# Europeiska unionens C 54/2005

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 54 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 48 årgången3 mars 2005 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 54

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

48 årgången3 mars 2005

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Revisionsrätten |
| 2005/C 054/1 | Särskild rapport nr 8/2004 om kommissionens förvaltning och övervakning av åtgärderna för bekämpning av mul- och klövsjuka och utgifterna för dessa samt kommissionens svar | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Revisionsrätten

2005/C 054/1

Särskild rapport nr 8/2004 om kommissionens förvaltning och övervakning av åtgärderna för bekämpning av mul- och klövsjuka och utgifterna för dessa samt kommissionens svar

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Revisionsrätten

| 3.3.2005 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.3.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/1

---

SÄRSKILD RAPPORT nr 8/2004

om kommissionens förvaltning och övervakning av åtgärderna för bekämpning av mul- och klövsjuka och utgifterna för dessa samt kommissionens svar

(i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget)

(2005/C 54/01)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

| I–VII | SAMMANFATTNING |
| --- | --- |

I–VII

| 1–15 | INLEDNING |
| --- | --- |

1–15

| 1–5 | Bakgrund |
| --- | --- |

1–5

| 6–7 | Huvuddragen i åtgärderna för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka |
| --- | --- |

6–7

| 8–11 | Budgetpåverkan |
| --- | --- |

8–11

| 12–15 | Revisionsrättens granskning |
| --- | --- |

12–15

| 16–43 | KOMMISSIONENS INSATSER FÖRE KRISEN |
| --- | --- |

16–43

| 16–20 | Analysprocessen var inte tillräckligt uppdaterad |
| --- | --- |

16–20

| 21–43 | Kommissionens övervakning var otillräcklig i vissa avseenden och det fanns brister i regelverket som inte åtgärdades i tid |
| --- | --- |

21–43

| 22–23 | Ingen systematisk kontroll av att införlivandet av gemenskapsdirektiv i nationell lagstiftning var korrekt |
| --- | --- |

22–23

| 24–25 | God övervakning av veterinär- och hygienkontroller vid gemenskapens gränser men ett regelverk som inte tillräckligt väl täcker vissa risker |
| --- | --- |

24–25

| 26–28 | Sen kontroll av och förbud mot användning av matavfall som djurfoder |
| --- | --- |

26–28

| 29–34 | Otillräckliga kriterier och kontroller i medlemsstaternas beredskapsplaner |
| --- | --- |

29–34

| 35–37 | Ofullständig identifiering och otillräcklig spårning av djur av raser som är mottagliga för mul- och klövsjuka |
| --- | --- |

35–37

| 38–41 | Brister i Animosystemet hade inte åtgärdats före krisen |
| --- | --- |

38–41

| 42–43 | Begränsningar av djurförflyttningar inom medlemsstaternas samlade territorium |
| --- | --- |

42–43

| 44–58 | KOMMISSIONENS INSATSER UNDER KRISEN |
| --- | --- |

44–58

| 44–45 | Kommissionens övervakning var ändamålsenlig |
| --- | --- |

44–45

| 46–58 | Brister i bekämpningsstrategin och tillämpningen av den i medlemsstaterna |
| --- | --- |

46–58

| 48–49 | Färre veterinärer |
| --- | --- |

48–49

| 50–56 | Incitamentet för att omedelbart anmäla sjukdomen och respektera begränsningarna av djurförflyttningar var otillräckligt |
| --- | --- |

50–56

| 57–58 | Tidsåtgång före slakt |
| --- | --- |

57–58

| 59–89 | KOMMISSIONENS INSATSER I FRÅGA OM ERSÄTTNINGSSYSTEMET |
| --- | --- |

59–89

| 60–73 | Kommissionen gav inte förslag på direktiv om förfaranden för och beräkning av medlemsstaternas ersättning till uppfödare |
| --- | --- |

60–73

| 62–66 | Olika ersättningssystem och oenhetliga utvärderingar |
| --- | --- |

62–66

| 67–71 | Konstaterade fall av dubbla betalningar av djurbidrag |
| --- | --- |

67–71

| 72–73 | Oenhetliga utbetalningar av slaktbidrag |
| --- | --- |

72–73

| 74–83 | Bestämmelserna och förfarandena för medlemsstaternas rätt till gemenskapsersättning för sina utgifter fastställdes sent |
| --- | --- |

74–83

| 82–83 | Tidsåtgång för ersättning av medlemsstaternas utgifter |
| --- | --- |

82–83

| 84–85 | Medfinansieringsgraden har endast utjämnats för svin |
| --- | --- |

84–85

| 86–89 | Uppfödarna bidrar inte till gemenskapsfinansieringen av bekämpningssystemet |
| --- | --- |

86–89

| 90–100 | KOMMISSIONENS FÖRVALTNING EFTER KRISEN |
| --- | --- |

90–100

| 90–97 | Insatser på veterinärområdet |
| --- | --- |

90–97

| 98–100 | Insatser på det ekonomiska området |
| --- | --- |

98–100

| 101–106 | SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER |
| --- | --- |

101–106

Kommissionens svar

SAMMANFATTNING

| I. | Behovet av att förverkliga den inre marknaden liksom att främja handeln med avelsdjur i allmänhet krävde att gemenskapen upprättade en gemensam politik för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka. Därför övergavs från 1992 den förebyggande vaccineringen av boskap mot denna sjukdom samtidigt som det infördes ett komplext system av förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder för att begränsa både virusets införande och dess spridning på gemenskapens territorium. Vid epizootisk sjukdom skulle smittade djur slaktas och kropparna destrueras, och anläggningar och utrustning desinfekteras. Alla dessa utgifter, som medlemsstaterna stod för, skulle sedan delvis ersättas från en fond för nödfallsåtgärder på veterinärområdet som skapats särskilt för detta ändamål inom EUGFJ:s garantisektion. |
| --- | --- |

I.

Behovet av att förverkliga den inre marknaden liksom att främja handeln med avelsdjur i allmänhet krävde att gemenskapen upprättade en gemensam politik för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka. Därför övergavs från 1992 den förebyggande vaccineringen av boskap mot denna sjukdom samtidigt som det infördes ett komplext system av förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder för att begränsa både virusets införande och dess spridning på gemenskapens territorium. Vid epizootisk sjukdom skulle smittade djur slaktas och kropparna destrueras, och anläggningar och utrustning desinfekteras. Alla dessa utgifter, som medlemsstaterna stod för, skulle sedan delvis ersättas från en fond för nödfallsåtgärder på veterinärområdet som skapats särskilt för detta ändamål inom EUGFJ:s garantisektion.

| II. | Krisen 2001 ledde till att medlemsstaterna begärde ersättning med 1 616 miljoner euro från Fonden för nödfallsåtgärder på veterinärområdet. Denna kostnad, liksom den epizootiska sjukdomens omfattning, föranledde revisionsrättens granskning vars tre mål var att försäkra sig om att kommissionens analysprocess, som låg till grund för utrotningsstrategin, var uppdaterad, att strategin hade genomförts på ett effektivt sätt och slutligen att systemet för ersättning för medlemsstaternas utgifter för kompensation till uppfödare och slakt av deras djur var adekvat, snabb och icke-diskriminerande. Eftersom vissa erfarenheter från tidigare epizootiska sjukdomar kunde komma till nytta för strategin för att förhindra och bekämpa mul- och klövsjuka, undersökte revisionsrätten kommissionens insatser före, under och efter krisen. |
| --- | --- |

II.

Krisen 2001 ledde till att medlemsstaterna begärde ersättning med 1 616 miljoner euro från Fonden för nödfallsåtgärder på veterinärområdet. Denna kostnad, liksom den epizootiska sjukdomens omfattning, föranledde revisionsrättens granskning vars tre mål var att försäkra sig om att kommissionens analysprocess, som låg till grund för utrotningsstrategin, var uppdaterad, att strategin hade genomförts på ett effektivt sätt och slutligen att systemet för ersättning för medlemsstaternas utgifter för kompensation till uppfödare och slakt av deras djur var adekvat, snabb och icke-diskriminerande. Eftersom vissa erfarenheter från tidigare epizootiska sjukdomar kunde komma till nytta för strategin för att förhindra och bekämpa mul- och klövsjuka, undersökte revisionsrätten kommissionens insatser före, under och efter krisen.

| III. | I denna rapport betonas att kommissionen, före krisen 2001, inte hade sett över sin strategi mot bakgrund av riskfaktorernas utveckling. |
| --- | --- |

III.

I denna rapport betonas att kommissionen, före krisen 2001, inte hade sett över sin strategi mot bakgrund av riskfaktorernas utveckling.

| IV. | Rapporten visar också att avsaknaden av fullständiga utvärderingar och kontroller utförda av kommissionen före 2001 innebar att vissa brister i de förebyggande åtgärderna och bekämpningsåtgärderna, särskilt vad gäller skydd vid gränserna, djurfoder, beredskapsplaner, identifiering av nötkreatur, informationssystem mellan medlemsstater (Animo) i fråga om förflyttningar av djur inte korrigerades i tid. Europaparlamentet har kritiserat (1) kommissionen för att den inte kontrollerade beredskapsplanerna i medlemsstaterna före krisen, samtidigt som man erkänner kommissionens positiva handlande i samband med krisen. Kommissionen konstaterade snabbt under krisen att åtgärderna och tillämpningen av dem i medlemsstaterna var bristfälliga när det gällde ramar för veterinära åtgärder, anmälan av sjukdomen och hur snabbt slakt ägde rum, men det var för sent att göra någonting åt det. Revisionsrätten konstaterar särskilt att bekämpningsåtgärdernas effektivitet i stor utsträckning var beroende av att uppfödarna omedelbart anmälde sjukdomen och att de respekterade begränsningarna gällande förflyttningar. |
| --- | --- |

IV.

Rapporten visar också att avsaknaden av fullständiga utvärderingar och kontroller utförda av kommissionen före 2001 innebar att vissa brister i de förebyggande åtgärderna och bekämpningsåtgärderna, särskilt vad gäller skydd vid gränserna, djurfoder, beredskapsplaner, identifiering av nötkreatur, informationssystem mellan medlemsstater (Animo) i fråga om förflyttningar av djur inte korrigerades i tid. Europaparlamentet har kritiserat (1) kommissionen för att den inte kontrollerade beredskapsplanerna i medlemsstaterna före krisen, samtidigt som man erkänner kommissionens positiva handlande i samband med krisen. Kommissionen konstaterade snabbt under krisen att åtgärderna och tillämpningen av dem i medlemsstaterna var bristfälliga när det gällde ramar för veterinära åtgärder, anmälan av sjukdomen och hur snabbt slakt ägde rum, men det var för sent att göra någonting åt det. Revisionsrätten konstaterar särskilt att bekämpningsåtgärdernas effektivitet i stor utsträckning var beroende av att uppfödarna omedelbart anmälde sjukdomen och att de respekterade begränsningarna gällande förflyttningar.

| V. | Granskningen visar att systemet för gemenskapsfinansiering kan förbättras. De ersättningar som medlemsstaterna har betalat till sina uppfödare är fortfarande inte tillräckligt definierade på gemenskapsnivå trots att medlemsstaterna fick ersättning för dem med 60 % av de belopp som kommissionen har godkänt som stödberättigade. Eftersom det har saknats en gemenskapsram med tydliga definitioner har medlemsstaterna kunnat införa olika system vilket lett till att uppfödare inom gemenskapen behandlats olika. |
| --- | --- |

V.

Granskningen visar att systemet för gemenskapsfinansiering kan förbättras. De ersättningar som medlemsstaterna har betalat till sina uppfödare är fortfarande inte tillräckligt definierade på gemenskapsnivå trots att medlemsstaterna fick ersättning för dem med 60 % av de belopp som kommissionen har godkänt som stödberättigade. Eftersom det har saknats en gemenskapsram med tydliga definitioner har medlemsstaterna kunnat införa olika system vilket lett till att uppfödare inom gemenskapen behandlats olika.

| VI. | Sedan dess har många luckor kunnat täppas till genom den nyligen gjorda översynen av gemenskapens regelverk. Den ekonomiska ramen har dock inte reviderats och gemenskapsåtgärderna är fortfarande minimala när det gäller anmälan av sjukdom, övervakning av jordbruksföretag och snabb slakt. Att medlemsstaterna tillämpar dessa åtgärder kan alltså fortfarande visa sig vara otillräckligt för att utplåna en framtida epidemi, men det medför ändå att gemenskapsersättningar betalas ut. |
| --- | --- |

VI.

Sedan dess har många luckor kunnat täppas till genom den nyligen gjorda översynen av gemenskapens regelverk. Den ekonomiska ramen har dock inte reviderats och gemenskapsåtgärderna är fortfarande minimala när det gäller anmälan av sjukdom, övervakning av jordbruksföretag och snabb slakt. Att medlemsstaterna tillämpar dessa åtgärder kan alltså fortfarande visa sig vara otillräckligt för att utplåna en framtida epidemi, men det medför ändå att gemenskapsersättningar betalas ut.

| VII. | Revisionsrätten rekommenderar att kommissionen, när det inte råder kris, uppdaterar sina analyser och utvärderingar av strategin. Revisionsrätten förordar att man undersöker möjligheterna att göra uppfödarna mer delaktiga i bekämpningssystemet i syfte att göra dem mer benägna att snabbt anmäla sjukdomen och respektera begränsningarna av förflyttningar. Slutligen uppmanas kommissionen att förtydliga den ekonomiska ramen för epizootiska sjukdomar och samtidigt så mycket som möjligt minska de ekonomiska riskerna för gemenskapsbudgeten. |
| --- | --- |

VII.

Revisionsrätten rekommenderar att kommissionen, när det inte råder kris, uppdaterar sina analyser och utvärderingar av strategin. Revisionsrätten förordar att man undersöker möjligheterna att göra uppfödarna mer delaktiga i bekämpningssystemet i syfte att göra dem mer benägna att snabbt anmäla sjukdomen och respektera begränsningarna av förflyttningar. Slutligen uppmanas kommissionen att förtydliga den ekonomiska ramen för epizootiska sjukdomar och samtidigt så mycket som möjligt minska de ekonomiska riskerna för gemenskapsbudgeten.

INLEDNING

Bakgrund

| 1. | Mul- och klövsjuka är en djursjukdom som inte är skadlig för människan men som är extremt smittsam mellan klövdjur. I mindre utvecklade länder kan den praktiskt taget över en natt förstöra livsmedelsförsörjningen och uppfödarnas utkomstmöjligheter eftersom ett stort antal klövdjursraser, som nötkreatur, svin och får, drabbas. Viruset kan överföras genom direkt kontakt mellan djur och genom djurfoder, genom indirekt kontakt via olika bärare som bilar, lastbilar, människor och till med via luften med vinden. Bland smittade vuxna djur har sjukdomen begränsad dödlighet. Även om flertalet djur tillfrisknar inom tre eller fyra veckor fortsätter de att vara allvarligt påverkade; ungdjurens tillväxt går långsammare, antalet kastningar ökar och mjölkproduktionen sjunker drastiskt och för alltid. Länder som undgått sjukdomen är tvungna att införa säkerhetsåtgärder för att skydda sig mot viruset och undgå att deras export av animaliska produkter beläggs med exportförbud. |
| --- | --- |

1.

Mul- och klövsjuka är en djursjukdom som inte är skadlig för människan men som är extremt smittsam mellan klövdjur. I mindre utvecklade länder kan den praktiskt taget över en natt förstöra livsmedelsförsörjningen och uppfödarnas utkomstmöjligheter eftersom ett stort antal klövdjursraser, som nötkreatur, svin och får, drabbas. Viruset kan överföras genom direkt kontakt mellan djur och genom djurfoder, genom indirekt kontakt via olika bärare som bilar, lastbilar, människor och till med via luften med vinden. Bland smittade vuxna djur har sjukdomen begränsad dödlighet. Även om flertalet djur tillfrisknar inom tre eller fyra veckor fortsätter de att vara allvarligt påverkade; ungdjurens tillväxt går långsammare, antalet kastningar ökar och mjölkproduktionen sjunker drastiskt och för alltid. Länder som undgått sjukdomen är tvungna att införa säkerhetsåtgärder för att skydda sig mot viruset och undgå att deras export av animaliska produkter beläggs med exportförbud.

| 2. | Gemenskapens inre marknad beräknades vara förverkligad till januari 1993. Eftersom den fria rörligheten för djur och jordbruksprodukter är grundläggande för en gemensam marknadsorganisation måste reglerna för utbyte av djur och animaliska produkter harmoniseras inom detta område. Detta innebar också att man upprättade en gemensam politik för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka. Emellertid indikerade kommissionen 1989 i en rapport om medlemsstaternas politik för att bekämpa mul- och klövsjuka (2) att de som saknade möjlighet att i förebyggande syfte vaccinera sina djur (3), kunde begränsa utbytet av djur med medlemsstater där man tillämpar vaccinering. Begränsningarna motiverades av att vaccinerade djur, även om de förefaller vara kliniskt normala, kan vara smittbärare. |
| --- | --- |

2.

Gemenskapens inre marknad beräknades vara förverkligad till januari 1993. Eftersom den fria rörligheten för djur och jordbruksprodukter är grundläggande för en gemensam marknadsorganisation måste reglerna för utbyte av djur och animaliska produkter harmoniseras inom detta område. Detta innebar också att man upprättade en gemensam politik för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka. Emellertid indikerade kommissionen 1989 i en rapport om medlemsstaternas politik för att bekämpa mul- och klövsjuka (2) att de som saknade möjlighet att i förebyggande syfte vaccinera sina djur (3), kunde begränsa utbytet av djur med medlemsstater där man tillämpar vaccinering. Begränsningarna motiverades av att vaccinerade djur, även om de förefaller vara kliniskt normala, kan vara smittbärare.

| 3. | För att kunna ta bort dessa veterinära och avelstekniska hinder för utbyte inom gemenskapen av djur och animaliska produkter beaktade kommissionen de hygienbestämmelser för internationellt utbyte av djur och animaliska produkter som fastställts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) (4). Vid utbrott av mul- och klövsjuka är enligt dessa regler återgången till fritt handelsutbyte vid tillämpning av enbart slakt mycket snabbare (tre månader) än vid använding av någon typ av vaccinering (12–24 månader). |
| --- | --- |

3.

För att kunna ta bort dessa veterinära och avelstekniska hinder för utbyte inom gemenskapen av djur och animaliska produkter beaktade kommissionen de hygienbestämmelser för internationellt utbyte av djur och animaliska produkter som fastställts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) (4). Vid utbrott av mul- och klövsjuka är enligt dessa regler återgången till fritt handelsutbyte vid tillämpning av enbart slakt mycket snabbare (tre månader) än vid använding av någon typ av vaccinering (12–24 månader).

| 4. | Till följd av dessa handelsmässiga hänsyn var slutsatsen i samma kommissionsrapport att en politik med icke-vaccinering var att föredra framför en politik med förebyggande vaccinering. Därför kompletterade man på gemenskapsnivå 1990 (5) denna politik som innebar total utslaktning med ett förbud mot förebyggande vaccinering och import av vaccinerade djur till gemenskapsområdet. Det var emellertid fortfarande möjligt att vaccinera, men endast i nödfall när förekomsten av mul- och klövsjuka hade bekräftats och sjukdomen hotade att breda ut sig. |
| --- | --- |

4.

Till följd av dessa handelsmässiga hänsyn var slutsatsen i samma kommissionsrapport att en politik med icke-vaccinering var att föredra framför en politik med förebyggande vaccinering. Därför kompletterade man på gemenskapsnivå 1990 (5) denna politik som innebar total utslaktning med ett förbud mot förebyggande vaccinering och import av vaccinerade djur till gemenskapsområdet. Det var emellertid fortfarande möjligt att vaccinera, men endast i nödfall när förekomsten av mul- och klövsjuka hade bekräftats och sjukdomen hotade att breda ut sig.

| 5. | Sedan denna nya strategi antogs har det förekommit flera utbrott inom gemenskapen, 1993 i Italien (57 utbrott) och 1994 1996 och 2000 i Grekland (95, 39 respektive 14 utbrott). Det har förekommit epidemier i angränsande områden (Albanien, Algeriet, Armenien, Azerbajdzjan, Iran, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Georgien, Kosovo och Turkiet). Dessutom drabbades Förenade kungariket den 21 februari 2001 av den dittills allvarligaste krisen som varade i tio månader. Man identifierade 2 034 utbrott av sjukdomen som omfattade 10 124 jordbruksföretag, och fyra miljoner djur slaktades (6). Därutöver slaktades över två miljoner djur på grund av problem med deras välbefinnande som uppstod eftersom de hölls isolerade på jordbruksföretagen till följd av begränsningar av förflyttningar (7). Mul- och klövsjukan kunde inte begränsas till Förenade kungariket; den spreds den 13 mars 2001 till Frankrike (två utbrott), den 20 mars 2001 till Irland (ett utbrott) och den 21 mars till Nederländerna (26 utbrott). Förenade kungariket tvingades fortsätta slakta fram till september 2001. Landet återfick i januari 2002 status som fritt från mul- och klövsjuka, eftersom man inte tillämpade vaccinering, vilket gjorde det möjligt att återuppta handelsutbytet. |
| --- | --- |

5.

Sedan denna nya strategi antogs har det förekommit flera utbrott inom gemenskapen, 1993 i Italien (57 utbrott) och 1994 1996 och 2000 i Grekland (95, 39 respektive 14 utbrott). Det har förekommit epidemier i angränsande områden (Albanien, Algeriet, Armenien, Azerbajdzjan, Iran, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Georgien, Kosovo och Turkiet). Dessutom drabbades Förenade kungariket den 21 februari 2001 av den dittills allvarligaste krisen som varade i tio månader. Man identifierade 2 034 utbrott av sjukdomen som omfattade 10 124 jordbruksföretag, och fyra miljoner djur slaktades (6). Därutöver slaktades över två miljoner djur på grund av problem med deras välbefinnande som uppstod eftersom de hölls isolerade på jordbruksföretagen till följd av begränsningar av förflyttningar (7). Mul- och klövsjukan kunde inte begränsas till Förenade kungariket; den spreds den 13 mars 2001 till Frankrike (två utbrott), den 20 mars 2001 till Irland (ett utbrott) och den 21 mars till Nederländerna (26 utbrott). Förenade kungariket tvingades fortsätta slakta fram till september 2001. Landet återfick i januari 2002 status som fritt från mul- och klövsjuka, eftersom man inte tillämpade vaccinering, vilket gjorde det möjligt att återuppta handelsutbytet.

Huvuddragen i åtgärderna för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka

| 6. | Det finns en komplex uppsättning förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder som syftar till att begränsa riskerna för att virus kommer in på gemenskapens territorium och sprids där (se ruta 1). Dessa förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder anges i gemenskapsdirektiv (8). Medlemsstaterna ansvarar för att de införs och skall tillämpa de regler som följer av dem. Kommissionen å sin sida ansvarar för kontrollen av att medlemsstaterna tillämpar föreskrifterna från gemenskapen. Dessutom stöder kommissionen tredjeländer i deras ansträngningar att kontrollera och utrota epizootiska sjukdomar. Vid kommissionen är det Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd som sköter den direkta förvaltningen och kontrollen av gemenskapens veterinärutgifter (9).



  Systemet med förebyggande åtgärder bygger på samarbete med internationella organismer och starkt stöd i bekämpningen från grannländer, på veterinärkontroller, zootekniska kontroller och hygienkontroller av uppfödning och kött i gemenskapen och vid dess gränser, på medlemsstaternas utarbetande av beredskapsplaner med nödvändiga åtgärder för att hantera en eventuell kris, och på system för att kunna identifiera och spåra djur.

  Systemet för bekämpning utgår från att sjukdomen omgående anmäls, att det införs begränsningar av rörligheten för djur och människor, att det inleds epidemiologiska undersökningar för att identifiera misstänkta djur, att medlemsstaterna tillämpar sin beredskapsplan och att det genomförs nödvändig slakt som följs av destruering av djur och av decinficering av smittade anläggningar och smittat materiel. |
| --- | --- |

6.

Det finns en komplex uppsättning förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder som syftar till att begränsa riskerna för att virus kommer in på gemenskapens territorium och sprids där (se ruta 1). Dessa förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder anges i gemenskapsdirektiv (8). Medlemsstaterna ansvarar för att de införs och skall tillämpa de regler som följer av dem. Kommissionen å sin sida ansvarar för kontrollen av att medlemsstaterna tillämpar föreskrifterna från gemenskapen. Dessutom stöder kommissionen tredjeländer i deras ansträngningar att kontrollera och utrota epizootiska sjukdomar. Vid kommissionen är det Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd som sköter den direkta förvaltningen och kontrollen av gemenskapens veterinärutgifter (9).

Systemet med förebyggande åtgärder bygger på samarbete med internationella organismer och starkt stöd i bekämpningen från grannländer, på veterinärkontroller, zootekniska kontroller och hygienkontroller av uppfödning och kött i gemenskapen och vid dess gränser, på medlemsstaternas utarbetande av beredskapsplaner med nödvändiga åtgärder för att hantera en eventuell kris, och på system för att kunna identifiera och spåra djur.

  Systemet för bekämpning utgår från att sjukdomen omgående anmäls, att det införs begränsningar av rörligheten för djur och människor, att det inleds epidemiologiska undersökningar för att identifiera misstänkta djur, att medlemsstaterna tillämpar sin beredskapsplan och att det genomförs nödvändig slakt som följs av destruering av djur och av decinficering av smittade anläggningar och smittat materiel.

| 7. | Efter krisen 2001 lade kommissionen fram ett förslag till direktiv med ändringar av systemet för bekämpning av mul- och klövsjuka (10). Detta förslag antogs av rådet den 29 september 2003 (11). |
| --- | --- |

7.

Efter krisen 2001 lade kommissionen fram ett förslag till direktiv med ändringar av systemet för bekämpning av mul- och klövsjuka (10). Detta förslag antogs av rådet den 29 september 2003 (11).

Budgetpåverkan

| 8. | Villkoren för gemenskapens ekonomiska deltagande i utgifterna för att utrota smittsamma djursjukdomar, däribland mul- och klövsjuka, fastställdes 1990 av rådet (12). Deltagandet är obligatoriskt om medlemsstaterna har infört de planerade gemenskapsåtgärderna, och det sker i form av ersättning med 60 % av de utgifter som medlemsstaterna har haft för att kompensera uppfödare för slakt och destruering av djur samt desinficering av anläggningar och materiel. Denna ersättning är inskriven i budgeten (13) under ”Fond för nödfallsåtgärder på veterinärområdet och för andra djursjukdomar vilka kan innebära risker för folkhälsan” (14). |
| --- | --- |

8.

Villkoren för gemenskapens ekonomiska deltagande i utgifterna för att utrota smittsamma djursjukdomar, däribland mul- och klövsjuka, fastställdes 1990 av rådet (12). Deltagandet är obligatoriskt om medlemsstaterna har infört de planerade gemenskapsåtgärderna, och det sker i form av ersättning med 60 % av de utgifter som medlemsstaterna har haft för att kompensera uppfödare för slakt och destruering av djur samt desinficering av anläggningar och materiel. Denna ersättning är inskriven i budgeten (13) under ”Fond för nödfallsåtgärder på veterinärområdet och för andra djursjukdomar vilka kan innebära risker för folkhälsan” (14).

| 9. | Sedan den nya strategin antogs har fondens anslag, för alla djursjukdomar tillsammans, multiplicerats med fyra 1999, för att sedan fördubblas 2000 för att budgetåren 2001, 2002 och 2003 nå upp till ett ackumulerat belopp på 978,1 miljoner euro (15), främst till följd av mul- och klövsjukekrisen 2001. Enbart i fråga om krisen 2001 har medlemsstaterna redovisat totala utgifter för ersättning för slakt, destruering av djur, desinficering av anläggningar och materiel på 2 693,4 miljoner euro, varav de för 1 616 miljoner euro har begärt ersättning från gemenskapen. Det redovisade beloppet enbart för slakt uppgick till 1 775,1 miljoner euro, varav medlemsstaterna har begärt ersättning för 1 065,2 miljoner euro. Detta redovisas i tabellen.
  Tabell
  Medlemsstaternas begäran om ersättning för sina utlägg för kompensation för slaktade djur

















  Land | Antal djur för vilka det betalats ersättning | Ersättningsbelopp (euro) |
| --- | --- | --- | --- |
| Får | Getter | Nötkreatur | Svin | Övriga | Totalt | Får | Getter | Nötkreatur | Svin | Övriga | Totalt |
| Frankrike | 48 573 | 206 | 1 406 | 10 138 | — | 60 323 | 5 739 074 | 23 651 | 1 697 635 | 1 868 433 | — | 9 328 794 |
| Irland | 50 172 | 98 | 1 172 | 70 | 15 | 51 527 | 7 359 366 | 18 658 | 859 862 | 9 800 | 11 443 | 8 259 129 |
| Nederländerna | 39 011 | 9 654 | 90 842 | 136 545 | 1 134 | 277 186 | 3 965 380 | 1 363 801 | 65 247 745 | 16 339 358 | 586 037 | 87 502 322 |
| Förenade kungariket (16) | 2 449 424 | — | 579 637 | 135 084 | 2 438 | 3 166 583 | 625 586 405 | — | 1 018 384 592 | 22 415 862 | 3 660 692 | 1 670 047 551 |
| Totalt | 2 587 180 | 9 958 | 673 057 | 281 837 | 3 587 | 3 555 619 | 642 650 225 | 1 406 110 | 1 086 189 835 | 40 633 454 | 4 258 172 | 1 775 137 795 |
| Anm.:

  Medlemsstaternas begäran om ersättning avser 3,5 miljoner djur.
  Det högsta antalet gäller Förenade kungariket med 3 166 583 djur, vilket motsvarar 89 % av det totala antalet.
  De utbetalade ersättningarna uppgår till 1 775,1 miljoner euro varav 1 670 miljoner euro till Förenade kungariket, dvs. 94 % av det totala ersättningsbeloppet till länder som drabbades av mul- och klövsjuka 2001.
  Den kategori djur som drabbades hårdast av mul- och klövsjuka 2001 var får, totalt 2 587 180 får. Antalet får för vilka det betalades ersättning i Förenade kungariket utgör 94,53 % av detta totala antal.
  De högsta ersättningarna, per kategori djur, är de för nötkreatur som totalt uppgår till 1 086 189 835 euro varav 93,8 % betalades till Förenade kungariket.

  Källa:

  FR/begäran om ersättning (5.10.2001 och 6.12.2002).
  IRL/begäran om ersättning (6.2.2002).
  NL/begäran om ersättning (april 2002).
  UK/begäran om ersättning (december 2001 och 26.2.2003) och begäran om ersättning för Nordirland. |

9.

Sedan den nya strategin antogs har fondens anslag, för alla djursjukdomar tillsammans, multiplicerats med fyra 1999, för att sedan fördubblas 2000 för att budgetåren 2001, 2002 och 2003 nå upp till ett ackumulerat belopp på 978,1 miljoner euro (15), främst till följd av mul- och klövsjukekrisen 2001. Enbart i fråga om krisen 2001 har medlemsstaterna redovisat totala utgifter för ersättning för slakt, destruering av djur, desinficering av anläggningar och materiel på 2 693,4 miljoner euro, varav de för 1 616 miljoner euro har begärt ersättning från gemenskapen. Det redovisade beloppet enbart för slakt uppgick till 1 775,1 miljoner euro, varav medlemsstaterna har begärt ersättning för 1 065,2 miljoner euro. Detta redovisas i tabellen.

Tabell

Medlemsstaternas begäran om ersättning för sina utlägg för kompensation för slaktade djur

Land

Antal djur för vilka det betalats ersättning

Ersättningsbelopp (euro)

Får

Getter

Nötkreatur

Svin

Övriga

Totalt

Får

Getter

Nötkreatur

Svin

Övriga

Totalt

Frankrike

48 573

206

1 406

10 138

—

60 323

5 739 074

23 651

1 697 635

1 868 433

—

9 328 794

Irland

50 172

98

1 172

70

15

51 527

7 359 366

18 658

859 862

9 800

11 443

8 259 129

Nederländerna

39 011

9 654

90 842

136 545

1 134

277 186

3 965 380

1 363 801

65 247 745

16 339 358

586 037

87 502 322

Förenade kungariket (16)

2 449 424

—

579 637

135 084

2 438

3 166 583

625 586 405

—

1 018 384 592

22 415 862

3 660 692

1 670 047 551

Totalt

2 587 180

9 958

673 057

281 837

3 587

3 555 619

642 650 225

1 406 110

1 086 189 835

40 633 454

4 258 172

1 775 137 795

Anm.:

Medlemsstaternas begäran om ersättning avser 3,5 miljoner djur.

Det högsta antalet gäller Förenade kungariket med 3 166 583 djur, vilket motsvarar 89 % av det totala antalet.

De utbetalade ersättningarna uppgår till 1 775,1 miljoner euro varav 1 670 miljoner euro till Förenade kungariket, dvs. 94 % av det totala ersättningsbeloppet till länder som drabbades av mul- och klövsjuka 2001.

Den kategori djur som drabbades hårdast av mul- och klövsjuka 2001 var får, totalt 2 587 180 får. Antalet får för vilka det betalades ersättning i Förenade kungariket utgör 94,53 % av detta totala antal.

De högsta ersättningarna, per kategori djur, är de för nötkreatur som totalt uppgår till 1 086 189 835 euro varav 93,8 % betalades till Förenade kungariket.

Källa:

FR/begäran om ersättning (5.10.2001 och 6.12.2002).

IRL/begäran om ersättning (6.2.2002).

NL/begäran om ersättning (april 2002).

