aloittaa hankkeita, joiden lisäarvo on suurempi. |
| --- | --- |

c)

Yhteisöaloiteohjelmia koskevien ehdotusten yksityiskohtaiset arviointikriteerit pitäisi määritellä. Niiden avulla jäsenvaltiot voisivat käyttää proaktiivista menettelyä, jotta näiden ehdotusten tasoa ja niihin liittyvien tietojen asianmukaisuutta voitaisiin parantaa jo ohjelman alusta lähtien. Näin voidaan selkeyttää yhteisöaloitteeseen liittyviä tavoitteita ja aloittaa hankkeita, joiden lisäarvo on suurempi.

| d) | Yhteisöaloiteohjelmien edellyttämiä analyysejä on käytettävä tavoitteiden asettamisen ja edistymisen seurannan perusteina. |
| --- | --- |

d)

Yhteisöaloiteohjelmien edellyttämiä analyysejä on käytettävä tavoitteiden asettamisen ja edistymisen seurannan perusteina.

| e) | Suuntaviivojen, valmisteluasiakirjojen ja muiden yhteisöaloiteohjelmia koskevien ehdotusten valmisteluun käytettävien tietojen pitäisi olla käytettävissä ennen yhteisöaloiteohjelman aloittamista. |
| --- | --- |

e)

Suuntaviivojen, valmisteluasiakirjojen ja muiden yhteisöaloiteohjelmia koskevien ehdotusten valmisteluun käytettävien tietojen pitäisi olla käytettävissä ennen yhteisöaloiteohjelman aloittamista.

| f) | Ennakkoarvioinnista vastaavan henkilön roolia sekä arvioinnin sisältöä on selkeytettävä, sillä avustamista yhteisöaloiteohjelmia koskevien ehdotusten laatimisessa ja ehdotuksen sisällön kriittisen arvioijan tehtävää ei ole aina helppo yhdistää. |
| --- | --- |

f)

Ennakkoarvioinnista vastaavan henkilön roolia sekä arvioinnin sisältöä on selkeytettävä, sillä avustamista yhteisöaloiteohjelmia koskevien ehdotusten laatimisessa ja ehdotuksen sisällön kriittisen arvioijan tehtävää ei ole aina helppo yhdistää.

| g) | Ohjelmatyön täydennyksen yhteydessä saatujen tietojen hyödyllisyys pitäisi tarkastaa ja arvioida, keventävätkö ne ohjelman sisältöä. |
| --- | --- |

g)

Ohjelmatyön täydennyksen yhteydessä saatujen tietojen hyödyllisyys pitäisi tarkastaa ja arvioida, keventävätkö ne ohjelman sisältöä.

| h) | Aloitteelle myönnettyjen varojen pitäisi olla yhteisiä eikä yksittäisille jäsenvaltioille osoitettuja. |
| --- | --- |

h)

Aloitteelle myönnettyjen varojen pitäisi olla yhteisiä eikä yksittäisille jäsenvaltioille osoitettuja.

| i) | Työtä yhteistyötä koskevien lainsäädäntövälineiden alalla olisi jatkettava, jotta näitä välineitä voitaisiin soveltaa Interreg-ohjelmaan. |
| --- | --- |

i)

Työtä yhteistyötä koskevien lainsäädäntövälineiden alalla olisi jatkettava, jotta näitä välineitä voitaisiin soveltaa Interreg-ohjelmaan.

| 99. | Interreg-yhteisöaloitteessa ehdotetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja ohjelman avulla halutaan edistää rajojen avaamista. Kaikissa aloitteen täytäntöönpanovaiheissa esitellään näin useita jäsenvaltioita ja niihin kuuluvia alueita. Ohjelmakaudella 2000—2006 olisi vielä suotavaa parantaa yhteisöaloitteen indikaattoreita ja sen vaikutuksen mittaamista sekä hankkeiden valintakriteereitä. Jos komissio aikoo uusia aloitteen vuoden 2006 jälkeen, seuraavaa ohjelmakautta varten on ensisijaisesti panostettava ohjelman suunnitteluun ja täytäntöönpanoedellytyksiin. |
| --- | --- |

99.

Interreg-yhteisöaloitteessa ehdotetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja ohjelman avulla halutaan edistää rajojen avaamista. Kaikissa aloitteen täytäntöönpanovaiheissa esitellään näin useita jäsenvaltioita ja niihin kuuluvia alueita. Ohjelmakaudella 2000—2006 olisi vielä suotavaa parantaa yhteisöaloitteen indikaattoreita ja sen vaikutuksen mittaamista sekä hankkeiden valintakriteereitä. Jos komissio aikoo uusia aloitteen vuoden 2006 jälkeen, seuraavaa ohjelmakautta varten on ensisijaisesti panostettava ohjelman suunnitteluun ja täytäntöönpanoedellytyksiin.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 1. heinäkuuta 2004 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Juan Manuel FABRA VALLÉS

presidentti

---

(1)  Esimerkiksi ympäristöä koskevassa päätöksenteossa (saasteet, vesivarat...) saatetaan jättää huomioon ottamatta rajan toisella puolella oleva tilanne. Infrastruktuureja (tiet, rakennukset...) saatetaan rakentaa ottamatta huomioon rajan toisella puolella olevia tarpeita. Julkiset liikenneyhteydet saattavat päättyä rajalle tai niitä ei ole järjestetty lainkaan.

1

(2)  Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä (EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1) johdanto-osan 38 kappale ja 20 ja 21 artikla.

2

(3)  Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 7 artiklan mukaan 5,35 prosenttia rakennerahastojen kauden 2000—2006 maksusitoumusmäärärahoista, jotka ovat yhteensä 195 miljardia euroa, osoitetaan yhteisöaloitteiden (Interreg, Urban, Leader ja Equal) rahoittamiseen. Lisäksi 20 artiklassa täsmennetään, että 2,5 prosenttia 195 miljardin euron määrästä osoitetaan Interregiin.

3

(4)  Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1994, kohdat 4.61—4.72 ja 4.89 (EYVL C 303, 14.11.1995).

4

(5)  Ks. ”Interreg II -yhteisöaloite 1994—1999: alustava katsaus” tammikuu 2000 ja valmisteluasiakirja nro 6 (5. toukokuuta 2000) — ennakkoarviointi ja Interreg-ohjelmaa koskevat indikaattorit (ohjelmalohko A). Jälkimmäinen asiakirja ulotettiin lisäksi ohjelmalohko B:hen valmisteluasiakirjassa nro 7.

5

(6)  Komission tiedonanto jäsenvaltioille, annettu 28 päivänä huhtikuuta 2000, Euroopan alueen sopusointuiseen ja tasapainoiseen kehittämiseen tähtäävän Euroopan laajuista yhteistyötä koskevan yhteisöaloitteen suuntaviivojen vahvistamisesta — Interreg III (EYVL C 143, 23.5.2000, s. 6) ja komission tiedonanto jäsenvaltioille, annettu 7 päivänä toukokuuta 2001, alueiden välisestä yhteistyöstä — Interreg III -yhteisöaloitteen ohjelmalohko C (EYVL C 141, 15.5.2001, s. 2).

6

(7)  Vaikka ehdokasmaiden ja kolmansien maiden alueet kuuluvatkin joihinkin Interreg-yhteisöaloiteohjelmiin (ks. yhteisöaloiteohjelmien nimet kartasta 1, viivoitetut alueet kartasta 2 ja alueet tai maat kartasta 3), ne eivät saa varsinaista yhteisöaloitteen mukaista taloudellista tukea. Niiden saama tuki on peräisin muista yhteisön välineistä kuin rakennerahastoista.

7

kartasta 1

kartasta 2

kartasta 3

(8)  Aikaisemmin erilliset täytäntöönpanoelimet ja lopulliset edunsaajat nimettiin kullekin jäsenvaltiolle yhteisöaloiteohjelman mukaan.

8

(9)  Aikaisemmin yhteisöaloiteohjelmaan sisältyi yhteisöaloiteohjelmaan osallistuvien jäsenvaltioiden mukainen määrä rahoitussuunnitelmia ja eri pankkitilejä ohjelmaa koskevia maksuja varten.

9

(10)  Ks. vuosikertomus varainhoitovuodelta 2002, kohdat 7.46—7.59 (Tacis-ohjelmaan kuuluva raja-alueyhteistyöohjelma) ja 8.51—8.57 (Phare-ohjelmaan kuuluva raja-alueyhteistyöohjelma) (EUVL C 286, 28.11.2003).

10

(11)  Aloitteen kolmesta eri ohjelmalohkosta yleisesti käytetyt nimet: raja-alueiden yhteistyö (ohjelmalohko A), rajat ylittävä yhteistyö (ohjelmalohko B) ja alueiden välinen yhteistyö (ohjelmalohko C).

11

(12)  Jäsenvaltioille 28. huhtikuuta 2000 annetun tiedonannon kohta 7.

12

(13)  Rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien jälkiarviointi 1989—1993 — Fère Consultants -yrityksen tekemä Interreg I -ohjelman aloitetta koskeva arviointi — elokuu 1996. Hanketta ”Linkage Assistance and Cooperation for the European border regions” (LACE) johti Euroopan raja-alueiden järjestö (l'Association des Régions frontalières européennes — ARFE). ARFE perustettiin vuonna 1971 edustamaan eurooppalaisia raja-alueita. Järjestöön kuuluu lähes 80 jäsentä 160 raja-alueelta Euroopan unionin sisä- ja ulkorajoilta. Järjestö on laatinut mm. seuraavat asiakirjat: ”Cross-border cooperation on maritime borders” (kesäkuu 1998), ”Rajat ylittävän yhteistyön institutionaaliset näkökulmat” (maaliskuu 1999), ”Interreg IIIA: ohjelman hallinnointimallit” (marraskuu 1999). Muitakin asiakirjoja on valmistunut suuntaviivojen valmistelun jälkeen: ”Rajat ylittävä varainhoito” (tammikuu 2000) ja Interreg IIIA -ohjelmien (2000—2006) ”valmistelua ja hallinnointia koskevat toimenpidesuuntaviivat” (kesäkuu 2000).

13

(14)  ”Interreg II -yhteisöaloite 1994—1999, alustava katsaus” tammikuu 2000, Euroopan unioni — aluepolitiikka.

14

(15)  Kyseessä on valmisteluasiakirja nro 6 (5. toukokuuta 2000) ”Interreg-ohjelman (ohjelmalohko A) jälkiarviointi ja indikaattorit” ja valmisteluasiakirja 7 (lokakuu 2000), jossa otetaan uudelleen esiin aiemman valmisteluasiakirjan sisältö ja täydennetään sitä ohjelmalohkon B osalta. Jälkiarvioinnin tarkoituksena on arvioida strategian ja asetettujen tavoitteiden yhdenmukaisuutta huomioon ottaen havaitut vahvuudet ja heikkoudet.

15

(16)  ”Rakennerahastojen tavoite 1- ja tavoite 2 -ohjelmien osana tuetut toimet”, ”Alueiden välinen yhteistyö, johon osallistuvat julkisviranomaiset tai muut vastaavat elimet muilla Interreg-ohjelmien kohdealueilla”, ”Alueiden välinen yhteistyö kaupunkien kehittämisen alalla”, ”Alueiden välinen yhteistyö niiden alueiden välillä, joita alueellisten innovatiivisten toimien yksi tai useampi toimintalinja kaudella 2000—2006 koskee” ja ”Muut alueiden väliseen yhteistyöhön soveltuvat aihealueet”.

16

(17)  Tasapainoista kehittämistä koskeva yhteistyöaloite ”Trans-european co-operation initiative for balanced development”, 6.3.1998, Aluepolitiikan pääosasto, linja A, yksikkö 1.

17

(18)  Ks. erityiskertomus nro 7/2003 rakennerahastojen tukitoimia koskevan ohjelmatyön täytäntöönpanosta ohjelmakaudella 2000—2006, kohdat 18—24 (EUVL C 174, 23.7.2003).

18

(19)  Tätä jakoa koskeva päätös tehtiin valtioiden ja hallitusten päämiesten Berliinissä 24.—25. maaliskuuta 1999 pitämässä kokouksessa.

19

(20)  Ilmaisua käytetään komission valmisteluasiakirjassa nro 6 (5. toukokuuta 2000) — ”Interregin ohjelmalohkon A ennakkoarviointi ja indikaattorit” — s. 7. Puuttuva yhteys vastaa nimenomaan rajan muodostamaa estevaikutusta. Komissio mainitsee esimerkkeinä rajojen välisten yhteyksien puuttumisen, jokien pilaantumisen rajojen eri puolilla ja pätevyyden osoittavien asiakirjojen vastavuoroisen tunnustamatta jättämisen.

20

(21)  Euroopan aluekehityssuunnitelman toimintalinjoja ovat ”monikeskinen aluekehitys ja kaupunkien ja maaseudun välisen suhteen uudistaminen”, ”infrastruktuurin ja tiedon tasavertainen saatavuus” ja ”luonnon ja kulttuuriperinnön järkevä käyttö ja hoito”.

21

(22)  Interreg III:lle osoitettujen rahoitusvarojen ja tavoitteiden 1 ja 2 piiriin kuuluvien tukitoimien ohjelmille osoitettujen rahoitusvarojen välinen vertailu tietyn tukikelpoisen alueen osalta on vaikea toteuttaa, koska tukikelpoiset alueet eivät ole täsmälleen samat; Interregin kannalta tukikelpoisten alueiden ei ole välttämättä oltava tukikelpoisia tavoitteiden 1 ja 2 kannalta. Voidaan kuitenkin arvioida, että Interregin ohjelmalohkon A rahoitusvarojen suhdeluku vaihtelee välillä 1/20 ja 1/50.

22

(23)  Tarkastus koski kunkin tutkimukseen osallistuneen yhteisöaloiteohjelman vastaavien viranomaisten ensimmäisinä hyväksymistä hankkeista tehtyä otosta. Näistä hankkeista ei ole vielä tehty menoilmoituksia.

23

(24)  Esimerkiksi rajat ylittävien työntekijöiden määrä, rajat ylittävää toimintaa harjoittavien yritysten määrä ja naapurimaan kieltä puhuvan väestön prosentuaalinen määrä.

24

(25)  Esimerkiksi yhteisten tietojärjestelmien määrä ja rajat ylittävien verkostojen määrä.

25

---

Image

Taulukko 2

Interreg III:n määrärahojen toteutuminen

| (miljoonaa euroa) |
| --- |
| | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 (alustava) |
| Maksusitoumukset |
| Alkuperäiset määrärahat | 818,0 | 777,0 | 762,9 | 688,9 |
| – uudelleen osoitetut määrärahat | - 818,0 (1) | | + 147,3 | + 188,0 |
| – siirrot | | -73,3 (2) | -46,7 (2) | |
| + siirretyt määrärahat | | | + 109,4 (3) | |
| = käytettävissä olevat määrärahat (a) | | 703,7 | 972,8 | 876,9 |
| Toteutus (b) | | 594,3 | 972,8 | 876,9 |
| Siirrettävät määrärahat (a)–(b) | | 109,4 (3) | 0,0 | 0,0 |
| Toteutusaste (b)/(a) | 0 % | 84 % | 100 % (4) | 100 % (4) |
| Maksut |
| Alkuperäiset määrärahat | 139,0 | 223,6 | 370,0 | 563,3 |
| – siirrot | | -22,7 (5) | | - 370,0 (5) |
| = käytettävissä olevat määrärahat (a) | | 200,9 | 370,0 | 193,3 |
| Toteutus (b) | | 82,9 | 267,5 | 182,2 |
| Peruuntuneet määrärahat (a)–(b) | 139,0 | 118,0 (5) | 102,5 (5) | 11,1 (5) |
| Toteutusaste (b)/(a) | 0 % | 41 % (5) | 72 % (5) | 94 % (5) |

(miljoonaa euroa)

2000

2001

2002

2003 (alustava)

Maksusitoumukset

Alkuperäiset määrärahat

818,0

777,0

762,9

688,9

– uudelleen osoitetut määrärahat

- 818,0 (1)

+ 147,3

+ 188,0

– siirrot

-73,3 (2)

-46,7 (2)

+ siirretyt määrärahat

+ 109,4 (3)

= käytettävissä olevat määrärahat (a)

703,7

972,8

876,9

Toteutus (b)

594,3

972,8

876,9

Siirrettävät määrärahat (a)–(b)

109,4 (3)

0,0

0,0

Toteutusaste (b)/(a)

0 %

84 %

100 % (4)

100 % (4)

Maksut

Alkuperäiset määrärahat

139,0

223,6

370,0

563,3

– siirrot

-22,7 (5)

- 370,0 (5)

= käytettävissä olevat määrärahat (a)

200,9

370,0

193,3

Toteutus (b)

82,9

267,5

182,2

Peruuntuneet määrärahat (a)–(b)

139,0

118,0 (5)

102,5 (5)

11,1 (5)

Toteutusaste (b)/(a)

0 %

41 % (5)

72 % (5)

94 % (5)

Taulukko 3

Yhteisöaloite Interreg III:n kolmen ohjelmalohkon keskeiset piirteet

| | Tavoite | Tukikelpoiset alueet | Ensisijaiset alat | Rahoitusvarat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ohjelmalohko A:
  Rajat ylittävä yhteistyö | Vierekkäisten raja-alueiden viranomaisten välisellä yhteistyöllä pyritään kehittämään rajojen yli toimivia taloudellisia ja sosiaalisia keskuksia yhteisten strategioiden avulla. Päämääränä on kestävä aluekehitys. | Yhteisön sisä- ja ulkomaarajojen alueet ja eräät merialueet, jotka luetellaan komission suuntaviivojen liitteessä; näiden alueiden viereiset alueet voivat joissakin tapauksissa olla myös tukikelpoisia. Katso kartta 1. | Luetellaan ohjeellisesti (ei kattavasti) suuntaviivojen liitteessä (kaupunkien, maaseudun ja rannikkoalueiden kehittäminen; pk-yritykset; työllistämisaloitteet; työmarkkinat ja sosiaalisen integraation edistäminen; resurssien ja välineiden käyttäminen yhdessä; ympäristö, energia; liikenne, viestintä; yhteistyö oikeus- ja hallintoasioissa; kansalaisten ja instituutioiden välinen yhteistyö jne.). | Vähintään 50 prosenttia kunkin jäsenvaltion Interreg-rahoitusosuudesta eli 3 539,2 miljoonaa euroa vuoden 2003 hintoina. Tähän ohjelmalohkoon kuuluu 53 yhteisöaloiteohjelmaa. |
| Hanke-esimerkkejä:






  — | Päivälippu raja-alueen kaikkien julkisten liikennevälineiden käytön mahdollistamiseksi ja lipun käytön edistäminen. |

Tavoite

Tukikelpoiset alueet

Ensisijaiset alat

Rahoitusvarat

Ohjelmalohko A:

Rajat ylittävä yhteistyö

Vierekkäisten raja-alueiden viranomaisten välisellä yhteistyöllä pyritään kehittämään rajojen yli toimivia taloudellisia ja sosiaalisia keskuksia yhteisten strategioiden avulla. Päämääränä on kestävä aluekehitys.