UK/begäran om ersättning (december 2001 och 26.2.2003) och begäran om ersättning för Nordirland.

| 10. | I enlighet med sitt beslut att bidra (17) vid mul- och klövsjuka beviljade kommissionen utbetalningar till medlemsstaterna på 433,5 miljoner euro (18) för utgifter för slakt och på 32,1 miljoner euro för övriga kostnader, vilket ger en total ersättning från gemenskapen på 465,6 miljoner euro per den 31 december 2003 (se diagram 1). |
| --- | --- |

10.

I enlighet med sitt beslut att bidra (17) vid mul- och klövsjuka beviljade kommissionen utbetalningar till medlemsstaterna på 433,5 miljoner euro (18) för utgifter för slakt och på 32,1 miljoner euro för övriga kostnader, vilket ger en total ersättning från gemenskapen på 465,6 miljoner euro per den 31 december 2003 (se diagram 1).

Image

| 11. | Kommissionen har ännu inte avslutat sin undersökning av medlemsstaternas utgifter och börjat ersätta beloppen för att kompensera dessa fordringar i fråga om 2001, förutom när det gäller Frankrike och Irland. Följaktligen har de tillgängliga budgetanslagen för Fonden för nödfallsåtgärder på veterinärområdet underutnyttjats med över 48 % för budgetåren 2001–2003 (se diagram 2). |
| --- | --- |

11.

Kommissionen har ännu inte avslutat sin undersökning av medlemsstaternas utgifter och börjat ersätta beloppen för att kompensera dessa fordringar i fråga om 2001, förutom när det gäller Frankrike och Irland. Följaktligen har de tillgängliga budgetanslagen för Fonden för nödfallsåtgärder på veterinärområdet underutnyttjats med över 48 % för budgetåren 2001–2003 (se diagram 2).

Image

Revisionsrättens granskning

| 12. | Efter kriserna med svinpest och bovin spongiform encefalopati undersökte revisionsrätten gemenskapens åtgärder för att bekämpa dessa djursjukdomar (23). |
| --- | --- |

12.

Efter kriserna med svinpest och bovin spongiform encefalopati undersökte revisionsrätten gemenskapens åtgärder för att bekämpa dessa djursjukdomar (23).

| 13. | Inför omfattningen av mul- och klövsjukekrisen och dess belastning på budgeten beslutade revisionsrätten att genomföra en ny granskning för att fastställa huruvida






  a) | kommissionens analysprocess som ledde till fastställandet av strategin för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka var tillräckligt uppdaterad, |
| --- | --- | --- |

13.

Inför omfattningen av mul- och klövsjukekrisen och dess belastning på budgeten beslutade revisionsrätten att genomföra en ny granskning för att fastställa huruvida

a)

kommissionens analysprocess som ledde till fastställandet av strategin för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka var tillräckligt uppdaterad,

| b) | kommissionen, mot bakgrund av sina kontroller och utvärderingar, inför rådet hade lagt fram förslag på anpassningar av gemenskapsstrategin, |
| --- | --- |

b)

kommissionen, mot bakgrund av sina kontroller och utvärderingar, inför rådet hade lagt fram förslag på anpassningar av gemenskapsstrategin,

| c) | systemet för ersättning av medlemsstaternas utgifter, som införts av kommissionen, var adekvat, snabbt och icke-diskriminerande. |
| --- | --- |

c)

systemet för ersättning av medlemsstaternas utgifter, som införts av kommissionen, var adekvat, snabbt och icke-diskriminerande.

| 14. | För att få svar på dessa frågor har revisionsrätten bedömt kommissionens insatser avseende dess analysprocess, dess övervakning av medlemsstaternas genomförande av gemenskapsåtgärderna och av dess eventuella förslag till anpassning av gemenskapslagstiftningen. Eftersom vissa erfarenheter från tidigare epizootiska sjukdomar kunde komma till nytta för strategin för att förhindra och bekämpa mul- och klövsjuka, undersökte revisionsrätten först kommissionens insatser före och under krisen. Därefter analyserades ersättningssystemet, särskilt mot bakgrund av revisionsrättens tidigare rekommendationer. Undersökningen begränsades till utgifter för ersättning för djurslakt (24). Slutligen har revisionsrätten gått igenom vilka erfarenheter kommissionen har dragit av krisen 2001. |
| --- | --- |

14.

För att få svar på dessa frågor har revisionsrätten bedömt kommissionens insatser avseende dess analysprocess, dess övervakning av medlemsstaternas genomförande av gemenskapsåtgärderna och av dess eventuella förslag till anpassning av gemenskapslagstiftningen. Eftersom vissa erfarenheter från tidigare epizootiska sjukdomar kunde komma till nytta för strategin för att förhindra och bekämpa mul- och klövsjuka, undersökte revisionsrätten först kommissionens insatser före och under krisen. Därefter analyserades ersättningssystemet, särskilt mot bakgrund av revisionsrättens tidigare rekommendationer. Undersökningen begränsades till utgifter för ersättning för djurslakt (24). Slutligen har revisionsrätten gått igenom vilka erfarenheter kommissionen har dragit av krisen 2001.

| 15. | Granskningsarbetet genomfördes vid kommissionen och i de medlemsstater (25) som hade drabbats av mul- och klövsjuka (Frankrike, Irland, Nederländerna och Förenade kungariket). Granskningarna gällde huvudsakligen jordbruksministerier med ansvar för veterinärfrågor och hygienfrågor, samt deras decentraliserade regionala enheter (26). I denna rapport har det tagits hänsyn (27) till arbete som utförts vid de besökta instanserna, av Europaparlamentet, av den internationella konferensen om förebyggande och bekämpning av mul- och klövsjuka samt andra offentliga undersökningar som gjorts i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

15.

Granskningsarbetet genomfördes vid kommissionen och i de medlemsstater (25) som hade drabbats av mul- och klövsjuka (Frankrike, Irland, Nederländerna och Förenade kungariket). Granskningarna gällde huvudsakligen jordbruksministerier med ansvar för veterinärfrågor och hygienfrågor, samt deras decentraliserade regionala enheter (26). I denna rapport har det tagits hänsyn (27) till arbete som utförts vid de besökta instanserna, av Europaparlamentet, av den internationella konferensen om förebyggande och bekämpning av mul- och klövsjuka samt andra offentliga undersökningar som gjorts i medlemsstaterna.

KOMMISSIONENS INSATSER FÖRE KRISEN

Analysprocessen var inte tillräckligt uppdaterad

| 16. | I sin rapport 1989 (28), som redan nämnts (se punkt 2), gjorde kommissionen en kostnads-intäktsanalys av de olika strategier medlemsstaterna valt för att bekämpa mul- och klövsjuka (förebyggande vaccinering eller systematisk slakt) i syfte att fastställa en strategi på gemenskapsnivå. Särskilt utvärderades riskerna för utbrott av mul- och klövsjuka i gemenskapen beroende på om den ena eller den andra strategin skulle komma att tillämpas efter 1992, liksom de ekonomiska konsekvenserna av de två olika alternativen. Kommissionens prognos sträckte sig över tio år (från 1993 till och med 2002) med kostnader vid tre olika scenarier i fråga om krisens omfattning. För politiken med icke-vaccinering tänkte man sig ett mellanscenario med 13 epizootiska sjukdomar och 20 utbrott. Den beräknade kostnaden för samma period var 35 miljoner euro. För det optimistiska scenariot beräknades däremot kostnaden till 0,3 miljoner euro och för det pessimistiska scenariot till 955 miljoner euro. |
| --- | --- |

16.

I sin rapport 1989 (28), som redan nämnts (se punkt 2), gjorde kommissionen en kostnads-intäktsanalys av de olika strategier medlemsstaterna valt för att bekämpa mul- och klövsjuka (förebyggande vaccinering eller systematisk slakt) i syfte att fastställa en strategi på gemenskapsnivå. Särskilt utvärderades riskerna för utbrott av mul- och klövsjuka i gemenskapen beroende på om den ena eller den andra strategin skulle komma att tillämpas efter 1992, liksom de ekonomiska konsekvenserna av de två olika alternativen. Kommissionens prognos sträckte sig över tio år (från 1993 till och med 2002) med kostnader vid tre olika scenarier i fråga om krisens omfattning. För politiken med icke-vaccinering tänkte man sig ett mellanscenario med 13 epizootiska sjukdomar och 20 utbrott. Den beräknade kostnaden för samma period var 35 miljoner euro. För det optimistiska scenariot beräknades däremot kostnaden till 0,3 miljoner euro och för det pessimistiska scenariot till 955 miljoner euro.

| 17. | I rapporten från 1988 betonades emellertid framför allt handelsmässiga aspekter, kostnader och vinster för jordbruket och för budgeten, utan att det togs hänsyn till mer vidsträckta sociala kostnader och kostnader för miljön. |
| --- | --- |

17.

I rapporten från 1988 betonades emellertid framför allt handelsmässiga aspekter, kostnader och vinster för jordbruket och för budgeten, utan att det togs hänsyn till mer vidsträckta sociala kostnader och kostnader för miljön.

| 18. | Före 2001 hade de epizootiska sjukdomar som uppträtt inom gemenskapen inte varit av den typen att kommissionen uppmärksammats på behovet av att kontrollera att gemenskapens bestämmelser fungerade. Det var i själva verket så att å ena sidan hade tre epizootiska sjukdomar givit upphov till över tjugo utbrott (det högsta värdet i kommissionens scenario) men å andra sidan hade det inte förekommit mer än fyra kriser på åtta år (jämfört med tretton på tio år i samma scenario). Sedan 1993 hade däremot vissa riskfaktorer som främjade virusets spridning ökat: antalet djurförflyttningar hade ökat (29) i och med förverkligandet av den inre marknaden; antalet slakterier hade minskat (30) vilket ledde till att djur samlades ihop med åtföljande smittorisk; samtidigt hade tätheten i besättningarna ökat, särskilt i fråga om får, getter och svin (31). I februari 1998 uppmärksammade FAO (32) de 33 medlemsstaterna i Kommissionen för bekämpning av mul- och klövsjuka på att djurtransporter över långa sträckor liksom den allt högre tätheten i djurpopulationerna när som helst kunde ge upphov till nya förödande utbrott av epizootiska sjukdomar i Europa (33). |
| --- | --- |

18.

Före 2001 hade de epizootiska sjukdomar som uppträtt inom gemenskapen inte varit av den typen att kommissionen uppmärksammats på behovet av att kontrollera att gemenskapens bestämmelser fungerade. Det var i själva verket så att å ena sidan hade tre epizootiska sjukdomar givit upphov till över tjugo utbrott (det högsta värdet i kommissionens scenario) men å andra sidan hade det inte förekommit mer än fyra kriser på åtta år (jämfört med tretton på tio år i samma scenario). Sedan 1993 hade däremot vissa riskfaktorer som främjade virusets spridning ökat: antalet djurförflyttningar hade ökat (29) i och med förverkligandet av den inre marknaden; antalet slakterier hade minskat (30) vilket ledde till att djur samlades ihop med åtföljande smittorisk; samtidigt hade tätheten i besättningarna ökat, särskilt i fråga om får, getter och svin (31). I februari 1998 uppmärksammade FAO (32) de 33 medlemsstaterna i Kommissionen för bekämpning av mul- och klövsjuka på att djurtransporter över långa sträckor liksom den allt högre tätheten i djurpopulationerna när som helst kunde ge upphov till nya förödande utbrott av epizootiska sjukdomar i Europa (33).

| 19. | Vidare hade svinpestepidemin 1997/1998 lett till stora utgifter för gemenskapen (34), medlemsstaterna och uppfödarna. Mot bakgrund av denna erfarenhet var det kommissionens egen bedömning (35) att de tänkta åtgärderna mot mul- och klövsjuka i direktiv 85/511/EEG var ofullständiga. Kommissionens avdelningar hade också påbörjat en översyn av direktivet på grundval av expertutlåtanden när utbrottet av den epizootiska sjukdomen i Förenade kungariket den 20 februari 2001 avbröt deras arbete. |
| --- | --- |

19.

Vidare hade svinpestepidemin 1997/1998 lett till stora utgifter för gemenskapen (34), medlemsstaterna och uppfödarna. Mot bakgrund av denna erfarenhet var det kommissionens egen bedömning (35) att de tänkta åtgärderna mot mul- och klövsjuka i direktiv 85/511/EEG var ofullständiga. Kommissionens avdelningar hade också påbörjat en översyn av direktivet på grundval av expertutlåtanden när utbrottet av den epizootiska sjukdomen i Förenade kungariket den 20 februari 2001 avbröt deras arbete.

| 20. | Kommissionen har inte gjort någon fullständig utvärdering av strategin sedan den antogs 1990. Kommissionen har inte heller vart tredje år rapporterat till rådet och Europaparlamentet om omständigheterna vid tillämpningen av beslut 90/424/EEG om gemenskapens utrotningsåtgärder och det ekonomiska stödet till dessa (36). Kommissionen har inte heller uppdaterat den studie som 1992 utfördes av Generaldirektoratet för jordbruk om medlemsstaternas veterinärväsenden, fastän en uppdatering av denna studie hade gjort det möjligt att kontrollera om dessa räckte till för att garantera att strategin var framgångsrik (se punkterna 48 och 49). |
| --- | --- |

20.

Kommissionen har inte gjort någon fullständig utvärdering av strategin sedan den antogs 1990. Kommissionen har inte heller vart tredje år rapporterat till rådet och Europaparlamentet om omständigheterna vid tillämpningen av beslut 90/424/EEG om gemenskapens utrotningsåtgärder och det ekonomiska stödet till dessa (36). Kommissionen har inte heller uppdaterat den studie som 1992 utfördes av Generaldirektoratet för jordbruk om medlemsstaternas veterinärväsenden, fastän en uppdatering av denna studie hade gjort det möjligt att kontrollera om dessa räckte till för att garantera att strategin var framgångsrik (se punkterna 48 och 49).

Kommissionens övervakning var otillräcklig i vissa avseenden och det fanns brister i regelverket som inte åtgärdades i tid

| 21. | Under normala förhållanden sker kommissionens övervakning av veterinär- och hygienområdena framför allt på två sätt: dels kontrollerar avdelningarna i Bryssel att direktiv införlivas i den nationella lagstiftningen, dels utförs kontroller på plats av inspektörer från kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (OAV) i Dublin (37). Revisionsrätten anser att under perioden som föregick krisen 2001 borde dessa reglementsenliga kontroller ha inriktats på de grundläggande åtgärderna för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka som fastställts i gemenskapsdirektiven och på införlivandet av dem i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Bland dessa åtgärder ingår






  a) | veterinär- och hygienkontroller vid gränserna vid import av djur och animaliska produkter, |
| --- | --- | --- |

21.

Under normala förhållanden sker kommissionens övervakning av veterinär- och hygienområdena framför allt på två sätt: dels kontrollerar avdelningarna i Bryssel att direktiv införlivas i den nationella lagstiftningen, dels utförs kontroller på plats av inspektörer från kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (OAV) i Dublin (37). Revisionsrätten anser att under perioden som föregick krisen 2001 borde dessa reglementsenliga kontroller ha inriktats på de grundläggande åtgärderna för att förebygga och bekämpa mul- och klövsjuka som fastställts i gemenskapsdirektiven och på införlivandet av dem i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Bland dessa åtgärder ingår

a)

veterinär- och hygienkontroller vid gränserna vid import av djur och animaliska produkter,

| b) | kontroller av djurfoder för att undvika att djur eller animaliska produkter smittas, |
| --- | --- |

b)

kontroller av djurfoder för att undvika att djur eller animaliska produkter smittas,

| c) | införande av beredskapsplaner i medlemsstaterna för att kunna mobilisera mänskliga resurser, materiel och en lämplig organisation när en kris bryter ut, |
| --- | --- |

c)

införande av beredskapsplaner i medlemsstaterna för att kunna mobilisera mänskliga resurser, materiel och en lämplig organisation när en kris bryter ut,

| d) | att medlemsstaterna inför system för att identifiera och spåra djurförflyttningar, samt ett system för informationsutbyte mellan medlemsstaterna (Animo) vilket är väsentligt för att spåra upp och snabbt slakta smittade djur. |
| --- | --- |

d)

att medlemsstaterna inför system för att identifiera och spåra djurförflyttningar, samt ett system för informationsutbyte mellan medlemsstaterna (Animo) vilket är väsentligt för att spåra upp och snabbt slakta smittade djur.

Ingen systematisk kontroll av att införlivandet av gemenskapsdirektiv i nationell lagstiftning var korrekt

| 22. | Kommissionen kontrollerar så gott som systematiskt att medlemsstaterna formellt införlivar gemenskapsdirektiven inom givna tidsfrister. Däremot kontrolleras inte överensstämmelsen systematiskt. I praktiken sker inte detta förrän i samband med OAV:s inspektioner (38) i medlemsstaterna eller efter klagomål från tredje man. Härigenom finns det stor risk för att införlivandet brister i överensstämmelse, och det är möjligt att denna risk fortfarande kvarstår. |
| --- | --- |

22.

Kommissionen kontrollerar så gott som systematiskt att medlemsstaterna formellt införlivar gemenskapsdirektiven inom givna tidsfrister. Däremot kontrolleras inte överensstämmelsen systematiskt. I praktiken sker inte detta förrän i samband med OAV:s inspektioner (38) i medlemsstaterna eller efter klagomål från tredje man. Härigenom finns det stor risk för att införlivandet brister i överensstämmelse, och det är möjligt att denna risk fortfarande kvarstår.

| 23. | Kommissionen har riktat ett stort antal formella underrättelser till medlemsstaterna om att direktiv inte har införlivats i tid. Efter att ha informerats om att de nationella bestämmelserna har antagits har kommissionen arkiverat ärendena utan att kontrollera att de överenstämmer. Kommissionen har följaktligen heller aldrig inlett ett överträdelseärende för bristande överensstämmelse. När det gäller direktivet om identifiering av djur, och då särskilt får, som skulle ha införlivats av medlemsstaterna till den 1 januari 1995, utfärdade kommissionen mellan 1993 och 1996 formella underrättelser till medlemsstater för att dessa inte meddelat de nationella bestämmelserna. Mellan 1994 och 1997 arkiverades ärendena efter det att gemenskapslagstiftningen formellt införlivats i medlemsstaterna utan att det gjordes någon kontroll av deras överensstämmelse. Men under krisen 2001 fann OAV stora brister i förhållande till direktivet i samtliga medlemsstater som drabbats av mul- och klövsjuka (med undantag för Nederländerna), brister som hade negativa konsekvenser för epidemins spridning under 2001 (se punkt 35). |
| --- | --- |

23.

Kommissionen har riktat ett stort antal formella underrättelser till medlemsstaterna om att direktiv inte har införlivats i tid. Efter att ha informerats om att de nationella bestämmelserna har antagits har kommissionen arkiverat ärendena utan att kontrollera att de överenstämmer. Kommissionen har följaktligen heller aldrig inlett ett överträdelseärende för bristande överensstämmelse. När det gäller direktivet om identifiering av djur, och då särskilt får, som skulle ha införlivats av medlemsstaterna till den 1 januari 1995, utfärdade kommissionen mellan 1993 och 1996 formella underrättelser till medlemsstater för att dessa inte meddelat de nationella bestämmelserna. Mellan 1994 och 1997 arkiverades ärendena efter det att gemenskapslagstiftningen formellt införlivats i medlemsstaterna utan att det gjordes någon kontroll av deras överensstämmelse. Men under krisen 2001 fann OAV stora brister i förhållande till direktivet i samtliga medlemsstater som drabbats av mul- och klövsjuka (med undantag för Nederländerna), brister som hade negativa konsekvenser för epidemins spridning under 2001 (se punkt 35).

God övervakning av veterinär- och hygienkontroller vid gemenskapens gränser men ett regelverk som inte tillräckligt väl täcker vissa risker

| 24. | OAV hade före krisen gjort många veterinär- och hygienkontroller av medlemsstaternas gränskontrollstationer för att verifiera att endast produkter som följer gemenskapsnormerna i fråga om djurhälsa och livsmedelssäkerhet kommer in på gemenskapens territorium via gränskontrollstationerna. De förbättringar OAV begärde, såsom mer personal och förbättrade veterinärkontroller, bättre hygien vid anläggningarna och i fråga om utrustning, bättre system för registrering av inkommande partier, av veterinärintyg och av register, genomförde medlemsstaterna relativt snabbt för att upphäva den tillfälliga indragningen av godkännandena av gränskontrollstationer, som kommissionen beslutade om när det konstaterades brister. |
| --- | --- |

24.

OAV hade före krisen gjort många veterinär- och hygienkontroller av medlemsstaternas gränskontrollstationer för att verifiera att endast produkter som följer gemenskapsnormerna i fråga om djurhälsa och livsmedelssäkerhet kommer in på gemenskapens territorium via gränskontrollstationerna. De förbättringar OAV begärde, såsom mer personal och förbättrade veterinärkontroller, bättre hygien vid anläggningarna och i fråga om utrustning, bättre system för registrering av inkommande partier, av veterinärintyg och av register, genomförde medlemsstaterna relativt snabbt för att upphäva den tillfälliga indragningen av godkännandena av gränskontrollstationer, som kommissionen beslutade om när det konstaterades brister.

| 25. | Men även om det är omöjligt att helt skydda sig mot externa smittkällor var gemenskapslagstiftningen vid tiden för krisen ofullständig när det gällde gränsskydd, särskilt i fråga om produkter som transporterades av resenärer och möjligheten att lagra produkter som inte överensstämde med gemenskapslagstiftningen i frilager (se punkt 91 a). Kommissionen hade före krisen föreslagit att införseln till gemenskapens territorium skulle begränsas till sådana animaliska produkter som uppfyller europeiska normer för djurhälsa, men detta förslag antogs inte förrän 2002 (39). Inte förrän efter krisen, i november 2002, föreslog kommissionen förstärkt kontroll av import av animaliska produkter för privat bruk. Förslaget antogs i december 2002 (40). |
| --- | --- |

25.

Men även om det är omöjligt att helt skydda sig mot externa smittkällor var gemenskapslagstiftningen vid tiden för krisen ofullständig när det gällde gränsskydd, särskilt i fråga om produkter som transporterades av resenärer och möjligheten att lagra produkter som inte överensstämde med gemenskapslagstiftningen i frilager (se punkt 91 a). Kommissionen hade före krisen föreslagit att införseln till gemenskapens territorium skulle begränsas till sådana animaliska produkter som uppfyller europeiska normer för djurhälsa, men detta förslag antogs inte förrän 2002 (39). Inte förrän efter krisen, i november 2002, föreslog kommissionen förstärkt kontroll av import av animaliska produkter för privat bruk. Förslaget antogs i december 2002 (40).

Sen kontroll av och förbud mot användning av matavfall som djurfoder

| 26. | OAV:s inspektioner av djurfoder gjordes sent, och delvis efter krisen. OAV betonade bristerna i medlemsstaternas kontroll av avfall som användes som djurfoder. Härigenom lyftes riskerna i samband med denna typ av foder fram, men detta skedde till viss del först efter krisen. |
| --- | --- |

26.

OAV:s inspektioner av djurfoder gjordes sent, och delvis efter krisen. OAV betonade bristerna i medlemsstaternas kontroll av avfall som användes som djurfoder. Härigenom lyftes riskerna i samband med denna typ av foder fram, men detta skedde till viss del först efter krisen.

| 27. | Emellertid hade redan 1997/1998 riskerna med denna typ av djurfoder visat sig när det bröt ut svinpest i Tyskland till följd av att man använt otillräckligt behandlat matavfall som foder till grisar vilket alltså stred mot gemenskapslagstiftningen. Därför hade vissa medlemsstater, före mul- och klövsjukekrisen 2001, förbjudit användning av matavfall, även behandlat sådant, på sitt territorium (Frankrike och Nederländerna), medan andra inte hade gjort det (Tyskland och Förenade kungariket). På gemenskapsnivå var i februari 2001 användningen av behandlat matavfall i svinfoder fortfarande laglig (41), trots kommissionens förslag. |
| --- | --- |

27.

Emellertid hade redan 1997/1998 riskerna med denna typ av djurfoder visat sig när det bröt ut svinpest i Tyskland till följd av att man använt otillräckligt behandlat matavfall som foder till grisar vilket alltså stred mot gemenskapslagstiftningen. Därför hade vissa medlemsstater, före mul- och klövsjukekrisen 2001, förbjudit användning av matavfall, även behandlat sådant, på sitt territorium (Frankrike och Nederländerna), medan andra inte hade gjort det (Tyskland och Förenade kungariket). På gemenskapsnivå var i februari 2001 användningen av behandlat matavfall i svinfoder fortfarande laglig (41), trots kommissionens förslag.

| 28. | I Förenade kungariket hade den uppfödare, hos vilken krisen uppstod, tillstånd att använda matavfall i sitt grisfoder under förutsättning att det hade behandlats. I praktiken samlade uppfödaren ihop matavfall från restauranger, hotell, skolor och militäranläggningar i närheten och lagrade det framför sin gård innan det transporterades till någon av de två anläggningar för behandling som låg nära hans gård. Efter att ha behandlats gavs matavfallet till grisarna. Men de kontroller som utfördes av ministeriet efter krisutbrottet visade att främmande avfall fanns kvar i utfordringskärlen vilket tydligt visar att behandlingen av matavfallet varit otillräcklig (42). Det exakta ursprunget till viruset av typen ”pan Asiatique O” har inte kunnat fastställas med säkerhet. Att viruset kommit in via gränskontrollstationer har mer eller mindre uteslutits och misstankarna (43) har riktats mot illegala sändningar av varor som redovisats som icke födoämnen och sålts i parti till restauranger och storkök. |
| --- | --- |

28.

I Förenade kungariket hade den uppfödare, hos vilken krisen uppstod, tillstånd att använda matavfall i sitt grisfoder under förutsättning att det hade behandlats. I praktiken samlade uppfödaren ihop matavfall från restauranger, hotell, skolor och militäranläggningar i närheten och lagrade det framför sin gård innan det transporterades till någon av de två anläggningar för behandling som låg nära hans gård. Efter att ha behandlats gavs matavfallet till grisarna. Men de kontroller som utfördes av ministeriet efter krisutbrottet visade att främmande avfall fanns kvar i utfordringskärlen vilket tydligt visar att behandlingen av matavfallet varit otillräcklig (42). Det exakta ursprunget till viruset av typen ”pan Asiatique O” har inte kunnat fastställas med säkerhet. Att viruset kommit in via gränskontrollstationer har mer eller mindre uteslutits och misstankarna (43) har riktats mot illegala sändningar av varor som redovisats som icke födoämnen och sålts i parti till restauranger och storkök.

Otillräckliga kriterier och kontroller i medlemsstaternas beredskapsplaner

| 29. | Rådet (44) krävde 1990 att medlemsstaterna upprättade beredskapsplaner med detaljerade åtgärder att vidta vid ett utbrott av mul- och klövsjuka. Genom planerna skulle det bli möjligt att få fram anläggningar, utrustning, personal och all annan lämplig materiel som krävs för att snabbt och säkert kunna hejda ett utbrott. Kommissionen skulle fastställa kriterier för utarbetandet av planerna, och därefter undersöka dem för att se om man genom dem kunde nå det uppsatta målet samt ge förslag på eventuella ändringar till medlemsstaten. Kommissionen hade också planerat att planerna senare skulle kunna kompletteras eller ändras med hänsyn till hur situationen utvecklades. |
| --- | --- |

29.

Rådet (44) krävde 1990 att medlemsstaterna upprättade beredskapsplaner med detaljerade åtgärder att vidta vid ett utbrott av mul- och klövsjuka. Genom planerna skulle det bli möjligt att få fram anläggningar, utrustning, personal och all annan lämplig materiel som krävs för att snabbt och säkert kunna hejda ett utbrott. Kommissionen skulle fastställa kriterier för utarbetandet av planerna, och därefter undersöka dem för att se om man genom dem kunde nå det uppsatta målet samt ge förslag på eventuella ändringar till medlemsstaten. Kommissionen hade också planerat att planerna senare skulle kunna kompletteras eller ändras med hänsyn till hur situationen utvecklades.

| 30. | År 1991 fastställde kommissionen de minimikriterier som medlemsstaternas beredskapsplaner (45) skulle uppfylla. Kriterierna skulle syfta till att man med hjälp av beredskapsplanerna snabbt skulle kunna mobilisera vad som behövs för att vid ett utbrott av mul- och klövsjuka snabbt och effektivt kunna utrota sjukdomen. Även om kommissionen krävde att medlemsstaterna införde en basorganisation för att hantera sådana kriser, med kriscentraler, lokala beredskapscentraler och personal med ansvar för beredskapsåtgärderna, konstaterar revisionsrätten att kommissionen inte ställde krav på ett antal viktiga upplysningar eller villkor för bekämpning, eller på en ändamålsenlig organisation av ekonomi och administration, och särskilt






  a) | anvisningar för personal och nödvändiga medel vid olika scenarier (optimistiskt, mellanliggande och pessimistiskt) och hur denna personal och dessa medel skulle mobiliseras, |
| --- | --- | --- |

30.

År 1991 fastställde kommissionen de minimikriterier som medlemsstaternas beredskapsplaner (45) skulle uppfylla. Kriterierna skulle syfta till att man med hjälp av beredskapsplanerna snabbt skulle kunna mobilisera vad som behövs för att vid ett utbrott av mul- och klövsjuka snabbt och effektivt kunna utrota sjukdomen. Även om kommissionen krävde att medlemsstaterna införde en basorganisation för att hantera sådana kriser, med kriscentraler, lokala beredskapscentraler och personal med ansvar för beredskapsåtgärderna, konstaterar revisionsrätten att kommissionen inte ställde krav på ett antal viktiga upplysningar eller villkor för bekämpning, eller på en ändamålsenlig organisation av ekonomi och administration, och särskilt

a)

anvisningar för personal och nödvändiga medel vid olika scenarier (optimistiskt, mellanliggande och pessimistiskt) och hur denna personal och dessa medel skulle mobiliseras,

| b) | förnyad översyn av beredskapsplanerna mot bakgrund av gjorda erfarenheter, spridningen av dem till uppfödare och anordnande av regelbundna simuleringsövningar, |
| --- | --- |

b)

förnyad översyn av beredskapsplanerna mot bakgrund av gjorda erfarenheter, spridningen av dem till uppfödare och anordnande av regelbundna simuleringsövningar,

| c) | kriterier för användning av nödvaccinering, |
| --- | --- |

c)

kriterier för användning av nödvaccinering,

| d) | upplysningar om vilka förfaranden som införts för att registrera slaktade djur, värdet av dem, gjorda utbetalningar och vilka dubbelkontroller som görs med existerande databaser för veterinärer eller för identifiering av djur, |
| --- | --- |

d)

upplysningar om vilka förfaranden som införts för att registrera slaktade djur, värdet av dem, gjorda utbetalningar och vilka dubbelkontroller som görs med existerande databaser för veterinärer eller för identifiering av djur,

| e) | systemet för snabbrekrytering av värderingsmän och allmänna principer för ersättningen till dem, |
| --- | --- |

e)

systemet för snabbrekrytering av värderingsmän och allmänna principer för ersättningen till dem,

| f) | systemet för kompensation till uppfödare och om det träder i kraft före eller efter slakt. |
| --- | --- |

f)

systemet för kompensation till uppfödare och om det träder i kraft före eller efter slakt.

| 31. | Kommissionen har inte reviderat dessa kriterier sedan 1991. Mellan 1993 och 1995 antog kommissionen medlemsstaternas beredskapsplaner. Under denna process begränsade kommissionen sig emellertid till en undersökning på papper utan att kontrollera de uppgivna åtgärderna på plats. Tvärtemot vad man säger i sitt svar på punkt 33 var kommissionens riktlinjer för utarbetandet av beredskapsplaner från 1995 (46) begränsade till att begära av medlemsstaterna att deras veterinärväsende skulle ha tillräcklig kapacitet för att, när som helst, kunna behandla upp till tio utbrott, och man begärde inte att de skulle planera för att kunna utöka sina tjänster beroende på den epidemiologiska situationen. Dessutom utfördes inte kommissionens (OAV:s) första inspektioner på plats av dessa beredskapsplaner i de medlemsstater som drabbades av mul- och klövsjuka förrän i slutet av 2001 och under budgetåret 2002, efter krisen. Europaparlamentet har också visat att kommissionen inte före krisen med önskvärd skyndsamhet hade kontrollerat medlemsstaternas beredskapsplaner. Vidare konstateras att bortsett från kontrollerna i anslutning till godkännandet av beredskapsplaner, hade införandet av beredskapsplanerna i Förenade kungariket, Nederländerna och Frankrike inte kontrollerats innan epidemin bröt ut 2001 (47). |
| --- | --- |

31.

Kommissionen har inte reviderat dessa kriterier sedan 1991. Mellan 1993 och 1995 antog kommissionen medlemsstaternas beredskapsplaner. Under denna process begränsade kommissionen sig emellertid till en undersökning på papper utan att kontrollera de uppgivna åtgärderna på plats. Tvärtemot vad man säger i sitt svar på punkt 33 var kommissionens riktlinjer för utarbetandet av beredskapsplaner från 1995 (46) begränsade till att begära av medlemsstaterna att deras veterinärväsende skulle ha tillräcklig kapacitet för att, när som helst, kunna behandla upp till tio utbrott, och man begärde inte att de skulle planera för att kunna utöka sina tjänster beroende på den epidemiologiska situationen. Dessutom utfördes inte kommissionens (OAV:s) första inspektioner på plats av dessa beredskapsplaner i de medlemsstater som drabbades av mul- och klövsjuka förrän i slutet av 2001 och under budgetåret 2002, efter krisen. Europaparlamentet har också visat att kommissionen inte före krisen med önskvärd skyndsamhet hade kontrollerat medlemsstaternas beredskapsplaner. Vidare konstateras att bortsett från kontrollerna i anslutning till godkännandet av beredskapsplaner, hade införandet av beredskapsplanerna i Förenade kungariket, Nederländerna och Frankrike inte kontrollerats innan epidemin bröt ut 2001 (47).

| 32. | Följaktligen var medlemsstaternas planer, även om de hade antagits av kommissionen, inte anpassade till en kris av stor omfattning som saknade motstycke och var svår att förutsäga. I planerna förutsågs varken ett pessimistiskt scenario och det ökade behovet av medel för att kunna hantera detta, eller vilken organisation för administration och ekonomi som skulle krävas. |
| --- | --- |

32.

Följaktligen var medlemsstaternas planer, även om de hade antagits av kommissionen, inte anpassade till en kris av stor omfattning som saknade motstycke och var svår att förutsäga. I planerna förutsågs varken ett pessimistiskt scenario och det ökade behovet av medel för att kunna hantera detta, eller vilken organisation för administration och ekonomi som skulle krävas.

| 33. | Som exempel hade inte den plan som Förenade kungariket överlämnade till kommissionen genomgått någon grundlig översyn sedan den antogs 1991. I enlighet med kommissionens riktlinjer innehöll den inget pessimistiskt scenario (48) och även i den nationella planen, på lokal nivå, omfattade inte scenariot fler än tio utbrott samtidigt (49) och det fanns inga förfaranden för att snabbt öka nödvändiga resurser för hantering av slakt och destruering. Det angavs inget system för snabbrekrytering av värderingsmän och allmänna principer för ersättningen till dem. Planen hade inte distribuerats till uppfödarna eller deras representanter. När det gäller Frankrike kunde man genom planen framgångsrikt behandla de två utbrott som ägde rum samtidigt men det saknades beredskap för det ökade behovet av resurser som ett mer pessimistiskt scenario skulle medföra. I den irländska planen förutsågs behandling av tio utbrott samtidigt. Endast Nederländerna, med erfarenhet av svinpestkrisen, hade förutsett det ökade behovet av resurser som krävdes för behandlingen av deras 26 utbrott, och använde sig av nödvaccinering så snart det visade sig att resurserna inte räckte till för snabb slakt. |
| --- | --- |

33.

Som exempel hade inte den plan som Förenade kungariket överlämnade till kommissionen genomgått någon grundlig översyn sedan den antogs 1991. I enlighet med kommissionens riktlinjer innehöll den inget pessimistiskt scenario (48) och även i den nationella planen, på lokal nivå, omfattade inte scenariot fler än tio utbrott samtidigt (49) och det fanns inga förfaranden för att snabbt öka nödvändiga resurser för hantering av slakt och destruering. Det angavs inget system för snabbrekrytering av värderingsmän och allmänna principer för ersättningen till dem. Planen hade inte distribuerats till uppfödarna eller deras representanter. När det gäller Frankrike kunde man genom planen framgångsrikt behandla de två utbrott som ägde rum samtidigt men det saknades beredskap för det ökade behovet av resurser som ett mer pessimistiskt scenario skulle medföra. I den irländska planen förutsågs behandling av tio utbrott samtidigt. Endast Nederländerna, med erfarenhet av svinpestkrisen, hade förutsett det ökade behovet av resurser som krävdes för behandlingen av deras 26 utbrott, och använde sig av nödvaccinering så snart det visade sig att resurserna inte räckte till för snabb slakt.

| 34. | Kommissionens internrevision har visat att Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd, som ständigt är utsatt för kriser på djurområdet, hade infört standardiserade rutiner som bedömdes vara effektiva, men dessa arbetsmetoder hade inte dokumenterats i skrift. Det fanns inte heller utrustning eller handböcker för krishantering. Även om kommissionen agerade snabbt i anslutning till krisen (se punkt 44) anser revisionsrätten att om kommissionen hade varit väl förberedd, särskilt i fråga om finansiella bestämmelser för ersättning till medlemsstaterna (se punkterna 74–81), skulle vissa av de problem som uppstod under krisen 2001 ha kunnat undvikas. |
| --- | --- |

34.

Kommissionens internrevision har visat att Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd, som ständigt är utsatt för kriser på djurområdet, hade infört standardiserade rutiner som bedömdes vara effektiva, men dessa arbetsmetoder hade inte dokumenterats i skrift. Det fanns inte heller utrustning eller handböcker för krishantering. Även om kommissionen agerade snabbt i anslutning till krisen (se punkt 44) anser revisionsrätten att om kommissionen hade varit väl förberedd, särskilt i fråga om finansiella bestämmelser för ersättning till medlemsstaterna (se punkterna 74–81), skulle vissa av de problem som uppstod under krisen 2001 ha kunnat undvikas.

Ofullständig identifiering och otillräcklig spårning av djur av raser som är mottagliga för mul- och klövsjuka

| 35. | På gemenskapsnivå är systemet för att identifiera och registrera enskilda nötkreatur obligatoriskt (50). Trots detta kan revisionsrätten konstatera att systemet inte garanterar att det går att spåra nötkreatur som förflyttas inom gemenskapen eller över gemenskapens yttre gränser. Förflyttningarna gäller 3 miljoner kreatur per år (omkring 4 % av antalet djur). Dessutom är tillämpningen av systemet i medlemsstaterna bristfällig (51). När det gäller får, som drabbades mest av krisen 2001, liksom svin, var från den 1 januari 1995 till och med november 2003 identifiering endast obligatorisk för partier (52). OAV konstaterade i samband med krisen att systemet för identifiering i parti hade tillämpats på ett bristfälligt sätt i tre av de fyra medlemsstater som hade drabbats av mul- och klövsjuka (53). |
| --- | --- |

35.

På gemenskapsnivå är systemet för att identifiera och registrera enskilda nötkreatur obligatoriskt (50). Trots detta kan revisionsrätten konstatera att systemet inte garanterar att det går att spåra nötkreatur som förflyttas inom gemenskapen eller över gemenskapens yttre gränser. Förflyttningarna gäller 3 miljoner kreatur per år (omkring 4 % av antalet djur). Dessutom är tillämpningen av systemet i medlemsstaterna bristfällig (51). När det gäller får, som drabbades mest av krisen 2001, liksom svin, var från den 1 januari 1995 till och med november 2003 identifiering endast obligatorisk för partier (52). OAV konstaterade i samband med krisen att systemet för identifiering i parti hade tillämpats på ett bristfälligt sätt i tre av de fyra medlemsstater som hade drabbats av mul- och klövsjuka (53).

| 36. | Att gemenskapslagstiftningen inte krävde enskild identifiering av får och att identifieringen av dem i parti var bristfällig hindrade spårningen av misstänkta djur och försenade därigenom att de slaktades. I Förenade kungariket slaktades inte får som borde ha blivit slaktade, vilket ökade riskerna för att viruset skulle spridas. |
| --- | --- |

36.

Att gemenskapslagstiftningen inte krävde enskild identifiering av får och att identifieringen av dem i parti var bristfällig hindrade spårningen av misstänkta djur och försenade därigenom att de slaktades. I Förenade kungariket slaktades inte får som borde ha blivit slaktade, vilket ökade riskerna för att viruset skulle spridas.

| 37. | Vidare tillät gemenskapslagstiftningen (54) att medlemsstaterna i det obligatoriska registret över jordbruksföretag på dess territorium som håller djur – ett register som de skall upprätta och uppdatera – lät bli att ta upp små jordbruksföretag med högst tre får eller getter som inte uppfödaren begär bidrag för. I Nederländerna upptäckte den ansvariga myndigheten under krisen att 18 000 små jordbruksföretag eller enskilda med endast ett mycket begränsat antal djur varken var registrerade eller kända, vilket utgör ytterligare en risk för att man inte i tid kan spåra upp alla djur som skall slaktas. Samma problem påvisades av OAV i Frankrike. |
| --- | --- |

37.

Vidare tillät gemenskapslagstiftningen (54) att medlemsstaterna i det obligatoriska registret över jordbruksföretag på dess territorium som håller djur – ett register som de skall upprätta och uppdatera – lät bli att ta upp små jordbruksföretag med högst tre får eller getter som inte uppfödaren begär bidrag för. I Nederländerna upptäckte den ansvariga myndigheten under krisen att 18 000 små jordbruksföretag eller enskilda med endast ett mycket begränsat antal djur varken var registrerade eller kända, vilket utgör ytterligare en risk för att man inte i tid kan spåra upp alla djur som skall slaktas. Samma problem påvisades av OAV i Frankrike.

Brister i Animosystemet hade inte åtgärdats före krisen

| 38. | Genom genomskapslagstiftning (55) infördes 1990 ett datasystem för att knyta samman veterinärmyndigheter i syfte att underlätta informationsutbyte om djurförflyttningar mellan ansvariga myndigheter i ursprungsområdet och i den medlemsstat dit förflyttningen sker. Detta system kallas Animo (56). Kommissionen utformade1991 en mall för meddelanden som skall överföras via systemet (57). |
| --- | --- |

38.

Genom genomskapslagstiftning (55) infördes 1990 ett datasystem för att knyta samman veterinärmyndigheter i syfte att underlätta informationsutbyte om djurförflyttningar mellan ansvariga myndigheter i ursprungsområdet och i den medlemsstat dit förflyttningen sker. Detta system kallas Animo (56). Kommissionen utformade1991 en mall för meddelanden som skall överföras via systemet (57).

| 39. | Redan före krisen 2001 hade OAV emellertid påpekat att det inte i Animomeddelandena nämndes var transiteringen ägde rum under förflyttningen av djur mellan en avsändande och en mottagande medlemsstat. Det ursprungliga jordbruksföretaget angavs inte heller i meddelandemallen. Även revisionsrätten konstaterade bristerna i detta system i sin särskilda rapport om svinpest (58). Trots de ändringar av bestämmelserna som föreslagits av OAV och revisionsrätten hade kommissionen inte lämnat något förslag till översyn av Animosystemet. |
| --- | --- |

39.

Redan före krisen 2001 hade OAV emellertid påpekat att det inte i Animomeddelandena nämndes var transiteringen ägde rum under förflyttningen av djur mellan en avsändande och en mottagande medlemsstat. Det ursprungliga jordbruksföretaget angavs inte heller i meddelandemallen. Även revisionsrätten konstaterade bristerna i detta system i sin särskilda rapport om svinpest (58). Trots de ändringar av bestämmelserna som föreslagits av OAV och revisionsrätten hade kommissionen inte lämnat något förslag till översyn av Animosystemet.

| 40. | Under krisen 2001, när det första utbrottet i Förenade kungariket bekräftats, behövde övriga medlemsstater få fram vilka får som importerats därifrån under den senaste månaden för att kunna höja övervakningen av dessa djur som skulle kunna vara smittbärare. Det var absolut nödvändigt att känna till det ursprungliga jordbruksföretaget och var djuren transiterat. Men meddelandena i Animo innehöll fortfarande inte dessa grundläggande upplysningar. |
| --- | --- |

40.

Under krisen 2001, när det första utbrottet i Förenade kungariket bekräftats, behövde övriga medlemsstater få fram vilka får som importerats därifrån under den senaste månaden för att kunna höja övervakningen av dessa djur som skulle kunna vara smittbärare. Det var absolut nödvändigt att känna till det ursprungliga jordbruksföretaget och var djuren transiterat. Men meddelandena i Animo innehöll fortfarande inte dessa grundläggande upplysningar.

| 41. | Dessa två brister innebar att lokaliseringen och slakten av djur som misstänktes vara smittade försenades under krisen 2001 (se ruta 2). Nederländernas jordbruksministerium angav särskilt till revisionsrätten att obligatorisk angivelse av transiteringsövergång skulle ha gjort bekämpningen av sjukdomen mycket effektivare, särskilt under den kritiska inledningsfasen.


  Under krisen var det svårt för myndigheterna i Förenade kungariket att följa spåret tillbaka till det ursprungliga jordbruksföretag varifrån de får som exporterats till övriga medlemsstater härstammade, liksom att fastställa om fåren i fråga kom från ett smittat företag eftersom dessa uppgifter inte angavs i Animomeddelandena. De kunde inte fastställa ett sådant samband förrän efter en period på mellan 6 och 16 dagar, efter att det bekräftats att det ursprungliga jordbruksföretaget var smittat. De kunde därför inte i tid varna de medlemsstater som hade importerat får om smittorisken. Till följd av otillräcklig information var de mottagande medlemsstaterna tvungna att genomföra slakt i förebyggande syfte av samtliga får som importerats från Förenade kungariket och som kunde identifieras eftersom det inte gick att skilja ut misstänkta får från får som inte var misstänkta.
  Avsaknaden av system för att spåra får visade på de franska myndigheternas svårigheter att finna de jordbruksföretag i Frankrike som var slutmottagare av får som importerats från Förenade kungariket. På ministeriet var man inte heller säker på att ha slaktat samtliga importerade får vilket innebar att smittorisken eventuellt fortfarande kvarstod. I Nederländerna innebar det faktum att transiteringsövergången inte anges i Animomeddelandena att man inte kunde spåra de djur som kommit från Irland förrän efter en dag. Dessa djur hade transiterat via ett stopp i närheten av det jordbruksföretag i Frankrike (Mayenne) som visade sig vara drabbat av ett utbrott tre veckor senare, efter import av brittiska smittade får. Den tid som gick åt för att återfinna dokumenten gjorde att skyddsåtgärderna försenades. |
| --- | --- |

41.

Dessa två brister innebar att lokaliseringen och slakten av djur som misstänktes vara smittade försenades under krisen 2001 (se ruta 2). Nederländernas jordbruksministerium angav särskilt till revisionsrätten att obligatorisk angivelse av transiteringsövergång skulle ha gjort bekämpningen av sjukdomen mycket effektivare, särskilt under den kritiska inledningsfasen.

Under krisen var det svårt för myndigheterna i Förenade kungariket att följa spåret tillbaka till det ursprungliga jordbruksföretag varifrån de får som exporterats till övriga medlemsstater härstammade, liksom att fastställa om fåren i fråga kom från ett smittat företag eftersom dessa uppgifter inte angavs i Animomeddelandena. De kunde inte fastställa ett sådant samband förrän efter en period på mellan 6 och 16 dagar, efter att det bekräftats att det ursprungliga jordbruksföretaget var smittat. De kunde därför inte i tid varna de medlemsstater som hade importerat får om smittorisken. Till följd av otillräcklig information var de mottagande medlemsstaterna tvungna att genomföra slakt i förebyggande syfte av samtliga får som importerats från Förenade kungariket och som kunde identifieras eftersom det inte gick att skilja ut misstänkta får från får som inte var misstänkta.
  Avsaknaden av system för att spåra får visade på de franska myndigheternas svårigheter att finna de jordbruksföretag i Frankrike som var slutmottagare av får som importerats från Förenade kungariket. På ministeriet var man inte heller säker på att ha slaktat samtliga importerade får vilket innebar att smittorisken eventuellt fortfarande kvarstod. I Nederländerna innebar det faktum att transiteringsövergången inte anges i Animomeddelandena att man inte kunde spåra de djur som kommit från Irland förrän efter en dag. Dessa djur hade transiterat via ett stopp i närheten av det jordbruksföretag i Frankrike (Mayenne) som visade sig vara drabbat av ett utbrott tre veckor senare, efter import av brittiska smittade får. Den tid som gick åt för att återfinna dokumenten gjorde att skyddsåtgärderna försenades.

Begränsningar av djurförflyttningar inom medlemsstaternas samlade territorium

| 42. | För att begränsa riskerna för att en epizootisk sjukdom sprider sig anges i direktiv 85/511/EEG att djurförflyttningar omedelbart skall begränsas i skydds- och övervakningszoner med en minsta radie på 10 km som skall upprättas runt smittade jordbruksföretag. Dessa åtgärder genomfördes i Förenade kungariket men var i sig inte tillräckliga för att hejda att den epizootiska sjukdomen spred sig på grund av omfattningen av den nedsmittning som ägt rum redan innan det första utbrottet upptäcktes. |
| --- | --- |

42.

För att begränsa riskerna för att en epizootisk sjukdom sprider sig anges i direktiv 85/511/EEG att djurförflyttningar omedelbart skall begränsas i skydds- och övervakningszoner med en minsta radie på 10 km som skall upprättas runt smittade jordbruksföretag. Dessa åtgärder genomfördes i Förenade kungariket men var i sig inte tillräckliga för att hejda att den epizootiska sjukdomen spred sig på grund av omfattningen av den nedsmittning som ägt rum redan innan det första utbrottet upptäcktes.

| 43. | Förenade kungariket stoppade inte djurförflyttningar inom hela landets territorium förrän tre dagar efter det att epidemin officiellt hade bekräftats. På grundval av bestämmelserna i artikel 10 fjärde stycket i direktiv 90/425/EEG antog kommissionen beslut 2001/190/EG som förbjöd djurförflyttningar i alla medlemsstater utom Förenade kungariket. Enligt rapporten från National Audit Office (det nationella revisionsorganet) smittades fler än 62 jordbruksföretag i sju andra grevskap mellan det att det första utbrottet bekräftades och att djurförflyttningarna inom Förenade kungariket stoppades (59), vilket ökade epidemins omfattning – och därmed kostnaderna för den – som av epidemiologer vid universitet beräknats till mer än det dubbla än vad de skulle ha blivit om man antagit begränsningar samma dag som sjukdomen bekräftades (60). |
| --- | --- |

43.

Förenade kungariket stoppade inte djurförflyttningar inom hela landets territorium förrän tre dagar efter det att epidemin officiellt hade bekräftats. På grundval av bestämmelserna i artikel 10 fjärde stycket i direktiv 90/425/EEG antog kommissionen beslut 2001/190/EG som förbjöd djurförflyttningar i alla medlemsstater utom Förenade kungariket. Enligt rapporten från National Audit Office (det nationella revisionsorganet) smittades fler än 62 jordbruksföretag i sju andra grevskap mellan det att det första utbrottet bekräftades och att djurförflyttningarna inom Förenade kungariket stoppades (59), vilket ökade epidemins omfattning – och därmed kostnaderna för den – som av epidemiologer vid universitet beräknats till mer än det dubbla än vad de skulle ha blivit om man antagit begränsningar samma dag som sjukdomen bekräftades (60).

KOMMISSIONENS INSATSER UNDER KRISEN

Kommissionens övervakning var ändamålsenlig

| 44. | Under krisen kunde kommissionens enheter nås 24 timmar om dygnet. Kommissionen vidtog snabbt de nödvändiga åtgärder som måste genomföras omedelbart, såsom att meddela medlemsstaterna att sjukdomen brutit ut, övervaka inklusive slakta får som importerats före krisens utbrott, stänga marknader etc. Många åtgärder som kommissionen vidtog under krisen på veterinärområdet bedömdes av medlemsstaterna som snabba och adekvata. |
| --- | --- |

44.

Under krisen kunde kommissionens enheter nås 24 timmar om dygnet. Kommissionen vidtog snabbt de nödvändiga åtgärder som måste genomföras omedelbart, såsom att meddela medlemsstaterna att sjukdomen brutit ut, övervaka inklusive slakta får som importerats före krisens utbrott, stänga marknader etc. Många åtgärder som kommissionen vidtog under krisen på veterinärområdet bedömdes av medlemsstaterna som snabba och adekvata.

| 45. | En jämförelse mellan datumen för OAV:s inspektioner och de uppkomna kriserna visar att OAV, när det gäller själva krisen, lyckades göra sina inspektioner vid rätt tidpunkt, även om det innebar att planerade besök fick skjutas upp till ett senare datum. Under krisen skyndade man på de normala förfarandena och OAV:s inspektionsrapporter fanns tillgängliga inom två månader, efter det att man tagit hänsyn till kommentarer från andra avdelningar inom Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd liksom till medlemsstaternas svar. |
| --- | --- |

45.

En jämförelse mellan datumen för OAV:s inspektioner och de uppkomna kriserna visar att OAV, när det gäller själva krisen, lyckades göra sina inspektioner vid rätt tidpunkt, även om det innebar att planerade besök fick skjutas upp till ett senare datum. Under krisen skyndade man på de normala förfarandena och OAV:s inspektionsrapporter fanns tillgängliga inom två månader, efter det att man tagit hänsyn till kommentarer från andra avdelningar inom Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd liksom till medlemsstaternas svar.

Brister i bekämpningsstrategin och tillämpningen av den i medlemsstaterna

| 46. | Trots detta hann vissa brister i bekämpningsstrategin som OAV påtalat i fråga om Förenade kungariket, det land som var hårdast drabbat av krisen, inte åtgärdas i tid eftersom detta krävde att kommissionen och medlemsstaterna gjorde en grundläggande översyn av de aktuella åtgärderna. Bristerna förtjänar att uppmärksammas eftersom de kan komma att beröra andra medlemsstater. De viktigaste är:






  a) | Stor brist på statligt anställda veterinärer. |
| --- | --- | --- |

46.

Trots detta hann vissa brister i bekämpningsstrategin som OAV påtalat i fråga om Förenade kungariket, det land som var hårdast drabbat av krisen, inte åtgärdas i tid eftersom detta krävde att kommissionen och medlemsstaterna gjorde en grundläggande översyn av de aktuella åtgärderna. Bristerna förtjänar att uppmärksammas eftersom de kan komma att beröra andra medlemsstater. De viktigaste är:

a)

Stor brist på statligt anställda veterinärer.

| b) | En bekämpningsstrategi vars effektivitet är beroende av att uppfödarna genast anmäler sjukdomen. |
| --- | --- |

b)

En bekämpningsstrategi vars effektivitet är beroende av att uppfödarna genast anmäler sjukdomen.

| c) | Oacceptabla dröjsmål i några fall för att identifiera, bekräfta, slakta och destruera misstänkta fall (61). |
| --- | --- |

c)

Oacceptabla dröjsmål i några fall för att identifiera, bekräfta, slakta och destruera misstänkta fall (61).

| 47. | Revisionsrätten har vid sin granskning konstaterat liknande brister som de som konstaterades av OAV. De redovisas nedan. |
| --- | --- |

47.

Revisionsrätten har vid sin granskning konstaterat liknande brister som de som konstaterades av OAV. De redovisas nedan.

Färre veterinärer

| 48. | I sin rapport från 1989 ansåg kommissionen (62) att en förutsättning för att med framgång kunna överge systemet med förebyggande vaccinering var att det fanns ett effektivt övervakningssystem med statligt anställda veterinärer. Samtidigt som rådet har infört ett antal kontroller av sjukdomar som berättigar till gemenskapsbidrag har det inte införts något gemenskapsstöd till veterinärkontroller av icke-endemiska sjukdomar, vilket innebär att mul- och klövsjuka utesluts. Efter krisen 2001, som visade på den generella minskningen av personal vid statliga veterinärväsenden, lyfte Europaparlamentet (63) och den internationella konferensen i december 2001 (64) fram frågan om epidemiologisk övervakning av besättningar och dess finansiering som ett effektivt sätt att förebygga sjukdomen. Denna fråga, som ju berör samtliga epizootiska sjukdomar, har ännu inte besvarats på gemenskapsnivå. |
| --- | --- |

48.

I sin rapport från 1989 ansåg kommissionen (62) att en förutsättning för att med framgång kunna överge systemet med förebyggande vaccinering var att det fanns ett effektivt övervakningssystem med statligt anställda veterinärer. Samtidigt som rådet har infört ett antal kontroller av sjukdomar som berättigar till gemenskapsbidrag har det inte införts något gemenskapsstöd till veterinärkontroller av icke-endemiska sjukdomar, vilket innebär att mul- och klövsjuka utesluts. Efter krisen 2001, som visade på den generella minskningen av personal vid statliga veterinärväsenden, lyfte Europaparlamentet (63) och den internationella konferensen i december 2001 (64) fram frågan om epidemiologisk övervakning av besättningar och dess finansiering som ett effektivt sätt att förebygga sjukdomen. Denna fråga, som ju berör samtliga epizootiska sjukdomar, har ännu inte besvarats på gemenskapsnivå.

| 49. | I Cumbria-regionen, som var hårdast drabbad av mul- och klövsjuka, där det finns fyra miljoner får, över 880 000 nötkreatur och 170 000 svin hade antalet statligt anställda veterinärer minskat från 27 år 1967 till endast nio 2001 (65). Statistiken (66) visar att Förenade kungariket hade 9,5 statligt anställda veterinärer för varje miljon djur (nötkreatur, får och svin) jämfört med ett genomsnitt på över 20 veterinärer per miljon djur i övriga medlemsstater. På grund av minskningen av antalet statsanställda veterinärer i Förenade kungariket och förseningen i användandet av extrapersonal (67) minskade effektiviteten i åtgärderna för att bekämpa epidemin väsentligt. Förenade kungarikets nationella revisionsorgan har konstaterat (68) att fram till april 2001 ökade antalet statsanställda veterinärer verksamma i Förenade kungariket under krisen långsammare än antalet utbrott. Detta är anledningen till att slakten försenades vilket beskrivs i punkterna 57 och 58 och i ruta 3. |
| --- | --- |

49.

I Cumbria-regionen, som var hårdast drabbad av mul- och klövsjuka, där det finns fyra miljoner får, över 880 000 nötkreatur och 170 000 svin hade antalet statligt anställda veterinärer minskat från 27 år 1967 till endast nio 2001 (65). Statistiken (66) visar att Förenade kungariket hade 9,5 statligt anställda veterinärer för varje miljon djur (nötkreatur, får och svin) jämfört med ett genomsnitt på över 20 veterinärer per miljon djur i övriga medlemsstater. På grund av minskningen av antalet statsanställda veterinärer i Förenade kungariket och förseningen i användandet av extrapersonal (67) minskade effektiviteten i åtgärderna för att bekämpa epidemin väsentligt. Förenade kungarikets nationella revisionsorgan har konstaterat (68) att fram till april 2001 ökade antalet statsanställda veterinärer verksamma i Förenade kungariket under krisen långsammare än antalet utbrott. Detta är anledningen till att slakten försenades vilket beskrivs i punkterna 57 och 58 och i ruta 3.

Incitamentet för att omedelbart anmäla sjukdomen och respektera begränsningarna av djurförflyttningar var otillräckligt

| 50. | Att sjukdomen omedelbart anmäls är grundläggande för att den snabbt skall kunna utrotas. Gemenskapslagstiftningen syftar både till att uppfödaren snabbt anmäler sjukdomen till sin överordnande myndighet och att medlemsstaten anmäler till kommissionen. För den första av dessa anmälningar ålägger direktiv 85/511/EEG medlemsstaterna att se till att misstanke om eller förekomst av mul- och klövsjuka genast anmäls till dem. |
| --- | --- |

50.

Att sjukdomen omedelbart anmäls är grundläggande för att den snabbt skall kunna utrotas. Gemenskapslagstiftningen syftar både till att uppfödaren snabbt anmäler sjukdomen till sin överordnande myndighet och att medlemsstaten anmäler till kommissionen. För den första av dessa anmälningar ålägger direktiv 85/511/EEG medlemsstaterna att se till att misstanke om eller förekomst av mul- och klövsjuka genast anmäls till dem.

| 51. | Paradoxalt nog, med tanke på att framgången med gemenskapens bekämpning av mul- och klövsjuka till stor del vilar på uppfödarna själva eftersom de är de första som ser sina djurs fysiska tillstånd och först kan anmäla sjukdom, krävs inte i gemenskapslagstiftningen att medlemsstaterna gör uppfödarna delaktiga i bekämpningsåtgärderna, att de rådfrågar dem om beredskapsplanerna, informerar dem om olika epizootiska sjukdomar och om åtgärder som omedelbart skall vidtas, ger dem ansvar eller på alla sätt uppmanar dem att snabbt anmäla sjukdom. |
| --- | --- |

51.

Paradoxalt nog, med tanke på att framgången med gemenskapens bekämpning av mul- och klövsjuka till stor del vilar på uppfödarna själva eftersom de är de första som ser sina djurs fysiska tillstånd och först kan anmäla sjukdom, krävs inte i gemenskapslagstiftningen att medlemsstaterna gör uppfödarna delaktiga i bekämpningsåtgärderna, att de rådfrågar dem om beredskapsplanerna, informerar dem om olika epizootiska sjukdomar och om åtgärder som omedelbart skall vidtas, ger dem ansvar eller på alla sätt uppmanar dem att snabbt anmäla sjukdom.

| 52. | År 2001 hade inte den uppfödare, vars jordbruksföretag experterna vid det nationella referenslaboratoriet efter en epidemiologisk undersökning ansåg vara ursprunget till den epizootiska sjukdomen, informerat Förenade kungarikets behöriga myndighet om att hans djur var smittade. Sjukdomen upptäcktes efter ungefär en månad när den dök upp i en annan region och då fanns det enligt senare beräkningar redan 57 smittade jordbruksföretag (69). Under mellantiden (från den 1 till den 21 februari 2001) hade 49 796 djur exporterats till andra medlemsstater vilket ökade risken för att den epizootiska sjukdomen skulle spridas utanför Förenade kungarikets gränser. |
| --- | --- |

52.

År 2001 hade inte den uppfödare, vars jordbruksföretag experterna vid det nationella referenslaboratoriet efter en epidemiologisk undersökning ansåg vara ursprunget till den epizootiska sjukdomen, informerat Förenade kungarikets behöriga myndighet om att hans djur var smittade. Sjukdomen upptäcktes efter ungefär en månad när den dök upp i en annan region och då fanns det enligt senare beräkningar redan 57 smittade jordbruksföretag (69). Under mellantiden (från den 1 till den 21 februari 2001) hade 49 796 djur exporterats till andra medlemsstater vilket ökade risken för att den epizootiska sjukdomen skulle spridas utanför Förenade kungarikets gränser.

| 53. | När det gäller anmälan från medlemsstaten till kommissionen och till de andra medlemsstaterna, var det i samband med krisen avgörande att dessa fick anmälan så snabbt som möjligt för att kunna vidta nödvändiga förebyggande åtgärder. Det finns ett krav (70) på att den berörda medlemsstaten skall göra en obligatorisk anmälan till kommissionen och övriga medlemsstater. För det första utbrottet gäller kravet emellertid endast inom 24 timmar från det att detta bekräftats genom en analys av prover tagna från djuren som utförts av ett specialiserat nationellt laboratorium. Denna fördröjning med 24 timmar skall alltså läggas till den tid som behövs för att utföra analyserna, samtidigt som bekräftelsen är ett vetenskapligt krav. |
| --- | --- |

53.

När det gäller anmälan från medlemsstaten till kommissionen och till de andra medlemsstaterna, var det i samband med krisen avgörande att dessa fick anmälan så snabbt som möjligt för att kunna vidta nödvändiga förebyggande åtgärder. Det finns ett krav (70) på att den berörda medlemsstaten skall göra en obligatorisk anmälan till kommissionen och övriga medlemsstater. För det första utbrottet gäller kravet emellertid endast inom 24 timmar från det att detta bekräftats genom en analys av prover tagna från djuren som utförts av ett specialiserat nationellt laboratorium. Denna fördröjning med 24 timmar skall alltså läggas till den tid som behövs för att utföra analyserna, samtidigt som bekräftelsen är ett vetenskapligt krav.

| 54. | För att råda bot på denna olägenhet har rådet (71) gett kommissionen möjlighet att upprätta ett varningssystem där den medlemsstat som drabbats av en epizootisk sjukdom snabbt kan informera kommissionen och andra medlemsstater om ett utbrott av mul- och klövsjuka. Den 20 februari, fem timmar efter det att sjukdomen officiellt bekräftats av det nationella referenslaboratoriet, anmälde Förenade kungariket i enlighet med föreskrifterna i gemenskapslagstiftningen det första utbrottet till kommissionen, vilket visar att tidsfristen på 24 timmar kan förkortas tack vare tillgången till moderna kommunikationsmedel. Kommissionen underättade omedelbart veterinärväsendet i övriga medlemsstater och blockerade nästa dag exporten från Förenade kungariket. Under mellantiden exporterades cirka 287 svin från Nordirland till Irländska republiken innan exportblockaden i praktiken trädde i kraft den 21 februari klockan 17. |
| --- | --- |

54.

För att råda bot på denna olägenhet har rådet (71) gett kommissionen möjlighet att upprätta ett varningssystem där den medlemsstat som drabbats av en epizootisk sjukdom snabbt kan informera kommissionen och andra medlemsstater om ett utbrott av mul- och klövsjuka. Den 20 februari, fem timmar efter det att sjukdomen officiellt bekräftats av det nationella referenslaboratoriet, anmälde Förenade kungariket i enlighet med föreskrifterna i gemenskapslagstiftningen det första utbrottet till kommissionen, vilket visar att tidsfristen på 24 timmar kan förkortas tack vare tillgången till moderna kommunikationsmedel. Kommissionen underättade omedelbart veterinärväsendet i övriga medlemsstater och blockerade nästa dag exporten från Förenade kungariket. Under mellantiden exporterades cirka 287 svin från Nordirland till Irländska republiken innan exportblockaden i praktiken trädde i kraft den 21 februari klockan 17.

| 55. | Lika viktigt som att sjukdomen omedelbart anmäls är det grundläggande för att begränsa mul- och klövsjuka att uppfödarna respekteterar begränsningar gällande djurförflyttningar. Medlemsstaterna har inom sina territorier konstaterat att det har begåtts överträdelser på dessa områden och ställt de berörda uppfödarna inför rätta. |
| --- | --- |

55.

Lika viktigt som att sjukdomen omedelbart anmäls är det grundläggande för att begränsa mul- och klövsjuka att uppfödarna respekteterar begränsningar gällande djurförflyttningar. Medlemsstaterna har inom sina territorier konstaterat att det har begåtts överträdelser på dessa områden och ställt de berörda uppfödarna inför rätta.

| 56. | I Förenade kungariket och Frankrike ställdes uppfödare som inte anmält sjukdomen eller respekterat begränsningarna gällande djurförflyttningar inför behöriga domstolar i dessa medlemsstater och dömdes att betala böter. Eftersom det i gemenskapslagstiftningen saknas ett villkorat samband mellan utbetalning av bidrag och respekt för grundläggande villkor i bekämpningsstrategin, såsom anmälan eller respekt för begränsningar gällande förflyttningar, hade dessa uppfödare rätt till hela sin kompensation (72). Denna brist gjorde att medlemsstaterna har kunnat kräva ersättning från kommissionen på belopp som de betalat ut till sina uppfödare (se punkt 77). |
| --- | --- |

56.