Yhteisön sisä- ja ulkomaarajojen alueet ja eräät merialueet, jotka luetellaan komission suuntaviivojen liitteessä; näiden alueiden viereiset alueet voivat joissakin tapauksissa olla myös tukikelpoisia. Katso kartta 1.

Luetellaan ohjeellisesti (ei kattavasti) suuntaviivojen liitteessä (kaupunkien, maaseudun ja rannikkoalueiden kehittäminen; pk-yritykset; työllistämisaloitteet; työmarkkinat ja sosiaalisen integraation edistäminen; resurssien ja välineiden käyttäminen yhdessä; ympäristö, energia; liikenne, viestintä; yhteistyö oikeus- ja hallintoasioissa; kansalaisten ja instituutioiden välinen yhteistyö jne.).

Vähintään 50 prosenttia kunkin jäsenvaltion Interreg-rahoitusosuudesta eli 3 539,2 miljoonaa euroa vuoden 2003 hintoina. Tähän ohjelmalohkoon kuuluu 53 yhteisöaloiteohjelmaa.

Hanke-esimerkkejä:

—

Päivälippu raja-alueen kaikkien julkisten liikennevälineiden käytön mahdollistamiseksi ja lipun käytön edistäminen.

| — | Yhteiset toimet rajat ylittävän matkailualueen arvostuksen lisäämiseksi (oppaiden koulutus, mainoskampanjat, varausjärjestelmä). |
| --- | --- |

—

Yhteiset toimet rajat ylittävän matkailualueen arvostuksen lisäämiseksi (oppaiden koulutus, mainoskampanjat, varausjärjestelmä).

Ohjelmalohko B:

Valtioiden välinen yhteistyö

Pyritään edistämään Euroopan laajojen alueryhmien alueellista yhdentymistä. Tarkoituksena on edistää yhteisön kestävää, sopusointuista ja tasapainoista kehitystä ja tehokkaampaa alueellista yhdentymistä jäsenyyttä hakevien maiden ja muiden naapurimaiden kanssa.

Suuntaviivoissa määritellyt laajat maantieteelliset ryhmät; niihin kuuluu useita alueita ja jopa kokonaisia jäsenvaltioita. Ks. kartta 2.

Luetellaan ohjeellisesti (ei kattavasti) suuntaviivojen liitteessä; (valtioiden välinen aluekehitysstrategia; kestävän ja tehokkaan liikenteen sekä tietoyhteiskunnan hyödyntämismahdollisuuksien parantaminen, ympäristön, kulttuuriperinnön ja luonnonvarojen edistäminen; meri- ja saaristoalueiden kokonaisvaltainen yhteistyö, kaikkein syrjäisimpien alueiden välinen yhteistyö).

Vähintään 14 prosenttia kunkin jäsenvaltion Interreg-rahoitusosuudesta eli 1 313,6 miljoonaa euroa vuoden 2003 hintoina. Tähän ohjelmalohkoon kuuluu 13 yhteisöaloiteohjelmaa.

Hanke-esimerkkejä:

| — | Neljän jäsenvaltion 14 hankekumppanin yhdennetyt toimet nykyisten pikajunayhteyksien edistämiseksi (yhdenmukaiset myyntipisteet, kiertäviä tapahtumia ja näyttelyitä, asiakkaiden tarpeita ja tyytyväisyyttä koskevat kyselyt, julkaisuja jne.). |
| --- | --- |

—

Neljän jäsenvaltion 14 hankekumppanin yhdennetyt toimet nykyisten pikajunayhteyksien edistämiseksi (yhdenmukaiset myyntipisteet, kiertäviä tapahtumia ja näyttelyitä, asiakkaiden tarpeita ja tyytyväisyyttä koskevat kyselyt, julkaisuja jne.).

| — | Kolmen jäsenvaltion hankekumppanien välinen kokeilu ja mallintaminen maa- ja metsätaloutta sekä ympäristöä koskevissa toimissa maaperän eroosion ehkäisemiseksi ja pintavesien ohjaamiseksi sekä vedensidontakyvyn parantamiseksi. Ekstrapolointi kahteen muuhun alueeseen ja tiedotuskampanjat, erityisesti maaperän käytön yhtenäistä suunnittelua varten. |
| --- | --- |

—

Kolmen jäsenvaltion hankekumppanien välinen kokeilu ja mallintaminen maa- ja metsätaloutta sekä ympäristöä koskevissa toimissa maaperän eroosion ehkäisemiseksi ja pintavesien ohjaamiseksi sekä vedensidontakyvyn parantamiseksi. Ekstrapolointi kahteen muuhun alueeseen ja tiedotuskampanjat, erityisesti maaperän käytön yhtenäistä suunnittelua varten.

Ohjelmalohko C:

Alueiden välinen yhteistyö

Aluekehitystä ja koheesiota koskevien politiikkojen ja välineiden tehostaminen kumppanien välisen verkottumisen avulla.

Koko yhteisön alue; kumppanit eri jäsenvaltioiden alueilta, jotka eivät sijaitse vierekkäin. Ks. kartta 3.

Viisi alueellisen kehittämisen alan yhteistyön teemaa (tavoitteen 1 tai 2 ja Interreg-ohjelmien mukainen toiminta, kaupunkien kehittäminen, innovatiiviset alueelliset toimet ja yleensäkin kaikenlaiset alueiden väliseen yhteistyöhön liittyvät toimet).

6 prosenttia kunkin jäsenvaltion Interreg-rahoitusosuudesta eli 307,5 miljoonaa euroa vuoden 2003 hintoina. Tähän ohjelmalohkoon kuuluu neljä yhteisöaloiteohjelmaa.

Hanke-esimerkki:

| — | Rakennerahastojen ohjelmien hallinnointia koskevan verkoston luominen 13 valtion 19 kumppanin kesken. Verkoston tavoitteena on tietojen- ja kokemuksenvaihto maaseudun kehittämistä koskevissa kysymyksissä (erityisesti uusia jäsenvaltioita koskevat konferenssit ja seminaarit). |
| --- | --- |

—

Rakennerahastojen ohjelmien hallinnointia koskevan verkoston luominen 13 valtion 19 kumppanin kesken. Verkoston tavoitteena on tietojen- ja kokemuksenvaihto maaseudun kehittämistä koskevissa kysymyksissä (erityisesti uusia jäsenvaltioita koskevat konferenssit ja seminaarit).

Taulukko 4

Tarkastuksen yhteydessä tutkitut ohjelmat

| Yhteisöaloiteohjelma | Lohko — EAKR:n rahoitustuki | Muuta | Tukikelpoinen alue (1 000 km2) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ems Dollart -alue (D ja NL) | Ohjelmalohko A — 35,4 miljoonaa euroa | pieni ohjelma | 19 |
| Alpes (F ja I) | Ohjelmalohko A — 63,3 miljoonaa euroa | vuoristoalue | 45 |
| Irlanti—Wales (IRL ja UK) | Ohjelmalohko A — 47,6 miljoonaa euroa | merellinen alue | 27 |
| Espanja—Portugali (E ja P) | Ohjelmalohko A — 806,9 miljoonaa euroa; ohjelmalohkoon sisältyy kaksi alaohjelmaa, joiden EAKR-tuen suuruus on 330,2 miljoonaa euroa | ohjelmista suurin | 137 |
| Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein (A, D, CH ja LI) | Ohjelmalohko A — 17,5 miljoonaa euroa | pieni ohjelma | 27 |
| Luoteis-Eurooppa (B, D, F, IRL, L, NL, UK) | Ohjelmalohko B — 329,7 miljoonaa euroa | valtioiden välinen ohjelmalohko | 787 |
| Välimeren läntinen alue (MEDOCC) (E, F, I, P, UK) | Ohjelmalohko B — 103,8 miljoonaa euroa | valtioiden välinen ohjelmalohko | 545 |
| Pohjoinen alue (DK, D, S, SF) | Ohjelmalohko C — 32,8 miljoonaa euroa | alueiden välinen ohjelmalohko | ei sovelleta (6) |

Yhteisöaloiteohjelma

Lohko — EAKR:n rahoitustuki

Muuta

Tukikelpoinen alue (1 000 km2)

Ems Dollart -alue (D ja NL)

Ohjelmalohko A — 35,4 miljoonaa euroa

pieni ohjelma

19

Alpes (F ja I)

Ohjelmalohko A — 63,3 miljoonaa euroa

vuoristoalue

45

Irlanti—Wales (IRL ja UK)

Ohjelmalohko A — 47,6 miljoonaa euroa

merellinen alue

27

Espanja—Portugali (E ja P)

Ohjelmalohko A — 806,9 miljoonaa euroa; ohjelmalohkoon sisältyy kaksi alaohjelmaa, joiden EAKR-tuen suuruus on 330,2 miljoonaa euroa

ohjelmista suurin

137

Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein (A, D, CH ja LI)

Ohjelmalohko A — 17,5 miljoonaa euroa

pieni ohjelma

27

Luoteis-Eurooppa (B, D, F, IRL, L, NL, UK)

Ohjelmalohko B — 329,7 miljoonaa euroa

valtioiden välinen ohjelmalohko

787

Välimeren läntinen alue (MEDOCC) (E, F, I, P, UK)

Ohjelmalohko B — 103,8 miljoonaa euroa

valtioiden välinen ohjelmalohko

545

Pohjoinen alue (DK, D, S, SF)

Ohjelmalohko C — 32,8 miljoonaa euroa

alueiden välinen ohjelmalohko

ei sovelleta (6)

Taulukko 5

Esimerkkejä ohjelmien vaikutusta tai tulosta (7) yleistasolla mittaavista indikaattoreista

Tässä taulukossa esitetään kahdeksaa tarkastettua yhteistyöohjelmaa koskevia esimerkkejä ohjelmien vaikutusta tai tulosta kokonaisuutena ja/tai osatavoitteiden osalta mittaavista indikaattoreista. Tulosta mittaavia indikaattoreita esiintyy myös yhteisöaloiteohjelmien alemmilla tasoilla. Ne antavat lisätietoja, mutta kuten kohdassa 75 mainitaan, niiden yhteyksiä ylempiin tasoihin ei ole määritelty.

| Yhteisöaloite-ohjelma | Yleinen tavoite | Yleisen vaikutuksen tai tuloksen mittaus | Ensisijaisuus tai toimintalinjat tai osatavoitteet | Vaikutuksen tai tuloksen mittaus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ems Dollart –alue (ohjelmalohko A) | Kestävän taloudellisen ja sosiaalisen integraation sekä yleisen kehityksen edistäminen Ems Dollart -alueella, niin että käytettäisiin optimaalisesti kansalaisiin, talouteen ja luontoon liittyviä resursseja, jotka jäävät tällä hetkellä käyttämättä rajan olemassaolon vuoksi | — | 1. | Laadullisen kasvun edistäminen |

Yhteisöaloite-ohjelma

Yleinen tavoite

Yleisen vaikutuksen tai tuloksen mittaus

Ensisijaisuus tai toimintalinjat tai osatavoitteet

Vaikutuksen tai tuloksen mittaus

Ems Dollart –alue (ohjelmalohko A)

Kestävän taloudellisen ja sosiaalisen integraation sekä yleisen kehityksen edistäminen Ems Dollart -alueella, niin että käytettäisiin optimaalisesti kansalaisiin, talouteen ja luontoon liittyviä resursseja, jotka jäävät tällä hetkellä käyttämättä rajan olemassaolon vuoksi

—

1.

Laadullisen kasvun edistäminen

| 2. | Erilaisten rakenneverkostojen käyttöönotto |
| --- | --- |

2.

Erilaisten rakenneverkostojen käyttöönotto

| 3. | Kansalaisiin liittyvien resurssien kehittäminen |
| --- | --- |

3.

Kansalaisiin liittyvien resurssien kehittäminen

| 4. | Tapaamisten, kieliopintojen ja kokemustenvaihdon edistäminen |
| --- | --- |

4.

Tapaamisten, kieliopintojen ja kokemustenvaihdon edistäminen

| 5. | Informaatio- ja viestintämahdollisuuksien käyttö |
| --- | --- |

5.

Informaatio- ja viestintämahdollisuuksien käyttö

| 6. | Liikkuvuuden ja yhteyksien edistäminen |
| --- | --- |

6.

Liikkuvuuden ja yhteyksien edistäminen

Tulosta mittaavat indikaattorit:

| 1. | Hankkeiden määrä |
| --- | --- |

1.

Hankkeiden määrä

| 2. | Verkostojen määrä |
| --- | --- |

2.

Verkostojen määrä

| 3. | Kumppanien määrä |
| --- | --- |

3.

Kumppanien määrä

| 4. | Luotujen ja säilytettyjen työpaikkojen määrä |
| --- | --- |

4.

Luotujen ja säilytettyjen työpaikkojen määrä

| 5. | Naapurimaan kieltä puhuvien henkilöiden määrä |
| --- | --- |

5.

Naapurimaan kieltä puhuvien henkilöiden määrä

| 6. | Tasavertaisten mahdollisuuksien huomioonottaminen |
| --- | --- |

6.

Tasavertaisten mahdollisuuksien huomioonottaminen

| 7. | Hankkeen pysyvyys |
| --- | --- |

7.

Hankkeen pysyvyys

Asetettujen indikaattorien avulla ei voida mitata yleisen tavoitteen tai osatavoitteiden saavuttamista.

Alpit (ohjelmalohko A)

Raja-alueen kestävän kehityksen edistäminen rajasta johtuvia ongelmia vähentämällä

| 1. | Työmahdollisuuksien lisääminen |
| --- | --- |

1.

Työmahdollisuuksien lisääminen

| 2. | Maaseutu- ja vuoristoalueiden tyhjenemisen pysäyttäminen |
| --- | --- |

2.

Maaseutu- ja vuoristoalueiden tyhjenemisen pysäyttäminen

| 3. | Kaksi yhteistyöaloitteiden määrää mittaavaa indikaattoria |
| --- | --- |

3.

Kaksi yhteistyöaloitteiden määrää mittaavaa indikaattoria

| 1. | Alueiden yhteinen hallinnointi kestävän kehityksen edistämiseksi |
| --- | --- |

1.

Alueiden yhteinen hallinnointi kestävän kehityksen edistämiseksi

| 2. | Raja-alueiden identiteetin vahvistaminen osana Euroopan kansalaisuutta |
| --- | --- |

2.

Raja-alueiden identiteetin vahvistaminen osana Euroopan kansalaisuutta

| 3. | Raja-alueiden kilpailukyvyn edistäminen |
| --- | --- |

3.

Raja-alueiden kilpailukyvyn edistäminen

Esimerkiksi viimeistä osatavoitetta pitäisi mitata vaikutusta mittaavien indikaattorien osalta:

| 1. | Maaseutualueita koskevien toimien kehityksen taso |
| --- | --- |

1.

Maaseutualueita koskevien toimien kehityksen taso

| 2. | Matkailun ajallinen ja alueellinen jakautuminen |
| --- | --- |

2.

Matkailun ajallinen ja alueellinen jakautuminen

| 3. | Kaksi yritysten välistä yhteistyötä mittaavaa indikaattoria |
| --- | --- |

3.

Kaksi yritysten välistä yhteistyötä mittaavaa indikaattoria

| 4. | Sertifioitujen yritysten ja laatumerkillä varustettujen tuotteiden määrän kasvu |
| --- | --- |

4.

Sertifioitujen yritysten ja laatumerkillä varustettujen tuotteiden määrän kasvu

Yleinen tavoite sisältää vain ohjelmalohkon A yleisen tavoitteen. Kestävää kehitystä mitataan vain osittain. Kolmannen osatavoitteen indikaattorit ovat asianmukaisia, mutta niitä ei ole kaikkia määritelty.

Irlanti—Wales (ohjelmalohko A)

Kestävän kehityksen saavuttaminen paikallisen taloudellisen, sosiaalisen ja ympäristöä koskevan kehityksen asteittaisen yhdentämisen avulla alueella, joka on suuntautunut tulevaisuuteen ja on elintasonsa, sosiaalisen tasa-arvonsa, ympäristönsä ja viestintäyhteyksiensä vuoksi kiinnostava. Alue pyrkii mukautumaan globaalin talouselämän kilpailuun. Nämä tavoitteet saavutetaan vahvistamalla julkisen, yksityisen ja vapaaehtois-sektorin välisiä yhteyksiä ja edistämällä näin laadukkaiden työpaikkojen luomista nyky-yhteiskuntaan.

—

| 1. | Raja-alueen taloudellisen, sosiaalisen ja teknisen kehityksen edistäminen. |
| --- | --- |

1.

Raja-alueen taloudellisen, sosiaalisen ja teknisen kehityksen edistäminen.

| 2. | Kestävän kasvun saavuttaminen raja-alueen yleistä tasoa parantamalla. |
| --- | --- |

2.

Kestävän kasvun saavuttaminen raja-alueen yleistä tasoa parantamalla.

Esimerkiksi ensimmäistä osatavoitetta pitäisi mitata seuraavien tulosta mittaavien indikaattorien osalta:

| 1. | Luotujen ja säilytettyjen työpaikkojen bruttomäärä |
| --- | --- |

1.

Luotujen ja säilytettyjen työpaikkojen bruttomäärä

| 2. | Kurssiosallistujien määrä |
| --- | --- |

2.

Kurssiosallistujien määrä

| 3. | Tietotekniikkaa ja viestintää koskevien hankkeiden määrä |
| --- | --- |

3.

Tietotekniikkaa ja viestintää koskevien hankkeiden määrä

Toisen osatavoitteen osalta:

| 1. | Yhteisten kulttuuritapahtumien määrä |
| --- | --- |

1.

Yhteisten kulttuuritapahtumien määrä

| 2. | Matkailun edistämiseen liittyvien aloitteiden määrä |
| --- | --- |

2.

Matkailun edistämiseen liittyvien aloitteiden määrä

| 3. | Merialueita ja ympäristöä koskevien tutkimusten määrä |
| --- | --- |

3.