I Förenade kungariket och Frankrike ställdes uppfödare som inte anmält sjukdomen eller respekterat begränsningarna gällande djurförflyttningar inför behöriga domstolar i dessa medlemsstater och dömdes att betala böter. Eftersom det i gemenskapslagstiftningen saknas ett villkorat samband mellan utbetalning av bidrag och respekt för grundläggande villkor i bekämpningsstrategin, såsom anmälan eller respekt för begränsningar gällande förflyttningar, hade dessa uppfödare rätt till hela sin kompensation (72). Denna brist gjorde att medlemsstaterna har kunnat kräva ersättning från kommissionen på belopp som de betalat ut till sina uppfödare (se punkt 77).

Tidsåtgång före slakt

| 57. | För att ha rätt till ersättning från gemenskapen skall medlemsstaterna omedelbart slakta smittade djur, vilket anges i direktiv 85/511/EEG, så snart sjukdomen bekräftats officiellt. Omedelbar slakt är nödvändig för att undvika att viruset sprids. |
| --- | --- |

57.

För att ha rätt till ersättning från gemenskapen skall medlemsstaterna omedelbart slakta smittade djur, vilket anges i direktiv 85/511/EEG, så snart sjukdomen bekräftats officiellt. Omedelbar slakt är nödvändig för att undvika att viruset sprids.

| 58. | När det gäller sekundära utbrott, och om den epizootiska sjukdomen börjar breda ut sig, är det emellertid enligt gemenskapslagstiftningen tillåtet men inte obligatoriskt för medlemsstaterna att börja slakta djur så snart kliniska tecken på sjukdomen konstaterats av en auktoriserad veterinär. Det anges inte heller att djur skall slaktas innan värdet av dem fastställts och de administrativa förfarandena i anslutning till detta avslutats. Av detta följer att slakten genomfördes olika snabbt beroende på medlemsstaternas praxis och vilka personalresurser med avseende på veterinärer som fanns tillgängliga (se ruta 3) vilket medförde ökad risk för att den epizootiska sjukdomen skulle sprida sig.


  I Förenade kungariket väntade den behöriga myndigheten, i enlighet med gemenskapslagstiftningen, på att laboratoriet bekräftade infektionen innan man började slakta djur från det första utbrottet, och under tiden inträffade tre nya utbrott. För de hundra första utbrotten var tiden mellan det att smittan bekräftades och slakt, i de flesta fall, längre än tjugofyra timmar, och ända upp till sju dagar. Därefter övergick Förenade kungariket till att slakta på grundval av kliniska tecken på infektion. I 78 % av fallen bekräftade den senare analysen veterinärernas diagnos (se NAO:s rapport, tabell 38, s. 63).
  I övriga medlemsstater däremot genomfördes slakten vid utbrott så snart det fanns misstanke om smitta och innan slutresultaten av laboratorieanalyserna var tillgängliga. I Nederländerna, Frankrike och Irland genomfördes förebyggande slakt, särskilt av får som importerats från Förenade kungariket.
  I Förenade kungariket slaktades djuren efter värderingen som också skulle godkännas av uppfödaren, vilket försenade slakten av smittade djur. I Frankrike däremot gjordes värderingen av djuren efter slakt för att inte utrotandet av den epizootiska sjukdomen skulle försenas. |
| --- | --- |

58.

När det gäller sekundära utbrott, och om den epizootiska sjukdomen börjar breda ut sig, är det emellertid enligt gemenskapslagstiftningen tillåtet men inte obligatoriskt för medlemsstaterna att börja slakta djur så snart kliniska tecken på sjukdomen konstaterats av en auktoriserad veterinär. Det anges inte heller att djur skall slaktas innan värdet av dem fastställts och de administrativa förfarandena i anslutning till detta avslutats. Av detta följer att slakten genomfördes olika snabbt beroende på medlemsstaternas praxis och vilka personalresurser med avseende på veterinärer som fanns tillgängliga (se ruta 3) vilket medförde ökad risk för att den epizootiska sjukdomen skulle sprida sig.

I Förenade kungariket väntade den behöriga myndigheten, i enlighet med gemenskapslagstiftningen, på att laboratoriet bekräftade infektionen innan man började slakta djur från det första utbrottet, och under tiden inträffade tre nya utbrott. För de hundra första utbrotten var tiden mellan det att smittan bekräftades och slakt, i de flesta fall, längre än tjugofyra timmar, och ända upp till sju dagar. Därefter övergick Förenade kungariket till att slakta på grundval av kliniska tecken på infektion. I 78 % av fallen bekräftade den senare analysen veterinärernas diagnos (se NAO:s rapport, tabell 38, s. 63).
  I övriga medlemsstater däremot genomfördes slakten vid utbrott så snart det fanns misstanke om smitta och innan slutresultaten av laboratorieanalyserna var tillgängliga. I Nederländerna, Frankrike och Irland genomfördes förebyggande slakt, särskilt av får som importerats från Förenade kungariket.
  I Förenade kungariket slaktades djuren efter värderingen som också skulle godkännas av uppfödaren, vilket försenade slakten av smittade djur. I Frankrike däremot gjordes värderingen av djuren efter slakt för att inte utrotandet av den epizootiska sjukdomen skulle försenas.

KOMMISSIONENS INSATSER I FRÅGA OM ERSÄTTNINGSSYSTEMET

| 59. | Revisionsrätten och den myndighet som beviljar ansvarsfrihet hade före krisen delgett kommissionen rekommendationer varav vissa överensstämde med OAV:s konstateranden som nämns i punkt 46. När det gäller det ekonomiska området använde sig kommissionen inte av rekommendationer som revisionsrätten formulerade 1996, och inte heller av rekommendationerna från den myndighet som beviljar ansvarsfrihet inom ramen för svinpest och BSE, för att anpassa dessa till mul- och klövsjuka (se ruta 4).


  Förtydligande av bestämmelser och förfaranden för stödberättigande gällande medlemsstaternas utgifter och ersättningar till uppfödare (Särskild rapport nr 1/2000, punkt 80). Som svar på revisionsrättens årsrapport 1995 åtog sig kommissionen att utfärda direktiv till medlemsstaterna om förfaranden för och beräkning av ersättning; detta har inte skett.
  Samma medfinansieringsgrad för veterinära åtgärder och marknadsstödjande undantagsåtgärder (Särskild rapport nr 1/2000, punkt 79). Kommissionen åtog sig att göra det för svinpest, men medfinansieringsgraden varierar fortfarande beroende på vilken typ av djursjukdom det gäller.
  Förelägga rådet en översyn av bestämmelserna för att öka deltagandet från ägare som bedriver intensiv svinuppfödning i bekämpningsåtgärderna (Särskild rapport nr 1/2000, punkt 81). Kommissionen genomförde en jämförande studie av andra finansieringsformer men har inte medverkat till att det i medlemsstaterna införs system där uppfödarna bidrar till bekämpningen av mul- och klövsjuka. |
| --- | --- |

59.

Revisionsrätten och den myndighet som beviljar ansvarsfrihet hade före krisen delgett kommissionen rekommendationer varav vissa överensstämde med OAV:s konstateranden som nämns i punkt 46. När det gäller det ekonomiska området använde sig kommissionen inte av rekommendationer som revisionsrätten formulerade 1996, och inte heller av rekommendationerna från den myndighet som beviljar ansvarsfrihet inom ramen för svinpest och BSE, för att anpassa dessa till mul- och klövsjuka (se ruta 4).

Förtydligande av bestämmelser och förfaranden för stödberättigande gällande medlemsstaternas utgifter och ersättningar till uppfödare (Särskild rapport nr 1/2000, punkt 80). Som svar på revisionsrättens årsrapport 1995 åtog sig kommissionen att utfärda direktiv till medlemsstaterna om förfaranden för och beräkning av ersättning; detta har inte skett.
  Samma medfinansieringsgrad för veterinära åtgärder och marknadsstödjande undantagsåtgärder (Särskild rapport nr 1/2000, punkt 79). Kommissionen åtog sig att göra det för svinpest, men medfinansieringsgraden varierar fortfarande beroende på vilken typ av djursjukdom det gäller.
  Förelägga rådet en översyn av bestämmelserna för att öka deltagandet från ägare som bedriver intensiv svinuppfödning i bekämpningsåtgärderna (Särskild rapport nr 1/2000, punkt 81). Kommissionen genomförde en jämförande studie av andra finansieringsformer men har inte medverkat till att det i medlemsstaterna införs system där uppfödarna bidrar till bekämpningen av mul- och klövsjuka.

Kommissionen gav inte förslag på direktiv om förfaranden för och beräkning av medlemsstaternas ersättning till uppfödare

| 60. | I lagstiftningen (73) anges att kommissionen skall besluta om tillämpningsföreskrifter för gemenskapens specifika ekonomiska deltagande i utrotningen av mul- och klövsjuka. Där villkoras gemenskapens ersättning av medlemsstaternas utgifter till att särskilt uppfödarna skall ges ”skälig kompensation”, men detta uttryck specificeras inte närmare. I december 2000 gjorde rådet (74) kommissionen ensamansvarig för den direkta förvaltningen av dessa utgifter. Paradoxalt nog, med tanke på att kommissionen åtagit sig att lägga fram direktiv om systemet för ersättning till uppfödare i medlemsstaterna, anser den sig inte ha juridisk behörighet att göra detta. Följden har blivit att regelverket förblivit ofullständigt genom att kommissionen inte har lagt fram dessa direktiv. På grundval av den nuvarande rättsliga ramen begränsar sig kommissionen till att fastställa om medlemsstaternas utgifter berättigar ersättning från gemenskapen, utan att ge riktlinjer för medlemsstaternas beräkning av ersättningen som skall betalas till deras uppfödare. |
| --- | --- |

60.

I lagstiftningen (73) anges att kommissionen skall besluta om tillämpningsföreskrifter för gemenskapens specifika ekonomiska deltagande i utrotningen av mul- och klövsjuka. Där villkoras gemenskapens ersättning av medlemsstaternas utgifter till att särskilt uppfödarna skall ges ”skälig kompensation”, men detta uttryck specificeras inte närmare. I december 2000 gjorde rådet (74) kommissionen ensamansvarig för den direkta förvaltningen av dessa utgifter. Paradoxalt nog, med tanke på att kommissionen åtagit sig att lägga fram direktiv om systemet för ersättning till uppfödare i medlemsstaterna, anser den sig inte ha juridisk behörighet att göra detta. Följden har blivit att regelverket förblivit ofullständigt genom att kommissionen inte har lagt fram dessa direktiv. På grundval av den nuvarande rättsliga ramen begränsar sig kommissionen till att fastställa om medlemsstaternas utgifter berättigar ersättning från gemenskapen, utan att ge riktlinjer för medlemsstaternas beräkning av ersättningen som skall betalas till deras uppfödare.

| 61. | Vid den obligatoriska slakten av nötkreatur som drabbats av bovin spongiform encefalopati (75) däremot, begränsade kommissionen beloppen som medlemsstaterna skulle betala till sina uppfödare (76). De har tillåtelse att betala ut det rådande objektiva marknadsvärdet för varje djur, vilket fastställs på grundval av ett system för enskild och objektiv utvärdering, som de skall ha godkänt. Även om detta inte helt fyller kraven på ett ersättningssystem som är harmoniserat, rättvist och ekonomiskt, är det ändå att föredra framför avsaknad av definitioner på medlemsstaternas ersättningar till sina uppfödare vilket är fallet när det gäller mul- och klövsjuka. Att det saknats ram för ersättningarna har inneburit att uppfödarna behandlats på ett inkonsekvent och ojämlikt sätt beroende på deras geografiska placering och/eller vilken slaktmetod som valts, vilket beskrivs nedan. |
| --- | --- |

61.

Vid den obligatoriska slakten av nötkreatur som drabbats av bovin spongiform encefalopati (75) däremot, begränsade kommissionen beloppen som medlemsstaterna skulle betala till sina uppfödare (76). De har tillåtelse att betala ut det rådande objektiva marknadsvärdet för varje djur, vilket fastställs på grundval av ett system för enskild och objektiv utvärdering, som de skall ha godkänt. Även om detta inte helt fyller kraven på ett ersättningssystem som är harmoniserat, rättvist och ekonomiskt, är det ändå att föredra framför avsaknad av definitioner på medlemsstaternas ersättningar till sina uppfödare vilket är fallet när det gäller mul- och klövsjuka. Att det saknats ram för ersättningarna har inneburit att uppfödarna behandlats på ett inkonsekvent och ojämlikt sätt beroende på deras geografiska placering och/eller vilken slaktmetod som valts, vilket beskrivs nedan.

Olika ersättningssystem och oenhetliga utvärderingar

| 62. | Kompensationen för uppfödarnas direkta förluster, det vill säga bruttovärdet av deras slaktade djur, hade inte fastställts på förhand (utom i Nederländerna) vilket gjorde att medlemsstaterna måste göra detta under krisen när vissa prisreferenser inte var tillgängliga på grund av att marknaderna var stängda. De flesta medlemsstater hade fastställt prislistor som skulle användas som referens av de auktoriserade utvärderarna som hade till uppgift att värdera djuren, men det angavs inte att det handlade om takvärden. För vissa djurkategorier saknades prisreferenser. |
| --- | --- |

62.

Kompensationen för uppfödarnas direkta förluster, det vill säga bruttovärdet av deras slaktade djur, hade inte fastställts på förhand (utom i Nederländerna) vilket gjorde att medlemsstaterna måste göra detta under krisen när vissa prisreferenser inte var tillgängliga på grund av att marknaderna var stängda. De flesta medlemsstater hade fastställt prislistor som skulle användas som referens av de auktoriserade utvärderarna som hade till uppgift att värdera djuren, men det angavs inte att det handlade om takvärden. För vissa djurkategorier saknades prisreferenser.

| 63. | När det gäller jordbruksföretagens förluster (77) ersatte tre medlemsstater (Irland, Nederländerna och Förenade kungariket) inte dessa, vilket lämnade jordbrukarna utan tillgångar under minst tre veckor efter det att djuren slaktats och deras anläggning totalsanerats. I Frankrike ersatte de franska myndigheterna däremot uppfödarna för detta eftersom man ansåg att ”skälig kompensation” till uppfödarna borde täcka hela förlusten (djur och inkomster). Kommissionen godkände dock inte att detta skulle ersättas från gemenskapen. |
| --- | --- |

63.

När det gäller jordbruksföretagens förluster (77) ersatte tre medlemsstater (Irland, Nederländerna och Förenade kungariket) inte dessa, vilket lämnade jordbrukarna utan tillgångar under minst tre veckor efter det att djuren slaktats och deras anläggning totalsanerats. I Frankrike ersatte de franska myndigheterna däremot uppfödarna för detta eftersom man ansåg att ”skälig kompensation” till uppfödarna borde täcka hela förlusten (djur och inkomster). Kommissionen godkände dock inte att detta skulle ersättas från gemenskapen.

| 64. | Kontrakten som medlemsstaterna ingick med utvärderarna varierade och instruktionerna till utvärderarna var i vissa fall otillräckliga. Eftersom det saknades instruktioner från kommissionen till medlemsstaterna om värderingen av nötkreatur använde inte utvärderarna systemet för registrering och identifiering av nötkreatur (78), som innehåller viktiga uppgifter om djurets värde (ras, ålder och kön), när de fastställde värdet av nötkreatur, vilket gav stort utrymme för uppskattning. Identifieringen av nötkreaturen redovisades inte i värderingsblanketterna och ingenting visade att värderingarna hade granskats av överordnade värderingsmän eller av ministeriet. |
| --- | --- |

64.

Kontrakten som medlemsstaterna ingick med utvärderarna varierade och instruktionerna till utvärderarna var i vissa fall otillräckliga. Eftersom det saknades instruktioner från kommissionen till medlemsstaterna om värderingen av nötkreatur använde inte utvärderarna systemet för registrering och identifiering av nötkreatur (78), som innehåller viktiga uppgifter om djurets värde (ras, ålder och kön), när de fastställde värdet av nötkreatur, vilket gav stort utrymme för uppskattning. Identifieringen av nötkreaturen redovisades inte i värderingsblanketterna och ingenting visade att värderingarna hade granskats av överordnade värderingsmän eller av ministeriet.

| 65. | De system som införts av medlemsstaterna redovisas i ruta 5.


  Förenade kungariket, Irland och Nederländerna valde ett ersättningssystem som utgår från värdet på djuren och utesluter jordbruksföretagens förluster, medan Frankrike räknade in dessa vilket motsvarar ett tillägg i storleksordningen 30 % på djurens värde.
  I Förenade kungariket varierade systemet mellan en värdering av djurens värde som endast gjordes av värderingsmän, och ett blandat system där jordbrukarna kunde välja mellan antingen värdering enligt en prislista eller av en värderingsman. Denna standardprislista hade inte priser för alla kategorier av djur och inte heller något tak. Till följd av att de värderade beloppen ökade mycket kraftigt slutade man använda standardprislistan. Värderingsmännen hade inte fått detaljerade riktlinjer och anvisningarna var oklara beträffande huruvida djurbidrag som ännu inte hade betalats ut skulle inräknas i ersättningen, vilket gav upphov till olika praxis.
  I Irland tog den behöriga myndigheten varje månad fram en lista med exakta priser för alla kategorier nötboskap. När det gäller får var den behöriga myndighetens prislista emellertid ofullständig och innehöll inget tak.
  I Nederländerna hade referensprislistan fastställts i förväg av den behöriga myndigheten och de utvärderingsförfaranden som skulle följas fanns redan angivna i beredskapsplanen, vilket bidrog till att utvärderingarna av djurens värde blev noggrannare och mer enhetliga.
  I Frankrike hade man fastställt en schablontaxa för får, men för övriga djurkategorier gjorde den otillräckliga nationella rättsliga ramen att prefekturerna kunde välja olika system. |
| --- | --- |

65.

De system som införts av medlemsstaterna redovisas i ruta 5.

Förenade kungariket, Irland och Nederländerna valde ett ersättningssystem som utgår från värdet på djuren och utesluter jordbruksföretagens förluster, medan Frankrike räknade in dessa vilket motsvarar ett tillägg i storleksordningen 30 % på djurens värde.
  I Förenade kungariket varierade systemet mellan en värdering av djurens värde som endast gjordes av värderingsmän, och ett blandat system där jordbrukarna kunde välja mellan antingen värdering enligt en prislista eller av en värderingsman. Denna standardprislista hade inte priser för alla kategorier av djur och inte heller något tak. Till följd av att de värderade beloppen ökade mycket kraftigt slutade man använda standardprislistan. Värderingsmännen hade inte fått detaljerade riktlinjer och anvisningarna var oklara beträffande huruvida djurbidrag som ännu inte hade betalats ut skulle inräknas i ersättningen, vilket gav upphov till olika praxis.
  I Irland tog den behöriga myndigheten varje månad fram en lista med exakta priser för alla kategorier nötboskap. När det gäller får var den behöriga myndighetens prislista emellertid ofullständig och innehöll inget tak.
  I Nederländerna hade referensprislistan fastställts i förväg av den behöriga myndigheten och de utvärderingsförfaranden som skulle följas fanns redan angivna i beredskapsplanen, vilket bidrog till att utvärderingarna av djurens värde blev noggrannare och mer enhetliga.
  I Frankrike hade man fastställt en schablontaxa för får, men för övriga djurkategorier gjorde den otillräckliga nationella rättsliga ramen att prefekturerna kunde välja olika system.

| 66. | Eftersom det saknades tydlig gemenskapslagstiftning har systemen som infördes i medlemsstaterna lett till att ersättningarna till uppfödarna inte varit enhetliga. Höga värderingar av djurens värde i förhållande till deras värde i början av krisen har upptäckts i Förenade kungariket av det nationella revisionsorganet liksom av kommissionen och revisionsrätten. Tillägg på sammanlagt 4,2 miljoner euro i förhållande till den ursprungliga värderingen av deras djur har beviljats vissa uppfödare (Frankrike, Irland, Förenade kungariket). I andra fall har ersättningarna minskats (Nederländerna). De genomsnittliga ersättningar som utbetalades till uppfödare för nötkreatur och får var betydligt högre i Förenade kungariket än i andra medlemsstater, medan de var högst för svin i Frankrike (se ruta 6 och diagram 3).


  I Förenade kungariket var de utbetalade ersättningarna höga: Det nationella revisionsorganet (National Audit Office) har konstaterat att standardprislistan som användes under en del av krisen för att utvärdera djur, utgick från de högsta priserna som rådde precis före krisen. Kontraktet som ingicks med utvärderarna, där ersättningen kopplades till beräkningen av djurens värde, hade en inneboende risk för att beräkningen av värdet och följaktligen av de utbetalade ersättningarna, skulle öka otillbörligt. Kommissionen har beräknat att i genomsnitt kompenserades nötkreatur med mer än sitt dubbla värde, får med mer än två och en halv gång och svin med nästan dubbla sitt värde, vilket sammantaget ger en övervärdering på 811,7 miljoner euro i det belopp som deklarerades av den behöriga myndigheten.
  För Frankrikes del har kommissionen beräknat att övervärderingen av djur, som främst beror på att jordbruksföretagens förluster räknades in i kompensationen och på det alltför höga värde som åsattes svin, uppgick till 1,1 miljoner euro av det deklarerade beloppet.
  Tillägg i Irland (0,5 miljoner euro) och Förenade kungariket (1,7 miljoner euro) betalades till uppfödare som hade överklagat, men utan att värderingarna, som av den behöriga myndigheten bedömdes som mycket höga, ledde till att de utbetalade ersättningarna sänktes. I Frankrike höjdes schablontaxan för får, vilket, tillsammans med ersättning för destruering av djurkroppar, innebar ett tillägg på nästan 2 miljoner euro.
  I Nederländerna beslutade ministeriet att minska ersättningen för smittade djur med 50 % av deras värde. Följden blev att en uppfödare fick 50 % av värdet för sina smittade djur och 100 % av värdet för sina andra djur på samma gård. En prislista hade fastställts i förväg och användes som vägledning vid värderingen. |
| --- | --- |

66.

Eftersom det saknades tydlig gemenskapslagstiftning har systemen som infördes i medlemsstaterna lett till att ersättningarna till uppfödarna inte varit enhetliga. Höga värderingar av djurens värde i förhållande till deras värde i början av krisen har upptäckts i Förenade kungariket av det nationella revisionsorganet liksom av kommissionen och revisionsrätten. Tillägg på sammanlagt 4,2 miljoner euro i förhållande till den ursprungliga värderingen av deras djur har beviljats vissa uppfödare (Frankrike, Irland, Förenade kungariket). I andra fall har ersättningarna minskats (Nederländerna). De genomsnittliga ersättningar som utbetalades till uppfödare för nötkreatur och får var betydligt högre i Förenade kungariket än i andra medlemsstater, medan de var högst för svin i Frankrike (se ruta 6 och diagram 3).

I Förenade kungariket var de utbetalade ersättningarna höga: Det nationella revisionsorganet (National Audit Office) har konstaterat att standardprislistan som användes under en del av krisen för att utvärdera djur, utgick från de högsta priserna som rådde precis före krisen. Kontraktet som ingicks med utvärderarna, där ersättningen kopplades till beräkningen av djurens värde, hade en inneboende risk för att beräkningen av värdet och följaktligen av de utbetalade ersättningarna, skulle öka otillbörligt. Kommissionen har beräknat att i genomsnitt kompenserades nötkreatur med mer än sitt dubbla värde, får med mer än två och en halv gång och svin med nästan dubbla sitt värde, vilket sammantaget ger en övervärdering på 811,7 miljoner euro i det belopp som deklarerades av den behöriga myndigheten.
  För Frankrikes del har kommissionen beräknat att övervärderingen av djur, som främst beror på att jordbruksföretagens förluster räknades in i kompensationen och på det alltför höga värde som åsattes svin, uppgick till 1,1 miljoner euro av det deklarerade beloppet.
  Tillägg i Irland (0,5 miljoner euro) och Förenade kungariket (1,7 miljoner euro) betalades till uppfödare som hade överklagat, men utan att värderingarna, som av den behöriga myndigheten bedömdes som mycket höga, ledde till att de utbetalade ersättningarna sänktes. I Frankrike höjdes schablontaxan för får, vilket, tillsammans med ersättning för destruering av djurkroppar, innebar ett tillägg på nästan 2 miljoner euro.
  I Nederländerna beslutade ministeriet att minska ersättningen för smittade djur med 50 % av deras värde. Följden blev att en uppfödare fick 50 % av värdet för sina smittade djur och 100 % av värdet för sina andra djur på samma gård. En prislista hade fastställts i förväg och användes som vägledning vid värderingen.

Image

Konstaterade fall av dubbla betalningar av djurbidrag

| 67. | Fem månader efter det att mul- och klövsjukekrisen startat, och när medlemsstaterna redan hade börjat bevilja kompensationer, utarbetade kommissionen undantagsbestämmelser (79) för medlemsstaternas utbetalningar av gemenskapsbidrag för djur och slaktbidrag per djur (80) som marknadsstödjande åtgärder. Genom denna lagstiftning kunde medlemsstaterna betala dessa bidrag till uppfödarna, utöver kompensationerna för mul- och klövsjuka, utan att uppfödarna behövde iaktta villkoren om att hålla kvar djuren på sitt jordbruksföretag vilket normalt krävs för kontroll (identifiering och räkning av djuren). |
| --- | --- |

67.

Fem månader efter det att mul- och klövsjukekrisen startat, och när medlemsstaterna redan hade börjat bevilja kompensationer, utarbetade kommissionen undantagsbestämmelser (79) för medlemsstaternas utbetalningar av gemenskapsbidrag för djur och slaktbidrag per djur (80) som marknadsstödjande åtgärder. Genom denna lagstiftning kunde medlemsstaterna betala dessa bidrag till uppfödarna, utöver kompensationerna för mul- och klövsjuka, utan att uppfödarna behövde iaktta villkoren om att hålla kvar djuren på sitt jordbruksföretag vilket normalt krävs för kontroll (identifiering och räkning av djuren).

| 68. | När dessa undantagsbestämmelser utarbetades tog kommissionen emellertid inte hänsyn till den försäljningspraxis som normalt gällde, särskilt i Irland och Förenade kungariket, och som innebar att man i djurens försäljningspris inkluderar ännu ej utbetalda djurbidrag som köparen övertar rätten till. I enlighet med sin vanliga försäljningspraxis, och eftersom de ansåg att ”skälig kompensation” till uppfödarna skulle inbegripa ännu ej utbetalade bidrag till uppfödarna, inkluderade utvärderarna i Irland och Förenade kungariket dessa vid den värdering av djuren som utfördes för kompensationen för mul- och klövsjuka. Kommissionen underlät emellertid att beakta detta och förbjöd inte medlemsstaterna att fortsätta betala ut djurbidrag när dessa redan hade inkluderats i kompensationen för mul- och klövsjuka. |
| --- | --- |

68.

När dessa undantagsbestämmelser utarbetades tog kommissionen emellertid inte hänsyn till den försäljningspraxis som normalt gällde, särskilt i Irland och Förenade kungariket, och som innebar att man i djurens försäljningspris inkluderar ännu ej utbetalda djurbidrag som köparen övertar rätten till. I enlighet med sin vanliga försäljningspraxis, och eftersom de ansåg att ”skälig kompensation” till uppfödarna skulle inbegripa ännu ej utbetalade bidrag till uppfödarna, inkluderade utvärderarna i Irland och Förenade kungariket dessa vid den värdering av djuren som utfördes för kompensationen för mul- och klövsjuka. Kommissionen underlät emellertid att beakta detta och förbjöd inte medlemsstaterna att fortsätta betala ut djurbidrag när dessa redan hade inkluderats i kompensationen för mul- och klövsjuka.

| 69. | Efter det att uppfödarna kompenserats för mul- och klövsjuka betalade medlemsstaterna, med tillämpning av undantagsbestämmelserna, ut de djurbidrag som ännu inte hade betalats. Eftersom Irland och Förenade kungariket redan hade inkluderat beloppen för vissa av dessa bidrag i kompensationen för mul- och klövsjuka som tidigare betalats till uppfödarna, innebar detta att några uppfödare fick bidraget två gånger. |
| --- | --- |

69.

Efter det att uppfödarna kompenserats för mul- och klövsjuka betalade medlemsstaterna, med tillämpning av undantagsbestämmelserna, ut de djurbidrag som ännu inte hade betalats. Eftersom Irland och Förenade kungariket redan hade inkluderat beloppen för vissa av dessa bidrag i kompensationen för mul- och klövsjuka som tidigare betalats till uppfödarna, innebar detta att några uppfödare fick bidraget två gånger.

| 70. | Eftersom värderingsformulären endast angav ett samlat belopp utan att avskilja bidragen från djurets inneboende värde, är det i praktiken svårt för kontrollanter att exakt värdera omfattningen av dubbla betalningar. Men, med utgångspunkt från det faktum att utvärderarna hade instruerats att inkludera djurbidraget i värderingen av djuren, och att detta förfarande utan omsvep har bekräftats av några av dem, beräknar revisionsrätten att de djurbidrag (81) som betalats till Förenade kungariket och som dubblerar de bidrag som ingick i kompensationen för mul- och klövsjuka, skulle kunna uppgå till 10 miljoner pund sterling (över 16 miljoner euro) (82). |
| --- | --- |

70.

Eftersom värderingsformulären endast angav ett samlat belopp utan att avskilja bidragen från djurets inneboende värde, är det i praktiken svårt för kontrollanter att exakt värdera omfattningen av dubbla betalningar. Men, med utgångspunkt från det faktum att utvärderarna hade instruerats att inkludera djurbidraget i värderingen av djuren, och att detta förfarande utan omsvep har bekräftats av några av dem, beräknar revisionsrätten att de djurbidrag (81) som betalats till Förenade kungariket och som dubblerar de bidrag som ingick i kompensationen för mul- och klövsjuka, skulle kunna uppgå till 10 miljoner pund sterling (över 16 miljoner euro) (82).

| 71. | Revisionsrätten har kunnat konstatera att det också i Irland har utbetalats nötboskapsbidrag som komplement till kompensationerna, men med mindre betydande belopp (83). I Frankrike inkluderade vissa prefekturer nötboskapsbidragen i kompensationerna, medan andra inte gjorde det. Däremot meddelade jordbruksministeriet i Nederländerna revisionsrätten att man inte hade inkluderat något bidrag i kompensationerna för mul- och klövsjuka. |
| --- | --- |

71.

Revisionsrätten har kunnat konstatera att det också i Irland har utbetalats nötboskapsbidrag som komplement till kompensationerna, men med mindre betydande belopp (83). I Frankrike inkluderade vissa prefekturer nötboskapsbidragen i kompensationerna, medan andra inte gjorde det. Däremot meddelade jordbruksministeriet i Nederländerna revisionsrätten att man inte hade inkluderat något bidrag i kompensationerna för mul- och klövsjuka.

Oenhetliga utbetalningar av slaktbidrag

| 72. | Fortfarande inom ramen för marknadsstödjande åtgärder, fastställs utbetalningen av ett bidrag för slakt av nötboskap i en rådsförordning (84) där det också krävs ett intyg från slakteriet som bekräftelse på att djuret har slaktats. I förordningen specificeras dock inte vilket slag av slakt det gäller, det vill säga om det handlar om slakt för mänsklig konsumtion (EUGFJ-garanti- marknadsstödsdelen) eller slakt av sanitära skäl (EUGFJ-garantisektionen-veterinära delen). Detta har tolkats som att det var möjligt att betala ut slaktbidrag utöver kompensationen för mul- och klövsjuka, men endast till den lilla minoritet uppfödare vars smittade djur hade slaktats på slakteri. Detta ledde till att uppfödare inom medlemsstaten behandlades olika beroende på var slakten hade ägt rum. |
| --- | --- |

72.

Fortfarande inom ramen för marknadsstödjande åtgärder, fastställs utbetalningen av ett bidrag för slakt av nötboskap i en rådsförordning (84) där det också krävs ett intyg från slakteriet som bekräftelse på att djuret har slaktats. I förordningen specificeras dock inte vilket slag av slakt det gäller, det vill säga om det handlar om slakt för mänsklig konsumtion (EUGFJ-garanti- marknadsstödsdelen) eller slakt av sanitära skäl (EUGFJ-garantisektionen-veterinära delen). Detta har tolkats som att det var möjligt att betala ut slaktbidrag utöver kompensationen för mul- och klövsjuka, men endast till den lilla minoritet uppfödare vars smittade djur hade slaktats på slakteri. Detta ledde till att uppfödare inom medlemsstaten behandlades olika beroende på var slakten hade ägt rum.

| 73. | En av medlemsstaterna ställde en fråga till kommissionen rörande detta som kommissionen varken avgjorde eller besvarade när det gällde vilken tolkning som skulle användas, innan den fastställda tidsfristen för utbetalning av slaktbidrag 2001 gick ut den 30 juni 2002. Medlemsstaterna kom därför att fatta olika beslut vilket ledde till att uppfödarna behandlades olika. Nederländerna, där en stor del av slakten skett på slakterier, hade inte betalat ut slaktbidrag till uppfödare utöver kompensationerna för mul- och klövsjuka, och härigenom sparat omkring 3,5 miljoner euro för gemenskapsbudgeten. I Irland, där en del av slakten också hade skett vid slakterier, hade däremot slaktbidrag betalats ut. Dessa kunde emellertid återvinnas som en följd av revisionsrättens besök. I Förenade kungariket hade bidragen inte betalats ut för att man ville undvika en eventuell dubblering med kompensationen för mul- och klövsjuka där de redan ingick. I Frankrike var frågan inte aktuell på grund av att de smittade djuren inte hade slaktats vid slakterier varför inte heller några slaktbidrag hade betalats ut. |
| --- | --- |

73.