Merialueita ja ympäristöä koskevien tutkimusten määrä

Tavoitteet ovat monimutkaisia ja laajoja. Indikaattorit liittyvät vain hyvin väljästi tavoitteisiin ja yhteisöaloiteohjelman vaikutukseen.

Espanja—Portugali (ohjelmalohko A)

Raja-alueiden tasapainoisen kehityksen edistäminen tarjoamalla monia erilaisia mahdollisuuksia rajat ylittävän alueen aseman parantamiseen perifeeristen talouselämän haarojen avulla Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa.

—

15 erityistavoitetta on koottu neljäksi toimintalinjaksi. Ensimmäisen toimintalinjan tavoitteita ovat esimerkiksi:

| 1. | Taloudellisen ja markkinoita koskevan integraation suosiminen |
| --- | --- |

1.

Taloudellisen ja markkinoita koskevan integraation suosiminen

| 2. | Investointien, taloudellisten yhteyksien ja maiden välisten vierailijoiden lisääminen |
| --- | --- |

2.

Investointien, taloudellisten yhteyksien ja maiden välisten vierailijoiden lisääminen

| 3. | Alueiden käytön suunnittelu niiden kilpailukyvyn parantamiseksi |
| --- | --- |

3.

Alueiden käytön suunnittelu niiden kilpailukyvyn parantamiseksi

| 4. | Alueellisen integraation ja maaseutualueiden kehityksen edistäminen |
| --- | --- |

4.

Alueellisen integraation ja maaseutualueiden kehityksen edistäminen

Ensimmäistä toimintalinjaa varten on laadittu seuraavat vaikutusta mittaavat indikaattorit:

| 1. | Henkilöiden ja tavaroiden liikkuminen |
| --- | --- |

1.

Henkilöiden ja tavaroiden liikkuminen

| 2. | Jätevesijärjestelmän kattavuus |
| --- | --- |

2.

Jätevesijärjestelmän kattavuus

| 3. | Rautatie- ja muut kulkuyhteydet tärkeimpien kaupunkitaajamien välillä |
| --- | --- |

3.

Rautatie- ja muut kulkuyhteydet tärkeimpien kaupunkitaajamien välillä

Yleinen tavoite on laaja ja siihen liittyy lukuisia osatavoitteita. Indikaattorit ovat riittämättömiä ottaen huomioon tavoitteiden laajuuden.

Alpenrhein—Bodensee—Hochrhein (ohjelmalohko A)

Alueen kestävän kehityksen edistäminen sekä rajat ylittävien verkostojen käyttöönotto ja tehostaminen

Tulosta mittaavat indikaattorit:

| 1. | Tukea saavien hankkeiden määrä |
| --- | --- |

1.

Tukea saavien hankkeiden määrä

| 2. | Tukea saavien yhteistyöhankkeiden määrä |
| --- | --- |

2.

Tukea saavien yhteistyöhankkeiden määrä

| 3. | Perussuunnittelua koskevien asiakirjojen ja tutkimusten määrä |
| --- | --- |

3.

Perussuunnittelua koskevien asiakirjojen ja tutkimusten määrä

| 4. | Tukea saavien verkostojen määrä |
| --- | --- |

4.

Tukea saavien verkostojen määrä

| 5. | Infrastruktuurien parantamiseen tarkoitettujen hankkeiden määrä |
| --- | --- |

5.

Infrastruktuurien parantamiseen tarkoitettujen hankkeiden määrä

| 1. | Talouskehitys |
| --- | --- |

1.

Talouskehitys

| 2. | Alue- ja ympäristökehitys |
| --- | --- |

2.

Alue- ja ympäristökehitys

| 3. | Sosiokulttuurinen kehitys |
| --- | --- |

3.

Sosiokulttuurinen kehitys

Kullakin painopistealueella esitettyjen ja tulosta mittaavien indikaattorien tarkoituksena on mitata tietyillä aloilla toteutettavien hankkeiden määrää, esimerkiksi alueen yleisen kehityksen edistämiseen tarkoitettujen tai innovaatioiden vaihtoa koskevien hankkeiden määrää

Tavoitteet ovat hyvin yleisiä eivätkä indikaattorit sovellu niiden mittaukseen.

Luoteis-Eurooppa (ohjelmalohko B)

Edistetään yhteisön (etenkin Luoteis-Euroopan) alueen yhtenäistä, tasapainoista ja kestävää kehitystä valtioiden välistä alueellista yhteistyötä koskevan innovatiivisen, yhdennetyn lähestymistavan avulla

Tulosta mittaavat indikaattorit:

| 1. | Painopistealueittain eritelty hankkeiden arvioitu määrä |
| --- | --- |

1.

Painopistealueittain eritelty hankkeiden arvioitu määrä

| 2. | Rajat ylittävien alueiden hallinnoinnista laadittujen asiakirjojen määrä |
| --- | --- |

2.

Rajat ylittävien alueiden hallinnoinnista laadittujen asiakirjojen määrä

| 3. | Julkisen ja yksityisen sektorin työntekijöiden pysyvien verkostojen määrä |
| --- | --- |

3.

Julkisen ja yksityisen sektorin työntekijöiden pysyvien verkostojen määrä

| 4. | Ministeriöiden välisten yhteistyömekanismien määrä alueiden hallinnointiin selkeästi liittyvissä kysymyksissä |
| --- | --- |

4.

Ministeriöiden välisten yhteistyömekanismien määrä alueiden hallinnointiin selkeästi liittyvissä kysymyksissä

21 tavoitetta, joista esimerkiksi painopistealueeseen ”alueen sisäiset ja ulkoiset yhteydet” kuuluvat seuraavat:

| 1. | Luoteis-Euroopan ja muun maailman välisen pysyvän yhteyden varmistaminen |
| --- | --- |

1.

Luoteis-Euroopan ja muun maailman välisen pysyvän yhteyden varmistaminen

| 2. | Alueellisen yhtenäisyyden edistäminen pysyvien liikenneratkaisujen avulla |
| --- | --- |

2.

Alueellisen yhtenäisyyden edistäminen pysyvien liikenneratkaisujen avulla

| 3. | Tiedonsaannin kehittäminen |
| --- | --- |

3.

Tiedonsaannin kehittäminen

| 4. | Tulevien päätöksentekoperusteiden kehittäminen. |
| --- | --- |

4.

Tulevien päätöksentekoperusteiden kehittäminen.

Painopistealueeseen ”alueen sisäiset ja ulkoiset yhteydet” kuuluvat seuraavat vaikutusta mittaavat indikaattorit:

| 1. | Alueen yhteydet (sisäiset ja ulkoiset) |
| --- | --- |

1.

Alueen yhteydet (sisäiset ja ulkoiset)

| 2. | Liikennemuotojen kehittäminen (modal split) erityisesti EU-alueen liikennekäytävillä |
| --- | --- |

2.

Liikennemuotojen kehittäminen (modal split) erityisesti EU-alueen liikennekäytävillä

| 3. | Liikenneruuhkien vähentäminen |
| --- | --- |

3.

Liikenneruuhkien vähentäminen

| 4. | Uusien lähestymistapojen määrä |
| --- | --- |

4.

Uusien lähestymistapojen määrä

| 5. | Valtioiden rajat ylittävien yhteistyöverkostojen määrä, |
| --- | --- |

5.

Valtioiden rajat ylittävien yhteistyöverkostojen määrä,

| 6. | Pienimuotoisten investointien määrä |
| --- | --- |

6.

Pienimuotoisten investointien määrä

Yleinen tavoite on laaja ja siihen liittyvät indikaattorit eivät mittaa tavoitteen saavuttamista. Osatavoitteita on paljon. Indikaattorit on määritelty, mutta niiden suuren määrän takia niiden hallinta on vaikeaa.

Välimeren läntiset alueet (ohjelmalohko B)

Kilpailukyvyn lisääminen koko Medocin alueella; yhteistyöalueen yhtenäisyyden vahvistaminen yhdenmukaistamalla alueellisen kehityksen politiikkoja lisääntyneen instituutioiden välisen integraation avulla; rajat ylittävän monipuolisemman ja kattavamman yhteistyön aloittaminen ja edistäminen ohjelmatukeen oikeutettujen yhteisön alueiden kestävän kehityksen takaamiseksi sekä yhdessä yhteisön ulkopuolisten Välimeren eteläisen alueen maiden kanssa

Tulosta mittaavat indikaattorit:

| 1. | Osallistuvien organisaatioiden määrä hankkeissa |
| --- | --- |

1.

Osallistuvien organisaatioiden määrä hankkeissa

| 2. | Tehtyjen strategisten ja alueellisten analyysien määrä |
| --- | --- |

2.

Tehtyjen strategisten ja alueellisten analyysien määrä

| 3. | Julkisista elimistä koostuvien verkostojen määrä |
| --- | --- |

3.

Julkisista elimistä koostuvien verkostojen määrä

| 4. | Useamman kuin kaksi maata tai vähintään yhden yhteisöön kuulumattoman maan sisältävien hankkeiden määrä |
| --- | --- |

4.

Useamman kuin kaksi maata tai vähintään yhden yhteisöön kuulumattoman maan sisältävien hankkeiden määrä

4 toimintalinjaa:

| 1. | Välimeren alue |
| --- | --- |

1.

Välimeren alue

| 2. | Alueellinen kehittämisstrategia ja kaupunkialueet |
| --- | --- |

2.

Alueellinen kehittämisstrategia ja kaupunkialueet

| 3. | Kuljetusjärjestelmät ja tietoyhteiskunta |
| --- | --- |

3.

Kuljetusjärjestelmät ja tietoyhteiskunta

| 4. | Ympäristö, kulttuuriperinnön vaaliminen ja kestävä kehitys |
| --- | --- |

4.

Ympäristö, kulttuuriperinnön vaaliminen ja kestävä kehitys

Esimerkkejä 1. toimintalinjan tulosta mittaavista indikaattoreista:

| — | rahoitusta saavaa Välimeren aluetta koskevien kunnostushankkeiden määrä |
| --- | --- |

—

rahoitusta saavaa Välimeren aluetta koskevien kunnostushankkeiden määrä

| — | Välimeren molemmilla puolilla sijaitsevien yhteisöjen kesken tehtyjen sopimusten määrä |
| --- | --- |

—

Välimeren molemmilla puolilla sijaitsevien yhteisöjen kesken tehtyjen sopimusten määrä

| — | koulutettujen henkilöiden määrä |
| --- | --- |

—

koulutettujen henkilöiden määrä

| — | Välimeren molemmilla puolilla sijaitsevalle usealle yritykselle yhteisten portaalien määrä |
| --- | --- |

—

Välimeren molemmilla puolilla sijaitsevalle usealle yritykselle yhteisten portaalien määrä

| — | rahoitusta saavien viranomaisten ja yritysten toteuttamien uusien teknologioiden käyttöasteen lisääminen |
| --- | --- |

—

rahoitusta saavien viranomaisten ja yritysten toteuttamien uusien teknologioiden käyttöasteen lisääminen

Yleinen tavoite on hyvin laaja eikä sitä voida mitata esitetyillä indikaattoreilla.

Pohjoinen alue (ohjelmalohko C)

Alueelliseen kehitykseen ja yhtenäisyyteen liittyvien politiikkojen ja välineiden tehokkuuden kehittäminen verkostoitumisen avulla erityisesti kehityksessä jälkeenjääneiden ja uudelleenjärjestelyä tarvitsevien alueiden osalta

—

—

—

Ohjelmalohkoa C ja siihen liittyviä yhteisöaloiteohjelmia koskevia tavoitteita ei vielä ole riittävästi määritelty. Niihin liittyviä indikaattoreita ei vielä ole olemassa.

Image

Lähde:Komissio, aluepolitiikan PO.

Image

Lähde:Komissio, aluepolitiikan PO.

Image

Lähde:Komissio, aluepolitiikan PO.

---

(1)  Vuoden 2000 erä osoitettiin uudelleen kaudelle 2002—2006, koska vuonna 2000 ei hyväksytty yhtään Interreg-yhteisöaloiteohjelmaa.

(2)  Siirto innovatiivisiin toimiin joidenkin yhteisöaloiteohjelmien hyväksymisen viivästyttyä tai jäsenvaltioiden tasolla tapahtuneiden viivästysten vuoksi. Vuonna 2001: Kreikka—Albania (ohjelmalohko A), Kreikka—entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (ohjelmalohko A), Italia—Albania (ohjelmalohko A), Italia—Adrianmeren alue (ohjelmalohko A), Karibian alue (ohjelmalohko B), Réunion (ohjelmalohko B) ja Eteläinen alue (ohjelmalohko C). Vuonna 2002: Kreikka—Italia (ohjelmalohko A), Kreikka—Turkki (ohjelmalohko A), Archimed-ohjelma (ohjelmalohko B) ja Välimeren läntinen alue (ohjelmalohko B).

(3)  Vuodesta 2001 vuoteen 2002 siirretyt määrärahat tiettyjen yhteisöaloiteohjelmien hyväksymisen viivästyttyä: Irlanti–Pohjois-Irlanti (ohjelmalohko A), Kreikka–Kypros (ohjelmalohko A), Espanja–Atlantti (ohjelmalohko B), Luoteis-Eurooppa (ohjelmalohko B) ja Läntinen alue (ohjelmalohko C).

(4)  Toteutusaste 100 prosenttia, kun otetaan huomioon vuosittaisten erien automaattinen sitominen kunkin vuoden 30 päivänä huhtikuuta (neuvoston 21 päivänä kesäkuuta 1999 antaman asetuksen (EY) N:o 1260/1999 31 artikla).

(5)  Maksumäärärahojen siirrot ja peruuntuneet määrärahat sekä alhainen toteutusaste. Tilanne johtuu siitä, että yhteisöaloiteohjelmien hyväksyminen komissiossa on viivästynyt, sekä ensimmäisten hankkeiden valitsemiseen ja käynnistämiseen tarvittavasta ajasta (ks. kohdat 35—39). Vuosina 2001, 2002 ja 2003 maksetut määrät vastaavat lähes 70 prosenttiin asti automaattisia 7 prosentin ennakkomaksuja, jotka maksettiin EAKR:sta siihen mennessä hyväksyttyihin yhteisöaloiteohjelmiin.

Huom.ks. vuosikertomus varainhoitovuodelta 2001, kohdat 3.7—3.8 ja 3.34 (EYVL C 295, 28.11.2002).

Lähde:Tulostili ja aluepolitiikan pääosasto.

(6)  Euroopan unionin alue jaetaan neljään osaan, joista jokainen kuuluu yhteen ohjelmalohkon C yhteisöaloiteohjelmaan. Hankejohtajan vakituinen sijainti yhteisöaloiteohjelmaan kuuluvalla tukikelpoisella alueella on riittävä peruste siihen, että kaikki hankkeen kulut kirjataan kyseiseen yhteisöaloiteohjelmaan, vaikka muut hankkeen osallistujat sijaitsisivatkin tämän alueen ulkopuolella. Tukikelpoisen alueen pinta-ala ei siis ole olennainen tieto.

(7)  ”Vaikutuksella” tarkoitetaan pitkän aikavälin vaikutuksia ja ”tuloksella” suoria ja välittömiä vaikutuksia.

---

KOMISSION VASTAUKSET

TIIVISTELMÄ

| III | Rajat ylittävien ohjelmien suuren määrän, kyseisten alueiden heterogeenisuuden ja ensisijaisen tavoitteen (rajojen yli toimivien taloudellisten ja sosiaalisten keskusten kehittäminen) perusteella komissio on päättänyt soveltaa suuntaviivoissaan alhaalta ylös etenevää lähestymistapaa (”bottom-up”). Tämän vuoksi ohjelmalohkoja A ja C koskevissa suuntaviivoissa mainittavia ensisijaisia aloja käsitellään suhteellisen yleisluontoisesti eikä tyhjentävästi. Toiminnasta saatava lisäarvo perustuu rajat ylittävän yhteistyön kehittämiseen ja siitä saataviin kerrannaisvaikutuksiin. Indikaattoreiden olisi mitattava tällä alalla saavutettua edistystä. Monien toimien immateriaalinen luonne on kuitenkin vaikeuttanut kohdennettujen indikaattoreiden kehittämistä.
  Päätoimijat olivat tietoisia suuntaviivojen päälinjoista. Komissio oli säännöllisesti yhteydessä kyseisiin toimijoihin hyvissä ajoin ennen suuntaviivojen julkaisemista. |
| --- | --- |

III

Rajat ylittävien ohjelmien suuren määrän, kyseisten alueiden heterogeenisuuden ja ensisijaisen tavoitteen (rajojen yli toimivien taloudellisten ja sosiaalisten keskusten kehittäminen) perusteella komissio on päättänyt soveltaa suuntaviivoissaan alhaalta ylös etenevää lähestymistapaa (”bottom-up”). Tämän vuoksi ohjelmalohkoja A ja C koskevissa suuntaviivoissa mainittavia ensisijaisia aloja käsitellään suhteellisen yleisluontoisesti eikä tyhjentävästi. Toiminnasta saatava lisäarvo perustuu rajat ylittävän yhteistyön kehittämiseen ja siitä saataviin kerrannaisvaikutuksiin. Indikaattoreiden olisi mitattava tällä alalla saavutettua edistystä. Monien toimien immateriaalinen luonne on kuitenkin vaikeuttanut kohdennettujen indikaattoreiden kehittämistä.

Päätoimijat olivat tietoisia suuntaviivojen päälinjoista. Komissio oli säännöllisesti yhteydessä kyseisiin toimijoihin hyvissä ajoin ennen suuntaviivojen julkaisemista.

| IV | Vaikka parantamisen varaa on edelleen, komissio katsoo valmistelleensa menettelyitä riittävästi ja onnistuneensa korjaamaan suurimmat puutteet neuvottelutilanteen sallimissa rajoissa. Ohjelmien hyväksymisen viivästyminen on johtunut suurelta osin puutteiden korjaamiseen tarvitusta ajasta, sillä korjausten tekemiseen on saatava kaikkien osallistuneiden jäsenvaltioiden suostumus. Viipeiden vaikutus ohjelmien käynnistämiseen on ollut vähäinen. |
| --- | --- |

IV

Vaikka parantamisen varaa on edelleen, komissio katsoo valmistelleensa menettelyitä riittävästi ja onnistuneensa korjaamaan suurimmat puutteet neuvottelutilanteen sallimissa rajoissa. Ohjelmien hyväksymisen viivästyminen on johtunut suurelta osin puutteiden korjaamiseen tarvitusta ajasta, sillä korjausten tekemiseen on saatava kaikkien osallistuneiden jäsenvaltioiden suostumus. Viipeiden vaikutus ohjelmien käynnistämiseen on ollut vähäinen.

| V | Yhteistyöohjelmien täytäntöönpanoa voitaisiin helpottaa luomalla todelliset yhteiset hallintorakenteet, joilla on oikeushenkilöllisyys. Komissio ilmoitti kolmannessa taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kertomuksessa aikovansa ehdottaa neuvostolle uuden oikeudellisen välineen käyttöönottoa eurooppalaisen yhteistyörakenteen muodossa. |
| --- | --- |

V

Yhteistyöohjelmien täytäntöönpanoa voitaisiin helpottaa luomalla todelliset yhteiset hallintorakenteet, joilla on oikeushenkilöllisyys. Komissio ilmoitti kolmannessa taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kertomuksessa aikovansa ehdottaa neuvostolle uuden oikeudellisen välineen käyttöönottoa eurooppalaisen yhteistyörakenteen muodossa.

| VI | Alhaalta ylös etenevällä lähestymistavalla saadaan esiin huolenaiheita, joita ei käsitellä asiantuntijoiden laatimissa analyyseissa mutta jotka otetaan esille strategian ja painopistealueiden valinnasta vastaavien alue- ja paikallisviranomaisten kannanotoissa. Koska rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien yleistavoitteena on edistää rajojen yli toimivien taloudellisten ja sosiaalisten keskusten kehittämistä, tavoitteeseen voivat osallistua kaikki tällaista yhteistyötä helpottavat hankkeet. |
| --- | --- |

VI

Alhaalta ylös etenevällä lähestymistavalla saadaan esiin huolenaiheita, joita ei käsitellä asiantuntijoiden laatimissa analyyseissa mutta jotka otetaan esille strategian ja painopistealueiden valinnasta vastaavien alue- ja paikallisviranomaisten kannanotoissa. Koska rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien yleistavoitteena on edistää rajojen yli toimivien taloudellisten ja sosiaalisten keskusten kehittämistä, tavoitteeseen voivat osallistua kaikki tällaista yhteistyötä helpottavat hankkeet.

| VII | Komissio myöntää, että sopivien indikaattoreiden määritys on vaikeaa, sillä Interreg-aloitteesta saadaan lisäarvoa monissa eri muodoissa. Yksittäisissä Interreg III -ohjelmissa käytetyt indikaattorit ovat kuitenkin lupaava askel oikeaan suuntaan.
  Komissio on kannustanut jäsenvaltioita ottamaan käyttöön atk-järjestelmiä hankkeiden hallinnointiin ja tietokantoja indikaattoreita koskevien perustietojen rekisteröintiin. |
| --- | --- |

VII

Komissio myöntää, että sopivien indikaattoreiden määritys on vaikeaa, sillä Interreg-aloitteesta saadaan lisäarvoa monissa eri muodoissa. Yksittäisissä Interreg III -ohjelmissa käytetyt indikaattorit ovat kuitenkin lupaava askel oikeaan suuntaan.

Komissio on kannustanut jäsenvaltioita ottamaan käyttöön atk-järjestelmiä hankkeiden hallinnointiin ja tietokantoja indikaattoreita koskevien perustietojen rekisteröintiin.

| VIII | Komissio on väliarviointien perusteella tehtyjen päätelmien perusteella useaan otteeseen vaatinut ohjelmien hallinnoinnista vastaavia viranomaisia tekemään parannuksia indikaattorijärjestelmiin. Komissio on kehottanut jäsenvaltioita yksinkertaistamaan indikaattoreita ja rajoittamaan tulosindikaattoreiden lukumäärää. |
| --- | --- |

VIII

Komissio on väliarviointien perusteella tehtyjen päätelmien perusteella useaan otteeseen vaatinut ohjelmien hallinnoinnista vastaavia viranomaisia tekemään parannuksia indikaattorijärjestelmiin. Komissio on kehottanut jäsenvaltioita yksinkertaistamaan indikaattoreita ja rajoittamaan tulosindikaattoreiden lukumäärää.

| IX | Komissio katsoo, että lisäarvo on parempi, jos yhteisöaloiteohjelmat edistävät rajojen yli toimivien taloudellisten keskusten perustamista eivätkä pelkästään rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemista. Tämä lähestymistapa vaikuttaa mahdollisuuteen määrittää vakioindikaattoreita, vaikka alalla on edelleen parannettavaa. |
| --- | --- |

IX

Komissio katsoo, että lisäarvo on parempi, jos yhteisöaloiteohjelmat edistävät rajojen yli toimivien taloudellisten keskusten perustamista eivätkä pelkästään rajoihin liittyvien ongelmien ratkaisemista. Tämä lähestymistapa vaikuttaa mahdollisuuteen määrittää vakioindikaattoreita, vaikka alalla on edelleen parannettavaa.

| X | Komissio antaa suuntaviivat ja menettelytapoihin liittyvät asiakirjat hyvissä ajoin ennen seuraavan ohjelmakauden alkua. Komissio pohtii ennakkoarvioijien roolia valmistellessaan uusia säännöksiä. |
| --- | --- |

X

Komissio antaa suuntaviivat ja menettelytapoihin liittyvät asiakirjat hyvissä ajoin ennen seuraavan ohjelmakauden alkua. Komissio pohtii ennakkoarvioijien roolia valmistellessaan uusia säännöksiä.

| XI | Komissio tarkastelee tilintarkastustuomioistuimen suositusta valmistellessaan seuraavaa ohjelmakautta. Yhteistyöhön liittyviä lainsäädäntövälineitä koskevat työt ovat parhaillaan käynnissä. |
| --- | --- |

XI

Komissio tarkastelee tilintarkastustuomioistuimen suositusta valmistellessaan seuraavaa ohjelmakautta. Yhteistyöhön liittyviä lainsäädäntövälineitä koskevat työt ovat parhaillaan käynnissä.

JOHDANTO

| 4. | a) | Komissio korostaa Interreg III -ohjelmaa koskevien suuntaviivojen 4 kohdan a alakohdassa mainitun suosituksen ottamista huomioon ja viittaa tilintarkastustuomioistuimen esittämään huomautukseen 7 kohdan b alakohdassa. |
| --- | --- | --- |

4.

a)

Komissio korostaa Interreg III -ohjelmaa koskevien suuntaviivojen 4 kohdan a alakohdassa mainitun suosituksen ottamista huomioon ja viittaa tilintarkastustuomioistuimen esittämään huomautukseen 7 kohdan b alakohdassa.

KOMISSION SUUNTAVIIVAT

| 12. | Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että suuntaviivat on annettava ennen ohjelmien valmistelun aloittamista.
  Interreg III -ohjelmaa koskevien suuntaviivojen käyttöönoton osalta komissio viittaa 28 kohtaan antamaansa vastaukseen. Operatiivisten, mitattavissa olevien erityistavoitteiden ja kohdennettujen toimenpiteiden osalta komissio viittaa 17–25 kohtaan antamiinsa vastauksiin. |
| --- | --- |

12.

Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että suuntaviivat on annettava ennen ohjelmien valmistelun aloittamista.

Interreg III -ohjelmaa koskevien suuntaviivojen käyttöönoton osalta komissio viittaa 28 kohtaan antamaansa vastaukseen. Operatiivisten, mitattavissa olevien erityistavoitteiden ja kohdennettujen toimenpiteiden osalta komissio viittaa 17–25 kohtaan antamiinsa vastauksiin.

| 15. | b) | Rajat ylittäviä elimiä on jo ollut joillakin alueilla mukana Interreg-ohjelmissa. Jäsenvaltioiden lainsäädäntötilanteiden väliset erot aiheuttivat kuitenkin sen, ettei komissio voinut määrittää yhteistyörakenteita. Tästä syystä suuntaviivoissa tyydyttiin vaatimaan yhteisten hallintoelinten perustamista. |
| --- | --- | --- |

15.

b)

Rajat ylittäviä elimiä on jo ollut joillakin alueilla mukana Interreg-ohjelmissa. Jäsenvaltioiden lainsäädäntötilanteiden väliset erot aiheuttivat kuitenkin sen, ettei komissio voinut määrittää yhteistyörakenteita. Tästä syystä suuntaviivoissa tyydyttiin vaatimaan yhteisten hallintoelinten perustamista.

| 16. | Komissio mainitsee suuntaviivoissa eurooppalaiset taloudelliset etuyhtymät (ETEY) yhtenä tarkasteltavista vaihtoehdoista. Etuyhtymiä on jo käytetty monissa ohjelmissa melko huonoin tuloksin, kuten 44 kohdassa todetaan. Joulukuussa 2003 julkaistussa loppukertomuksessa Interreg II -ohjelmaa koskevasta jälkiarvioinnista vahvistetaan, ettei ETEY-välinettä pyritä kehittämään julkisoikeudellisten viranomaisten väliseksi yhteistyövälineeksi ja että kyse on välineestä, jonka käyttö vaatii runsaasti aikaa ja resursseja ja jonka käytössä on ilmennyt käytännön vaikeuksia.
  Komissio on suunnitellut yhteistyössä käytettäviä lainsäädäntövälineitä koskevan tutkimuksen perusteella tehdyn työn päätteeksi kolmannessa taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kertomuksessa esitettyjen ehdotusten mukaisen, yhteistyöohjelmien hallinnointia helpottavan lainsäädäntövälineen käyttöönottoa. |
| --- | --- |

16.

Komissio mainitsee suuntaviivoissa eurooppalaiset taloudelliset etuyhtymät (ETEY) yhtenä tarkasteltavista vaihtoehdoista. Etuyhtymiä on jo käytetty monissa ohjelmissa melko huonoin tuloksin, kuten 44 kohdassa todetaan. Joulukuussa 2003 julkaistussa loppukertomuksessa Interreg II -ohjelmaa koskevasta jälkiarvioinnista vahvistetaan, ettei ETEY-välinettä pyritä kehittämään julkisoikeudellisten viranomaisten väliseksi yhteistyövälineeksi ja että kyse on välineestä, jonka käyttö vaatii runsaasti aikaa ja resursseja ja jonka käytössä on ilmennyt käytännön vaikeuksia.

Komissio on suunnitellut yhteistyössä käytettäviä lainsäädäntövälineitä koskevan tutkimuksen perusteella tehdyn työn päätteeksi kolmannessa taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kertomuksessa esitettyjen ehdotusten mukaisen, yhteistyöohjelmien hallinnointia helpottavan lainsäädäntövälineen käyttöönottoa.

| 17. | a) | Rajat ylittävien ohjelmien tavoitteet vastaavat rakennerahastojen perinteisten ohjelmien tavoitteita. Ne poikkeavat perinteisistä ohjelmista siinä, että niillä on myös suuntaviivojen kohdassa 9 mainittu erityistavoite — ”rajojen yli toimivien taloudellisten ja sosiaalisten keskusten kehittäminen”. Kyseinen tavoite voidaan saavuttaa vain luomalla mahdollisimman paljon yhteyksiä lähialueiden sosiaalistaloudellisten rakenteiden välille. Kyseiset rakenteet eivät rajojen vuoksi ole aina yhteydessä toisiinsa. Raja-alueiden suurimpana ongelmana on, ettei rajan eri puolilla sijaitsevien toimijoiden välillä ole juurikaan vuorovaikutusta. |
| --- | --- | --- |

17.

a)

Rajat ylittävien ohjelmien tavoitteet vastaavat rakennerahastojen perinteisten ohjelmien tavoitteita. Ne poikkeavat perinteisistä ohjelmista siinä, että niillä on myös suuntaviivojen kohdassa 9 mainittu erityistavoite — ”rajojen yli toimivien taloudellisten ja sosiaalisten keskusten kehittäminen”. Kyseinen tavoite voidaan saavuttaa vain luomalla mahdollisimman paljon yhteyksiä lähialueiden sosiaalistaloudellisten rakenteiden välille. Kyseiset rakenteet eivät rajojen vuoksi ole aina yhteydessä toisiinsa. Raja-alueiden suurimpana ongelmana on, ettei rajan eri puolilla sijaitsevien toimijoiden välillä ole juurikaan vuorovaikutusta.

| b) | Monien Interreg-toimien immateriaalinen luonne vaikeuttaa niiden vaikutusten mittaamista. Komissio viittaa tältä osin 21 kohdan a alakohtaa koskeviin huomautuksiinsa. |
| --- | --- |

b)

Monien Interreg-toimien immateriaalinen luonne vaikeuttaa niiden vaikutusten mittaamista. Komissio viittaa tältä osin 21 kohdan a alakohtaa koskeviin huomautuksiinsa.

| 18. | Komissio katsoo, että sen käytössä olleet selvitykset olivat riittäviä suuntaviivojen yleistavoitteiden määrittelemiseksi. |
| --- | --- |

18.

Komissio katsoo, että sen käytössä olleet selvitykset olivat riittäviä suuntaviivojen yleistavoitteiden määrittelemiseksi.

| 19. | Ohjelmalohkojen yleistarkoitus ja -tavoitteet esitetään Interreg III -ohjelmaa koskevissa suuntaviivoissa. Ohjelmasta tuettavien toimien tyypit olisi kuitenkin määritettävä kunkin raja-alueen tilanteen perusteella. |
| --- | --- |

19.

Ohjelmalohkojen yleistarkoitus ja -tavoitteet esitetään Interreg III -ohjelmaa koskevissa suuntaviivoissa. Ohjelmasta tuettavien toimien tyypit olisi kuitenkin määritettävä kunkin raja-alueen tilanteen perusteella.

| 20. | Ohjelmien konkreettisten tavoitteiden ja painopistealueiden määrittely Interreg-suuntaviivojen perusteella on annettu suhteellisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden viranomaisten tehtäväksi. |
| --- | --- |

20.

Ohjelmien konkreettisten tavoitteiden ja painopistealueiden määrittely Interreg-suuntaviivojen perusteella on annettu suhteellisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden viranomaisten tehtäväksi.

| 21. | Koska eri jäsenvaltioiden tilanteissa on eroja, komissio ei pitänyt toivottavana yhteisten indikaattoreiden määrittämistä ennakkoon. Se esitti sen sijaan jäsenvaltioille esimerkkejä indikaattoreista. Relevanttien indikaattoreiden määrittelyn on oltava jatkuvaa ja perustuttava komission, hallintoviranomaisten sekä seuranta- ja ohjauskomiteoiden väliseen kumppanuuteen.






  a) | Osa tärkeimmistä Interreg-ohjelmasta saatavista eduista ei ole mitattavissa. Yksi suurimmista eduista on, että aloitteella luodaan — usein ensimmäistä kertaa — puitteet yksityishenkilöiden, julkisten ja yksityisten elinten sekä yritysten väliselle rajat ylittävälle yhteistyölle.
  Mitä immateriaalisempi on hankkeiden sisältö, sitä vaikeampaa on indikaattoreiden määritys. Komissio on keskittynyt määrittämään indikaattoreita, joilla mitataan tiettyihin ohjelmiin sisältyvän rajat ylittävän ja valtioiden välisen yhteistyön konkreettisia tuloksia. Yksittäisissä Interreg III -ohjelmissa käytetyt indikaattorit ovat kuitenkin askel oikeaan suuntaan. |
| --- | --- | --- |

21.

Koska eri jäsenvaltioiden tilanteissa on eroja, komissio ei pitänyt toivottavana yhteisten indikaattoreiden määrittämistä ennakkoon. Se esitti sen sijaan jäsenvaltioille esimerkkejä indikaattoreista. Relevanttien indikaattoreiden määrittelyn on oltava jatkuvaa ja perustuttava komission, hallintoviranomaisten sekä seuranta- ja ohjauskomiteoiden väliseen kumppanuuteen.

a)

Osa tärkeimmistä Interreg-ohjelmasta saatavista eduista ei ole mitattavissa. Yksi suurimmista eduista on, että aloitteella luodaan — usein ensimmäistä kertaa — puitteet yksityishenkilöiden, julkisten ja yksityisten elinten sekä yritysten väliselle rajat ylittävälle yhteistyölle.

Mitä immateriaalisempi on hankkeiden sisältö, sitä vaikeampaa on indikaattoreiden määritys. Komissio on keskittynyt määrittämään indikaattoreita, joilla mitataan tiettyihin ohjelmiin sisältyvän rajat ylittävän ja valtioiden välisen yhteistyön konkreettisia tuloksia. Yksittäisissä Interreg III -ohjelmissa käytetyt indikaattorit ovat kuitenkin askel oikeaan suuntaan.

| b) | Vaikka suurelta osaltaan immateriaalisten vaikutusten mittaaminen on vaikeaa, komissio pyrki antamaan asiakirjoissaan esimerkkejä indikaattoreista, joita voitaisiin soveltaa käytäntöön. Komissio myöntää indikaattoreiden käytöstä saamansa kokemuksen perusteella, että niitä koskevien ohjeiden antamisessa on parantamisen varaa. |
| --- | --- |

b)

Vaikka suurelta osaltaan immateriaalisten vaikutusten mittaaminen on vaikeaa, komissio pyrki antamaan asiakirjoissaan esimerkkejä indikaattoreista, joita voitaisiin soveltaa käytäntöön. Komissio myöntää indikaattoreiden käytöstä saamansa kokemuksen perusteella, että niitä koskevien ohjeiden antamisessa on parantamisen varaa.

| c) | Komissio oli tietoinen alueiden väliseen yhteistyöhön liittyvistä tarpeista (ohjelmalohko C). Se järjesti kaudella 1994—1999 viisi ehdotuspyyntöä, joihin vastasi yli 1 500 tarjoajaa. Näistä kukin edusti useampaa yhteistyökumppania. Komissio rahoitti ehdotuspyyntöjen tuloksena noin 150 yhteistyöhanketta ja seurasi niitä. Komissio päätti kokemuksensa perusteella keskittää tämäntyyppisen yhteistyön aluekehitys- ja koheesiopolitiikan ja -välineiden tehostamiseen. Komissio painottaa tämän yhteistyömuodon hyödyllisyyttä 25 jäsenvaltion laajentuneessa unionissa, jossa toimii lukuisia elimiä ja viranomaisia, jotka harjoittavat aluekehityspolitiikkaa tai johtavat aluekehitystoimenpiteitä. |
| --- | --- |

c)

Komissio oli tietoinen alueiden väliseen yhteistyöhön liittyvistä tarpeista (ohjelmalohko C). Se järjesti kaudella 1994—1999 viisi ehdotuspyyntöä, joihin vastasi yli 1 500 tarjoajaa. Näistä kukin edusti useampaa yhteistyökumppania. Komissio rahoitti ehdotuspyyntöjen tuloksena noin 150 yhteistyöhanketta ja seurasi niitä. Komissio päätti kokemuksensa perusteella keskittää tämäntyyppisen yhteistyön aluekehitys- ja koheesiopolitiikan ja -välineiden tehostamiseen. Komissio painottaa tämän yhteistyömuodon hyödyllisyyttä 25 jäsenvaltion laajentuneessa unionissa, jossa toimii lukuisia elimiä ja viranomaisia, jotka harjoittavat aluekehityspolitiikkaa tai johtavat aluekehitystoimenpiteitä.

| 22. | Koska eri alueiden tilanteissa on eroja, komissio päätti valita lähestymistavan, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat valita sopivimman niille tarjotuista vaihtoehdoista. Jäsenvaltioille suositeltiin suuntaviivoissa ja niiden kanssa käydyissä keskusteluissa, että niiden olisi keskitettävä kuhunkin ohjelmaan sisältyvät toimet tiettyihin tärkeysjärjestykseen asetettuihin toimenpiteisiin, jotka on määritetty kyseisten alueiden tilanteesta laaditun sosiaalis-taloudellisen selvityksen perusteella.
  Ainoat alueet, joita ei voitu ottaa mukaan ohjelmiin, olivat rajojen tuntumassa sijaitsevat NUTS III -alueet. Kyseiset alueet voivat olla heikommassa asemassa kuin keskimääräiset NUTS II -alueet, joihin ne kuuluvat. Esimerkiksi Baijerin ja Tšekin rajalla sijaitsevien NUTS III -alueiden sosiaalis-taloudellinen tilanne poikkeaa Niederbayernin tai Oberpfalzin keskimääräisistä NUTS II -alueista, joiden tilanne vastaa likipitäen 15 jäsenvaltion EU:n keskiarvoa vuonna 2001. |
| --- | --- |

22.