En av medlemsstaterna ställde en fråga till kommissionen rörande detta som kommissionen varken avgjorde eller besvarade när det gällde vilken tolkning som skulle användas, innan den fastställda tidsfristen för utbetalning av slaktbidrag 2001 gick ut den 30 juni 2002. Medlemsstaterna kom därför att fatta olika beslut vilket ledde till att uppfödarna behandlades olika. Nederländerna, där en stor del av slakten skett på slakterier, hade inte betalat ut slaktbidrag till uppfödare utöver kompensationerna för mul- och klövsjuka, och härigenom sparat omkring 3,5 miljoner euro för gemenskapsbudgeten. I Irland, där en del av slakten också hade skett vid slakterier, hade däremot slaktbidrag betalats ut. Dessa kunde emellertid återvinnas som en följd av revisionsrättens besök. I Förenade kungariket hade bidragen inte betalats ut för att man ville undvika en eventuell dubblering med kompensationen för mul- och klövsjuka där de redan ingick. I Frankrike var frågan inte aktuell på grund av att de smittade djuren inte hade slaktats vid slakterier varför inte heller några slaktbidrag hade betalats ut.

Bestämmelserna och förfarandena för medlemsstaternas rätt till gemenskapsersättning för sina utgifter fastställdes sent

| 74. | Enligt beslut 90/424/EEG skall kommissionen fastställa tillämpningsföreskrifter för gemenskapens finansiella stöd till medlemsstaternas utgifter med hjälp av Ständiga veterinärkommittén (85). Kommissionen skall med hjälp av denna kommitté bland annat fastställa vilka ytterligare åtgärder som är nödvändiga för att bekämpa en epizootisk sjukdom och vilket finansiellt deltagande från gemenskapen detta kräver. |
| --- | --- |

74.

Enligt beslut 90/424/EEG skall kommissionen fastställa tillämpningsföreskrifter för gemenskapens finansiella stöd till medlemsstaternas utgifter med hjälp av Ständiga veterinärkommittén (85). Kommissionen skall med hjälp av denna kommitté bland annat fastställa vilka ytterligare åtgärder som är nödvändiga för att bekämpa en epizootisk sjukdom och vilket finansiellt deltagande från gemenskapen detta kräver.

| 75. | Kommissionen hade inte lagt fram förslag på tillämpningsföreskrifter för gemenskapens finansiella deltagande före krisen, trots det tidigare åtagandet i svaret på revisionsrättens årsrapport 1995 att överlämna direktiv till medlemsstaterna vad gäller både förfaranden och beräkning av kompensation inom ramen för medfinansiering från gemenskapen av veterinära åtgärder (se ruta 4). Kommissionen hade inte heller specificerat för medlemsstaterna vilka tillförlitliga underlag som skulle sparas för att deras utgifter skulle kunna beviljas gemenskapsersättning, och härigenom uteslöt man ett viktigt instrument för sin egen kontroll. |
| --- | --- |

75.

Kommissionen hade inte lagt fram förslag på tillämpningsföreskrifter för gemenskapens finansiella deltagande före krisen, trots det tidigare åtagandet i svaret på revisionsrättens årsrapport 1995 att överlämna direktiv till medlemsstaterna vad gäller både förfaranden och beräkning av kompensation inom ramen för medfinansiering från gemenskapen av veterinära åtgärder (se ruta 4). Kommissionen hade inte heller specificerat för medlemsstaterna vilka tillförlitliga underlag som skulle sparas för att deras utgifter skulle kunna beviljas gemenskapsersättning, och härigenom uteslöt man ett viktigt instrument för sin egen kontroll.

| 76. | Sex månader efter det att krisen brutit ut (86) meddelade kommissionen medlemsstaterna att man endast skulle ersätta djur med det värde de hade innan de blev smittade. Då hade de berörda medlemsstaterna redan börjat betala ut en stor del av kompensationen till uppfödarna, enligt olika metoder (se punkterna 62–66). Det angavs inte heller hur detta värde skulle fastställas och inte heller vilka dokument som skulle ligga till grund för beslutet. |
| --- | --- |

76.

Sex månader efter det att krisen brutit ut (86) meddelade kommissionen medlemsstaterna att man endast skulle ersätta djur med det värde de hade innan de blev smittade. Då hade de berörda medlemsstaterna redan börjat betala ut en stor del av kompensationen till uppfödarna, enligt olika metoder (se punkterna 62–66). Det angavs inte heller hur detta värde skulle fastställas och inte heller vilka dokument som skulle ligga till grund för beslutet.

| 77. | Eftersom det saknades instruktioner från kommissionen höll medlemsstaterna också fast vid sina krav på ersättning av kompensation som betalats ut till de uppfödare som inte följt de nationella tillämpningsföreskrifterna i fråga om anmälan och begränsningar gällande förflyttningar (972 876 euro i Förenade kungariket och 58 769 euro i Frankrike – se punkt 56). |
| --- | --- |

77.

Eftersom det saknades instruktioner från kommissionen höll medlemsstaterna också fast vid sina krav på ersättning av kompensation som betalats ut till de uppfödare som inte följt de nationella tillämpningsföreskrifterna i fråga om anmälan och begränsningar gällande förflyttningar (972 876 euro i Förenade kungariket och 58 769 euro i Frankrike – se punkt 56).

| 78. | I brist på riktlinjer från kommissionen om vilka kontroller medlemsstaterna skulle genomföra och vilka tillförlitliga underlag som skulle sparas, var stödmottagarnas akter som undersöktes på plats ofullständiga: det saknades i många fall intyg om slakt, det hade inte gjorts någon dubbelkontroll mellan nötkreatur identifierade i nationella databaser och antalet slaktade nötkreatur eller så visade en sådan kontroll på många avvikelser i de flesta av de kontrollerade medlemsstaterna. Även om många av dessa brister kan hänföras till krisens omfattning skulle mer kompletta beredskapsplaner (se punkterna 30–32) och tydligare kriterier från kommissionen ha kunnat minska deras omfattning. När det gäller övriga djurkategorier, som inte är registrerade eftersom gemenskapslagstiftningen endast föreskriver enskild identifiering av nötkreatur (87), gick det inte att erhålla någon säkerhet om huruvida uppgifterna om det deklarerade antalet var tillförlitligta. |
| --- | --- |

78.

I brist på riktlinjer från kommissionen om vilka kontroller medlemsstaterna skulle genomföra och vilka tillförlitliga underlag som skulle sparas, var stödmottagarnas akter som undersöktes på plats ofullständiga: det saknades i många fall intyg om slakt, det hade inte gjorts någon dubbelkontroll mellan nötkreatur identifierade i nationella databaser och antalet slaktade nötkreatur eller så visade en sådan kontroll på många avvikelser i de flesta av de kontrollerade medlemsstaterna. Även om många av dessa brister kan hänföras till krisens omfattning skulle mer kompletta beredskapsplaner (se punkterna 30–32) och tydligare kriterier från kommissionen ha kunnat minska deras omfattning. När det gäller övriga djurkategorier, som inte är registrerade eftersom gemenskapslagstiftningen endast föreskriver enskild identifiering av nötkreatur (87), gick det inte att erhålla någon säkerhet om huruvida uppgifterna om det deklarerade antalet var tillförlitligta.

| 79. | Efter krisen fastställde kommissionen i beslut 90/424/EEG i efterhand kriterierna för stödberättigande, liksom vilka dokument som krävdes för att få ersättning från gemenskapen (se ruta 7). Som kommissionen själv säger i svaret på denna punkt har man sedan 1990 inte gjort några större ändringar av reglerna för stödberättigande i beslut 90/424/EEG. Detta beslut är inte tillräckligt exakt och kan tolkas på olika sätt.


  Förebyggande slakt i de medlemsstater som hade importerat får från Förenade kungariket under månaden före krisen. Denna slakt ersattes i Frankrike trots att kommissionen inte hade fattat beslut om att ersätta den.
  Förebyggande slakt i viss utsträckning som utförts runt utbrott i Irland, Frankrike och Förenade kungariket (slaktområde 3 km i Cumbria för ett sammanlagt utgiftsbelopp på 112,3 miljoner euro): Kommissionen fattade beslut om ersättningar i juli 2002 för Frankrike, i december 2003 för Förenade kungariket och Irland, och för Nederländerna höll beslutet på att slutföras när denna rapport utarbetades.
  Förebyggande slakt i medlemsstater som inte hade haft något utbrott (Belgien, Tyskland, Spanien och Portugal): Kommissionen fattade inte beslut förrän i augusti 2003, det vill säga nästan två år efter det att krisen var över (88).
  Beslut om finansiering av tillhörande kostnader med precisering av vilka uppgifter som skulle lämnas till kommissionen (veterinärkostnader, destrueringskostnader, desinficeringskostnader): Dessa beslut fattades inte förrän 2003 (89). |
| --- | --- |

79.

Efter krisen fastställde kommissionen i beslut 90/424/EEG i efterhand kriterierna för stödberättigande, liksom vilka dokument som krävdes för att få ersättning från gemenskapen (se ruta 7). Som kommissionen själv säger i svaret på denna punkt har man sedan 1990 inte gjort några större ändringar av reglerna för stödberättigande i beslut 90/424/EEG. Detta beslut är inte tillräckligt exakt och kan tolkas på olika sätt.

Förebyggande slakt i de medlemsstater som hade importerat får från Förenade kungariket under månaden före krisen. Denna slakt ersattes i Frankrike trots att kommissionen inte hade fattat beslut om att ersätta den.
  Förebyggande slakt i viss utsträckning som utförts runt utbrott i Irland, Frankrike och Förenade kungariket (slaktområde 3 km i Cumbria för ett sammanlagt utgiftsbelopp på 112,3 miljoner euro): Kommissionen fattade beslut om ersättningar i juli 2002 för Frankrike, i december 2003 för Förenade kungariket och Irland, och för Nederländerna höll beslutet på att slutföras när denna rapport utarbetades.
  Förebyggande slakt i medlemsstater som inte hade haft något utbrott (Belgien, Tyskland, Spanien och Portugal): Kommissionen fattade inte beslut förrän i augusti 2003, det vill säga nästan två år efter det att krisen var över (88).
  Beslut om finansiering av tillhörande kostnader med precisering av vilka uppgifter som skulle lämnas till kommissionen (veterinärkostnader, destrueringskostnader, desinficeringskostnader): Dessa beslut fattades inte förrän 2003 (89).

| 80. | Gemenskapsbidrag för medlemsstaternas utgifter lämnas under förutsättning att medlemsstaterna omgående infört gemenskapsåtgärderna, såsom isolering av jordbruksföretagen så snart misstanke uppstått och slakt av samtliga djur, destruering av dem, samt rengöring och desinficering så snart sjukdomen bekräftats officiellt (90). De ekonomiska rapporter som kommissionen kräver för att besluta om ekonomiskt bistånd till medlemsstaterna och fastställa den ersättning som skall betalas, innehåller dock endast en del av de upplysningar som behövs för att avgöra om medlemsstaternas utgifter är stödberättigande enligt definitionen i beslut 90/424/EEG (91). |
| --- | --- |

80.

Gemenskapsbidrag för medlemsstaternas utgifter lämnas under förutsättning att medlemsstaterna omgående infört gemenskapsåtgärderna, såsom isolering av jordbruksföretagen så snart misstanke uppstått och slakt av samtliga djur, destruering av dem, samt rengöring och desinficering så snart sjukdomen bekräftats officiellt (90). De ekonomiska rapporter som kommissionen kräver för att besluta om ekonomiskt bistånd till medlemsstaterna och fastställa den ersättning som skall betalas, innehåller dock endast en del av de upplysningar som behövs för att avgöra om medlemsstaternas utgifter är stödberättigande enligt definitionen i beslut 90/424/EEG (91).

| 81. | Medlemsstaterna har lagt fram flera ändringar av begäran om ersättning. Dessa var oenhetliga och innehöll fortfarande många fel som gjorde att kommissionens avdelningar måste förlänga sina kontroller, vilket försenade de slutliga betalningarna av ersättning. |
| --- | --- |

81.

Medlemsstaterna har lagt fram flera ändringar av begäran om ersättning. Dessa var oenhetliga och innehöll fortfarande många fel som gjorde att kommissionens avdelningar måste förlänga sina kontroller, vilket försenade de slutliga betalningarna av ersättning.

Tidsåtgång för ersättning av medlemsstaternas utgifter

| 82. | På grund av de olika ersättningssystem som medlemsstaterna hade infört (se punkterna 62–73) och ändringarna av begäran om ersättning som medlemsstaterna lämnade in, visade sig kommissionens identifiering av det stödberättigande värdet för varje djur eller åtminstone för varje kategori av djur, vilket är basen i varje begäran om ersättning, vara en komplex uppgift. Dessutom var det osäkert om uppgifterna om det exakta antalet slaktade djur var tillförlitliga. |
| --- | --- |

82.

På grund av de olika ersättningssystem som medlemsstaterna hade infört (se punkterna 62–73) och ändringarna av begäran om ersättning som medlemsstaterna lämnade in, visade sig kommissionens identifiering av det stödberättigande värdet för varje djur eller åtminstone för varje kategori av djur, vilket är basen i varje begäran om ersättning, vara en komplex uppgift. Dessutom var det osäkert om uppgifterna om det exakta antalet slaktade djur var tillförlitliga.

| 83. | Detta är orsaken till att ersättningarna från gemenskapen inte hade betalats ut den 1 oktober 2003, det vill säga mer än två år efter det att epidemin var över, varken till Irland, Nederländerna eller Förenade kungariket, trots att uppfödarna i allmänhet hade fått sin ersättning inom tre månader efter slakt som gjordes under 2001. |
| --- | --- |

83.

Detta är orsaken till att ersättningarna från gemenskapen inte hade betalats ut den 1 oktober 2003, det vill säga mer än två år efter det att epidemin var över, varken till Irland, Nederländerna eller Förenade kungariket, trots att uppfödarna i allmänhet hade fått sin ersättning inom tre månader efter slakt som gjordes under 2001.

Medfinansieringsgraden har endast utjämnats för svin

| 84. | I rådets beslut 90/424/EEG fastställs att gemenskapens stöd skall motsvara 60 % av de stödberättigande utgifter medlemsstaten åsamkats (se tabell 1) för bekämpning av mul- och klövsjuka. |
| --- | --- |

84.

I rådets beslut 90/424/EEG fastställs att gemenskapens stöd skall motsvara 60 % av de stödberättigande utgifter medlemsstaten åsamkats (se tabell 1) för bekämpning av mul- och klövsjuka.

| 85. | Förvaltningen och det specifika regelverket för ersättningsnivåer och kompensationer som skall betalas till uppfödarna delas mellan Generaldirektoratet för jordbruk och Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd. Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd handlägger kompensationerna för flertalet djursjukdomar, med undantag för nötkreatur som slaktats på grund av bovin spongiform encefalopati (BSE) som fortfarande handläggs av Generaldirektoratet för jordbruk. De ersättningsnivåer som tillämpades av Generaldirektoratet för jordbruk och Generaldirektorat för hälsa och konsumentskydd har anpassats till varandra när det gäller svin, men detta har inte gjorts för mul- och klövsjuka och för BSE; ersättningsnivån är 60 % för mul- och klövsjuka medan den är 70 % för BSE. För övriga djursjukdomar, inklusive svinpest, är den 50 %. Härav följer att ersättningsnivån för samma kategori djur varierar beroende på vilken sjukdom som är skälet till slakt. Revisionsrätten har inte kunnat hitta någon orsak till dessa olika nivåer som gäller sedan 1996. |
| --- | --- |

85.

Förvaltningen och det specifika regelverket för ersättningsnivåer och kompensationer som skall betalas till uppfödarna delas mellan Generaldirektoratet för jordbruk och Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd. Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd handlägger kompensationerna för flertalet djursjukdomar, med undantag för nötkreatur som slaktats på grund av bovin spongiform encefalopati (BSE) som fortfarande handläggs av Generaldirektoratet för jordbruk. De ersättningsnivåer som tillämpades av Generaldirektoratet för jordbruk och Generaldirektorat för hälsa och konsumentskydd har anpassats till varandra när det gäller svin, men detta har inte gjorts för mul- och klövsjuka och för BSE; ersättningsnivån är 60 % för mul- och klövsjuka medan den är 70 % för BSE. För övriga djursjukdomar, inklusive svinpest, är den 50 %. Härav följer att ersättningsnivån för samma kategori djur varierar beroende på vilken sjukdom som är skälet till slakt. Revisionsrätten har inte kunnat hitta någon orsak till dessa olika nivåer som gäller sedan 1996.

Uppfödarna bidrar inte till gemenskapsfinansieringen av bekämpningssystemet

| 86. | Som svar på revisionsrättens särskilda rapport om svinpest (92) höll kommissionen med om att ”producenterna bör ha större ansvar för de finansiella aspekterna av utrotningen av djursjukdomar” och att man hade för avsikt att ”i samband med översynen av gemenskapens lagstiftning på detta område utvärdera möjligheten att hjälpa medlemsstaterna att införa sådana system”. Kommissionen har inte föreslagit någon sådan hjälp, varken för svinpest eller mul- och klövsjuka. |
| --- | --- |

86.

Som svar på revisionsrättens särskilda rapport om svinpest (92) höll kommissionen med om att ”producenterna bör ha större ansvar för de finansiella aspekterna av utrotningen av djursjukdomar” och att man hade för avsikt att ”i samband med översynen av gemenskapens lagstiftning på detta område utvärdera möjligheten att hjälpa medlemsstaterna att införa sådana system”. Kommissionen har inte föreslagit någon sådan hjälp, varken för svinpest eller mul- och klövsjuka.

| 87. | Yrkeskåren som helhet (både uppfödare som berörs av den epizootiska sjukdomen och sådana som inte gör det) deltar inte i gemenskapens utgifter för utrotning, trots att en del av dem, det vill säga uppfödare som varken berördes av begränsningar gällande förflyttningar eller av slakt, kunde göra vinst till följd av höjda priser, vilket framkommer av en univeristetsstudie som utförts på uppdrag av Irlands jordbruksministerium (93). Enligt studien uppgick vinsterna för denna verksamhetsgren i Irland till omkring 107 miljoner euro för 2001, och de berodde till största delen på den ökade volymen och de höjda priserna på exporten till Förenade kungariket. |
| --- | --- |

87.

Yrkeskåren som helhet (både uppfödare som berörs av den epizootiska sjukdomen och sådana som inte gör det) deltar inte i gemenskapens utgifter för utrotning, trots att en del av dem, det vill säga uppfödare som varken berördes av begränsningar gällande förflyttningar eller av slakt, kunde göra vinst till följd av höjda priser, vilket framkommer av en univeristetsstudie som utförts på uppdrag av Irlands jordbruksministerium (93). Enligt studien uppgick vinsterna för denna verksamhetsgren i Irland till omkring 107 miljoner euro för 2001, och de berodde till största delen på den ökade volymen och de höjda priserna på exporten till Förenade kungariket.

| 88. | Oberoende av kommissionen har det emellertid i vissa medlemsstater tagits initiativ, antingen av den offentliga sektorn eller av yrkeskåren, delvis för att minska de nationella kostnaderna för utrotning eller för att komplettera dem. I Nederländerna skapades efter krisen med svinpest en fond för djurhälsa vars uppgift är att betala ersättning vid epidemier. Fondens medel kommer från tre källor: uppfödarna, gemenskapsbudgeten (i förekommande fall) och Nederländernas jordbruksbudget. Den största bidragsdelen kommer från uppfödarna. I Förenade kungariket studeras just nu ett liknande system. I Frankrike har uppfödare, som ingår i sammanslutningar för djurhälsoskydd, frivilligt bildat kompensationsfonder som vid en kris skall ersätta de medlemmar som åsamkats förluster på grund av begränsningar gällande djurförflyttningar, vilket är förluster som inte ersätts av gemenskapen (94). |
| --- | --- |

88.

Oberoende av kommissionen har det emellertid i vissa medlemsstater tagits initiativ, antingen av den offentliga sektorn eller av yrkeskåren, delvis för att minska de nationella kostnaderna för utrotning eller för att komplettera dem. I Nederländerna skapades efter krisen med svinpest en fond för djurhälsa vars uppgift är att betala ersättning vid epidemier. Fondens medel kommer från tre källor: uppfödarna, gemenskapsbudgeten (i förekommande fall) och Nederländernas jordbruksbudget. Den största bidragsdelen kommer från uppfödarna. I Förenade kungariket studeras just nu ett liknande system. I Frankrike har uppfödare, som ingår i sammanslutningar för djurhälsoskydd, frivilligt bildat kompensationsfonder som vid en kris skall ersätta de medlemmar som åsamkats förluster på grund av begränsningar gällande djurförflyttningar, vilket är förluster som inte ersätts av gemenskapen (94).

| 89. | Det finns alltså intressanta initiativ av olika typ som håller på att utvecklas i medlemsstaterna. Risken är, eftersom det saknas en gemenskapsram, att uppfödare kan komma att behandlas olika. Även om några av dessa initiativ kan leda fram till att medlemsstaternas deltagande i systemet för bekämpning minskar, finns det inget initiativ som garanterar att gemenskapens utgifter kan minskas. |
| --- | --- |

89.

Det finns alltså intressanta initiativ av olika typ som håller på att utvecklas i medlemsstaterna. Risken är, eftersom det saknas en gemenskapsram, att uppfödare kan komma att behandlas olika. Även om några av dessa initiativ kan leda fram till att medlemsstaternas deltagande i systemet för bekämpning minskar, finns det inget initiativ som garanterar att gemenskapens utgifter kan minskas.

KOMMISSIONENS FÖRVALTNING EFTER KRISEN

Insatser på veterinärområdet

| 90. | I december 2002 lade kommissionen fram ett nytt förslag till direktiv. Detta antogs av rådet i september 2003 (95) och innebär stora ändringar av de ofullständiga åtgärderna i direktiv 85/511/EEG, och då särskilt följande:






  a) | Utan att det påverkar den politik som tillämpas sedan 1992 och som prioriterar slakt av djur som smittats av viruset, anges nödvaccinering som ett viktigt bekämpningsmedel vid epizootiska sjukdomar liksom villkoren för att eventuellt släppa ut kött från vaccinerade djur på marknaden inom unionens territorium vid epizootisk sjukdom. |
| --- | --- | --- |

90.

I december 2002 lade kommissionen fram ett nytt förslag till direktiv. Detta antogs av rådet i september 2003 (95) och innebär stora ändringar av de ofullständiga åtgärderna i direktiv 85/511/EEG, och då särskilt följande:

a)

Utan att det påverkar den politik som tillämpas sedan 1992 och som prioriterar slakt av djur som smittats av viruset, anges nödvaccinering som ett viktigt bekämpningsmedel vid epizootiska sjukdomar liksom villkoren för att eventuellt släppa ut kött från vaccinerade djur på marknaden inom unionens territorium vid epizootisk sjukdom.

| b) | I förslaget till direktiv kompletteras gemenskapskraven gällande beredskapsplaner och det krävs att medlemsstaterna skall se över dessa vart femte år mot bakgrund av beredskapsövningar i realtid (96). De flesta medlemsstater hade för sin del redan sett över sina planer mot bakgrund av erfarenheterna från krisen. |
| --- | --- |

b)

I förslaget till direktiv kompletteras gemenskapskraven gällande beredskapsplaner och det krävs att medlemsstaterna skall se över dessa vart femte år mot bakgrund av beredskapsövningar i realtid (96). De flesta medlemsstater hade för sin del redan sett över sina planer mot bakgrund av erfarenheterna från krisen.

| c) | Det anges fem separata kriterier som vart och ett kan ligga till grund för beslutet att deklarera ett utbrott av mul- och klövsjuka vid ett jordbruksföretag (97), vilket borde bidra till att förebyggande åtgärder kommer igång snabbare. |
| --- | --- |

c)

Det anges fem separata kriterier som vart och ett kan ligga till grund för beslutet att deklarera ett utbrott av mul- och klövsjuka vid ett jordbruksföretag (97), vilket borde bidra till att förebyggande åtgärder kommer igång snabbare.

| d) | Det tvingar medlemsstaterna att införa system för påföljder som skall tillämpas vid överträdelse av nationella bestämmelser som utfärdats med tillämpning av gemenskapsdirektiv (98). |
| --- | --- |

d)

Det tvingar medlemsstaterna att införa system för påföljder som skall tillämpas vid överträdelse av nationella bestämmelser som utfärdats med tillämpning av gemenskapsdirektiv (98).

| e) | Medlemsstaterna skall redovisa vilket datum gemenskapsåtgärderna trätt i kraft vilket borde göra det möjligt för kommissionen att fastställa i vilken utsträckning ersättning från gemenskapen skall betalas ut. |
| --- | --- |

e)

Medlemsstaterna skall redovisa vilket datum gemenskapsåtgärderna trätt i kraft vilket borde göra det möjligt för kommissionen att fastställa i vilken utsträckning ersättning från gemenskapen skall betalas ut.

| 91. | Parallellt har det antagits kompletterande åtgärder som bör förstärka de förebyggande åtgärderna och bekämpningsåtgärderna:






  a) | När det gäller kontroller vid gränserna har kommissionen vidtagit ytterligare försiktighetsåtgärder efter krisen som ökar kontrollen av passagerarnas bagage och informationen till dem (99). |
| --- | --- | --- |

91.

Parallellt har det antagits kompletterande åtgärder som bör förstärka de förebyggande åtgärderna och bekämpningsåtgärderna:

a)

När det gäller kontroller vid gränserna har kommissionen vidtagit ytterligare försiktighetsåtgärder efter krisen som ökar kontrollen av passagerarnas bagage och informationen till dem (99).

| b) | Förbud mot att lagra varor som inte uppfyller gemenskapens veterinärkrav i frizoner antogs efter krisen på grundval av förslag som kommissionen lagt fram tidigare (100). |
| --- | --- |

b)

Förbud mot att lagra varor som inte uppfyller gemenskapens veterinärkrav i frizoner antogs efter krisen på grundval av förslag som kommissionen lagt fram tidigare (100).

| c) | I fråga om fodersektorn har kommissionen lyckats få igenom ett allmänt förbud mot användning av matavfall inom EU (101), som man föreslagit redan före krisen. |
| --- | --- |

c)

I fråga om fodersektorn har kommissionen lyckats få igenom ett allmänt förbud mot användning av matavfall inom EU (101), som man föreslagit redan före krisen.

| d) | Kommissionen lade efter krisen fram ett förslag på identifiering av enskilda får (102) som antogs i december 2003 (103). |
| --- | --- |

d)

Kommissionen lade efter krisen fram ett förslag på identifiering av enskilda får (102) som antogs i december 2003 (103).

| 92. | De åtgärder som vidtagits hittills tar dock inte i tillräcklig utsträckning hänsyn till vissa aspekter och är mycket kortfattade i följande avseenden:






  a) | Fördelen med att uppfödarna snabbt anmäler har inte betonats med incitament eller genom villkor för utbetalningen av ersättning till dem. |
| --- | --- | --- |

92.

De åtgärder som vidtagits hittills tar dock inte i tillräcklig utsträckning hänsyn till vissa aspekter och är mycket kortfattade i följande avseenden:

a)

Fördelen med att uppfödarna snabbt anmäler har inte betonats med incitament eller genom villkor för utbetalningen av ersättning till dem.

| b) | Medlemsstaternas tidsfrist för att anmäla det första utbrottet till kommissionen har inte förkortats utan är fortfarande 24 timmar efter det att sjukdomen bekräftats, trots att erfarenheten visar att denna tidsfrist kan kortas. |
| --- | --- |

b)

Medlemsstaternas tidsfrist för att anmäla det första utbrottet till kommissionen har inte förkortats utan är fortfarande 24 timmar efter det att sjukdomen bekräftats, trots att erfarenheten visar att denna tidsfrist kan kortas.

| c) | Slakt av djuren är obligatorisk så snart det första utbrottet bekräftats, vilket från och med nu skall ske snabbare, men det preciseras inte att den skall göras omedelbart och innan de administrativa förfarandena för att fastställa djurens värde är avslutade. |
| --- | --- |

c)

Slakt av djuren är obligatorisk så snart det första utbrottet bekräftats, vilket från och med nu skall ske snabbare, men det preciseras inte att den skall göras omedelbart och innan de administrativa förfarandena för att fastställa djurens värde är avslutade.

| 93. | Kommissionen har inte heller, precis som för svinpest (104), uppdaterat sin inledande studie fastän många uppgifter som tidigare saknades finns tillgängliga sedan krisen 2001 (105). Kostnads-intäktsanalysen av gemenskapsstrategin, där man använder nödvaccinering och konsumtionen av kött från vaccinerade djur är tillåten inom det europeiska territoriet, har inte uppdaterats trots de ändringar som gjorts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (se punkt 3) av vilka tidsfrister som skall gälla vid återupptagande av kommersiell verksamhet efter en epizootisk sjukdom. |
| --- | --- |

93.

Kommissionen har inte heller, precis som för svinpest (104), uppdaterat sin inledande studie fastän många uppgifter som tidigare saknades finns tillgängliga sedan krisen 2001 (105). Kostnads-intäktsanalysen av gemenskapsstrategin, där man använder nödvaccinering och konsumtionen av kött från vaccinerade djur är tillåten inom det europeiska territoriet, har inte uppdaterats trots de ändringar som gjorts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (se punkt 3) av vilka tidsfrister som skall gälla vid återupptagande av kommersiell verksamhet efter en epizootisk sjukdom.

| 94. | Byrån minskade 2002 tidsfristen för återupptagande av kommersiell verksamhet från tolv till sex månader vid användning av vaccinering i samband med en kris. Detta innebär med avseende på de kommersiella konsekvenserna att tidsfristen vid användning av vaccinering närmat sig tidsfristen vid slakt utan vaccinering som är endast tre månader. Detta är betydelsefullt eftersom den ändrade strategin på gemenskapsnivå fäster större vikt vid nödvaccinering än tidigare. |
| --- | --- |

94.

Byrån minskade 2002 tidsfristen för återupptagande av kommersiell verksamhet från tolv till sex månader vid användning av vaccinering i samband med en kris. Detta innebär med avseende på de kommersiella konsekvenserna att tidsfristen vid användning av vaccinering närmat sig tidsfristen vid slakt utan vaccinering som är endast tre månader. Detta är betydelsefullt eftersom den ändrade strategin på gemenskapsnivå fäster större vikt vid nödvaccinering än tidigare.

| 95. | Vid granskningen konstaterade revisionsrätten att många länder, varav vissa hade ingått veterinära avtal med gemenskapen, hade fortsatt att blockera export från EU-länder även sedan dessa återfått status som mul- och klövsjukefritt område (106). |
| --- | --- |

95.

Vid granskningen konstaterade revisionsrätten att många länder, varav vissa hade ingått veterinära avtal med gemenskapen, hade fortsatt att blockera export från EU-länder även sedan dessa återfått status som mul- och klövsjukefritt område (106).

| 96. | Kommissionen har emellertid inte kvantifierat kostnaden på gemenskapsnivå för exportblockaden. Dessa blockader riskerar att bli mer omfattande i och med användningen av nödvaccinering i EU eftersom det finns risk för att tredjeländer som inte tillämpar detta har svårare att acceptera export från områden som använder vaccinering. |
| --- | --- |

96.

Kommissionen har emellertid inte kvantifierat kostnaden på gemenskapsnivå för exportblockaden. Dessa blockader riskerar att bli mer omfattande i och med användningen av nödvaccinering i EU eftersom det finns risk för att tredjeländer som inte tillämpar detta har svårare att acceptera export från områden som använder vaccinering.

| 97. | Kommissionen har ännu inte heller uppdaterat sin studie om medlemsstaternas veterinärväsende. Trots Europaparlamentets rekommendationer (107) att medlemsstaterna skall införa regelbundna inspektioner av jordbruksföretag, och den internationella konferensens rekommendationer, har kommissionen ännu inte lagt fram något förslag som uppmuntrar medlemsstaterna att införa ett sådant system. |
| --- | --- |

97.

Kommissionen har ännu inte heller uppdaterat sin studie om medlemsstaternas veterinärväsende. Trots Europaparlamentets rekommendationer (107) att medlemsstaterna skall införa regelbundna inspektioner av jordbruksföretag, och den internationella konferensens rekommendationer, har kommissionen ännu inte lagt fram något förslag som uppmuntrar medlemsstaterna att införa ett sådant system.

Insatser på det ekonomiska området

| 98. | I ett memorandum från april 2002 (108) angav rådets spanska ordförandeskap att programmen för jordbruksförsäkringar inom uppfödningssektorn skulle kunna vara ett alternativ till de nuvarande mekanismer som täcks av Fonden för nödfallsåtgärder. Till följd av detta memorandum, och tidigare rekommendationer från revisionsrätten och den myndighet som beviljar ansvarsfrihet (se punkt 59 och ruta 4) beställde kommissionen i januari 2003 en studie om försäkringar som skall täcka risker i anslutning till djursjukdomar. |
| --- | --- |

98.

I ett memorandum från april 2002 (108) angav rådets spanska ordförandeskap att programmen för jordbruksförsäkringar inom uppfödningssektorn skulle kunna vara ett alternativ till de nuvarande mekanismer som täcks av Fonden för nödfallsåtgärder. Till följd av detta memorandum, och tidigare rekommendationer från revisionsrätten och den myndighet som beviljar ansvarsfrihet (se punkt 59 och ruta 4) beställde kommissionen i januari 2003 en studie om försäkringar som skall täcka risker i anslutning till djursjukdomar.

| 99. | Samtidigt som man visar på inkonsekvenserna i det nuvarande systemet förordas klart i studien att alla medlemsstater inför ekonomiska system som förvaltas av uppfödarna själva och där de själva deltar ekonomiskt, i syfte att uppmuntra deras deltagande i bekämpningen. För att kompensera indirekta förluster (jordbruksföretagens förluster) föreslås i studien att det införs ett system av frivilliga försäkringar mellan uppfödare, ett slags ömsesidigt försäkringsbolag. |
| --- | --- |

99.