Koska eri alueiden tilanteissa on eroja, komissio päätti valita lähestymistavan, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat valita sopivimman niille tarjotuista vaihtoehdoista. Jäsenvaltioille suositeltiin suuntaviivoissa ja niiden kanssa käydyissä keskusteluissa, että niiden olisi keskitettävä kuhunkin ohjelmaan sisältyvät toimet tiettyihin tärkeysjärjestykseen asetettuihin toimenpiteisiin, jotka on määritetty kyseisten alueiden tilanteesta laaditun sosiaalis-taloudellisen selvityksen perusteella.

Ainoat alueet, joita ei voitu ottaa mukaan ohjelmiin, olivat rajojen tuntumassa sijaitsevat NUTS III -alueet. Kyseiset alueet voivat olla heikommassa asemassa kuin keskimääräiset NUTS II -alueet, joihin ne kuuluvat. Esimerkiksi Baijerin ja Tšekin rajalla sijaitsevien NUTS III -alueiden sosiaalis-taloudellinen tilanne poikkeaa Niederbayernin tai Oberpfalzin keskimääräisistä NUTS II -alueista, joiden tilanne vastaa likipitäen 15 jäsenvaltion EU:n keskiarvoa vuonna 2001.

| 24. | Komissio on halunnut jättää hajautettujen hallintoelinten päätettäviksi alat, joilla ne haluavat tehdä yhteistyötä parantaakseen kehityspolitiikkaansa ja -välineitään. Tämän ansiosta ohjauskomiteat voivat valita aluekehitys- ja koheesiotavoitteita parhaiten vastaavat hankkeet. |
| --- | --- |

24.

Komissio on halunnut jättää hajautettujen hallintoelinten päätettäviksi alat, joilla ne haluavat tehdä yhteistyötä parantaakseen kehityspolitiikkaansa ja -välineitään. Tämän ansiosta ohjauskomiteat voivat valita aluekehitys- ja koheesiotavoitteita parhaiten vastaavat hankkeet.

| 25. | Toimien keskittämisessä asetetaan etusijalle hankkeet, joissa yhteistyön osuus on alasta riippumatta suurin. Syitä tähän selvitetään rajat ylittävän toiminnan osalta 17 ja 22 kohdassa ja alueiden välisen toiminnan osalta 24 kohdassa. Alakohtainen keskittäminen on suotavaa alueilla, joilla esiintyy vakavia alakohtaisia ongelmia, muttei alueilla, joilla raja-alueen sosiaalis-taloudellisen vuorovaikutuksen vähäisyys aiheuttaa yleisesti esiintyviä ongelmia. Erityisesti tällä alalla yhteistyön vaikutusten immateriaalinen luonne rajoittaa mahdollisuuksia indikaattoreiden täsmälliseen määrittämiseen arviointia varten. |
| --- | --- |

25.

Toimien keskittämisessä asetetaan etusijalle hankkeet, joissa yhteistyön osuus on alasta riippumatta suurin. Syitä tähän selvitetään rajat ylittävän toiminnan osalta 17 ja 22 kohdassa ja alueiden välisen toiminnan osalta 24 kohdassa. Alakohtainen keskittäminen on suotavaa alueilla, joilla esiintyy vakavia alakohtaisia ongelmia, muttei alueilla, joilla raja-alueen sosiaalis-taloudellisen vuorovaikutuksen vähäisyys aiheuttaa yleisesti esiintyviä ongelmia. Erityisesti tällä alalla yhteistyön vaikutusten immateriaalinen luonne rajoittaa mahdollisuuksia indikaattoreiden täsmälliseen määrittämiseen arviointia varten.

| 26. | Komissio pyrki huolellisesti olemaan monimutkaistamatta ohjelmien hallinnointia, sillä NUTS III -alueista poikkeavat rajat vaikeuttaisivat kumppanuuksien analysointia ja organisointia sekä hankkeiden maantieteellisen tukikelpoisuuden arviointia. |
| --- | --- |

26.

Komissio pyrki huolellisesti olemaan monimutkaistamatta ohjelmien hallinnointia, sillä NUTS III -alueista poikkeavat rajat vaikeuttaisivat kumppanuuksien analysointia ja organisointia sekä hankkeiden maantieteellisen tukikelpoisuuden arviointia.

| 28. | Komissio keskusteli 30. marraskuuta sekä 13. ja 20. joulukuuta 1999 suuntaviivaluonnoksista aluekehityksen ja alueellisen uudelleenjärjestelyn komitean kanssa. Komission yksiköt olivat ennen suuntaviivojen virallista hyväksymistä myös säännöllisesti yhteydessä eri alueisiin ja antoivat neuvoja ohjelmien valmistelusta. Ennakkoarviointia koskevat alustavat erityisohjeet ja Interreg III -ohjelmaan sovellettavat indikaattorit olivat jäsenvaltioiden saatavilla teknisessä arviointiryhmässä jo marraskuussa 1999. |
| --- | --- |

28.

Komissio keskusteli 30. marraskuuta sekä 13. ja 20. joulukuuta 1999 suuntaviivaluonnoksista aluekehityksen ja alueellisen uudelleenjärjestelyn komitean kanssa. Komission yksiköt olivat ennen suuntaviivojen virallista hyväksymistä myös säännöllisesti yhteydessä eri alueisiin ja antoivat neuvoja ohjelmien valmistelusta. Ennakkoarviointia koskevat alustavat erityisohjeet ja Interreg III -ohjelmaan sovellettavat indikaattorit olivat jäsenvaltioiden saatavilla teknisessä arviointiryhmässä jo marraskuussa 1999.

| 29. | Kuten 28 kohdassa todettiin, suuntaviivojen sisältö oli tiedossa hyvissä ajoin ennen niiden lopullista julkaisemista. Komissio ei sen vuoksi usko, että julkaisupäivällä olisi ollut vaikutusta ehdotusten laatuun. |
| --- | --- |

29.

Kuten 28 kohdassa todettiin, suuntaviivojen sisältö oli tiedossa hyvissä ajoin ennen niiden lopullista julkaisemista. Komissio ei sen vuoksi usko, että julkaisupäivällä olisi ollut vaikutusta ehdotusten laatuun.

KOMISSION YHTEISÖALOITEOHJELMAA KOSKEVIEN EHDOTUSTEN TARKASTUSMENETTELY

| 32. | Ehdotusten tarkastelun toisessa vaiheessa järjestettiin komission sisäinen lausuntokierros, jonka perusteella laadittiin alustava kannanotto. Kannanoton laadinnassa noudatettiin sisäisiä ohjeita, jotka oli annettu ohjelmien korkean laadun varmistamiseksi. Kannanottoa käytettiin lähtökohtana jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa käydyissä keskusteluissa. Lausuntokierroksella annetut lausunnot ja jäsenvaltioiden kanssa käyty kirjeenvaihto rekisteröitiin tietokonejärjestelmään ja kovalevylle. Komission virkamiehet kävivät järjestelmällisesti läpi alustavissa kannanotoissa esille otetut ja kokouksissa käsitellyt seikat. |
| --- | --- |

32.

Ehdotusten tarkastelun toisessa vaiheessa järjestettiin komission sisäinen lausuntokierros, jonka perusteella laadittiin alustava kannanotto. Kannanoton laadinnassa noudatettiin sisäisiä ohjeita, jotka oli annettu ohjelmien korkean laadun varmistamiseksi. Kannanottoa käytettiin lähtökohtana jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa käydyissä keskusteluissa. Lausuntokierroksella annetut lausunnot ja jäsenvaltioiden kanssa käyty kirjeenvaihto rekisteröitiin tietokonejärjestelmään ja kovalevylle. Komission virkamiehet kävivät järjestelmällisesti läpi alustavissa kannanotoissa esille otetut ja kokouksissa käsitellyt seikat.

| 33. | Komission ja jäsenvaltioiden oli löydettävä yhdessä kaikkia osapuolia tyydyttävä ratkaisu.






  a) | Espanja–Portugali-yhteisöaloiteohjelman ensimmäisen version mukaiset sihteeristöt toimivat toisistaan erillään ja pelkästään alaohjelmien tasolla. Ohjelman korjattuun versioon, jota pidettiin hyväksymiskelpoisena, lisättiin varsinaisen yhteisen teknisen sihteeristön perustaminen tukemaan ohjelman yleishallinnointia (hallinnoinnista vastaavien viranomaisten alaisuuteen) sekä alaohjelmia Espanjan ja Portugalin keskusviranomaisten vastuulle kuuluvia toimia varten.
  Jotta ohjelman alkuunpano ei viivästyisi, komissio hyväksyi tämän ehdotuksen, sillä vaikka se ei pitänyt ehdotusta optimaalisena, se katsoi sen askeleeksi oikeaan suuntaan. Komissio on sittemmin tehnyt useita aloitteita yhteisen teknisen sihteeristön aseman parantamiseksi. |
| --- | --- | --- |

33.

Komission ja jäsenvaltioiden oli löydettävä yhdessä kaikkia osapuolia tyydyttävä ratkaisu.

a)

Espanja–Portugali-yhteisöaloiteohjelman ensimmäisen version mukaiset sihteeristöt toimivat toisistaan erillään ja pelkästään alaohjelmien tasolla. Ohjelman korjattuun versioon, jota pidettiin hyväksymiskelpoisena, lisättiin varsinaisen yhteisen teknisen sihteeristön perustaminen tukemaan ohjelman yleishallinnointia (hallinnoinnista vastaavien viranomaisten alaisuuteen) sekä alaohjelmia Espanjan ja Portugalin keskusviranomaisten vastuulle kuuluvia toimia varten.

Jotta ohjelman alkuunpano ei viivästyisi, komissio hyväksyi tämän ehdotuksen, sillä vaikka se ei pitänyt ehdotusta optimaalisena, se katsoi sen askeleeksi oikeaan suuntaan. Komissio on sittemmin tehnyt useita aloitteita yhteisen teknisen sihteeristön aseman parantamiseksi.

| b) | Espanja–Portugali-ohjelmaehdotusta ei hyväksytty käsiteltäväksi 18. joulukuuta 2000 päivätyn ensimmäisen ehdotuksen tarkistamisen jälkeen. Ehdotus otettiin kuitenkin käsiteltäväksi 14. helmikuuta 2001 sen jälkeen, kun siitä oli toimitettu lisäaineistoa.
  Kannanotot, jotka koordinointiyksikkö esitti MEDOC-ohjelman hyväksymisestä käsiteltäväksi, olivat luonteeltaan laadullisia eikä niitä voida käyttää perusteena ohjelmaehdotuksen käsiteltäväksi hyväksymisen epäämiselle. Kyse oli kannanotoista, jotka on otettava huomioon alustavassa kannanotossa. |
| --- | --- |

b)

Espanja–Portugali-ohjelmaehdotusta ei hyväksytty käsiteltäväksi 18. joulukuuta 2000 päivätyn ensimmäisen ehdotuksen tarkistamisen jälkeen. Ehdotus otettiin kuitenkin käsiteltäväksi 14. helmikuuta 2001 sen jälkeen, kun siitä oli toimitettu lisäaineistoa.

Kannanotot, jotka koordinointiyksikkö esitti MEDOC-ohjelman hyväksymisestä käsiteltäväksi, olivat luonteeltaan laadullisia eikä niitä voida käyttää perusteena ohjelmaehdotuksen käsiteltäväksi hyväksymisen epäämiselle. Kyse oli kannanotoista, jotka on otettava huomioon alustavassa kannanotossa.

| 34. | Komissio katsoo, että sisäisillä ohjeilla voitiin varmistaa ohjelmien yhdenmukainen ja avoin käsittely sekä jättää riittävästi joustovaraa ohjelma-alueiden määrän ja ohjelmaehdotusten laatuerojen ottamiseksi huomioon. Komissio katsoo myös, että jäsenvaltioille annettiin asianmukaiset ohjeet ehdotusten valmistelua varten (ks. vastaus 28 kohdassa). Lisäohjeiden antaminen olisi ollut vastoin suhteellisuusperiaatetta ja periaatetta, jonka mukaan säännöt on pidettävä mahdollisimman yksinkertaisina. |
| --- | --- |

34.

Komissio katsoo, että sisäisillä ohjeilla voitiin varmistaa ohjelmien yhdenmukainen ja avoin käsittely sekä jättää riittävästi joustovaraa ohjelma-alueiden määrän ja ohjelmaehdotusten laatuerojen ottamiseksi huomioon. Komissio katsoo myös, että jäsenvaltioille annettiin asianmukaiset ohjeet ehdotusten valmistelua varten (ks. vastaus 28 kohdassa). Lisäohjeiden antaminen olisi ollut vastoin suhteellisuusperiaatetta ja periaatetta, jonka mukaan säännöt on pidettävä mahdollisimman yksinkertaisina.

| 36. | Ohjelmien hyväksymiselle asetettujen määräaikojen ylittyminen johtui pääasiassa viipeistä ohjelmista vastaavien viranomaisten ehdotuksiinsa tekemissä tarkistuksissa, sillä niiden oli saatava tarkistuksille ensin kumppaneidensa hyväksyntä (ks. tilintarkastustuomioistuimen kannanotto 37 kohdan c alakohdassa). Suurten ehdotusmäärien samanaikainen käsittely oli erittäin suuri haaste myös komissiolle, sillä lähes puolet ohjelmaehdotuksista saapui muutaman viikon sisällä niiden jättämiselle asetetusta määräajasta.
  Kuten komission vastauksessa erityiskertomuksen nro 7/2003 19 kohtaan todetaan (ks. alaviite 19), komissio katsoo, etteivät sääntömääräiset määräajat eivätkä varsinkaan Interreg-ohjelman määräajat ole kovin realistisia. |
| --- | --- |

36.

Ohjelmien hyväksymiselle asetettujen määräaikojen ylittyminen johtui pääasiassa viipeistä ohjelmista vastaavien viranomaisten ehdotuksiinsa tekemissä tarkistuksissa, sillä niiden oli saatava tarkistuksille ensin kumppaneidensa hyväksyntä (ks. tilintarkastustuomioistuimen kannanotto 37 kohdan c alakohdassa). Suurten ehdotusmäärien samanaikainen käsittely oli erittäin suuri haaste myös komissiolle, sillä lähes puolet ohjelmaehdotuksista saapui muutaman viikon sisällä niiden jättämiselle asetetusta määräajasta.

Kuten komission vastauksessa erityiskertomuksen nro 7/2003 19 kohtaan todetaan (ks. alaviite 19), komissio katsoo, etteivät sääntömääräiset määräajat eivätkä varsinkaan Interreg-ohjelman määräajat ole kovin realistisia.

| 37. | c) | Komissio viittaa 36 kohtaan antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- | --- |

37.

c)

Komissio viittaa 36 kohtaan antamaansa vastaukseen.

| 38. | Komissio on ilmoittanut, että ohjelma-asiakirjojen täydennykset poistetaan käytöstä seuraavalla ohjelmakaudella. |
| --- | --- |

38.

Komissio on ilmoittanut, että ohjelma-asiakirjojen täydennykset poistetaan käytöstä seuraavalla ohjelmakaudella.

| 39. | Monet tahot työskentelivät edelleen Interreg II -ohjelmaan sisältyneiden hankkeiden parissa, sillä niitä voitiin toteuttaa vuoden 2001 loppuun. Tämä vähensi käytännössä mahdollisuuksia uusien hankkeiden aloittamiseen uusien ohjelmien puitteissa ja pienensi samalla suuntaviivojen julkaisemisessa ja ohjelmien hyväksymisessä tapahtuneiden viipeiden vaikutusta. Komissio viittaa myös 20. syyskuuta 2002 annettuun tiedonantoonsa (KOM(2002) 528) ”Rakennerahastojen talousarvion toteutuminen ja erityisesti maksamatta olevat määrät”. |
| --- | --- |

39.

Monet tahot työskentelivät edelleen Interreg II -ohjelmaan sisältyneiden hankkeiden parissa, sillä niitä voitiin toteuttaa vuoden 2001 loppuun. Tämä vähensi käytännössä mahdollisuuksia uusien hankkeiden aloittamiseen uusien ohjelmien puitteissa ja pienensi samalla suuntaviivojen julkaisemisessa ja ohjelmien hyväksymisessä tapahtuneiden viipeiden vaikutusta. Komissio viittaa myös 20. syyskuuta 2002 annettuun tiedonantoonsa (KOM(2002) 528) ”Rakennerahastojen talousarvion toteutuminen ja erityisesti maksamatta olevat määrät”.

VALMISTELUA JA TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVA YHTEISTYÖ

| 41. | Yhteistyökumppaneiden osallistumisessa oli vaihtelua kyseisten ohjelmalohkojen erityispiirteiden vuoksi. Suuntaviivojen mukaan (22 ja 23 kohta) alue- tai paikallisviranomaisten oli valmisteltava rajat ylittävät yhteistyöohjelmat yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa kun taas valtioiden välisten yhteistyöohjelmien valmisteluvastuu kuului kansallisille viranomaisille tiiviissä yhteistyössä alue- tai paikallisviranomaisten kanssa. |
| --- | --- |

41.

Yhteistyökumppaneiden osallistumisessa oli vaihtelua kyseisten ohjelmalohkojen erityispiirteiden vuoksi. Suuntaviivojen mukaan (22 ja 23 kohta) alue- tai paikallisviranomaisten oli valmisteltava rajat ylittävät yhteistyöohjelmat yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa kun taas valtioiden välisten yhteistyöohjelmien valmisteluvastuu kuului kansallisille viranomaisille tiiviissä yhteistyössä alue- tai paikallisviranomaisten kanssa.

| 42. | Komissio viittaa 59—63 kohtaan antamiinsa vastauksiin. |
| --- | --- |

42.

Komissio viittaa 59—63 kohtaan antamiinsa vastauksiin.

| 44. | Luoteis-Eurooppaa koskevassa Interreg III B -yhteistyöaloiteohjelmassa pyrittiin perustamaan eurooppalaisen taloudellisen etuyhtymän muodossa toimiva valtioiden välinen yhteenliittymä, jonka tehtävänä olisi ollut johtaa ohjelman hallintoviranomaista ja yhteistä teknistä sihteeristöä. Keskusteluissa ilmeni kuitenkin, ettei tämäntyyppinen julkisia velvoitteita hoitava elin ole kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjärjestelmien mukainen. Uudella ohjelmakaudella yhteistyötä varten mahdollisesti käyttöön otettavan uuden lainsäädäntövälineen osalta komissio viittaa 16 kohtaan antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- |

44.

Luoteis-Eurooppaa koskevassa Interreg III B -yhteistyöaloiteohjelmassa pyrittiin perustamaan eurooppalaisen taloudellisen etuyhtymän muodossa toimiva valtioiden välinen yhteenliittymä, jonka tehtävänä olisi ollut johtaa ohjelman hallintoviranomaista ja yhteistä teknistä sihteeristöä. Keskusteluissa ilmeni kuitenkin, ettei tämäntyyppinen julkisia velvoitteita hoitava elin ole kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöjärjestelmien mukainen. Uudella ohjelmakaudella yhteistyötä varten mahdollisesti käyttöön otettavan uuden lainsäädäntövälineen osalta komissio viittaa 16 kohtaan antamaansa vastaukseen.

| 45. | Suuntaviivojen mukaan yhteinen tekninen sihteeristö avustaa hallintoviranomaista ohjelmien toteutuksessa ja operatiivisessa hallinnoinnissa. Painopiste on asetettu tehokkuuteen ja operatiivisiin näkökohtiin. Strategiset näkökohdat kuuluvat sen sijaan hallintoviranomaisen ja seurantakomitean vastuulle. Tämän seurauksena kyseisten jäsenvaltioiden edustajista koostuva yhteinen tekninen sihteeristö, joka toimii yhdessä paikassa, on yleisesti ottaen suuntaviivoja parhaiten noudattava tapa. |
| --- | --- |

45.

Suuntaviivojen mukaan yhteinen tekninen sihteeristö avustaa hallintoviranomaista ohjelmien toteutuksessa ja operatiivisessa hallinnoinnissa. Painopiste on asetettu tehokkuuteen ja operatiivisiin näkökohtiin. Strategiset näkökohdat kuuluvat sen sijaan hallintoviranomaisen ja seurantakomitean vastuulle. Tämän seurauksena kyseisten jäsenvaltioiden edustajista koostuva yhteinen tekninen sihteeristö, joka toimii yhdessä paikassa, on yleisesti ottaen suuntaviivoja parhaiten noudattava tapa.

| 48. | Komissio ehdotti suuntaviivoissa, että varainhoitojärjestelmässä olisi hyväksyttävä määrärahasiirrot EAKR-varoista mutta mielellään myös vastaavat kansalliset rahoitusosuudet (suuntaviivojen 25 kohta). |
| --- | --- |

48.

Komissio ehdotti suuntaviivoissa, että varainhoitojärjestelmässä olisi hyväksyttävä määrärahasiirrot EAKR-varoista mutta mielellään myös vastaavat kansalliset rahoitusosuudet (suuntaviivojen 25 kohta).

YHDENMUKAISUUS LÄHTÖTILANTEEN SELVITTÄMISTAVAN, TOIMENPITEIDEN VALINNAN JA ENSIMMÄISTEN HYVÄKSYTTYJEN HANKKEIDEN LISÄARVON KESKEN

| 52. | Komissio viittaa menettelytapoja koskevaan valmisteluasiakirjaan nro 2 ”Rakennerahastojen tukitoimien ennakkoarviointi”, jossa suositellaan riippumatonta ja puolueetonta arviointia, korostetaan suhteellisuusperiaatetta, luodaan vuorovaikutussuhde ennakkoarvioinnin ja strategian kehittämisen välille ja ehdotetaan arvioijien työn toimittamista komissioon joko suunnitelman liitteenä tai erillisten asiakirjojen kokoelmana. |
| --- | --- |

52.

Komissio viittaa menettelytapoja koskevaan valmisteluasiakirjaan nro 2 ”Rakennerahastojen tukitoimien ennakkoarviointi”, jossa suositellaan riippumatonta ja puolueetonta arviointia, korostetaan suhteellisuusperiaatetta, luodaan vuorovaikutussuhde ennakkoarvioinnin ja strategian kehittämisen välille ja ehdotetaan arvioijien työn toimittamista komissioon joko suunnitelman liitteenä tai erillisten asiakirjojen kokoelmana.

| 54. | EAKR:n innovatiivisten toimien mukaisesti hallinnoidut yhteistyöhankkeet päättyivät vuoden 2002 lopulla eli ohjelmalohkon C käynnistymisen jälkeen. Vaikka kyseisistä hankkeista ei ole laadittu ulkoista arviointia, ohjelmalohkoon C kuuluvien yhteisöaloiteohjelmien toteutuksesta vastaavia sihteeristöjä voitiin avustaa aiemman kokemuksen perusteella. |
| --- | --- |

54.

EAKR:n innovatiivisten toimien mukaisesti hallinnoidut yhteistyöhankkeet päättyivät vuoden 2002 lopulla eli ohjelmalohkon C käynnistymisen jälkeen. Vaikka kyseisistä hankkeista ei ole laadittu ulkoista arviointia, ohjelmalohkoon C kuuluvien yhteisöaloiteohjelmien toteutuksesta vastaavia sihteeristöjä voitiin avustaa aiemman kokemuksen perusteella.

| 56. | a) | Komissio viittaa tältä osin 57 ja 63—66 kohtaan antamiinsa vastauksiin. |
| --- | --- | --- |

56.

a)

Komissio viittaa tältä osin 57 ja 63—66 kohtaan antamiinsa vastauksiin.

| b) | Komissio viittaa 63 kohtaan antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- |

b)

Komissio viittaa 63 kohtaan antamaansa vastaukseen.

| 57. | Ohjelmalohko C kohdennetaan aluekehityspolitiikan ja -välineiden parantamiseen ja tehostamiseen. Komissio katsoo, että kyseisen ohjelmalohkon yhteistyöalueiden yksilöinti kuuluu hajautettujen hallintoelinten vastuulle. |
| --- | --- |

57.

Ohjelmalohko C kohdennetaan aluekehityspolitiikan ja -välineiden parantamiseen ja tehostamiseen. Komissio katsoo, että kyseisen ohjelmalohkon yhteistyöalueiden yksilöinti kuuluu hajautettujen hallintoelinten vastuulle.

| 58. | Kehitykseen liittyvien ongelmien esittely kuvauksissa on perusteltua, sillä suurin rajoihin liittyvä ongelma on lähialueiden toimijoiden välisten taloudellisten ja sosiaalisten yhteyksien vähäisyys, joka estää kehitystä. Tämän ongelman ratkaiseminen on vaikeaa ja vie pitkän ajan, sillä se edellyttää rajan eri puolilla toimivien erityyppisten viranomaisten ja organisaatioiden yhteistyön kehittämistä. Puuttuvat yhteydet ovat siten ongelmana monilla eri toimialoilla. Katso tältä osin myös 17 kohtaan annettu vastaus.






  b) | Esimerkit osoittavat eri ohjelmien yhteistyötarpeiden erot. Ne vahvistavat lisäksi komission näkemystä, jonka mukaan alueille olisi jätettävä huomattava liikkumavara kiireisimmäksi katsomiensa yhteistyömuotojen valinnassa. |
| --- | --- | --- |

58.

Kehitykseen liittyvien ongelmien esittely kuvauksissa on perusteltua, sillä suurin rajoihin liittyvä ongelma on lähialueiden toimijoiden välisten taloudellisten ja sosiaalisten yhteyksien vähäisyys, joka estää kehitystä. Tämän ongelman ratkaiseminen on vaikeaa ja vie pitkän ajan, sillä se edellyttää rajan eri puolilla toimivien erityyppisten viranomaisten ja organisaatioiden yhteistyön kehittämistä. Puuttuvat yhteydet ovat siten ongelmana monilla eri toimialoilla. Katso tältä osin myös 17 kohtaan annettu vastaus.

b)

Esimerkit osoittavat eri ohjelmien yhteistyötarpeiden erot. Ne vahvistavat lisäksi komission näkemystä, jonka mukaan alueille olisi jätettävä huomattava liikkumavara kiireisimmäksi katsomiensa yhteistyömuotojen valinnassa.

On totta, että alhaalta ylös etenevä lähestymistapa, jota komissio pitää erittäin tärkeänä aluekehityksen kannalta, saattaa rikkoa periaatetta varojen keskittämisestä ”rajalliseen määrään aloja ja toimenpiteitä” (suuntaviivojen 11 kohta). Erityisesti ohjelmilla, joista on saatu runsaasti kokemusta yhteistyöstä ja joilla kehityksen viipeet ovat vähäisimmät (entiset sisärajat), olisi yhteistyön syventämiseksi katettava mahdollisimman monia aloja sen sijaan, että keskitytään muutamaan alaan.

| 60. | Ohjelmalohkon A Interreg-ohjelmat eroavat perinteisistä tukiohjelmista siinä, että ne on suunnattu edelleen yhteistyöhön ja että tähän tavoitteeseen pyritään suhteellisen innovatiivisilla järjestelmillä. Lisäksi on todennäköistä, että 17, 21, 22 ja 58 kohdassa mainituilla alueilla vallitsevien ongelmien vuoksi näillä alueilla toteutettavissa ohjelmissa keskitytään samoihin aloihin kuin perinteisissä ohjelmissa. |
| --- | --- |

60.

Ohjelmalohkon A Interreg-ohjelmat eroavat perinteisistä tukiohjelmista siinä, että ne on suunnattu edelleen yhteistyöhön ja että tähän tavoitteeseen pyritään suhteellisen innovatiivisilla järjestelmillä. Lisäksi on todennäköistä, että 17, 21, 22 ja 58 kohdassa mainituilla alueilla vallitsevien ongelmien vuoksi näillä alueilla toteutettavissa ohjelmissa keskitytään samoihin aloihin kuin perinteisissä ohjelmissa.

| 61. | Ohjelmalohkolle B on ohjelmalohkoon A verrattuna ominaista se, että ohjelmalohkon B ohjelmien kehittäjät ovat noudattaneet Euroopan aluesuunnittelun ja aluekehityksen suuntaviivoja yhteistyönsä jäsentelemiseksi. Ohjelmalohkon B yhteisöaloiteohjelmissa keskitytään sen vuoksi lähes poikkeuksetta kyseisten suuntaviivojen painopistealueisiin eli monenkeskiseen kehittämiseen sekä kaupunkien ja maaseudun välisiin suhteisiin, yhtäläiseen pääsyyn osalliseksi infrastruktuureista ja osaamisesta sekä luonnonvarojen ja kulttuuriperinnön maltilliseen kehittämiseen. Komissio myöntää kuitenkin, että osassa näistä yhteisöaloiteohjelmista olisi kannattanut soveltaa kohdennetumpaa lähestymistapaa, jonka soveltaminen ei aina ole mahdollista valtioiden välisissä kumppanuusohjelmissa. |
| --- | --- |

61.

Ohjelmalohkolle B on ohjelmalohkoon A verrattuna ominaista se, että ohjelmalohkon B ohjelmien kehittäjät ovat noudattaneet Euroopan aluesuunnittelun ja aluekehityksen suuntaviivoja yhteistyönsä jäsentelemiseksi. Ohjelmalohkon B yhteisöaloiteohjelmissa keskitytään sen vuoksi lähes poikkeuksetta kyseisten suuntaviivojen painopistealueisiin eli monenkeskiseen kehittämiseen sekä kaupunkien ja maaseudun välisiin suhteisiin, yhtäläiseen pääsyyn osalliseksi infrastruktuureista ja osaamisesta sekä luonnonvarojen ja kulttuuriperinnön maltilliseen kehittämiseen. Komissio myöntää kuitenkin, että osassa näistä yhteisöaloiteohjelmista olisi kannattanut soveltaa kohdennetumpaa lähestymistapaa, jonka soveltaminen ei aina ole mahdollista valtioiden välisissä kumppanuusohjelmissa.

| 62. | Komissio viittaa 57 kohtaan antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- |

62.

Komissio viittaa 57 kohtaan antamaansa vastaukseen.

| 63. | Strategia ja painopistealueet perustuvat väistämättä myös muihin tekijöihin kuin SWOT-analyyseihin. Tähän on vähintään neljä syytä: 1) Kyseiset alueet eivät ole riippuvaisia pelkästään yhdestä viranomaisesta. 2) Tilastot eivät kata kyseisiä alueita kokonaisuudessaan. 3) Koska suurimpana ongelmana on, kuten kohdassa 17 todettiin, yhteistyösuhteiden vähäisyys, paras tapa selvittää toimenpidetarpeet on soveltaa alhaalta ylös etenevää lähestymistapaa. 4) Ohjelmat ovat yhteisymmärrykseen pyrkivistä jäsenvaltioista tulevien yhteistyökumppaneiden välisten neuvotteluiden tulos.
  Komissio katsoo mainittujen syiden perusteella, että alhaalta ylös etenevällä lähestymistavalla saavutetaan rajat ylittävissä yhteisöaloiteohjelmissa parhaat tulokset. Kyseinen lähestymistapa johtaa väistämättä siihen, että kohdentaminen on vähäisempää kuin ylhäältä alas etenevässä lähestymistavassa. Myös alhaalta ylös etenevässä lähestymistavassa on kuitenkin otettava huomioon ohjelman strategia ja painopistealueet. Alhaalta ylös etenevä lähestymistapa vastaa lisäksi paremmin aluekehityksestä vastuussa olevien viranomaisten ja paikallisten toimijoiden tarpeisiin. Kohdissa 3 ja 4 mainitut toimenpiteet on ilmoitettava yhteisöaloiteohjelmissa ja yhdistettävä SWOT-analyysiin.
  Edes kohdennetumpi lähestymistapa rajat ylittävässä yhteistyössä ei ratkaisisi kaikkia rajoihin liittyviä ongelmia, joista osa (esim. vero- ja sosiaaliturvajärjestelmien väliset erot) jää EAKR:n tehtäväalueen ulkopuolelle tai joihin voidaan puuttua vain osittain (esim. oikeudellinen ja hallinnollinen yhteistyö — ks. liite II, 7 kohta). Näillä aloilla havaittujen ongelmien ratkaisujen täytäntöönpano kuuluu yksin jäsenvaltioiden vastuualueeseen.
  Valtioiden välisten yhteisöaloiteohjelmien osalta komissio yhtyy tilintarkastustuomioistuimen analyysiin ja riittämätöntä kohdentamista koskevaan kritiikkiin. Kyseiset jäsenvaltiot eivät aina osallistu riittävän laajasti alueiden rakentavien hankkeiden kartoittamiseen. Tulevaisuudessa tähän ohjelmalohkoon olisi kehitettävä enemmän ylhäältä alas eteneviä työskentelymenetelmiä, joiden soveltamisessa kansalliset viranomaiset ovat mukana. |
| --- | --- |

63.

Strategia ja painopistealueet perustuvat väistämättä myös muihin tekijöihin kuin SWOT-analyyseihin. Tähän on vähintään neljä syytä: 1) Kyseiset alueet eivät ole riippuvaisia pelkästään yhdestä viranomaisesta. 2) Tilastot eivät kata kyseisiä alueita kokonaisuudessaan. 3) Koska suurimpana ongelmana on, kuten kohdassa 17 todettiin, yhteistyösuhteiden vähäisyys, paras tapa selvittää toimenpidetarpeet on soveltaa alhaalta ylös etenevää lähestymistapaa. 4) Ohjelmat ovat yhteisymmärrykseen pyrkivistä jäsenvaltioista tulevien yhteistyökumppaneiden välisten neuvotteluiden tulos.

Komissio katsoo mainittujen syiden perusteella, että alhaalta ylös etenevällä lähestymistavalla saavutetaan rajat ylittävissä yhteisöaloiteohjelmissa parhaat tulokset. Kyseinen lähestymistapa johtaa väistämättä siihen, että kohdentaminen on vähäisempää kuin ylhäältä alas etenevässä lähestymistavassa. Myös alhaalta ylös etenevässä lähestymistavassa on kuitenkin otettava huomioon ohjelman strategia ja painopistealueet. Alhaalta ylös etenevä lähestymistapa vastaa lisäksi paremmin aluekehityksestä vastuussa olevien viranomaisten ja paikallisten toimijoiden tarpeisiin. Kohdissa 3 ja 4 mainitut toimenpiteet on ilmoitettava yhteisöaloiteohjelmissa ja yhdistettävä SWOT-analyysiin.

Edes kohdennetumpi lähestymistapa rajat ylittävässä yhteistyössä ei ratkaisisi kaikkia rajoihin liittyviä ongelmia, joista osa (esim. vero- ja sosiaaliturvajärjestelmien väliset erot) jää EAKR:n tehtäväalueen ulkopuolelle tai joihin voidaan puuttua vain osittain (esim. oikeudellinen ja hallinnollinen yhteistyö — ks. liite II, 7 kohta). Näillä aloilla havaittujen ongelmien ratkaisujen täytäntöönpano kuuluu yksin jäsenvaltioiden vastuualueeseen.