Samtidigt som man visar på inkonsekvenserna i det nuvarande systemet förordas klart i studien att alla medlemsstater inför ekonomiska system som förvaltas av uppfödarna själva och där de själva deltar ekonomiskt, i syfte att uppmuntra deras deltagande i bekämpningen. För att kompensera indirekta förluster (jordbruksföretagens förluster) föreslås i studien att det införs ett system av frivilliga försäkringar mellan uppfödare, ett slags ömsesidigt försäkringsbolag.

| 100. | Eftersom resultaten av studien nyligen presenterades (i maj 2003) har kommissionen ännu inte lagt fram förslag på ändringar av det nuvarande systemet, och inte heller fastställt genomförandebestämmelser för det ekonomiska deltagandet i medlemsstaternas utgifter. |
| --- | --- |

100.

Eftersom resultaten av studien nyligen presenterades (i maj 2003) har kommissionen ännu inte lagt fram förslag på ändringar av det nuvarande systemet, och inte heller fastställt genomförandebestämmelser för det ekonomiska deltagandet i medlemsstaternas utgifter.

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

| 101. | Behovet av att förverkliga den inre marknaden ledde till att kommissionen förbjöd förebyggande vaccinering av djur mot mul- och klövsjuka. Detta val, som då motiverades av kommersiella ställningstaganden, förutsatte att det som motvikt fanns ett system för att förebygga och bekämpa sjukdomen i syfte att snabbt återfå status som sjukdomsfritt område. För detta införde gemenskapen förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder som på ett ändamålsenligt sätt tar hänsyn till riskerna i anslutning till den fria rörligheten för djur och animaliska produkter, och som syftar till att begränsa risken både för att virus kommer in och för att det sprids på gemenskapens territorium (se punkt 6). |
| --- | --- |

101.

Behovet av att förverkliga den inre marknaden ledde till att kommissionen förbjöd förebyggande vaccinering av djur mot mul- och klövsjuka. Detta val, som då motiverades av kommersiella ställningstaganden, förutsatte att det som motvikt fanns ett system för att förebygga och bekämpa sjukdomen i syfte att snabbt återfå status som sjukdomsfritt område. För detta införde gemenskapen förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder som på ett ändamålsenligt sätt tar hänsyn till riskerna i anslutning till den fria rörligheten för djur och animaliska produkter, och som syftar till att begränsa risken både för att virus kommer in och för att det sprids på gemenskapens territorium (se punkt 6).

| 102. | Även om det ligger i sakens natur att denna typ av åtgärder inte kan vara helt effektiva under alla omständigheter kvarstår dock det faktum att eftersom kommissionen inte i rätt tid gjorde en fullständig utvärdering och kontroll av åtgärderna kunde vissa svagheter i regelverket och brister i medlemsstaternas genomförande inte korrigeras i tid. Före krisen 2001 hade bristerna i gemenskapens regelverk därför inte åtgärdats, trots några förslag som kommissionen hade lagt fram före krisen (se punkterna 18–43). Under krisen 2001 och inför en epizootisk sjukdom av stor omfattning konstaterade kommissionen snabbt att det fanns brister i bestämmelserna för förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder, liksom i det sätt på vilket vissa medlemsstater tillämpade dem, och då särskilt antalet statsanställda veterinärer och system för anmälan av sjukdomen och genomförande av slakt. Det var emellertid omöjligt att åtgärda detta omedelbart (se punkterna 48–58). Bristerna bidrog endast till att öka den ekonomiska bördan av den epizootiska sjukdomen 2001. Dessutom innebar tillämpningen av OIE:s (internationella byrån för epizootiska sjukdomar) djurhälsokodex att en medlemsstat officiellt fråntogs sin status som smittfritt område under elva månader och i praktiken gällde detta även gemenskapen under mer än ett år eftersom tredjeländer blockerade export från gemenskapen. |
| --- | --- |

102.

Även om det ligger i sakens natur att denna typ av åtgärder inte kan vara helt effektiva under alla omständigheter kvarstår dock det faktum att eftersom kommissionen inte i rätt tid gjorde en fullständig utvärdering och kontroll av åtgärderna kunde vissa svagheter i regelverket och brister i medlemsstaternas genomförande inte korrigeras i tid. Före krisen 2001 hade bristerna i gemenskapens regelverk därför inte åtgärdats, trots några förslag som kommissionen hade lagt fram före krisen (se punkterna 18–43). Under krisen 2001 och inför en epizootisk sjukdom av stor omfattning konstaterade kommissionen snabbt att det fanns brister i bestämmelserna för förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder, liksom i det sätt på vilket vissa medlemsstater tillämpade dem, och då särskilt antalet statsanställda veterinärer och system för anmälan av sjukdomen och genomförande av slakt. Det var emellertid omöjligt att åtgärda detta omedelbart (se punkterna 48–58). Bristerna bidrog endast till att öka den ekonomiska bördan av den epizootiska sjukdomen 2001. Dessutom innebar tillämpningen av OIE:s (internationella byrån för epizootiska sjukdomar) djurhälsokodex att en medlemsstat officiellt fråntogs sin status som smittfritt område under elva månader och i praktiken gällde detta även gemenskapen under mer än ett år eftersom tredjeländer blockerade export från gemenskapen.

| 103. | Granskningen har visat att bekämpningsåtgärderna i stor utsträckning var beroende av att uppfödarna snabbt anmälde sjukdomen och att de respekterade begränsningarna gällande förflyttningar. |
| --- | --- |

103.

Granskningen har visat att bekämpningsåtgärderna i stor utsträckning var beroende av att uppfödarna snabbt anmälde sjukdomen och att de respekterade begränsningarna gällande förflyttningar.

| 104. | Revisionsrätten konstaterar också att systemet för finansiering kan förbättras ytterligare; omfattningen av kompensationer och ersättningar är dåligt angiven, vissa medlemsstater har fortfarande inte fått någon ersättning och uppfödare behandlas på olika sätt beroende på var deras anläggning ligger eller vilken slaktmetod som använts (se punkterna 60–73). Reglerna och förfarandena för berättigande till ersättning från gemenskapen fastställdes sent (se punkterna 74–83). Till följd av kommissionens kontroller sänktes betalningarna till Förenade kungariket och Frankrike med 58,1 % respektive 2,1 %, eller 573,2 miljoner euro respektive 0,1 miljoner euro. |
| --- | --- |

104.

Revisionsrätten konstaterar också att systemet för finansiering kan förbättras ytterligare; omfattningen av kompensationer och ersättningar är dåligt angiven, vissa medlemsstater har fortfarande inte fått någon ersättning och uppfödare behandlas på olika sätt beroende på var deras anläggning ligger eller vilken slaktmetod som använts (se punkterna 60–73). Reglerna och förfarandena för berättigande till ersättning från gemenskapen fastställdes sent (se punkterna 74–83). Till följd av kommissionens kontroller sänktes betalningarna till Förenade kungariket och Frankrike med 58,1 % respektive 2,1 %, eller 573,2 miljoner euro respektive 0,1 miljoner euro.

| 105. | Rådet och kommissionen har senare åtgärdat flera rättsliga brister (se punkterna 90 och 91). De antagna texterna visar att kommissionen har lärt och fortsätter att lära av krisen. Några brister kvarstår emellertid och riskerar att återigen påverka effektiviten i gemenskapens åtgärder för att förebygga och bekämpa sjukdomen. Detta gäller särskilt program för övervakning, anmälan av mul- och klövsjuka och hur snabbt slakt äger rum (se punkt 92). Gemenskapens regelverk kräver visserligen numera att medlemsstaterna tillämpar påföljder vid överträdelse av nationella bestämmelser som antagits i enlighet med gemenskapsdirektiv. Men det anges inga åtgärder för att uppmuntra uppfödarna att delta aktivt i åtgärderna för att förebygga och bekämpa sjukdomar. Uppfödarna deltar inte heller i gemenskapens finansiering av åtgärderna för att förebygga och bekämpa sjukdomar. Dessutom har finansieringssystemet fortfarande inte setts över. Men trots dessa brister ger de nuvarande bestämmelserna medlemsstaterna rätt till ersättning, vilket innebär att det fortfarande finns en stor ekonomisk risk för gemenskapsbudgeten. |
| --- | --- |

105.

Rådet och kommissionen har senare åtgärdat flera rättsliga brister (se punkterna 90 och 91). De antagna texterna visar att kommissionen har lärt och fortsätter att lära av krisen. Några brister kvarstår emellertid och riskerar att återigen påverka effektiviten i gemenskapens åtgärder för att förebygga och bekämpa sjukdomen. Detta gäller särskilt program för övervakning, anmälan av mul- och klövsjuka och hur snabbt slakt äger rum (se punkt 92). Gemenskapens regelverk kräver visserligen numera att medlemsstaterna tillämpar påföljder vid överträdelse av nationella bestämmelser som antagits i enlighet med gemenskapsdirektiv. Men det anges inga åtgärder för att uppmuntra uppfödarna att delta aktivt i åtgärderna för att förebygga och bekämpa sjukdomar. Uppfödarna deltar inte heller i gemenskapens finansiering av åtgärderna för att förebygga och bekämpa sjukdomar. Dessutom har finansieringssystemet fortfarande inte setts över. Men trots dessa brister ger de nuvarande bestämmelserna medlemsstaterna rätt till ersättning, vilket innebär att det fortfarande finns en stor ekonomisk risk för gemenskapsbudgeten.

| 106. | På grundval av dessa granskningsresultat rekommenderar revisionsrätten






  a) | att man regelbundet utvärderar förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder, när det inte råder kris, och att man förstärker övervakningen av hur de tillämpas, |
| --- | --- | --- |

106.

På grundval av dessa granskningsresultat rekommenderar revisionsrätten

a)

att man regelbundet utvärderar förebyggande åtgärder och bekämpningsåtgärder, när det inte råder kris, och att man förstärker övervakningen av hur de tillämpas,

| b) | att man undersöker möjligheterna att göra uppfödarna mer delaktiga i att snabbt anmäla sjukdomen och respektera begränsningarna av förflyttningar, och |
| --- | --- |

b)

att man undersöker möjligheterna att göra uppfödarna mer delaktiga i att snabbt anmäla sjukdomen och respektera begränsningarna av förflyttningar, och

| c) | att man förtydligar den rättsliga ramen för epizootiska sjukdomar och samtidigt så mycket som möjligt minskar de ekonomiska riskerna för gemenskapsbudgeten. |
| --- | --- |

c)

att man förtydligar den rättsliga ramen för epizootiska sjukdomar och samtidigt så mycket som möjligt minskar de ekonomiska riskerna för gemenskapsbudgeten.

Denna rapport har antagits av revisionsrätten i Luxemburg den 21 juli 2004.

För revisionsrätten

Juan Manuel FABRA VALLÉS

Ordförande

---

(1)  Europaparlamentets resolution av den 17 december 2002, punkt 54.

1

(2)  Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectué par la Commission sur les politiques actuelles des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse (rapport från kommissionen till rådet om en studie som utförts av kommissionen om medlemsstaternas nuvarande politik för att bekämpa mul- och klövsjuka), Europeiska kommissionen, SEK(89) 1731 slutlig av den 18 oktober 1989.

2

Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectué par la Commission sur les politiques actuelles des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse

(3)  Förebyggande vaccinering är när djur vaccineras i preventivt syfte. Den skall inte förväxlas med nödvaccinering som kan göras vid ett utbrott av sjukdomen. År 1988 fanns det två olika förhållningssätt: åtta medlemsstater (Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna och Portugal) utförde förebyggande vaccinering av sina djur, som följdes av hel eller delvis eliminering av smittade djur om sjukdomen bröt ut. Övriga medlemsstater (Danmark, Grekland, Irland och Förenade kungariket) utförde ingen förebyggande vaccinering, utan vid ett utbrott eliminierades alla djur.

3

(4)  Mellanstatlig organisation som inrättades 1924 och vars normer erkänns av Världshandelsorganisationen som internationell referens för hygienbestämmelser.

4

(5)  Rådets direktiv 90/423/EEG av den 26 juni 1990 om ändring av direktiv 85/511/EEG om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka, direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen samt direktiv 72/462/EEG om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött eller köttvaror (EGT L 224, 18.8.1990, s. 13).

5

(6)  Statistics on foot and mouth disease (statistik om mul- och klövsjuka), DEFRA (Department for Environment, Food and Rural Affairs, ministeriet för miljö, mat och landsbygdsfrågor), Förenade kungariket, 12 december 2002.

6

Statistics on foot and mouth disease

(7)  Livestock Welfare Disposal Scheme, statligt stöd som infördes av Förenade kungariket den 22 mars 2001 och förvaltas av ”Rural Payments Agency”, utbetalningsstället för landsbygdsstöd, och som godkänts av kommissionen.

7

Livestock Welfare Disposal Scheme

(8)  Direktiv 90/423/EEG och rådets direktiv 85/511/EG av den 18 november 1985 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka (EGT L 315, 26.11.1985, s. 11).

8

(9)  Trots att den debiteras EUGFJ betraktas gemenskapens ersättning av medlemsstaternas veterinärutgifter som ett bidrag. Den är därför inte underställd medlemsstaternas förfarande för avslutande av räkenskaperna, och inte heller certifieras utbetalarnas räkenskaper av behöriga organisationer, utan det är Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd som handlägger den direkta förvaltningen och den ekonomiska kontrollen.

9

(10)  Förslag till rådets direktiv om gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka samt om ändring av direktiv 92/46/EEG, KOM(2002) 736 slutlig av den 13 december 2002.

10

(11)  Rådets direktiv 2003/85/EEG av den 29 september 2003 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka, om upphävande av direktiv 85/511/EEG och besluten 89/531/EEG och 91/665/EEG samt om ändring av direktiv 92/46/EEG (EUT L 306, 22.11.2003, s. 1).

11

(12)  Rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet (EGT L 224, 18.8.1990, s. 19).

12

(13)  Det gäller post B1-3 3 2 i budgeten. För budgetåret 2004 har budgetkontoplanen ändrats. Fonden för nödfallsåtgärder är hädanefter inskriven under artikel 17 04 03 i budgeten.

13

(14)  I denna samling djursjukdomar ingår inte bovin spongiform encefalopati (BSE).

14

(15)  Från att ha uppgått till fem miljoner mellan 1995 och 1998 var den årliga budgeten för Fonden för nödfallsåtgärder 20 miljoner 1999 innan den steg till 41 miljoner euro för budgetåren 2000 och 2001. Mul- och klövsjukekrisen gjorde det nödvändigt att överföra ytterligare 400 miljoner euro till fondens ursprungliga anslag för 2001 på 41 miljoner euro, det vill säga ett tillägg på nästan tio gånger ursprungsbeloppet. För budgetåren 2001, 2002 och 2003 uppgick de slutliga anslagen i budgeten till 978,1 miljoner euro.

15

(16)  Växelkurs: 1 euro = 0,62380 pund sterling (den 3 december 2001).

16

Anm.:

Anm.:

Medlemsstaternas begäran om ersättning avser 3,5 miljoner djur.

Det högsta antalet gäller Förenade kungariket med 3 166 583 djur, vilket motsvarar 89 % av det totala antalet.

De utbetalade ersättningarna uppgår till 1 775,1 miljoner euro varav 1 670 miljoner euro till Förenade kungariket, dvs. 94 % av det totala ersättningsbeloppet till länder som drabbades av mul- och klövsjuka 2001.

Den kategori djur som drabbades hårdast av mul- och klövsjuka 2001 var får, totalt 2 587 180 får. Antalet får för vilka det betalades ersättning i Förenade kungariket utgör 94,53 % av detta totala antal.

De högsta ersättningarna, per kategori djur, är de för nötkreatur som totalt uppgår till 1 086 189 835 euro varav 93,8 % betalades till Förenade kungariket.

Källa:

Källa:

FR/begäran om ersättning (5.10.2001 och 6.12.2002).

IRL/begäran om ersättning (6.2.2002).

NL/begäran om ersättning (april 2002).

UK/begäran om ersättning (december 2001 och 26.2.2003) och begäran om ersättning för Nordirland.

(17)  Kommissionens beslut 2001/646/EG (EGT L 228, 24.8.2001, s. 24), 2001/652/EG (EGT L 230, 28.8.2001, s. 8), 2001/653/EG (EGT L 230, 28.8.2001, s. 12) och 2001/654/EG (EGT L 230, 28.8.2001, s. 16) om ekonomiskt stöd till utrotning av mul- och klövsjuka i Frankrike, Irland, Nederländerna och Förenade kungariket.

17

(18)  Gjorda utbetalningar per den 31 december 2003.

18

(19)  MK 2001: Mul- och klövsjuka år 2001.

19

(20)  MK 2001: Mul- och klövsjuka år 2001.

20

(21)  Åtaganden för ”övriga djursjukdomar”: 114,38 miljoner euro.

21

(22)  Betalningar för ”övriga djursjukdomar”: 36,2 miljoner euro.

22

(23)  Årsrapport för budgetåret 1995 (EGT C 340, 12.11.1996, s. 1). Särskild rapport nr 19/98 om gemenskapsfinansiering av vissa åtgärder som vidtagits på grund av BSE-krisen (EGT C 383, 9.12.1998, s. 1). Särskild rapport nr 1/2000 om klassisk svinpest (EGT C 85, 23.3.2000, s. 1). Särskild rapport nr 14/2001 om uppföljning av särskild rapport nr 19/98 om BSE (EGT C 324, 20.11.2001, s. 1).

23

(24)  Innan kommissionen har avslutat förhandlingarna med medlemsstaterna och antagit ett slutgiltigt beslut rörande vilken ersättning som skall beviljas, kan revisionsrätten inte yttra sig om andra utgifter för mul- och klövsjuka som hör samman med destruering av djur, desinficering av anläggningar och materiel eller om kommissionens ekonomiska kontroller.

24

(25)  Tre av granskningsbesöken genomfördes tillsammans med kommissionens avdelningar.

25

(26)  Samtidigt fördes samtal med stödmottagarare och med värderingsmän som hade fastställt värdet på slaktade djur. Besök gjordes även vid Internationella byrån för epizootiska sjukdomar i Paris, Pirbright-laboratoriet och National Audit Office i London, det nationella revisionsorganet i Förenade kungariket.

26

(27)  International Conference on Control and Prevention of Foot and Mouth Disease, Final Report, Bryssel, 12 och 13 december 2001, internationell konferens om kontroll och förebyggande av mul- och klövsjuka som anordnades av rådets belgiska ordförandeskap, Europeiska kommissionen, Nederländerna och Förenade kungariket;

27

International Conference on Control and Prevention of Foot and Mouth Disease, Final Report

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, rapport av controllern och riksrevisorn om 2001 års utbrott av mul- och klövsjuka, 21 juni 2002, The Stationery Office, London;

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

Rapport d'information no 405, informationsrapport av J-P Émorine, ledamot av franska senaten, antagen vid dess sammanträde den 21 juni 2001;

Rapport d'information no

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, rapport om erfarenheterna av mul- och klövsjuka, 22 juli 2002, Dr Iain Anderson CBE, The Stationery Office, London;

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

Infectious diseases in livestock, smittsamma sjukdomar hos djur, The Royal Society, juli 2002;

Infectious diseases in livestock

Svar på rapporterna ”Foot and Mouth Disease Inquiries” (undersökningar om mul- och klövsjuka), HM Government with the Welsh Assembly Government, brittiska regeringen tillsammans med Wales parlament, november 2002.

Europaparlamentets resolution av den 17 december 2002 om bekämpningen av mul- och klövsjuka i Europeiska unionen 2001 och åtgärder som skall vidtas för att undvika och bekämpa epizootiska sjukdomar i Europeiska unionen samt en rapport från Europaparlamentets tillfälliga kommission om mul- och klövsjuka (A5-0405/2002).

(28)  Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectué par la Commission sur les politiques actuelles des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse (rapport från kommissionen till rådet om en studie som utförts av kommissionen om medlemsstaternas nuvarande politik för att bekämpa mul- och klövsjuka), Europeiska kommissionen, SEK(89) 1731 slutlig av den 18 oktober 1989.

28

Rapport de la Commission au Conseil relatif à une étude effectué par la Commission sur les politiques actuelles des États membres dans le domaine de la lutte contre la fièvre aphteuse

(29)  I fråga om nötboskap uppgår rörelserna till tre miljoner djur per år.

29

(30)  Antalet slakterier i Förenade kungariket hade minskat från 1 400 stycken 1990 till 400 stycken 1999.

30

(31)  Mellan 1987 och 1997 ökade tätheten i svinbesättningar per jordbruksföretag mer än tre gånger i Irland, och med över 50 % i Nederländerna, Förenade kungariket och Frankrike. Även i fråga om får ökade djurtätheten per jordbruksföretag betydligt i Spanien, Irland och särskilt i Förenade kungariket där den nådde upp till nästan 500 djur per jordbruksföretag, vilket är mer än fyra gånger mer än genomsnittet i gemenskapen (137,9 djur per jordbruksföretag). Likaså ökade djurtätheten för getter per jordbruksföretag under perioden, särskilt i Grekland, Spanien, Frankrike, Italien och Nederländerna. (Jordbruksföretagens struktur, historiska resultat-undersökningar från 1966/1967 till 1997. Slutlig version: oktober 2000 Eurostat, s. 88, 89 och 92.)

31

(32)  FN:s fackorgan för livsmedels- och jordbruksfrågor (Food and Agriculture Organization).

32

(33)  Pressmeddelande från FAO 98/05.

33

(34)  Sammanlagt togs 650,5 miljoner euro upp i gemenskapsbudgeten för 1997 och 1998. Revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2000, punkt 1.

34

(35)  KOM(2002) 736 slutlig av den 13 december 2002, s. 4.

35

(36)  I artikel 43a i beslut 90/424/EEG anges att kommissionen vart tredje år skall överlämna en rapport om villlkoren för tillämpning av beslutet till Europaparlamentet och rådet.

36

(37)  Direktion F inom Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd.

37

(38)  Vid inspektionerna på plats kontrollerar OAV bland annat att åtgärderna för det nationella införlivandet är effektiva och utformar rekommendationer till kommissionen, bland annat om man bedömer att de nationella åtgärderna inte följer gemenskapens normer.

38

(39)  Rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställande av djurhälsoregler för produktion, bearbetning, distribution och införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EGT L 18, 23.1.2003, s. 11).

39

(40)  Kommissionens beslut 2002/995/EG av den 9 december 2002 om tillfälliga skyddsbestämmelser för import av animaliska produkter för privat konsumtion (EGT L 353, 30.12.2002, s. 1).

40

(41)  År 2000 hade kommissionen lagt fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet (KOM(2000) 574) om att förbjuda användning av matavfall som foder till uppfödda djur men förslaget antogs inte förrän 2002 (förordning (EG) nr 1774/2002 (EGT L 273, 10.10.2002, s. 1)). I januari 2001, precis före krisen, hade kommissionen också lagt fram ett förslag på förbud mot användning av matavfall i svinfoder, men det antogs inte förrän den 23 oktober 2001. Rådets direktiv 2001/89/EG av den 23 oktober 2001 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest (EGT L 316, 1.12.2001, s. 5).

41

(42)  Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, Department for Environment, Food and Rural Affairs; rapport om ursprunget till mul- och klövsjukeepidemin i Förenade kungariket från ministeriet för miljö, mat och landsbygdsfrågor, juni 2002.

42

Origin of the UK Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, Department for Environment, Food and Rural Affairs

(43)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, s. 47; rapport om erfarenheterna av mul- och klövsjukeepidemin 2001.

43

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

(44)  Direktiv 90/423/EEG.

44

(45)  Kommissionens beslut 91/42/EEG av den 8 januari 1991 om fastställande av de kriterier som skall tillämpas vid upprättandet av katastrofplaner för bekämpning av mul- och klövsjuka, med tillämpning av rådets direktiv 90/423/EEG (EGT L 23, 29.1.1991, s. 29).

45

(46)  I riktlinjerna för utarbetandet av beredskapsplaner vid epidemiologiska sjukdomar, punkt 6.12, sägs att varje medlemsstat skall se till att den omedelbart har tillgång till tillräckligt mycket utbildad personal för att när som helst kunna behandla upp till tio sjukdomsutbrott och på ett godtagbart sätt övervaka den 3 kilometer breda skyddszonen runt vart och ett av utbrotten. Man har beräknat att en utbildad veterinär kan besöka och undersöka besättningen på högst fem gårdar varje dag om han/hon på varje ställe genomför den obligatoriska desinfektionsproceduren på ett korrekt sätt.

46

(47)  Europaparlamentets resolution av den 17 december 2002, punkt 54.

47

(48)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21 juni 2002, The Stationery Office, London; rapport av controllern och riksrevisorn om 2001 års utbrott av mul- och klövsjuka, punkt 2 tredje stycket: Planerna baserades på det mest troliga scenariot och man hade inte övervägt andra scenarier. I enlighet med gemenskapens riktlinjer utgick avdelningens planer från antagandet att det inte skulle finnas fler än tio smittade gårdar samtidigt.

48

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

The Stationery Office, London

(49)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General, 21 juni 2002, The Stationery Office, London; punkt 2.30; rapport av controllern och riksrevisorn om 2001 års utbrott av mul- och klövsjuka.

49

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, Report by the Comptroller and Auditor General

The Stationery Office, London

(50)  I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (EGT L 204, 11.8.2000, s. 1) upprättas ett system för identifiering och registrering av enskilda nötkreatur.

50

(51)  Revisionsrättens särskilda rapport nr 6/2004 om införandet av systemet för identifiering och registrering av nötkreatur inom Europeiska unionen (EUT C 29, 4.2.2005, s. 1).

51

(52)  Rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur (EGT L 355, 5.12.1992, s. 32). Identifiering av enskilda får blev obligatorisk genom rådets direktiv 2003/85/EG (EUT L 306, 22.11.2003, s. 1). I kommissionens beslut 2000/678/EG (EGT L 281, 7.11.2000, s. 16) krävdes att medlemsstaterna upprättar databaser över jordbruksföretag där det hålls svin och över djurens förflyttningar.

52

(53)  Se OAV:s rapport från dess besök i Irland 14–17 maj 2001: Före utbrottet av mul- och klövsjuka hade rådets direktiv 92/102/EEG inte införts i Irland när det gäller identifiering av får och getter.

53

Se också slutrapporten efter OAV:s inspektionsbesök i Förenade kungariket den 12–16 mars, s. 9 och 10: Enligt rådets direktiv 92/102/EEG krävs att små idisslare (får och getter) registeras på sin ursprungsanläggning (men inte som enskilda djur). Detta direktiv skulle ha införlivats i den nationella lagstiftningen senast den 1 januari 1995. Officiell identifiering av små idisslare i UK, genom ett öronmärke med registreringsnumret för födelseanläggningen, är endast obligatorisk för djur födda efter den 1 januari 2001 (det datum när direktivet verkligen införlivades för dessa djur i UK). Eftersom det saknats ett officiellt märksystem används en blandning av inofficiella permanenta och tillfälliga identifieringar. Den allra största delen av djur som passerar marknader är märkta med färger. Det finns inget officiellt krav på att får skall åtföljas av någon form av officiell dokumentation vid rutinmässiga förflyttningar.

Se också OAV:s rapport om en inspektion i Frankrike den 2–6 april 2001: Stora ansträngningar har gjorts av den nationella kriscentralen (avdelningen för mul- och klövsjuka) tillsammans med lokala beredskapscentraler för att spåra djur i Frankrike och utomlands. (...) Ansträngningarna har försvårats av a) bristerna i existerande kontroller på olika nivåer (...), b) att inte rådets direktiv 92/102/EEG införts i sin helhet (förekomst av små flockar av icke registrerade djur tillsammans med oidentifierade djur) och c) uppgifter i Animosystemet som inte var tillgängliga, som saknades eller var felaktiga.

(54)  Artikel 18 i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (EGT L 224, 18.8.1990, s. 29).

54

(55)  Direktiv 90/425/EEG, artikel 20.

55

(56)  Animosystemet infördes 1990 när veterinärkontrollerna inom gemenskapen upphörde. Det omfattar alla djur (inte endast nötkreatur) och det som produceras av och med dem. Systemet baseras på att det skickas ett meddelande från den ursprungliga veterinärenheten till den mottagande enheten. I meddelandet anges endast det totala antalet djur per kategori som förflyttas, men de enskilda djuren identifieras inte.

56

(57)  Kommissionens beslut 91/637/EEG av den 3 december 1991 om fastställande av en mall för de meddelanden som skall överföras via det datoriserade systemet Animo (EGT L 343, 13.12.1991, s. 46).

57

(58)  Särskild rapport nr 1/2000, punkt 29.

58

(59)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, rapport av controllern och riksrevisorn om 2001 års utbrott av mul-och klövsjuka, punkt 1.8, där det sägs att mellan bekräftelsen och införandet av ett nationellt förbud för förflyttningar den 23 februari tros ytterligare 62 gårdar hasmittats.

59

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

(60)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry; rapport om erfarenheterna av mul- och klövsjukeepidemin 2001, Dr. Iain Anderson som citerar professor Woolhouse vid universitetet i Edinburgh, s. 60.

60

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

(61)  Se slutsatserna i OAV:s slutrapport efter inspektionen som utfördes mellan den 12 och 16 mars i Förenade kungariket där det sägs att det i några fall förekom oacceptabelt långa förseningar innan man hanterade smittade anläggningar, från identifiering av misstänkt sjukdom fram till att den bekräftats, och slakt och destrueringen av djuren. Detta har inte endast lett till ökad risk för smittospridning utan också minskat allmänhetens förtroende för slaktprogrammet.

61

(62)  Rapport om medlemsstaternas politik för bekämpning av mul- och klövsjuka, punkt 4.10.

62

(63)  Europaparlamentets resolution 2002/2153 om bekämpningen av mul- och klövsjuka i Europeiska unionen 2001 och vilka åtgärder som skall vidtas för att undvika och bekämpa epizootiska sjukdomar i Europeiska unionen (A5-0405/2002), punkterna 99 och 100.

63

(64)  Slutrapport från den internationella konferensen om kontroll och förebyggande av mul- och klövsjuka, Bryssel den 12 och 13 december 2001, punkt 3.1 i slutsatserna och rekommendationerna.

64

(65)  Inquiry into Infectious Diseases in Livestock, The Royal Society, undersökning av smittsamma sjukdomar hos djur, besök i Cumbria och Galloway den 1 och 2 november 2001.

65

Inquiry into Infectious Diseases in Livestock,

(66)  Eurostat och Royal College of Veterinary Surgeons, år 2000.

66

(67)  Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry, rapport om erfarenheterna av mul-och klövsjuka, avsnitten 9.2, 9.7 och 9.8.

67

Foot and Mouth Disease 2001: Lessons to be learned Inquiry

(68)  Report on the 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, rapport om 2001 års utbrott av mul-och klövsjuka, punkt 3.37, 14 juni 2002, National Audit Office, Förenade kungariket.

68

Report on the 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

(69)  Källa: Origin of the U.K. Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001, ursprunget till mul- och klövsjukeepidemin i UK 2001, DEFRA (Department for Environment, Food and Rural Affairs, ministeriet för miljö, mat och landsbygdsfrågor), Förenade kungariket, juni 2002.

69

Origin of the U.K. Foot and Mouth Disease Epidemic in 2001

(70)  I rådets direktiv 82/894/EEG (EGT L 378, 31.12.1982, s. 58), artikel 3.1 krävs att medlemsstaterna inom 24 timmar direkt till kommissionen och övriga medlemsstater anmäler det primära utbrottet av någon av sjukdomarna i bilaga I som konstaterats på dess territorium.

70

(71)  Direktiv 90/423/EEG.

71

(72)  Endast Nederländerna hade infört minskningar av kompensationen till uppfödarna vid överträdelse av lagstiftning på veterinär- och hygienområdet. Dessa minskningar kunde uppgå till så mycket som 100 % av den utbetalda ersättningen. Överträdelserna gällde varken anmälan eller respekt för begränsningar gällande djurförflyttningar, utan att systemen för identifiering av djur (75 %) och hygienbestämmelser (18 %) inte respekterats samt obstruktion av slakt av vaccinerade djur. Men i efterhand annulerade de nederländska myndigheterna bestraffningarna på grund av de svårigheter som de aktuella uppfödarna drabbats av.

72

(73)  Beslut 90/424/EEG, artikel 3 och artikel 11.2.

73

(74)  Rådets beslut 2001/12/EG av den 19 december 2000 om ändring av rådets beslut 90/424/EEG om utgifter inom veterinärområdet (EGT L 3, 6.1.2001, s. 27).

74

(75)  När det gäller bovin spongiform encefalopati förvaltas den kompensation som skall betalas till uppfödare för den obligatoriska slakten av deras djur fortfarande av Generaldirektoratet för jordbruk. Uppdelningen av befogenheter mellan Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd och Generaldirektoratet för jordbruk när det gäller förvaltning av djursjukdomar har historiska orsaker. Överföring av programmen för obligatorisk slakt från ”marknadsgarantier” till ”veterinärgarantier” har diskuterats men orsakar personalproblem vid kommissionen som ännu inte har lösts.

75

(76)  Kommissionens förordning (EG) nr 164/97 (EGT L 29, 8.1.1997, s. 1). Denna förordning baseras på artikel 37 i fördraget om den gemensamma jordbrukspolitiken, liksom beslut 90/424/EEG om utgifter inom veterinärområdet.