Valtioiden välisten yhteisöaloiteohjelmien osalta komissio yhtyy tilintarkastustuomioistuimen analyysiin ja riittämätöntä kohdentamista koskevaan kritiikkiin. Kyseiset jäsenvaltiot eivät aina osallistu riittävän laajasti alueiden rakentavien hankkeiden kartoittamiseen. Tulevaisuudessa tähän ohjelmalohkoon olisi kehitettävä enemmän ylhäältä alas eteneviä työskentelymenetelmiä, joiden soveltamisessa kansalliset viranomaiset ovat mukana.

| 64. | Täydentävyys perustuu pääasiassa ohjelmien rajat ylittävää yhteistyötä koskevaan osatekijään, joka lisätään osaksi perinteistä taloudellista ja sosiaalista kehitystyötä. Raja-alueiden alueellisiin ohjelmiin voi sisältyä esimerkiksi yrityksille suunnattujen palveluiden rahoitustoimintaa ja niiden Interreg-ohjelmaan puolestaan kyseisten palveluiden rahoittamisesta saatujen kokemusten vaihtoa, jolla täydennetään alueellista ohjelmaa. |
| --- | --- |

64.

Täydentävyys perustuu pääasiassa ohjelmien rajat ylittävää yhteistyötä koskevaan osatekijään, joka lisätään osaksi perinteistä taloudellista ja sosiaalista kehitystyötä. Raja-alueiden alueellisiin ohjelmiin voi sisältyä esimerkiksi yrityksille suunnattujen palveluiden rahoitustoimintaa ja niiden Interreg-ohjelmaan puolestaan kyseisten palveluiden rahoittamisesta saatujen kokemusten vaihtoa, jolla täydennetään alueellista ohjelmaa.

| 65. | Ohjelmalohkossa B täydentävyys perustuu siihen, että yhteisöaloiteohjelmista rahoitettavat valtioiden väliset hankkeet ovat liian monimutkaisia rahoitettaviksi pääohjelmista. Ohjelmalohkon C täydentävyys perustuu siihen, että aluepolitiikkaa ja välineitä, joiden parantaminen on asetettu ohjelmalohkon tavoitteeksi, käytetään jossain määrin myös pääohjelmiin sisältyvien toimien toteutuksessa. |
| --- | --- |

65.

Ohjelmalohkossa B täydentävyys perustuu siihen, että yhteisöaloiteohjelmista rahoitettavat valtioiden väliset hankkeet ovat liian monimutkaisia rahoitettaviksi pääohjelmista. Ohjelmalohkon C täydentävyys perustuu siihen, että aluepolitiikkaa ja välineitä, joiden parantaminen on asetettu ohjelmalohkon tavoitteeksi, käytetään jossain määrin myös pääohjelmiin sisältyvien toimien toteutuksessa.

| 66. | Valintakomitean on voitava perustaa päätöksensä hankkeiden laadusta laatimaansa arviointiin. Kunkin hankkeen vahvuudet ja heikkoudet voidaan kartoittaa nopeasti kvantitatiivisilla kriteereillä, ja niitä voidaan käsitellä sen jälkeen seurantakomitean kokouksissa. Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että vähimmäislaatutason määrittely parantaisi joidenkin ohjelmien valintajärjestelmää. |
| --- | --- |

66.

Valintakomitean on voitava perustaa päätöksensä hankkeiden laadusta laatimaansa arviointiin. Kunkin hankkeen vahvuudet ja heikkoudet voidaan kartoittaa nopeasti kvantitatiivisilla kriteereillä, ja niitä voidaan käsitellä sen jälkeen seurantakomitean kokouksissa. Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että vähimmäislaatutason määrittely parantaisi joidenkin ohjelmien valintajärjestelmää.

| 67. | Hankkeiden Euroopan laajuinen luonne on yksi suuntaviivojen keskeisistä vaatimuksista. Tilintarkastustuomioistuin ottaa syystä esille sen, että Interreg-ohjelmasta rahoitettaviin ohjelmalohkon A hankkeisiin sisältyy hankkeita, joita rajan eri puolilla sijaitsevat alueet eivät toteuta yhteistyössä. Tämä sallitaan suuntaviivoissa sillä edellytyksellä, että hankkeiden voidaan osoittaa tuottavan merkittäviä vaikutuksia myös rajan toisella puolella. |
| --- | --- |

67.

Hankkeiden Euroopan laajuinen luonne on yksi suuntaviivojen keskeisistä vaatimuksista. Tilintarkastustuomioistuin ottaa syystä esille sen, että Interreg-ohjelmasta rahoitettaviin ohjelmalohkon A hankkeisiin sisältyy hankkeita, joita rajan eri puolilla sijaitsevat alueet eivät toteuta yhteistyössä. Tämä sallitaan suuntaviivoissa sillä edellytyksellä, että hankkeiden voidaan osoittaa tuottavan merkittäviä vaikutuksia myös rajan toisella puolella.

| 68. | Komissio katsoo, että kokemustenvaihto parantaa siihen osallistuvien tahojen taitotietoa. Kyseiset tahot kykenevät usein kokemustenvaihdon ansiosta tehostamaan paikallisia kehittämistoimia, jotka rahoitetaan esimerkiksi Interreg-ohjelmasta rahoitettavista pääohjelmista tai rajat ylittävistä ohjelmista. Tämä pitää paikkansa esimerkiksi yrityksille suunnattujen palveluiden kehittämisen ja rannikkoalueiden eroosiontorjunnan tapauksessa. |
| --- | --- |

68.

Komissio katsoo, että kokemustenvaihto parantaa siihen osallistuvien tahojen taitotietoa. Kyseiset tahot kykenevät usein kokemustenvaihdon ansiosta tehostamaan paikallisia kehittämistoimia, jotka rahoitetaan esimerkiksi Interreg-ohjelmasta rahoitettavista pääohjelmista tai rajat ylittävistä ohjelmista. Tämä pitää paikkansa esimerkiksi yrityksille suunnattujen palveluiden kehittämisen ja rannikkoalueiden eroosiontorjunnan tapauksessa.

| 69. | Komission mukaan kokemustenvaihtoa sisältävät hankkeet ovat hyvin usein ennakkoedellytys innovatiivisten hankkeiden kehittämiselle ja julkisten varojen tehokkaammalle käytölle. Riittämätöntä kohdentamista koskevan kommentin osalta komissio viittaa 63 kohtaan antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- |

69.

Komission mukaan kokemustenvaihtoa sisältävät hankkeet ovat hyvin usein ennakkoedellytys innovatiivisten hankkeiden kehittämiselle ja julkisten varojen tehokkaammalle käytölle. Riittämätöntä kohdentamista koskevan kommentin osalta komissio viittaa 63 kohtaan antamaansa vastaukseen.

SAAVUTETUN EDISTYKSEN TOTEAMINEN JÄLKIKÄTEEN

| 71. | Kuten kohtaan 63 annetussa vastauksessa todettiin, alhaalta ylös etenevä lähestymistapa merkitsee, että tavoitteiden määrityksessä otetaan SWOT-analyysin lisäksi huomioon myös yhteistyökumppanien näkemykset. Rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien yleistavoite — rajan eri puolilta tulevien erityyppisten viranomaisten ja organisaatioiden välisen yhteistyön kehittäminen (ks. 63 kohta) — ja se, että suuri osa valitusta toiminnasta on luonteeltaan immateriaalista, vaikeuttaa kuitenkin toimien vaikutusten tarkkaa arviointia (ks. 21 ja 22 kohta). |
| --- | --- |

71.

Kuten kohtaan 63 annetussa vastauksessa todettiin, alhaalta ylös etenevä lähestymistapa merkitsee, että tavoitteiden määrityksessä otetaan SWOT-analyysin lisäksi huomioon myös yhteistyökumppanien näkemykset. Rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien yleistavoite — rajan eri puolilta tulevien erityyppisten viranomaisten ja organisaatioiden välisen yhteistyön kehittäminen (ks. 63 kohta) — ja se, että suuri osa valitusta toiminnasta on luonteeltaan immateriaalista, vaikeuttaa kuitenkin toimien vaikutusten tarkkaa arviointia (ks. 21 ja 22 kohta).

| 73. | Komission yksiköt laativat parhaillaan yksityiskohtaista analyysia väliarviointikertomuksista. Analyysi helpottaa tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien ongelmien ja puutteiden poistamista indikaattoreiden relevanttiuden osalta. Komissio voi analyysin nykyvaiheessa todeta, että monissa selvityksissä kritisoidaan muun muassa sitä, että kunkin hankkeen toteuttajat voivat itse määritellä omat indikaattorinsa. Komission virallisessa kannanotossa kyseisiin selvityksiin suositellaan jälleen, että hankkeiden toteuttajat velvoitettaisiin käyttämään ohjelmasuunnitteluasiakirjoissa (ohjelma ja täydennysosa) määritettyjä indikaattoreita. Vaikutusten mittaamiseen liittyvät vaikeudet johtuvat pääasiassa siitä, että monet rahoitetuista toimenpiteistä ovat luonteeltaan immateriaalisia. |
| --- | --- |

73.

Komission yksiköt laativat parhaillaan yksityiskohtaista analyysia väliarviointikertomuksista. Analyysi helpottaa tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien ongelmien ja puutteiden poistamista indikaattoreiden relevanttiuden osalta. Komissio voi analyysin nykyvaiheessa todeta, että monissa selvityksissä kritisoidaan muun muassa sitä, että kunkin hankkeen toteuttajat voivat itse määritellä omat indikaattorinsa. Komission virallisessa kannanotossa kyseisiin selvityksiin suositellaan jälleen, että hankkeiden toteuttajat velvoitettaisiin käyttämään ohjelmasuunnitteluasiakirjoissa (ohjelma ja täydennysosa) määritettyjä indikaattoreita. Vaikutusten mittaamiseen liittyvät vaikeudet johtuvat pääasiassa siitä, että monet rahoitetuista toimenpiteistä ovat luonteeltaan immateriaalisia.

| 74. | Taustaindikaattoreita suppeasti tulkittuina käytetään lähtötilanteen määrittelyyn, joka tapahtuu esittämällä alueesta kuvaus, johon voidaan viitata selvitettäessä, millainen vaikutus ohjelmalla mahdollisesti on ollut alueen tilanteeseen. On totta, että toimet eivät välttämättä vaikuta näihin indikaattoreihin ja että niistä saatava hyöty kyseisen ohjelman kannalta voi sen vuoksi olla vähäinen. Monissa Interreg-ohjelmasta aiemmin laadituissa arvioinneissa on todettu, että vaikutustavoitteiden toteutumista voidaan mitata vain, jos lähtötilanne on tiedossa. Komissio panee merkille, että vaikka ensimmäinen askel on nyt otettu, indikaattoreista olisi saatu suurempi hyöty, jos niitä olisi sovellettu yhdenmukaisesti kaikkiin yhteisöaloiteohjelmiin. |
| --- | --- |

74.

Taustaindikaattoreita suppeasti tulkittuina käytetään lähtötilanteen määrittelyyn, joka tapahtuu esittämällä alueesta kuvaus, johon voidaan viitata selvitettäessä, millainen vaikutus ohjelmalla mahdollisesti on ollut alueen tilanteeseen. On totta, että toimet eivät välttämättä vaikuta näihin indikaattoreihin ja että niistä saatava hyöty kyseisen ohjelman kannalta voi sen vuoksi olla vähäinen. Monissa Interreg-ohjelmasta aiemmin laadituissa arvioinneissa on todettu, että vaikutustavoitteiden toteutumista voidaan mitata vain, jos lähtötilanne on tiedossa. Komissio panee merkille, että vaikka ensimmäinen askel on nyt otettu, indikaattoreista olisi saatu suurempi hyöty, jos niitä olisi sovellettu yhdenmukaisesti kaikkiin yhteisöaloiteohjelmiin.

| 75. | Mitattavissa olevien indikaattoreiden — toteutus- ja tulosindikaattoreiden — tapauksessa saavutettuja tuloksia esitellään yleensä tuensaajien laatimissa selvityksissä. Joidenkin indikaattoreiden tapauksessa selvitysten laadinta kuuluu yhteiselle sihteeristölle.
  On selvää, että yksittäisten hankkeiden panosta yleistavoitteiden saavuttamisessa on vaikea määrittää. |
| --- | --- |

75.

Mitattavissa olevien indikaattoreiden — toteutus- ja tulosindikaattoreiden — tapauksessa saavutettuja tuloksia esitellään yleensä tuensaajien laatimissa selvityksissä. Joidenkin indikaattoreiden tapauksessa selvitysten laadinta kuuluu yhteiselle sihteeristölle.

On selvää, että yksittäisten hankkeiden panosta yleistavoitteiden saavuttamisessa on vaikea määrittää.

| 77. | Komissio on kannustanut jäsenvaltioita valitsemaan mahdollisimman pienen määrän relevantteja indikaattoreita. Komissio muistutti jäsenvaltioita tästä suosituksesta menettelyiden yksinkertaistamisen yhteydessä (25. huhtikuuta 2003 annettu tiedonanto K(2003) 1255). |
| --- | --- |

77.

Komissio on kannustanut jäsenvaltioita valitsemaan mahdollisimman pienen määrän relevantteja indikaattoreita. Komissio muistutti jäsenvaltioita tästä suosituksesta menettelyiden yksinkertaistamisen yhteydessä (25. huhtikuuta 2003 annettu tiedonanto K(2003) 1255).

| 78. | Komissio on kannustanut jäsenvaltioita ottamaan käyttöön atk-järjestelmiä hankkeiden hallinnointiin ja tietokantoja indikaattoreita koskevien perustietojen rekisteröintiin. |
| --- | --- |

78.

Komissio on kannustanut jäsenvaltioita ottamaan käyttöön atk-järjestelmiä hankkeiden hallinnointiin ja tietokantoja indikaattoreita koskevien perustietojen rekisteröintiin.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

| 79. | Viipeet suuntaviivojen julkaisemisessa ja ohjelmien hyväksymisessä eivät ole vaikuttaneet ratkaisevasti ohjelmien laatuun (ks. vastaukset 28, 29 ja 36–39 kohtaan). Arvioinnin osalta on saavutettu edistystä lisäämällä tavoitteiden saavuttamisen mittaamista. Monien tavoitteiden immateriaalinen luonne on tosin hillinnyt tätä edistymistä (ks. vastaus 21 kohtaan). |
| --- | --- |

79.

Viipeet suuntaviivojen julkaisemisessa ja ohjelmien hyväksymisessä eivät ole vaikuttaneet ratkaisevasti ohjelmien laatuun (ks. vastaukset 28, 29 ja 36–39 kohtaan). Arvioinnin osalta on saavutettu edistystä lisäämällä tavoitteiden saavuttamisen mittaamista. Monien tavoitteiden immateriaalinen luonne on tosin hillinnyt tätä edistymistä (ks. vastaus 21 kohtaan).

| 80. | Yhteisöaloiteohjelmien hallintajärjestelmää on komission suuntaviivojen ansiosta kehitetty voimakkaasti edelliseen ohjelmakauteen verrattuna. Tähänastisen kokemuksen ja hallintaelinten Interact-ohjelman puitteissa käymän kokemustenvaihdon perusteella näyttää siltä, että uusia edistysaskelia on odotettavissa. Komissio aikoo lisäksi ehdottaa neuvostolle seuraavaa ohjelmakautta varten uuden lainsäädäntövälineen käyttöönottoa yhteisten rakenteiden luomisen helpottamiseksi. |
| --- | --- |

80.

Yhteisöaloiteohjelmien hallintajärjestelmää on komission suuntaviivojen ansiosta kehitetty voimakkaasti edelliseen ohjelmakauteen verrattuna. Tähänastisen kokemuksen ja hallintaelinten Interact-ohjelman puitteissa käymän kokemustenvaihdon perusteella näyttää siltä, että uusia edistysaskelia on odotettavissa. Komissio aikoo lisäksi ehdottaa neuvostolle seuraavaa ohjelmakautta varten uuden lainsäädäntövälineen käyttöönottoa yhteisten rakenteiden luomisen helpottamiseksi.

| 81. | Käytettävissään olleiden analyysien osalta komissio viittaa 18 kohtaan antamiinsa vastauksiin. Kuten 17 ja 58 kohdassa todettiin, rajat ylittävän yhteistyön yleistavoitteena on talouden kehittäminen raja-alueella kehittämällä rajan eri puolilla sijaitsevista keskuksista rajat ylittäviä sosiaalisia ja taloudellisia keskuksia. Tämä edellyttää eri puolilla rajaa toimivien viranomaisten sekä sosiaalisten taloudellisten toimijoiden välisen yhteistyön kehittämismahdollisuuksien maksimaalista hyödyntämistä. Suuntaviivojen kattama toiminta-ala on tästä syystä tarkoituksellisesti suhteellisen laaja. Joissakin yhteisöaloiteohjelmissa rajoihin liittyvien erityisongelmien kartoitus on mahdollistanut kohdennettujen ja mitattavissa olevien tavoitteiden määrittelyn ja voimavarojen keskittämisen näihin tavoitteisiin. Nämä kaksi lähestymistapaa eivät sen vuoksi välttämättä sulje pois toisiaan, kuten tilintarkastustuomioistuimen 58 kohdassa antamat esimerkit voimavarojen kohdentamisesta kyseisenkaltaisiin ongelmiin osoittavat. |
| --- | --- |

81.

Käytettävissään olleiden analyysien osalta komissio viittaa 18 kohtaan antamiinsa vastauksiin. Kuten 17 ja 58 kohdassa todettiin, rajat ylittävän yhteistyön yleistavoitteena on talouden kehittäminen raja-alueella kehittämällä rajan eri puolilla sijaitsevista keskuksista rajat ylittäviä sosiaalisia ja taloudellisia keskuksia. Tämä edellyttää eri puolilla rajaa toimivien viranomaisten sekä sosiaalisten taloudellisten toimijoiden välisen yhteistyön kehittämismahdollisuuksien maksimaalista hyödyntämistä. Suuntaviivojen kattama toiminta-ala on tästä syystä tarkoituksellisesti suhteellisen laaja. Joissakin yhteisöaloiteohjelmissa rajoihin liittyvien erityisongelmien kartoitus on mahdollistanut kohdennettujen ja mitattavissa olevien tavoitteiden määrittelyn ja voimavarojen keskittämisen näihin tavoitteisiin. Nämä kaksi lähestymistapaa eivät sen vuoksi välttämättä sulje pois toisiaan, kuten tilintarkastustuomioistuimen 58 kohdassa antamat esimerkit voimavarojen kohdentamisesta kyseisenkaltaisiin ongelmiin osoittavat.

| 82. | Komissio viittaa 26 ja 55 kohtaan antamiinsa vastauksiin. |
| --- | --- |

82.