76

(77)  När djuren har slaktats och under tre veckor efter det att anläggningen har totalsanerats har uppfödarna inte rätt att börja återuppbygga djurstocken i sitt jordbruksföretag. Under denna tid saknar de inkomst.

77

(78)  Systemet för identifiering och registrering av nötkreatur omfattar öronmärken och pass för att identifiera varje enskilt nötkreatur, enskilda register som förs vid varje jordbruksföretag och databaser som upprättats av medlemsstaterna. Databasen skall göra det möjligt att när som helst ta fram identifieringsnumren för alla nötkreatur på ett jordbruksföretag och alla förflyttningar av samtliga nötkreatur sedan deras födelse. Trots de brister som upptäckts i tillämpningen av systemet (se särskild rapport nr 6/2004 om systemet för identifiering och registrering av nötkreatur) skulle man ha kunnat skriva ut register över vilka nötkreatur som fanns på jordbruksföretagen så att veterinärer och värderingsmän kunnat använda dem vid kontrollen av antalet djur, vid slakten av dem och för beräkningen av deras värde.

78

(79)  Kommissionens förordning (EG) nr 1458/2001 (EGT L 194, 18.7.2001, s. 4). Denna förordning utarbetades av Generaldirektorat för jordbruk.

79

(80)  Lagstiftningen om djurbidrag (rådets förordning (EG) nr 1254/1999 (EGT L 160, 26.6.1999, s. 21) och kommissionens förordning (EG) nr 2342/1999 om tillämpningsföreskrifter för nötkött (EGT L 281, 4.11.1999, s. 30) och rådets förordning (EG) nr 2467/98 om tillämpningsföreskrifter för fårkött (EGT L 312, 20.11.1998, s. 1)) gäller marknadsstödjande åtgärder och utarbetas och förvaltas av Generaldirektoratet för jordbruk. Bidragen betalas till uppfödare som har nötkreatur och får, på villkor att de respekterar vissa djurhållningsperioder.

80

(81)  Nötboskapsbidrag och tackbidrag.

81

(82)  Den officiella växelkurs som kommissionen använt (en euro = 0,62380 pund sterling) är den som gällde i december 2001 när Förenade kungariket lade fram sitt krav på ersättning.

82

(83)  Totalt ungefär 800 djur, motsvarande ett sammanlagt belopp på omkring 38 000 euro.

83

(84)  Förordning (EG) nr 1254/1999.

84

(85)  Kommittén, som inrättades genom rådets beslut 68/361/EEG (EGT L 255, 18.10.1968, s. 23), yttrar sig om de förslag till åtgärder som kommissionen lägger fram.

85

(86)  Medlemsstaterna underrättades när epidemin var så gott som över, eller när det gällde

86

| — | Irland: beslut 2001/646/EG; |
| --- | --- |

—

Irland: beslut 2001/646/EG;

| — | Frankrike: beslut 2001/653/EG; |
| --- | --- |

—

Frankrike: beslut 2001/653/EG;

| — | Nederländerna: beslut 2001/652/EG; |
| --- | --- |

—

Nederländerna: beslut 2001/652/EG;

| — | Förenade kungariket: beslut 2001/654/EG. |
| --- | --- |

—

Förenade kungariket: beslut 2001/654/EG.

(87)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000.

87

(88)  Kommissionens beslut 2003/619/EG (EUT L 216, 28.8.2003, s. 42), 2003/620/EG (EUT L 216, 28.8.2003, s. 45), 2003/621/EG (EUT L 216, 28.8.2003, s. 48) och 2003/622/EG (EUT L 216, 28.8.2003, s. 53) om finansiellt stöd från gemenskapen för försiktighetsåtgärder mot mul- och klövsjuka som Belgien, Tyskland, Spanien och Portugal vidtog.

88

(89)  Kommissionen antog inte dessa beslut om ersättning av medlemsstaternas utgifter för tillhörande kostnader, destruering, desinficering och rengöring förrän den 14 mars 2003 för Nederländerna (beslut 2003/182/EG (EUT L 71, 15.3.2003, s. 19)), Frankrike (beslut 2003/183/EG (EUT L 71, 15.3.2003, s. 22)) och Irland (beslut 2003/184/EG (EUT L 71, 15.3.2003, s. 25)) och den 24 september 2003 för Förenade kungariket (beslut 2003/676/EG (EUT L 249, 1.10.2003, s. 45)).

89

(90)  Beslut 90/424/EEG, artikel 3.2.

90

(91)  Beträffande de upplysningar som begärdes av medlemsstaterna, antingen inom ramen för direktiv 82/894/EEG eller inom ramen för kommissionens beslut om bistånd, sägs ingenting om datum när utbrottet bekräftades, när begränsningar gällande förflyttningar infördes, för slakt, destruering, rengöring och decinficering, vilket är nödvändigt för att kunna bedöma om medlemsstaterna omedelbart vidtog åtgärderna.

91

(92)  Särskild rapport nr 1/2000, punkt 81.

92

(93)  Economic Evaluation of Foot and Mouth Disease, ekonomisk utvärdering av mul- och klövsjukan, utförd av Trinity College Dublin, avdelningen för jordbruk och livsmedel, Irland, mars 2002.

93

Economic Evaluation of Foot and Mouth Disease

(94)  System med försäkringar har även tagits fram i Spanien och Tyskland.

94

(95)  Direktiv 2003/85/EG.

95

(96)  Direktiv 2003/85/EG, artikel 72.10.

96

(97)  Direktiv 2003/85/EG, artikel 2 och bilaga I.

97

(98)  I artikel 86 i direktiv 2003/85/EG krävs att medlemsstaterna skall bestämma påföljderna. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.

98

(99)  Beslut 2002/995/EG.

99

(100)  Direktiv 2002/99/EG.

100

(101)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002.

101

(102)  KOM(2002) 729 slutlig, av den 13 december 2002.

102

(103)  Rådets förordning (EG) nr 21/2004 av den 17 december 2003 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av får och getter (EUT L 5, 9.1.2004, s. 8).

103

(104)  Särskild rapport nr 1/2000, punkt 82.

104

(105)  The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease, rapport av controllern och riksrevisorn, 21 juni 2002, The Stationery Office, London; punkterna 1.23–1.29. Till exempel finns nu beräkningar av förluster för turismen. När det gäller krisen 2001 har de beräknats till mellan 4 500 och 5 400 miljoner pund sterling enbart i Förenade kungariket (det vill säga mellan 7 213 och 8 656 miljoner euro till den kurs som rådde i december 2001).

105

The 2001 Outbreak of Foot and Mouth Disease

(106)  Medlemsstaternas exportrestriktioner lyftes mycket sent och några gäller fortfarande. Nederländerna hade fortfarande svårt att exportera till Förenta staterna i september 2002 trots att landet officiellt återfått sin status som mul- och klövsjukefritt område ett år tidigare. Liknande svårigheter konstaterades i Frankrike, Irland och Förenade kungariket.

106

(107)  Rapport om rådets förslag till direktiv om gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka samt ändring av direktiv 92/426/EEG (DOC A5-0141/2003).

107

(108)  Dok. 6270/02/AGRI 33.

108

---

KOMMISSIONENS SVAR

SAMMANFATTNING

| I. | Genom direktiv 90/423/EEG om ändring av direktiv 85/511/EEG om åtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka infördes ett heltäckande system för att förebygga, kontrollera och utrota sjukdomen.
  Profylaktisk vaccinering förbjöds på tekniska och ekonomiska grunder, men å andra sidan infördes genom direktivet beredskapsplanering för mul- och klövsjuka samt ett system med antigenreserver för nödvaccineringar. Dessutom ändrades annan djurhälsolagstiftning för att förebygga sjukdomens spridning. |
| --- | --- |

I.

Genom direktiv 90/423/EEG om ändring av direktiv 85/511/EEG om åtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka infördes ett heltäckande system för att förebygga, kontrollera och utrota sjukdomen.

Profylaktisk vaccinering förbjöds på tekniska och ekonomiska grunder, men å andra sidan infördes genom direktivet beredskapsplanering för mul- och klövsjuka samt ett system med antigenreserver för nödvaccineringar. Dessutom ändrades annan djurhälsolagstiftning för att förebygga sjukdomens spridning.

| III. | År 1990 formulerade kommissionen gemenskapens strategi på följande sätt: ”Bevara gemenskapens status som fri från mul- och klövsjuka och infektioner, utan att använda profylaktisk vaccinering”.
  Strategin har sedan dess fått stöd från medlemsstaterna, Europaparlamentet och jordbruksnäringen. Strategin bygger på vetenskap, tillämpas i enlighet med internationella standarder och balanserar risken för att viruset införs med tekniska och ekonomiska möjligheter att reagera på förekomst av sjukdomen.
  Vidare anser kommissionen att man inom strategin, även om den inte formellt uppdaterats, i tillräckligt hög grad tar hänsyn till nya vetenskapliga rön för att strategin skall vara praktiskt tillämpbar (1).
  När det gäller bedömningen av kommissionens agerande före krisen säger den brittiska National Audit Office i sin rapport om mul- och klövsjukan i punkt 9 c följande: ”Om beredskapsplanerna inte var tillräckliga för att hantera en epizooti i den här skalan, är det orealistiskt att förvänta sig att någon plan hade kunnat hantera alla problem och svårigheter som uppstod eller att myndigheterna kunde ha förutspått den aldrig tidigare skådade omfattningen på epizootin 2001.”
  Under mul- och klövsjukekrisen 2001 var visserligen inte alla planerade åtgärder färdiga att tillämpas, men revisionsrätten ger ändå inte i sin rapport vederbörligt erkännande av de framsteg som kommissionen gjort sedan den inre marknaden färdigställdes 1993. |
| --- | --- |

III.

År 1990 formulerade kommissionen gemenskapens strategi på följande sätt: ”Bevara gemenskapens status som fri från mul- och klövsjuka och infektioner, utan att använda profylaktisk vaccinering”.

Strategin har sedan dess fått stöd från medlemsstaterna, Europaparlamentet och jordbruksnäringen. Strategin bygger på vetenskap, tillämpas i enlighet med internationella standarder och balanserar risken för att viruset införs med tekniska och ekonomiska möjligheter att reagera på förekomst av sjukdomen.

Vidare anser kommissionen att man inom strategin, även om den inte formellt uppdaterats, i tillräckligt hög grad tar hänsyn till nya vetenskapliga rön för att strategin skall vara praktiskt tillämpbar (1).

När det gäller bedömningen av kommissionens agerande före krisen säger den brittiska National Audit Office i sin rapport om mul- och klövsjukan i punkt 9 c följande: ”Om beredskapsplanerna inte var tillräckliga för att hantera en epizooti i den här skalan, är det orealistiskt att förvänta sig att någon plan hade kunnat hantera alla problem och svårigheter som uppstod eller att myndigheterna kunde ha förutspått den aldrig tidigare skådade omfattningen på epizootin 2001.”

Under mul- och klövsjukekrisen 2001 var visserligen inte alla planerade åtgärder färdiga att tillämpas, men revisionsrätten ger ändå inte i sin rapport vederbörligt erkännande av de framsteg som kommissionen gjort sedan den inre marknaden färdigställdes 1993.

| IV. | Kommissionen övervakar ständigt djurhälsosituationen i medlemsstaterna och andra länder, och har särskilt vidtagit följande åtgärder på de områden som revisionsrätten tar upp:






  a) | Kommissionens kontroller i medlemsstaterna

  Kommissionens avdelningar för veterinärinspektioner kontrollerade ute i medlemsstaterna hur gemenskapslagstiftningen om bekämpning av större epidemiska sjukdomar genomfördes. |
| --- | --- | --- |

IV.

Kommissionen övervakar ständigt djurhälsosituationen i medlemsstaterna och andra länder, och har särskilt vidtagit följande åtgärder på de områden som revisionsrätten tar upp:

a)

Kommissionens kontroller i medlemsstaterna

Kommissionens avdelningar för veterinärinspektioner kontrollerade ute i medlemsstaterna hur gemenskapslagstiftningen om bekämpning av större epidemiska sjukdomar genomfördes.

| b) | Bekämpning och kontroll av mul- och klövsjuka

  För gemenskapen är mul- och klövsjuka en exotisk sjukdom. För att förhindra att viruset införs har kommissionen infört ett system med villkor och kontroller för import. Dessutom samarbetar kommissionen med internationella organisationer som stöder grannländerna i deras kamp mot sjukdomen.
  Tack vare direktiv 85/511/EEG och de särskilda åtgärder som antogs genom kommittéförfarandet underlättades utrotandet av mul- och klövsjukan 2001. |
| --- | --- |

b)

Bekämpning och kontroll av mul- och klövsjuka

För gemenskapen är mul- och klövsjuka en exotisk sjukdom. För att förhindra att viruset införs har kommissionen infört ett system med villkor och kontroller för import. Dessutom samarbetar kommissionen med internationella organisationer som stöder grannländerna i deras kamp mot sjukdomen.

Tack vare direktiv 85/511/EEG och de särskilda åtgärder som antogs genom kommittéförfarandet underlättades utrotandet av mul- och klövsjukan 2001.

| c) | Gränsskydd

  Stränga bestämmelser fanns redan före utbrottet 2001. Några bestämmelser skärptes under eller strax efter krisen 2001. |
| --- | --- |

c)

Gränsskydd

Stränga bestämmelser fanns redan före utbrottet 2001. Några bestämmelser skärptes under eller strax efter krisen 2001.

| d) | Utfodring med matrester

  1980 förbjöds utfodring av svin med matrester, om inte matresterna samlades upp, behandlades och levererades under särskilda förhållanden och under de behöriga myndigheternas kontroll. |
| --- | --- |

d)

Utfodring med matrester

1980 förbjöds utfodring av svin med matrester, om inte matresterna samlades upp, behandlades och levererades under särskilda förhållanden och under de behöriga myndigheternas kontroll.

| e) | Beredskapsplaner

  Inspektionerna av hur de godkända beredskapsplanerna genomförts hade redan inletts före krisen. |
| --- | --- |

e)

Beredskapsplaner

Inspektionerna av hur de godkända beredskapsplanerna genomförts hade redan inletts före krisen.

| f) | Identifiering av små idisslare (får och getter)

  Identifiering av små idisslare så att ursprungsgården kunde spåras reglerades redan genom direktiv 92/102/EEG. |
| --- | --- |

f)

Identifiering av små idisslare (får och getter)

Identifiering av små idisslare så att ursprungsgården kunde spåras reglerades redan genom direktiv 92/102/EEG.

| g) | Animo-systemet

  Animo-systemet var mycket användbart för den inledande spårningen av djur som skickats från Förenade kungariket till andra medlemsstater under de tre veckorna innan det första utbrottet upptäcktes. Problem rörde främst snabba transporter och omcertifieringar av slaktfår. |
| --- | --- |

g)

Animo-systemet

Animo-systemet var mycket användbart för den inledande spårningen av djur som skickats från Förenade kungariket till andra medlemsstater under de tre veckorna innan det första utbrottet upptäcktes. Problem rörde främst snabba transporter och omcertifieringar av slaktfår.

| h) | Efterlevnad av rörlighetsbegränsningar

  De begränsningar av rörligheten som infördes i enlighet med gemenskapens och medlemsstaternas lagstiftning om sjukdomsbekämpning måste genomdrivas av den berörda medlemsstaten.
  Kommissionens disponibilitet och beslut under krisen bedömdes som snabba och lämpliga.
  Kommissionen uppmanar revisionsrätten att beakta rådets uttalanden under krisen samt slutsatserna från den internationella konferensen om förebyggande och kontroll av mul- och klövsjuka den 12 och 13 december 2001 i Bryssel.
  Vidare stödde Europaparlamentet i sin resolution av den 17 december 2002 den ändrade rapport som avses i not 1 (2) och sade följande i punkt 53: ”Kommissionen reagerade utan dröjsmål när krisen bröt ut och fattade de nödvändiga besluten. Under krisens vidare förlopp anpassade den på grundval av yttranden från Ständiga veterinärkommittén i rätt tid sina beslut till krisens utveckling och dokumenterade dessa. Med avseende på kommissionens krishantering kan inga försummelser noteras. Den höga kvaliteten på kommissionens arbete i samband med bekämpningen av krisen har också uttryckligen framhållits av nationella veterinärmyndigheter i de berörda medlemsstaterna”. |
| --- | --- |

h)

Efterlevnad av rörlighetsbegränsningar

De begränsningar av rörligheten som infördes i enlighet med gemenskapens och medlemsstaternas lagstiftning om sjukdomsbekämpning måste genomdrivas av den berörda medlemsstaten.

Kommissionens disponibilitet och beslut under krisen bedömdes som snabba och lämpliga.

Kommissionen uppmanar revisionsrätten att beakta rådets uttalanden under krisen samt slutsatserna från den internationella konferensen om förebyggande och kontroll av mul- och klövsjuka den 12 och 13 december 2001 i Bryssel.

Vidare stödde Europaparlamentet i sin resolution av den 17 december 2002 den ändrade rapport som avses i not 1 (2) och sade följande i punkt 53: ”Kommissionen reagerade utan dröjsmål när krisen bröt ut och fattade de nödvändiga besluten. Under krisens vidare förlopp anpassade den på grundval av yttranden från Ständiga veterinärkommittén i rätt tid sina beslut till krisens utveckling och dokumenterade dessa. Med avseende på kommissionens krishantering kan inga försummelser noteras. Den höga kvaliteten på kommissionens arbete i samband med bekämpningen av krisen har också uttryckligen framhållits av nationella veterinärmyndigheter i de berörda medlemsstaterna”.

| V. | Kommissionen har ingen rättslig behörighet att på gemenskapsnivå harmonisera de ersättningar som medlemsstaterna betalar ut till uppfödare i samband med epizootier.
  Däremot har kommissionen sett till att harmonisera villkoren för utbetalning av gemenskapsersättning till medlemsstaterna. I det sammanhanget minskades medlemsstaternas ansökningar med 583 miljoner totalt (av totalt 1 051 miljoner euro som söktes som ersättning). |
| --- | --- |

V.

Kommissionen har ingen rättslig behörighet att på gemenskapsnivå harmonisera de ersättningar som medlemsstaterna betalar ut till uppfödare i samband med epizootier.

Däremot har kommissionen sett till att harmonisera villkoren för utbetalning av gemenskapsersättning till medlemsstaterna. I det sammanhanget minskades medlemsstaternas ansökningar med 583 miljoner totalt (av totalt 1 051 miljoner euro som söktes som ersättning).

| VI. | Den finansiella ramen: kommissionen har arbetat sedan 2002 med en översyn av formerna för gemenskapens medfinansiering, bl.a. för att begränsa orättmätiga övervärderingar av djur vilket var ett särskilt problem i Förenade kungariket under krisen, och på så sätt begränsa den växande kostnaden för utrotning av epizootier. Ett förslag om detta kommer att läggas fram inom kort.
  Ur veterinär synvinkel bör följande framhållas:
  För det första finns det inget alternativ till systemet med anmälningar av sjukdomar. EU:s standarder följer internationella standarder.
  För det andra står kreatursuppfödningar under veterinärkontroll, och denna kontroll ökas genom strängare krav för djurens bästa, inspektioner på plats för att se till att folkhälsokraven följs (kontroll av livsmedelskedjan) och inom program för utrotning eller bekämpning av sjukdomar.
  Slutligen har kommissionen vidtagit en rad åtgärder för att skärpa kontrollen av transporter av djur.
  Gemenskapslagstiftningen om djurhälsa i allmänhet och sjukdomsbekämpning i synnerhet ger medlemsstaterna möjlighet att välja de lämpligaste åtgärderna för att utrota den aktuella sjukdomen. Det är fråga om minimiåtgärder som får eller i vissa fall måste kompletteras under hänsynstagande till den epidemiologiska situationen.
  Kommissionen påpekar att en stor del av totalkostnaderna för en epizooti, särskilt alla indirekta kostnader, belastar den drabbade medlemsstaten. |
| --- | --- |

VI.

Den finansiella ramen: kommissionen har arbetat sedan 2002 med en översyn av formerna för gemenskapens medfinansiering, bl.a. för att begränsa orättmätiga övervärderingar av djur vilket var ett särskilt problem i Förenade kungariket under krisen, och på så sätt begränsa den växande kostnaden för utrotning av epizootier. Ett förslag om detta kommer att läggas fram inom kort.

Ur veterinär synvinkel bör följande framhållas:

För det första finns det inget alternativ till systemet med anmälningar av sjukdomar. EU:s standarder följer internationella standarder.

För det andra står kreatursuppfödningar under veterinärkontroll, och denna kontroll ökas genom strängare krav för djurens bästa, inspektioner på plats för att se till att folkhälsokraven följs (kontroll av livsmedelskedjan) och inom program för utrotning eller bekämpning av sjukdomar.

Slutligen har kommissionen vidtagit en rad åtgärder för att skärpa kontrollen av transporter av djur.

Gemenskapslagstiftningen om djurhälsa i allmänhet och sjukdomsbekämpning i synnerhet ger medlemsstaterna möjlighet att välja de lämpligaste åtgärderna för att utrota den aktuella sjukdomen. Det är fråga om minimiåtgärder som får eller i vissa fall måste kompletteras under hänsynstagande till den epidemiologiska situationen.

Kommissionen påpekar att en stor del av totalkostnaderna för en epizooti, särskilt alla indirekta kostnader, belastar den drabbade medlemsstaten.

| VII. | När det gäller den allmänna kontrollstrategin för allvarligare smittsamma sjukdomar finns inga alternativa strategier än de åtgärder som för närvarande anges i gemenskapslagstiftningen. Åtgärderna syftar till att utrota sjukdomar, samtidigt som tillräcklig flexibilitet erbjuds vad gäller vilka instrument som används. Kontrollåtgärderna mot klassisk svinpest hos vildsvin och mot bluetongue är exempel på denna flexibla hållning.
  Genom att större vikt läggs vid nödvaccinering vid allvarligare epizootiska sjukdomar (klassisk svinpest, bluetongue, afrikansk hästpest, mul- och klövsjuka) gör gemenskapslagstiftningen det möjligt att begränsa de direkta kostnaderna för sjukdomsbekämpning.
  Beslut 90/424/EEG ger uppfödarna påtagliga incitament att anmäla djur med misstänkta symtom så snart som möjligt (se punkt 92). Dessutom finns straffrättsliga påföljder som medlemsstaterna skall tillämpa om kontrollåtgärderna inte efterlevs.
  På Europaparlamentets begäran inledde kommissionen en undersökning av medlemsstaternas befintliga kompensationssystem, och fick slutrapporten i oktober 2003. Som uppföljning pågår en ny undersökning med ett särskilt anslag, vilken torde ge exakta expertuppskattningar och beräkningar som en konsekvensbedömning kan utgå ifrån. Detta kommer att diskuteras med CVO i september 2004 och läggas fram för den internationella konferensen om förebyggande och bekämpning av smittsamma djursjukdomar i december 2004.
  För att tydliggöra den finansiella ramen och minska riskerna för gemenskapsbudgeten håller riktlinjer om de ersättningsgrundande utgifternas storlek och karaktär på att utarbetas. |
| --- | --- |

VII.

När det gäller den allmänna kontrollstrategin för allvarligare smittsamma sjukdomar finns inga alternativa strategier än de åtgärder som för närvarande anges i gemenskapslagstiftningen. Åtgärderna syftar till att utrota sjukdomar, samtidigt som tillräcklig flexibilitet erbjuds vad gäller vilka instrument som används. Kontrollåtgärderna mot klassisk svinpest hos vildsvin och mot bluetongue är exempel på denna flexibla hållning.

Genom att större vikt läggs vid nödvaccinering vid allvarligare epizootiska sjukdomar (klassisk svinpest, bluetongue, afrikansk hästpest, mul- och klövsjuka) gör gemenskapslagstiftningen det möjligt att begränsa de direkta kostnaderna för sjukdomsbekämpning.

Beslut 90/424/EEG ger uppfödarna påtagliga incitament att anmäla djur med misstänkta symtom så snart som möjligt (se punkt 92). Dessutom finns straffrättsliga påföljder som medlemsstaterna skall tillämpa om kontrollåtgärderna inte efterlevs.

På Europaparlamentets begäran inledde kommissionen en undersökning av medlemsstaternas befintliga kompensationssystem, och fick slutrapporten i oktober 2003. Som uppföljning pågår en ny undersökning med ett särskilt anslag, vilken torde ge exakta expertuppskattningar och beräkningar som en konsekvensbedömning kan utgå ifrån. Detta kommer att diskuteras med CVO i september 2004 och läggas fram för den internationella konferensen om förebyggande och bekämpning av smittsamma djursjukdomar i december 2004.

För att tydliggöra den finansiella ramen och minska riskerna för gemenskapsbudgeten håller riktlinjer om de ersättningsgrundande utgifternas storlek och karaktär på att utarbetas.

INLEDNING

| 2. | Som ett led i förberedelserna inför den inre marknaden antog rådet direktiven 89/662/EEG och 90/425/EEG om veterinärkontroller av handeln inom gemenskapen med produkter av animaliskt ursprung och levande djur.
  Enligt direktiven avskaffades veterinärkontroller vid de inre gränserna. Djur får dock endast transporteras från den ena medlemsstaten till den andra under tydligt angivna villkor och de skall certifieras av en officiell veterinär på avsändningsorten. Alla nödvändiga och harmoniserade garantier ställs på avsändningsorten, och kontroller på vägen eller på bestämmelseorten genomförs på ett icke-diskriminerande sätt. |
| --- | --- |

2.

Som ett led i förberedelserna inför den inre marknaden antog rådet direktiven 89/662/EEG och 90/425/EEG om veterinärkontroller av handeln inom gemenskapen med produkter av animaliskt ursprung och levande djur.

Enligt direktiven avskaffades veterinärkontroller vid de inre gränserna. Djur får dock endast transporteras från den ena medlemsstaten till den andra under tydligt angivna villkor och de skall certifieras av en officiell veterinär på avsändningsorten. Alla nödvändiga och harmoniserade garantier ställs på avsändningsorten, och kontroller på vägen eller på bestämmelseorten genomförs på ett icke-diskriminerande sätt.

| 3. | Då vaccinering förebygger själva sjukdomen men inte infektionen, krävs väntetider för att bekräfta att viruset inte föreligger. De väntetider som Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) anger är fastställda med ledning av de senaste metoderna för att spåra infekterade djur i en vaccinerad population.
  Innan särskilda diskriminatoriska tester angavs för första gången i OIE:s handbok, publicerad i augusti 2001, krävdes längre väntetider för att detektera kvarvarande infektioner genom nära kontakt mellan mottagliga, dvs. icke vaccinerade, indikatordjur och vaccinerade potentiellt virusbärande djur. |
| --- | --- |

3.

Då vaccinering förebygger själva sjukdomen men inte infektionen, krävs väntetider för att bekräfta att viruset inte föreligger. De väntetider som Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) anger är fastställda med ledning av de senaste metoderna för att spåra infekterade djur i en vaccinerad population.

Innan särskilda diskriminatoriska tester angavs för första gången i OIE:s handbok, publicerad i augusti 2001, krävdes längre väntetider för att detektera kvarvarande infektioner genom nära kontakt mellan mottagliga, dvs. icke vaccinerade, indikatordjur och vaccinerade potentiellt virusbärande djur.

| 4. | De enhetliga regler för bekämpning av mul- och klövsjuka i medlemsstaterna som antogs 1985 (dvs. direktiv 85/511/EEG) bidrog till att mul- och klövsjuka utrotades i de tolv medlemsstaterna i slutet av 1980-talet. Därefter har mul- och klövsjuka varit en exotisk sjukdom för EG:s vidkommande. Profylaktiska vaccinationer var inte längre ett realistiskt alternativ, eftersom det hade varit rena lotteriet att välja en lämplig vaccinsort med tanke på mul- och klövsjukevirusets alla olika serotyper och varianter.
  Samtidigt med principen om icke-vaccinering infördes en rad åtgärder såsom förbättrade transportkontroller, bättre gränsskydd, importkrav, ett kompensationssystem, ett system med antigenreserver för framställning av vaccin, kapacitetsutbyggnad för laboratorier samt stöd till angränsande länder utanför EU. |
| --- | --- |

4.

De enhetliga regler för bekämpning av mul- och klövsjuka i medlemsstaterna som antogs 1985 (dvs. direktiv 85/511/EEG) bidrog till att mul- och klövsjuka utrotades i de tolv medlemsstaterna i slutet av 1980-talet. Därefter har mul- och klövsjuka varit en exotisk sjukdom för EG:s vidkommande. Profylaktiska vaccinationer var inte längre ett realistiskt alternativ, eftersom det hade varit rena lotteriet att välja en lämplig vaccinsort med tanke på mul- och klövsjukevirusets alla olika serotyper och varianter.

Samtidigt med principen om icke-vaccinering infördes en rad åtgärder såsom förbättrade transportkontroller, bättre gränsskydd, importkrav, ett kompensationssystem, ett system med antigenreserver för framställning av vaccin, kapacitetsutbyggnad för laboratorier samt stöd till angränsande länder utanför EU.

| 5. | Kommissionen anser att hanteringen av de olika utbrotten i medlemsstaterna 1993–2001 visar att kommissionens och medlemsstaternas åtgärder varit effektiva.
  I samband med de 2 034 bekräftade utbrotten av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket slaktades och destruerades djuren vid över 8 000 anläggningar som farliga kontakter, angränsande eller enligt misstanke.
  Epizootin 2001 påverkade djurhållningen i hela EU, trots att man vidtog alla tänkbara åtgärder för att möjliggöra handel med säkra produkter i de drabbade medlemsstaterna och trots att man för brittiskt vidkommande försiktigt fasade ut restriktionerna i oktober 2001, långt innan OIE erkände landet som sjukdomsfritt i januari 2002 (se punkt 102).
  Kommissionen vill framhålla att utbrotten i Frankrike (totalt två, varav det första upptäcktes den 13 mars 2001) och utbrotten i Nederländerna (totalt 26 utbrott, varav det första upptäcktes den 21 mars 2001) berodde på transport av smittbärande får från Förenade kungariket innan beslut 2001/145/EG hade antagits. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen anser att hanteringen av de olika utbrotten i medlemsstaterna 1993–2001 visar att kommissionens och medlemsstaternas åtgärder varit effektiva.

I samband med de 2 034 bekräftade utbrotten av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket slaktades och destruerades djuren vid över 8 000 anläggningar som farliga kontakter, angränsande eller enligt misstanke.

Epizootin 2001 påverkade djurhållningen i hela EU, trots att man vidtog alla tänkbara åtgärder för att möjliggöra handel med säkra produkter i de drabbade medlemsstaterna och trots att man för brittiskt vidkommande försiktigt fasade ut restriktionerna i oktober 2001, långt innan OIE erkände landet som sjukdomsfritt i januari 2002 (se punkt 102).

Kommissionen vill framhålla att utbrotten i Frankrike (totalt två, varav det första upptäcktes den 13 mars 2001) och utbrotten i Nederländerna (totalt 26 utbrott, varav det första upptäcktes den 21 mars 2001) berodde på transport av smittbärande får från Förenade kungariket innan beslut 2001/145/EG hade antagits.

| 6. | Kommissionen delar revisionsrättens uppfattning att gemenskapslagstiftningen utgör ett heltäckande system av åtgärder för att förebygga att mul- och klövsjukeviruset förs in i EU.
  Överenskommelsen med FN:s europeiska kommission för kontroll av mul- och klövsjuka, med säte hos FAO i Rom, och den strukturerade förvaltningen av fonden till stöd för den organisationen, är ett imponerande exempel på stödet till kontrollåtgärder i angränsande tredjeländer. |
| --- | --- |

6.

Kommissionen delar revisionsrättens uppfattning att gemenskapslagstiftningen utgör ett heltäckande system av åtgärder för att förebygga att mul- och klövsjukeviruset förs in i EU.

Överenskommelsen med FN:s europeiska kommission för kontroll av mul- och klövsjuka, med säte hos FAO i Rom, och den strukturerade förvaltningen av fonden till stöd för den organisationen, är ett imponerande exempel på stödet till kontrollåtgärder i angränsande tredjeländer.

| 7. | Direktiv 2003/85/EG ändrar inte kontrollåtgärdernas principer.
  Olika kompletterande åtgärder vidtogs också av rådet, bl.a. skärpt identifiering och spårbarhet för djur, informationsutbyte, kontroll vid införsel av produkter av animaliskt ursprung, samt genom kommissionens beslut om stöd till bekämpning av mul- och klövsjuka i angränsande länder.
  Vidare har lagren av antigen för vaccinframställning uppdaterats och ytterligare forskning om mul- och klövsjuka har finansierats. |
| --- | --- |

7.

Direktiv 2003/85/EG ändrar inte kontrollåtgärdernas principer.

Olika kompletterande åtgärder vidtogs också av rådet, bl.a. skärpt identifiering och spårbarhet för djur, informationsutbyte, kontroll vid införsel av produkter av animaliskt ursprung, samt genom kommissionens beslut om stöd till bekämpning av mul- och klövsjuka i angränsande länder.

Vidare har lagren av antigen för vaccinframställning uppdaterats och ytterligare forskning om mul- och klövsjuka har finansierats.

| 9. | I styckets första mening syftar revisionsrätten på budgetpostens totalbelopp (sammanlagt för alla sjukdomar, inklusive mul- och klövsjuka). I resten av stycket granskar revisionsrätten medlemsstaternas utgifter för mul- och klövsjuka. De två beloppen är inte jämförbara och bör behandlas separat. |
| --- | --- |

9.