Komissio viittaa 26 ja 55 kohtaan antamiinsa vastauksiin.

| 83. | Koska jäsenvaltiot olivat pääosin tietoisia suuntaviivojen sisällöstä jo ennen niiden julkaisemista ja komissio oli ollut säännöllisesti yhteydessä eri alueisiin ehdotuksia laatiessaan, komissio katsoo, ettei suuntaviivojen julkaisemisen viivästyminen ole heikentänyt ohjelmien laatua. Komissio viittaa 28 kohtaan antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- |

83.

Koska jäsenvaltiot olivat pääosin tietoisia suuntaviivojen sisällöstä jo ennen niiden julkaisemista ja komissio oli ollut säännöllisesti yhteydessä eri alueisiin ehdotuksia laatiessaan, komissio katsoo, ettei suuntaviivojen julkaisemisen viivästyminen ole heikentänyt ohjelmien laatua. Komissio viittaa 28 kohtaan antamaansa vastaukseen.

| 84. | Komissio on organisoinut ehdotusten laadun systemaattisen arviointijärjestelmän ja seurannut, kuinka tehokkaasti sen kannanotot on otettu huomioon. Se, että komissio ei aina ole voinut saada vaatimuksiaan läpi, johtuu siitä, että se kävi asiasta monimutkaisia neuvotteluja kaikkien yhteistyökumppaneiden kanssa, ja nämä joutuivat neuvottelemaan myös keskenään ehdotetuista muutoksista. |
| --- | --- |

84.

Komissio on organisoinut ehdotusten laadun systemaattisen arviointijärjestelmän ja seurannut, kuinka tehokkaasti sen kannanotot on otettu huomioon. Se, että komissio ei aina ole voinut saada vaatimuksiaan läpi, johtuu siitä, että se kävi asiasta monimutkaisia neuvotteluja kaikkien yhteistyökumppaneiden kanssa, ja nämä joutuivat neuvottelemaan myös keskenään ehdotetuista muutoksista.

| 85. | Ei pidä paikkaansa, että komissio olisi saanut viipeet tietoonsa vasta ehdotuksia tarkastellessaan. Viipeet johtuvat myös jäsenvaltioiden kannanottojen saamiseen kuluneesta ajasta, sillä jäsenvaltioiden oli yhdenmukaistettava kantansa ja päästävä sopimukseen komission ehdottamista parannuksista. Kuten 37 ja 38 kohdassa todettiin, jäsenvaltioiden kannanottojen saamiseen kului yleensä pidempi aika kuin ehdotusten tarkasteluun komissiossa.
  Maksusitoumusmäärärahojen alhaisen käyttöasteen osalta komissio viittaa 39 kohtaan antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- |

85.

Ei pidä paikkaansa, että komissio olisi saanut viipeet tietoonsa vasta ehdotuksia tarkastellessaan. Viipeet johtuvat myös jäsenvaltioiden kannanottojen saamiseen kuluneesta ajasta, sillä jäsenvaltioiden oli yhdenmukaistettava kantansa ja päästävä sopimukseen komission ehdottamista parannuksista. Kuten 37 ja 38 kohdassa todettiin, jäsenvaltioiden kannanottojen saamiseen kului yleensä pidempi aika kuin ehdotusten tarkasteluun komissiossa.

Maksusitoumusmäärärahojen alhaisen käyttöasteen osalta komissio viittaa 39 kohtaan antamaansa vastaukseen.

| 86. | Ohjelmissa, joihin osallistuu useampia jäsenvaltioita, on välttämätöntä päästä yhteisymmärrykseen eri kysymyksistä. Tämä yhdessä ohjelmien tavoiteasettelun kanssa aiheuttaa sen, että yhteisöaloiteohjelmissa keskitytään yhteistyön tehostamiseen eikä ennakkoon määriteltyihin toimialoihin. Komissio viittaa myös 58 ja 59 kohtaan antamiinsa vastauksiin. |
| --- | --- |

86.

Ohjelmissa, joihin osallistuu useampia jäsenvaltioita, on välttämätöntä päästä yhteisymmärrykseen eri kysymyksistä. Tämä yhdessä ohjelmien tavoiteasettelun kanssa aiheuttaa sen, että yhteisöaloiteohjelmissa keskitytään yhteistyön tehostamiseen eikä ennakkoon määriteltyihin toimialoihin. Komissio viittaa myös 58 ja 59 kohtaan antamiinsa vastauksiin.

| 87. | Komissio katsoo, että yhteisissä rakenteissa on edelleen parantamisen varaa. Se pitää myönteisenä, että yhteisen rahoitussuunnitelman periaatetta on useimmissa tapauksissa noudatettu rakennerahastoille osoitettujen varojen jäsenvaltiokohtaisesta erittelystä huolimatta. |
| --- | --- |

87.

Komissio katsoo, että yhteisissä rakenteissa on edelleen parantamisen varaa. Se pitää myönteisenä, että yhteisen rahoitussuunnitelman periaatetta on useimmissa tapauksissa noudatettu rakennerahastoille osoitettujen varojen jäsenvaltiokohtaisesta erittelystä huolimatta.

| 88. | Komissio viittaa 52 kohtaan antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- |

88.

Komissio viittaa 52 kohtaan antamaansa vastaukseen.

| 89. | Kuten komissio totesi 63 kohdassa, alhaalta ylös etenevä lähestymistapa tuo esiin ongelmia, joita ei oteta esille asiantuntijoiden laatimissa analyyseissa. Raja-alueilla toteutettavien ohjelmien strategiat ja painopistealueet määritetään alue- ja paikallisviranomaisten yksilöimien ongelmakohtien ja asiantuntijoiden toteuttamien tutkimusten perusteella. Yhteistyölle asetettujen tavoitteiden immateriaalinen luonne vaikeuttaa yhteisöaloiteohjelmien vaikutusten mittaamista (ks. 73 kohtaan annettu vastaus). Komissio kiinnittää huomiota lähtötilannetta koskevaan analyysiin. Se on tästä syystä ehdottanut taustaindikaattoreiden käyttöä. |
| --- | --- |

89.

Kuten komissio totesi 63 kohdassa, alhaalta ylös etenevä lähestymistapa tuo esiin ongelmia, joita ei oteta esille asiantuntijoiden laatimissa analyyseissa. Raja-alueilla toteutettavien ohjelmien strategiat ja painopistealueet määritetään alue- ja paikallisviranomaisten yksilöimien ongelmakohtien ja asiantuntijoiden toteuttamien tutkimusten perusteella. Yhteistyölle asetettujen tavoitteiden immateriaalinen luonne vaikeuttaa yhteisöaloiteohjelmien vaikutusten mittaamista (ks. 73 kohtaan annettu vastaus). Komissio kiinnittää huomiota lähtötilannetta koskevaan analyysiin. Se on tästä syystä ehdottanut taustaindikaattoreiden käyttöä.

| 90. | Rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien päätavoitteena on kehittää rajojen yli toimivia taloudellisia ja sosiaalisia keskuksia kestävää aluekehitystä koskevien yhteisten strategioiden pohjalta eikä pelkästään ratkaista rajojen olemassaoloon suoraan liittyviä ongelmia. Tärkeimpänä tavoitteena on poistaa suurin kyseisiä alueita vaivaava haitta eli toistensa lähialueilla mutta kahdessa eri jäsenvaltiossa sijaitsevien toimijoiden välisten yhteyksien vähäisyys. Tämä ei estä sitä, että ohjelmilla pyritään ratkaisemaan myös rajojen olemassaoloon liittyviä erityisongelmia. |
| --- | --- |

90.

Rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien päätavoitteena on kehittää rajojen yli toimivia taloudellisia ja sosiaalisia keskuksia kestävää aluekehitystä koskevien yhteisten strategioiden pohjalta eikä pelkästään ratkaista rajojen olemassaoloon suoraan liittyviä ongelmia. Tärkeimpänä tavoitteena on poistaa suurin kyseisiä alueita vaivaava haitta eli toistensa lähialueilla mutta kahdessa eri jäsenvaltiossa sijaitsevien toimijoiden välisten yhteyksien vähäisyys. Tämä ei estä sitä, että ohjelmilla pyritään ratkaisemaan myös rajojen olemassaoloon liittyviä erityisongelmia.

| 91. | Painopistealueiden ja toimenpiteiden tarkoituksena on ratkaista toimijoiden välisten yhteyksien vähäisyyteen liittyvä ongelma eikä keskittyä pelkästään erityisongelmiin, jotka oikeuttaisivat toimien alakohtaisen kohdentamisen. Vaikka kohdentamista tapahtuu, siinä keskitytään yhteistyötä lisääviin prosesseihin eikä yksittäisiin toimialoihin, sillä päätavoitteena on luoda rajojen yli toimivia taloudellisia keskuksia. |
| --- | --- |

91.

Painopistealueiden ja toimenpiteiden tarkoituksena on ratkaista toimijoiden välisten yhteyksien vähäisyyteen liittyvä ongelma eikä keskittyä pelkästään erityisongelmiin, jotka oikeuttaisivat toimien alakohtaisen kohdentamisen. Vaikka kohdentamista tapahtuu, siinä keskitytään yhteistyötä lisääviin prosesseihin eikä yksittäisiin toimialoihin, sillä päätavoitteena on luoda rajojen yli toimivia taloudellisia keskuksia.

| 92. | Komissio asetti suuntaviivoissa ohjelmalohkon C tavoitteeksi aluekehityspolitiikan ja -välineiden parantamisen. Tämän tavoitteen taustalla vaikuttaa tarve, jonka vain kyseiset viranomaiset voivat määritellä vertaamalla aluekehityspolitiikkaansa muiden jäsenvaltioiden viranomaisten harjoittamaan politiikkaan. Alhaalta ylös etenevän lähestymistavan soveltaminen on tämän vuoksi täysin perustelua. On selvää, että tämänkaltaisen tavoitteen kannalta relevanttien indikaattoreiden teoreettinen määrittely on vaikeaa. Komissio ja jäsenvaltiot ovat sen vuoksi sopineet määrittelevänsä indikaattorit pragmaattisesti tarkasteltuaan ensimmäisten hyväksyttyjen hankkeiden toteutusta. |
| --- | --- |

92.

Komissio asetti suuntaviivoissa ohjelmalohkon C tavoitteeksi aluekehityspolitiikan ja -välineiden parantamisen. Tämän tavoitteen taustalla vaikuttaa tarve, jonka vain kyseiset viranomaiset voivat määritellä vertaamalla aluekehityspolitiikkaansa muiden jäsenvaltioiden viranomaisten harjoittamaan politiikkaan. Alhaalta ylös etenevän lähestymistavan soveltaminen on tämän vuoksi täysin perustelua. On selvää, että tämänkaltaisen tavoitteen kannalta relevanttien indikaattoreiden teoreettinen määrittely on vaikeaa. Komissio ja jäsenvaltiot ovat sen vuoksi sopineet määrittelevänsä indikaattorit pragmaattisesti tarkasteltuaan ensimmäisten hyväksyttyjen hankkeiden toteutusta.

| 93. | Täydentävyys perustuu pääasiassa rajat ylittävään yhteistyöhön, joka lisätään perinteiseen taloudelliseen kehitystyöhön. |
| --- | --- |

93.

Täydentävyys perustuu pääasiassa rajat ylittävään yhteistyöhön, joka lisätään perinteiseen taloudelliseen kehitystyöhön.

| 94. | Suurin osa rahoitetuista toimenpiteistä perustuu alhaalta ylös etenevään lähestymistapaan. Komissio katsoo, että kokemustenvaihto parantaa siihen osallistuvien organismien tietotaitoa ja on joissakin tapauksessa ennakkoedellytys innovatiivisten toimien kehittämiselle ja julkisten varojen paremmalle käytölle. |
| --- | --- |

94.

Suurin osa rahoitetuista toimenpiteistä perustuu alhaalta ylös etenevään lähestymistapaan. Komissio katsoo, että kokemustenvaihto parantaa siihen osallistuvien organismien tietotaitoa ja on joissakin tapauksessa ennakkoedellytys innovatiivisten toimien kehittämiselle ja julkisten varojen paremmalle käytölle.

| 95. | Kuten 63 kohtaan annetussa vastauksessa todettiin, alhaalta ylös etenevä lähestymistapa merkitsee, että tavoitteiden määrityksessä otetaan SWOT-analyysin lisäksi huomioon myös yhteistyökumppanien näkemykset. Rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien yleistavoitteena on rajan eri puolilla toimivien viranomaisten ja organisaatioiden välisen yhteistyön kehittäminen (ks. 58 kohta). |
| --- | --- |

95.

Kuten 63 kohtaan annetussa vastauksessa todettiin, alhaalta ylös etenevä lähestymistapa merkitsee, että tavoitteiden määrityksessä otetaan SWOT-analyysin lisäksi huomioon myös yhteistyökumppanien näkemykset. Rajat ylittävien yhteisöaloiteohjelmien yleistavoitteena on rajan eri puolilla toimivien viranomaisten ja organisaatioiden välisen yhteistyön kehittäminen (ks. 58 kohta).

| 96. | Komissio myöntää, että indikaattoreiden määrä on usein liian suuri. Joitakin Interreg-ohjelmille ominaisia immateriaalisia tavoitteita on kuitenkin vaikea arvioida kvantifioiduilla indikaattoreilla. |
| --- | --- |

96.

Komissio myöntää, että indikaattoreiden määrä on usein liian suuri. Joitakin Interreg-ohjelmille ominaisia immateriaalisia tavoitteita on kuitenkin vaikea arvioida kvantifioiduilla indikaattoreilla.

| 97. | Interact-ohjelma on osoitus siitä, kuinka tärkeänä komissio ja jäsenvaltiot pitävät ohjelmien suunnittelun ja toteutuksen kehittämistä. Parannukset toteutetaan hallinnoijien, jäsenvaltioiden ja komission välisen menetelmien ja kokemusten vaihdon avulla.






  a) | Komissio tarkastelee indikaattoreihin liittyviä ongelmia välikertomuksessaan (ks. vastaus 73 kohtaan). |
| --- | --- | --- |

97.

Interact-ohjelma on osoitus siitä, kuinka tärkeänä komissio ja jäsenvaltiot pitävät ohjelmien suunnittelun ja toteutuksen kehittämistä. Parannukset toteutetaan hallinnoijien, jäsenvaltioiden ja komission välisen menetelmien ja kokemusten vaihdon avulla.

a)

Komissio tarkastelee indikaattoreihin liittyviä ongelmia välikertomuksessaan (ks. vastaus 73 kohtaan).

| b) | Kuten tilintarkastustuomioistuin itsekin toteaa (67 kohta), suurin osa toistaiseksi hyväksytyistä hankkeista täyttää kriteerin, jonka mukaan hankkeiden on oltava Euroopan laajuisia. Komissio katsoo kuitenkin, että hankkeilla olisi pyrittävä löytämään ratkaisuja myös muihin kuin rajoihin liittyviin erityisongelmiin (ks. 58 ja 63 kohta). |
| --- | --- |

b)

Kuten tilintarkastustuomioistuin itsekin toteaa (67 kohta), suurin osa toistaiseksi hyväksytyistä hankkeista täyttää kriteerin, jonka mukaan hankkeiden on oltava Euroopan laajuisia. Komissio katsoo kuitenkin, että hankkeilla olisi pyrittävä löytämään ratkaisuja myös muihin kuin rajoihin liittyviin erityisongelmiin (ks. 58 ja 63 kohta).

| 98. | a) | Interact-ohjelma helpottaa myös valmistautumista tulevaisuuden varalle. Komissio katsoo kuitenkin, että tilannekohtaisten erojen vuoksi analyysit on toteutettava rajakohtaisesti ja osana laajaa kumppanuutta, jonka toteutuksesta vastaavat komission puolesta rajat ylittävistä ohjelmista vastuussa olevat viranomaiset. |
| --- | --- | --- |

98.

a)

Interact-ohjelma helpottaa myös valmistautumista tulevaisuuden varalle. Komissio katsoo kuitenkin, että tilannekohtaisten erojen vuoksi analyysit on toteutettava rajakohtaisesti ja osana laajaa kumppanuutta, jonka toteutuksesta vastaavat komission puolesta rajat ylittävistä ohjelmista vastuussa olevat viranomaiset.

| b) | Komissio aikoo ehdottaa seuraavan ohjelmakauden (2007–2013) kokonaistavoitteiden määritystä varten, että neuvosto antaa unionin strategiset suuntaviivat koheesiopolitiikasta. Suuntaviivat tarjoavat puitteet rahastojen suunnittelun valmistelulle ja toteutukselle, Euroopan alueellista yhteistyötä koskeva tavoite mukaan luettuna. |
| --- | --- |

b)

Komissio aikoo ehdottaa seuraavan ohjelmakauden (2007–2013) kokonaistavoitteiden määritystä varten, että neuvosto antaa unionin strategiset suuntaviivat koheesiopolitiikasta. Suuntaviivat tarjoavat puitteet rahastojen suunnittelun valmistelulle ja toteutukselle, Euroopan alueellista yhteistyötä koskeva tavoite mukaan luettuna.

| e) | Komissio antaa suuntaviivat ja menettelytapoihin liittyvät asiakirjat ennen seuraavan ohjelmakauden alkua. |
| --- | --- |

e)

Komissio antaa suuntaviivat ja menettelytapoihin liittyvät asiakirjat ennen seuraavan ohjelmakauden alkua.

| g) | Komissio on ilmoittanut, että ohjelma-asiakirjojen täydennykset poistetaan käytöstä seuraavalla ohjelmakaudella. |
| --- | --- |

g)

Komissio on ilmoittanut, että ohjelma-asiakirjojen täydennykset poistetaan käytöstä seuraavalla ohjelmakaudella.

| h) | Komissio tarkastelee tilintarkastustuomioistuimen suositusta valmistellessaan seuraavaa ohjelmakautta. |
| --- | --- |

h)

Komissio tarkastelee tilintarkastustuomioistuimen suositusta valmistellessaan seuraavaa ohjelmakautta.

| i) | Komissio aikoo antaa neuvostolle erityisasetuksen tästä kysymyksestä. |
| --- | --- |

i)

Komissio aikoo antaa neuvostolle erityisasetuksen tästä kysymyksestä.

---