I styckets första mening syftar revisionsrätten på budgetpostens totalbelopp (sammanlagt för alla sjukdomar, inklusive mul- och klövsjuka). I resten av stycket granskar revisionsrätten medlemsstaternas utgifter för mul- och klövsjuka. De två beloppen är inte jämförbara och bör behandlas separat.

| 11. | Det bristande genomförandet avser enbart år 2002 för vilket 400 miljoner euro anslogs i budgeten. Endast 50,8 miljoner euro kunde utbetalas, eftersom den största bidragsmottagaren Förenade kungariket inte kunde lämna sin begäran om ersättning för driftskostnader förrän 2003. Tidsutdräkten för kommissionens kontroller beror på ingående kontroller, vilket medförde att kommissionen vägrade att utbetala 583 miljoner euro av totalt begärda 1 051 miljoner euro. |
| --- | --- |

11.

Det bristande genomförandet avser enbart år 2002 för vilket 400 miljoner euro anslogs i budgeten. Endast 50,8 miljoner euro kunde utbetalas, eftersom den största bidragsmottagaren Förenade kungariket inte kunde lämna sin begäran om ersättning för driftskostnader förrän 2003. Tidsutdräkten för kommissionens kontroller beror på ingående kontroller, vilket medförde att kommissionen vägrade att utbetala 583 miljoner euro av totalt begärda 1 051 miljoner euro.

KOMMISSIONENS INSATSER FÖRE KRISEN

| 16. | Förbudet mot profylaktisk vaccinering trädde i kraft den 1 januari 1992. De flesta medlemsstater som hade tillämpat profylaktisk vaccinering slutade dock med det under 1991.
  I det normala scenariot i rapporten 1989 uppskattades för tio år utan vaccinering (1993–2002) att totalt 273 utbrott skulle inträffa, varav 13 primära utbrott från okänd källa och 20 sekundära utbrott för varje primärt utbrott.
  Det optimistiska scenariot utgår från 13 primära utbrott från okänd källa utan påföljande sekundära infektioner.
  Det pessimistiska scenariot för tio år utan vaccinering utgår från att totalt 1 963 utbrott inträffar, varav 13 primära som ovan och 150 sekundära för vart och ett av de primära. |
| --- | --- |

16.

Förbudet mot profylaktisk vaccinering trädde i kraft den 1 januari 1992. De flesta medlemsstater som hade tillämpat profylaktisk vaccinering slutade dock med det under 1991.

I det normala scenariot i rapporten 1989 uppskattades för tio år utan vaccinering (1993–2002) att totalt 273 utbrott skulle inträffa, varav 13 primära utbrott från okänd källa och 20 sekundära utbrott för varje primärt utbrott.

Det optimistiska scenariot utgår från 13 primära utbrott från okänd källa utan påföljande sekundära infektioner.

Det pessimistiska scenariot för tio år utan vaccinering utgår från att totalt 1 963 utbrott inträffar, varav 13 primära som ovan och 150 sekundära för vart och ett av de primära.

| 17. | Sociala och miljömässiga frågor togs inte med i gemenskapspolitiken förrän i och med Maastrichtfördraget 1992, och kunde därför inte ha tagits med uttryckligt i en tidigare undersökning.
  I rapporten nämns dock några direkta sociala konsekvenser, och vilka effekter icke-vaccineringspolicyn får för vaccinproduktionsanläggningar, laboratorier och veterinärer.
  När det gäller miljöfrågorna harmoniserades dessa senare. |
| --- | --- |

17.

Sociala och miljömässiga frågor togs inte med i gemenskapspolitiken förrän i och med Maastrichtfördraget 1992, och kunde därför inte ha tagits med uttryckligt i en tidigare undersökning.

I rapporten nämns dock några direkta sociala konsekvenser, och vilka effekter icke-vaccineringspolicyn får för vaccinproduktionsanläggningar, laboratorier och veterinärer.

När det gäller miljöfrågorna harmoniserades dessa senare.

| 18. | Kommissionens åtgärder visavi import av levande djur som kan bära på sjukdomen och produkter av dem var verkningsfulla för att begränsa införandet av viruset i gemenskapen och kontakten mellan viruset och potentiella smittbärare. Detta beror särskilt på de strängare importvillkoren och kontrollerna samt på stöd till tredjeländer för bekämpning av mul- och klövsjuka.
  Utbrotten i Grekland ägde rum under extensiv uppfödning, i likhet med de flesta utbrotten 1993 i Italien. Mul- och klövsjuka är en exotisk sjukdom och införsel av den beror på olaglig eller oavsiktlig införsel genom mänsklig verksamhet. Kommissionen svarade på den ökade djurhandeln till följd av fullbordandet av den inre marknaden genom att föreslå bl.a. enhetliga regler för handel med levande djur (3) med villkor för uppsamlingscentraler, köpmän och transportörer.
  Djur avsedda för export till länder utanför EU skall under sin resa på EU:s territorium åtföljas av ett djurhälsointyg för slaktdjur.
  Djur av sådana arter som kan smittas av mul- och klövsjuka och som har sitt ursprung i och kommer från tredjeländer skall följa djurhälsovillkoren för import och erforderliga kontroller vid godkända veterinära gränskontrollstationer. |
| --- | --- |

18.

Kommissionens åtgärder visavi import av levande djur som kan bära på sjukdomen och produkter av dem var verkningsfulla för att begränsa införandet av viruset i gemenskapen och kontakten mellan viruset och potentiella smittbärare. Detta beror särskilt på de strängare importvillkoren och kontrollerna samt på stöd till tredjeländer för bekämpning av mul- och klövsjuka.

Utbrotten i Grekland ägde rum under extensiv uppfödning, i likhet med de flesta utbrotten 1993 i Italien. Mul- och klövsjuka är en exotisk sjukdom och införsel av den beror på olaglig eller oavsiktlig införsel genom mänsklig verksamhet. Kommissionen svarade på den ökade djurhandeln till följd av fullbordandet av den inre marknaden genom att föreslå bl.a. enhetliga regler för handel med levande djur (3) med villkor för uppsamlingscentraler, köpmän och transportörer.

Djur avsedda för export till länder utanför EU skall under sin resa på EU:s territorium åtföljas av ett djurhälsointyg för slaktdjur.

Djur av sådana arter som kan smittas av mul- och klövsjuka och som har sitt ursprung i och kommer från tredjeländer skall följa djurhälsovillkoren för import och erforderliga kontroller vid godkända veterinära gränskontrollstationer.

| 19. | Åtgärderna i direktiv 85/511/EEG kan betraktas som ofullständiga såtillvida att de inte i förväg detaljerat anger behandling och hantering av olika animaliska produkter och den fullständiga avslutningsstrategin efter ett utbrott. Åtgärderna vid misstanke eller bekräftad förekomst är minimiåtgärder som måste vidtas för att utplåna ett utbrott, och åtgärderna har tillämpas med framgång tidigare och erkänns av internationella handelspartner och av OIE. |
| --- | --- |

19.

Åtgärderna i direktiv 85/511/EEG kan betraktas som ofullständiga såtillvida att de inte i förväg detaljerat anger behandling och hantering av olika animaliska produkter och den fullständiga avslutningsstrategin efter ett utbrott. Åtgärderna vid misstanke eller bekräftad förekomst är minimiåtgärder som måste vidtas för att utplåna ett utbrott, och åtgärderna har tillämpas med framgång tidigare och erkänns av internationella handelspartner och av OIE.

| 20. | Revisionen av strategin inleddes 1998 mot bakgrund av utbrottet av klassisk svinpest 1996–1997 i samband med arbetet med rådets direktiv 2001/89/EG och fortsatte under 2002 bl.a. med anknytning till förslaget till nytt direktiv om mul- och klövsjuka (2003/85/EG, KOM(2002) 736 slutlig). Strategin har fått stöd från samtliga medlemsstater och parlamentet. Även om en formell rapport inte sammanställts, föreläggs alla beslut om bidrag till olika veterinära insatser Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa innan de antas av kommissionen och offentliggörs i EUT. Besluten om gemenskapens bidrag till utrotningen av mul- och klövsjuka har alltså diskuterats i kommittén under full insyn. Förvaltningen av veterinäranslagen diskuteras även inom rådet, och budgetriktlinjerna diskuteras också regelbundet.
  Sedan mitten av 1990-talet har kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) utfört en rad inspektioner i medlemsstaterna, vilket inbegriper bedömningar av de behöriga myndigheterna och deras förmåga att genomföra gemenskapens veterinära lagstiftning. |
| --- | --- |

20.

Revisionen av strategin inleddes 1998 mot bakgrund av utbrottet av klassisk svinpest 1996–1997 i samband med arbetet med rådets direktiv 2001/89/EG och fortsatte under 2002 bl.a. med anknytning till förslaget till nytt direktiv om mul- och klövsjuka (2003/85/EG, KOM(2002) 736 slutlig). Strategin har fått stöd från samtliga medlemsstater och parlamentet. Även om en formell rapport inte sammanställts, föreläggs alla beslut om bidrag till olika veterinära insatser Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa innan de antas av kommissionen och offentliggörs i EUT. Besluten om gemenskapens bidrag till utrotningen av mul- och klövsjuka har alltså diskuterats i kommittén under full insyn. Förvaltningen av veterinäranslagen diskuteras även inom rådet, och budgetriktlinjerna diskuteras också regelbundet.

Sedan mitten av 1990-talet har kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) utfört en rad inspektioner i medlemsstaterna, vilket inbegriper bedömningar av de behöriga myndigheterna och deras förmåga att genomföra gemenskapens veterinära lagstiftning.

| 21. | Kontroller av lagstiftningens genomförande, särskilt i fråga om väsentliga åtgärder, har utförts och avrapporterats särskilt.






  a) | Veterinära och sanitära gränskontroller av import av djur och animaliska produkter togs upp i FVO:s rapport 9001/02 om verksamheten 2000, 2001 och 2002. |
| --- | --- | --- |

21.

Kontroller av lagstiftningens genomförande, särskilt i fråga om väsentliga åtgärder, har utförts och avrapporterats särskilt.

a)

Veterinära och sanitära gränskontroller av import av djur och animaliska produkter togs upp i FVO:s rapport 9001/02 om verksamheten 2000, 2001 och 2002.

| b) | Kontroller av djurfoder i syfte att undvika kontaminering av djur och animaliska produkter togs upp i FVO:s rapport 9007/02 om verksamheten 2001 efter det att sjukdomen brutit ut. |
| --- | --- |

b)

Kontroller av djurfoder i syfte att undvika kontaminering av djur och animaliska produkter togs upp i FVO:s rapport 9007/02 om verksamheten 2001 efter det att sjukdomen brutit ut.

| c) | Medlemsstaternas utformning av beredskapsplaner för mobilisering av personal, utrustning och organisation vid utbrott togs upp i FVO:s rapport 9502/03, om verksamheten 1999–2002. |
| --- | --- |

c)

Medlemsstaternas utformning av beredskapsplaner för mobilisering av personal, utrustning och organisation vid utbrott togs upp i FVO:s rapport 9502/03, om verksamheten 1999–2002.

| d) | Medlemsstaternas uppbyggnad av system för identifiering och spårning av djurtransporter och ett system för informationsutbyte (Animo), något som är väsentligt för att snabbt kunna spåra och slakta smittade djur, togs upp i en rapport om kommissionens preliminära undersökning inför idrifttagandet av systemet Traces. |
| --- | --- |

d)

Medlemsstaternas uppbyggnad av system för identifiering och spårning av djurtransporter och ett system för informationsutbyte (Animo), något som är väsentligt för att snabbt kunna spåra och slakta smittade djur, togs upp i en rapport om kommissionens preliminära undersökning inför idrifttagandet av systemet Traces.

| 22. | Att systematiskt kontrollera att alla nationella genomförandebestämmelser överensstämmer med gemenskapsrätten låter sig svårligen göras, då gemenskapslagstiftningen på detta område är synnerligen omfattande.
  Trots det fortsätter kommissionen med sin övervakning och sina kontroller med de medel som står till buds.
  Under sina inspektioner kontrollerar FVO om de delar av EU-rätten som har betydelse för inspektionens mål har genomförts. Den nyligen antagna förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd innebär en ny rättslig inriktning, nämligen att kommissionen ägnar sig mer åt att verifiera att ändamålsenliga och tillförlitliga kontrollsystem finns och fungerar väl ute i medlemsstaterna.
  FVO:s inspektioner är inte den enda informationskällan för kommissionen när det gäller eventuell underlåtenhet att genomföra gemenskapslagstiftningen, utan det finns också överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i fördraget. Ett ansenligt antal överträdelseförfaranden har inletts efter klagomål eller på kommissionens eget initiativ.
  Det händer också att kommissionen beslutar att undersöka överträdelser på eget initiativ, med ledning av uppgifter som inkommit på allehanda sätt (officialprövning). |
| --- | --- |

22.

Att systematiskt kontrollera att alla nationella genomförandebestämmelser överensstämmer med gemenskapsrätten låter sig svårligen göras, då gemenskapslagstiftningen på detta område är synnerligen omfattande.

Trots det fortsätter kommissionen med sin övervakning och sina kontroller med de medel som står till buds.

Under sina inspektioner kontrollerar FVO om de delar av EU-rätten som har betydelse för inspektionens mål har genomförts. Den nyligen antagna förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd innebär en ny rättslig inriktning, nämligen att kommissionen ägnar sig mer åt att verifiera att ändamålsenliga och tillförlitliga kontrollsystem finns och fungerar väl ute i medlemsstaterna.

FVO:s inspektioner är inte den enda informationskällan för kommissionen när det gäller eventuell underlåtenhet att genomföra gemenskapslagstiftningen, utan det finns också överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i fördraget. Ett ansenligt antal överträdelseförfaranden har inletts efter klagomål eller på kommissionens eget initiativ.

Det händer också att kommissionen beslutar att undersöka överträdelser på eget initiativ, med ledning av uppgifter som inkommit på allehanda sätt (officialprövning).

| 23. | Kommissionen anser att de konstateranden som avses i punkt 23 fullständigt överensstämmer med befintliga bestämmelser och förfaranden och att det är helt godtagbart att lägga ned ett överträdelseärende om bristande införlivande av ett direktiv när den aktuella medlemsstaten avhjälpt bristen. Att ärendena avslutas med avseende på bristande införlivande hindrar naturligtvis inte att de nationella bestämmelsernas förenlighet med gemenskapsrätten kontrolleras eller att ett nytt förfarande inleds senare. |
| --- | --- |

23.

Kommissionen anser att de konstateranden som avses i punkt 23 fullständigt överensstämmer med befintliga bestämmelser och förfaranden och att det är helt godtagbart att lägga ned ett överträdelseärende om bristande införlivande av ett direktiv när den aktuella medlemsstaten avhjälpt bristen. Att ärendena avslutas med avseende på bristande införlivande hindrar naturligtvis inte att de nationella bestämmelsernas förenlighet med gemenskapsrätten kontrolleras eller att ett nytt förfarande inleds senare.

| 24. | Åren 1998–2000 genomförde FVO 47 besök på veterinära gränskontrollstationer i medlemsstaterna. Alla rapporter finns tillgängliga på Internet (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_sv.html). |
| --- | --- |

24.

Åren 1998–2000 genomförde FVO 47 besök på veterinära gränskontrollstationer i medlemsstaterna. Alla rapporter finns tillgängliga på Internet (www.europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_sv.html).

| 25. | Beträffande ofullständig lagstiftning under 2001, särskilt om passagerares bagage och frilager, vill kommissionen anföra följande: Genom rådets direktiv 90/675/EEG infördes genom ändring av kommissionens förslag bestämmelser om kontroll av lagring av icke-EG-standardprodukter av animaliskt ursprung i frilager och frizoner. På så sätt fick medlemsstaternas veterinärmyndigheter möjlighet att kontrollera sådana lager som tidigare legat under tullens exklusiva överinseende. Senare ersattes direktiv 90/675/EEG av direktiv 97/78/EG på grund av den inre marknadens utveckling, men med väsentligen samma bestämmelser om kontroller av frilager och frizoner. I kommissionens beslut 2000/571/EG anges metoder för veterinärkontroll av produkter från tredjeländer som skall föras in till frizoner, frilager, tullager eller till aktörer som tillhandahåller gränsöverskridande sjötransporter.
  Genom direktiv 90/675/EEG ändrades också direktiv 72/462/EEG på så sätt att den allmänna regeln om att alla importerade produkter måste följa EG:s standarder ströks. Enligt artikel 1.2 c i direktiv 72/462/EEG skall kvantiteter på mer än 1 kg kött och köttprodukter som ingår i resandes personliga bagage undergå fullständig värmebehandling. Genom artikel 16 i direktiv 97/78/EG medges undantag från veterinärkontrollerna för små kvantiteter produkter av animaliskt ursprung från tredjeländer för personlig konsumtion, men tullen får fortfarande kontrollera produkterna.
  Kommissionen lade 2000 fram ett förslag till direktiv till rådet (KOM(2000) 438), senare antaget som rådets direktiv 2002/99/EG, enligt vilket alla produkter som förs in i gemenskapen måste följa gemenskapens djurhälsokrav, oavsett tullförfarande. |
| --- | --- |

25.

Beträffande ofullständig lagstiftning under 2001, särskilt om passagerares bagage och frilager, vill kommissionen anföra följande: Genom rådets direktiv 90/675/EEG infördes genom ändring av kommissionens förslag bestämmelser om kontroll av lagring av icke-EG-standardprodukter av animaliskt ursprung i frilager och frizoner. På så sätt fick medlemsstaternas veterinärmyndigheter möjlighet att kontrollera sådana lager som tidigare legat under tullens exklusiva överinseende. Senare ersattes direktiv 90/675/EEG av direktiv 97/78/EG på grund av den inre marknadens utveckling, men med väsentligen samma bestämmelser om kontroller av frilager och frizoner. I kommissionens beslut 2000/571/EG anges metoder för veterinärkontroll av produkter från tredjeländer som skall föras in till frizoner, frilager, tullager eller till aktörer som tillhandahåller gränsöverskridande sjötransporter.

Genom direktiv 90/675/EEG ändrades också direktiv 72/462/EEG på så sätt att den allmänna regeln om att alla importerade produkter måste följa EG:s standarder ströks. Enligt artikel 1.2 c i direktiv 72/462/EEG skall kvantiteter på mer än 1 kg kött och köttprodukter som ingår i resandes personliga bagage undergå fullständig värmebehandling. Genom artikel 16 i direktiv 97/78/EG medges undantag från veterinärkontrollerna för små kvantiteter produkter av animaliskt ursprung från tredjeländer för personlig konsumtion, men tullen får fortfarande kontrollera produkterna.

Kommissionen lade 2000 fram ett förslag till direktiv till rådet (KOM(2000) 438), senare antaget som rådets direktiv 2002/99/EG, enligt vilket alla produkter som förs in i gemenskapen måste följa gemenskapens djurhälsokrav, oavsett tullförfarande.

| 26. | Matavfall från internationella transportmedel förbjöds i direktiv 72/462/EEG och direktiv 90/675/EEG.
  Genom direktiv 80/217/EEG är det förbjudet att utfodra svin med matavfall, om inte avfallet har behandlats korrekt under vederbörlig tillsyn.
  Det finns inget som tyder på att utfodring med matrester i enlighet med gemenskapens regler någonsin orsakat utbrott av klassisk svinpest eller mul- och klövsjuka. Olaglig utfodring är däremot definitionsmässigt svårkontrollerad. |
| --- | --- |

26.

Matavfall från internationella transportmedel förbjöds i direktiv 72/462/EEG och direktiv 90/675/EEG.

Genom direktiv 80/217/EEG är det förbjudet att utfodra svin med matavfall, om inte avfallet har behandlats korrekt under vederbörlig tillsyn.

Det finns inget som tyder på att utfodring med matrester i enlighet med gemenskapens regler någonsin orsakat utbrott av klassisk svinpest eller mul- och klövsjuka. Olaglig utfodring är däremot definitionsmässigt svårkontrollerad.

| 27. | Riskerna med utfodring med matavfall har tagits upp vid flera tillfällen, i lagstiftningen om klassisk svinpest och inte minst vid de inspektioner av kontrollerna och tillsynen över matavfallsutfodringen som på grund av svinpesten utfördes i Tyskland så tidigt som 1994. En av slutsatserna vid det tillfället var att värmebehandling ute på gårdarna borde fasas ut successivt. Denna princip om att separera behandlingen av matavfallet från utfodringen bekräftades i beslut 2003/328/EG. |
| --- | --- |

27.

Riskerna med utfodring med matavfall har tagits upp vid flera tillfällen, i lagstiftningen om klassisk svinpest och inte minst vid de inspektioner av kontrollerna och tillsynen över matavfallsutfodringen som på grund av svinpesten utfördes i Tyskland så tidigt som 1994. En av slutsatserna vid det tillfället var att värmebehandling ute på gårdarna borde fasas ut successivt. Denna princip om att separera behandlingen av matavfallet från utfodringen bekräftades i beslut 2003/328/EG.

| 30. | Enligt beslut 91/42/EEG får kommissionen utfärda rekommendationer och förklarande anmärkningar om kriterier för utformande av beredskapsplaner.
  Riktlinjer för utarbetande av beredskapsplaner för epidemiska sjukdomar gjordes tillgängliga för alla medlemsstater 1995 och kompletterades särskilt för mul- och klövsjuka 1998. I de särskilda riktlinjerna ingår krav på olika scenarier, bl.a. ett pessimistiskt scenario, med beaktande av särskilda riskfaktorer och andra egenskaper i den aktuella medlemsstaten.






  a) | Beredskapsplanerna bygger på riskbedömningar både i fråga om införsel av viruset och dess senare spridning. De utvärderas under övningar i realtid som medlemsstaterna genomför.
  I beslutet och riktlinjerna kunde kommissionen inte tala om för medlemsstaterna hur mycket personal som krävdes för att följa planerna, eftersom kommissionen på den tiden och även fortfarande inte har särskilt mycket behörighet på djurhälsoområdet och därför inte särskilt mycket expertis för att lägga sig i medlemsstaternas förvaltningsmässiga agerande i ärenden rörande polis, allmän ordning och medborgerliga rättigheter. |
| --- | --- | --- |

30.

Enligt beslut 91/42/EEG får kommissionen utfärda rekommendationer och förklarande anmärkningar om kriterier för utformande av beredskapsplaner.

Riktlinjer för utarbetande av beredskapsplaner för epidemiska sjukdomar gjordes tillgängliga för alla medlemsstater 1995 och kompletterades särskilt för mul- och klövsjuka 1998. I de särskilda riktlinjerna ingår krav på olika scenarier, bl.a. ett pessimistiskt scenario, med beaktande av särskilda riskfaktorer och andra egenskaper i den aktuella medlemsstaten.

a)

Beredskapsplanerna bygger på riskbedömningar både i fråga om införsel av viruset och dess senare spridning. De utvärderas under övningar i realtid som medlemsstaterna genomför.

I beslutet och riktlinjerna kunde kommissionen inte tala om för medlemsstaterna hur mycket personal som krävdes för att följa planerna, eftersom kommissionen på den tiden och även fortfarande inte har särskilt mycket behörighet på djurhälsoområdet och därför inte särskilt mycket expertis för att lägga sig i medlemsstaternas förvaltningsmässiga agerande i ärenden rörande polis, allmän ordning och medborgerliga rättigheter.

| b) | Inspektioner har utförts sedan 1999 för att undersöka hur beredskapsplanerna genomförs. Inspektionerna utfördes i enlighet med beslut 91/42/EEG och de ovannämnda riktlinjerna, där man tar upp frågor som information om planen till den nationella jordbruksnäringen och regelbundna övningar. |
| --- | --- |

b)

Inspektioner har utförts sedan 1999 för att undersöka hur beredskapsplanerna genomförs. Inspektionerna utfördes i enlighet med beslut 91/42/EEG och de ovannämnda riktlinjerna, där man tar upp frågor som information om planen till den nationella jordbruksnäringen och regelbundna övningar.

| c) | Enligt artikel 13.3 i direktiv 85/511/EEG får kommissionen i samarbete med den berörda medlemsstaten (kommittéförfarande) fatta beslut om nödvaccinering ”när mul- och klövsjuka har konstaterats och hotar att få stor omfattning”. I ett sådant beslut skall anges hur nödvaccineringen skall genomföras. Beslut om att införa nödvaccinering runt ett utbrott får också fattas av den drabbade medlemsstaten efter anmälan till kommissionen, förutsatt att gemenskapens intressen inte åsidosätts och förutsatt att beslutet omedelbart granskas av Ständiga veterinärkommittén och harmoniseras genom beslut av kommissionen.
  Kriterier på gemenskapsnivå började fastställas 1991, och processen fortsatte 1999. Under 2001 användes samtliga kriterier för att bedöma om det var lämpligt att införa nödvaccinering i en medlemsstat som ansökt om det.
  Enligt direktiv 2003/85/EG skall vaccinering förberedas efter det första bekräftade utbrottet, men bara inledas om den epidemiologiska situationen kräver det och bara om det finns mer än ett utbrott. Direktivet ger också riktlinjer för beslutsprocessen för nödvaccinering på grundval av Vetenskapliga kommitténs rapport från 1999. |
| --- | --- |

c)

Enligt artikel 13.3 i direktiv 85/511/EEG får kommissionen i samarbete med den berörda medlemsstaten (kommittéförfarande) fatta beslut om nödvaccinering ”när mul- och klövsjuka har konstaterats och hotar att få stor omfattning”. I ett sådant beslut skall anges hur nödvaccineringen skall genomföras. Beslut om att införa nödvaccinering runt ett utbrott får också fattas av den drabbade medlemsstaten efter anmälan till kommissionen, förutsatt att gemenskapens intressen inte åsidosätts och förutsatt att beslutet omedelbart granskas av Ständiga veterinärkommittén och harmoniseras genom beslut av kommissionen.

Kriterier på gemenskapsnivå började fastställas 1991, och processen fortsatte 1999. Under 2001 användes samtliga kriterier för att bedöma om det var lämpligt att införa nödvaccinering i en medlemsstat som ansökt om det.

Enligt direktiv 2003/85/EG skall vaccinering förberedas efter det första bekräftade utbrottet, men bara inledas om den epidemiologiska situationen kräver det och bara om det finns mer än ett utbrott. Direktivet ger också riktlinjer för beslutsprocessen för nödvaccinering på grundval av Vetenskapliga kommitténs rapport från 1999.

| d) | Vid misstanke skall man enligt direktiv 85/511/EEG inventera alla djur på den aktuella anläggningen efter art och kategori, redan död, smittad eller potentiell smittbärare, och denna inventering skall hållas à jour så att hänsyn tas till födda och döda djur. Enbart dessa uppgifter är av betydelse för bekämpning av sjukdomen.
  Man bör dock kontrollera och korsreferera uppgifter på anläggningen eller i en central veterinärdatabas i enlighet med gemenskapens system för identifiering och registrering av djur. |
| --- | --- |

d)

Vid misstanke skall man enligt direktiv 85/511/EEG inventera alla djur på den aktuella anläggningen efter art och kategori, redan död, smittad eller potentiell smittbärare, och denna inventering skall hållas à jour så att hänsyn tas till födda och döda djur. Enbart dessa uppgifter är av betydelse för bekämpning av sjukdomen.

Man bör dock kontrollera och korsreferera uppgifter på anläggningen eller i en central veterinärdatabas i enlighet med gemenskapens system för identifiering och registrering av djur.

| e) | Behovet av att ha med boskapsvärderingsmän i de lokala sjukdomsbekämpningscentrerna anges i dokument VI/5211/95. |
| --- | --- |

e)

Behovet av att ha med boskapsvärderingsmän i de lokala sjukdomsbekämpningscentrerna anges i dokument VI/5211/95.

| f) | I slutet av 2003 skickade kommissionen en enkät till medlemsstaterna och ansökarländerna om bl.a. systemet för rekrytering av värderingsmän, principerna för avlöning av dem och systemen för ersättning till uppfödarna. |
| --- | --- |

f)

I slutet av 2003 skickade kommissionen en enkät till medlemsstaterna och ansökarländerna om bl.a. systemet för rekrytering av värderingsmän, principerna för avlöning av dem och systemen för ersättning till uppfödarna.

| 31. | Beredskapsplaner skall betraktas som genomförandebestämmelser. Åtgärderna i planerna kan allvarligt påverka landsbygdens ekonomiska och sociala situation och den nationella ekonomin som helhet. Innan de har utvärderats enligt harmoniserade kriterier kan de varken genomföras eller testas. Beredskapsövningar i realtid kan inte utan vidare genomföras med kort varsel.
  Dessutom utvärderades beredskapsplanerna 1999 av FAO:s europeiska kommission för bekämpning av mul- och klövsjuka, där alla medlemsstater är medlemmar och till vilken kommissionen bidrar ekonomiskt. |
| --- | --- |

31.

Beredskapsplaner skall betraktas som genomförandebestämmelser. Åtgärderna i planerna kan allvarligt påverka landsbygdens ekonomiska och sociala situation och den nationella ekonomin som helhet. Innan de har utvärderats enligt harmoniserade kriterier kan de varken genomföras eller testas. Beredskapsövningar i realtid kan inte utan vidare genomföras med kort varsel.

Dessutom utvärderades beredskapsplanerna 1999 av FAO:s europeiska kommission för bekämpning av mul- och klövsjuka, där alla medlemsstater är medlemmar och till vilken kommissionen bidrar ekonomiskt.

| 32. | En undantagssituation i medlemsstaterna bör inte tjäna som vägledning till potentiella mul- och klövsjukeutbrott. |
| --- | --- |

32.

En undantagssituation i medlemsstaterna bör inte tjäna som vägledning till potentiella mul- och klövsjukeutbrott.

| 33. | Den brittiska beredskapsplanen för mul- och klövsjuka må ha ändrats litet under åren efter det att den antagits, men i slutet av 2000 höll de brittiska myndigheterna på att se över vissa delar av sin beredskapsplanering med ledning av erfarenheterna av klassisk svinpest (4).
  Kommissionens rekommenderade 1995 att alla veterinärmyndigheter borde ha kapacitet att omedelbart bekämpa tio (5) samtidiga utbrott, med möjlighet till utvidgning om den epidemiologiska situationen kräver det.
  De preliminära resultaten från expertgruppen om risk att mul- och klövsjuka förs in i Europa diskuterades inom forskningsgruppen vid FAO:s europeiska kommission för bekämpning av mul- och klövsjuka 2000. I rapporten uppskattades risken för att viruset skulle införas till EU:s öar och norra medlemsstater som mycket liten.
  Det måste framhållas att läget i Förenade kungariket – där en infektion fick fäste i mer än 50 anläggningar innan det första utbrottet kunde bekräftas – inte kan jämföras med läget i andra drabbade medlemsstater som hade tillräcklig förvarning. |
| --- | --- |

33.

Den brittiska beredskapsplanen för mul- och klövsjuka må ha ändrats litet under åren efter det att den antagits, men i slutet av 2000 höll de brittiska myndigheterna på att se över vissa delar av sin beredskapsplanering med ledning av erfarenheterna av klassisk svinpest (4).

Kommissionens rekommenderade 1995 att alla veterinärmyndigheter borde ha kapacitet att omedelbart bekämpa tio (5) samtidiga utbrott, med möjlighet till utvidgning om den epidemiologiska situationen kräver det.

De preliminära resultaten från expertgruppen om risk att mul- och klövsjuka förs in i Europa diskuterades inom forskningsgruppen vid FAO:s europeiska kommission för bekämpning av mul- och klövsjuka 2000. I rapporten uppskattades risken för att viruset skulle införas till EU:s öar och norra medlemsstater som mycket liten.

Det måste framhållas att läget i Förenade kungariket – där en infektion fick fäste i mer än 50 anläggningar innan det första utbrottet kunde bekräftas – inte kan jämföras med läget i andra drabbade medlemsstater som hade tillräcklig förvarning.

| 35. | Nuvarande rutiner för identifiering av nötkreatur torde garantera djurens spårbarhet både nationellt och vid handel inom gemenskapen. Djur avsedda för export till länder utanför EU åtföljs till exportplatsen av ett djurhälsointyg utfärdat för nötkreatur avsedda för slakt. Om sådana djur återimporteras måste de uppfylla gällande importkrav, bl.a. obligatorisk vistelse i ett godkänt avsändande land samt isolering före export och kontroller som är styrkta genom lämpliga veterinärintyg.
  Spårbarhet av nötkreatur i tredjeländer är alltså betydelsefullt för kommissionen när det gäller godkännande av tredjeländer för export, men ur djurhälsosynpunkt är det inte gemenskapens ansvar.
  Identifiering av får och getter är en fråga som tas upp av FVO under särskilda inspektioner för utrotning av B. melitensis. Förenade kungariket, Irland och Nederländerna är dock fria från B. melitensis på hela sitt territorium och har därför undantagits från sådana inspektioner. |
| --- | --- |

35.

Nuvarande rutiner för identifiering av nötkreatur torde garantera djurens spårbarhet både nationellt och vid handel inom gemenskapen. Djur avsedda för export till länder utanför EU åtföljs till exportplatsen av ett djurhälsointyg utfärdat för nötkreatur avsedda för slakt. Om sådana djur återimporteras måste de uppfylla gällande importkrav, bl.a. obligatorisk vistelse i ett godkänt avsändande land samt isolering före export och kontroller som är styrkta genom lämpliga veterinärintyg.

Spårbarhet av nötkreatur i tredjeländer är alltså betydelsefullt för kommissionen när det gäller godkännande av tredjeländer för export, men ur djurhälsosynpunkt är det inte gemenskapens ansvar.

Identifiering av får och getter är en fråga som tas upp av FVO under särskilda inspektioner för utrotning av B. melitensis. Förenade kungariket, Irland och Nederländerna är dock fria från B. melitensis på hela sitt territorium och har därför undantagits från sådana inspektioner.

| 36. | Identifiering av får och getter så att deras ursprungsanläggning kan spåras reglerades redan i direktiv 92/102/EEG.
  Efter besvärliga diskussioner i rådet och Europaparlamentet antog rådet 2003 förordning (EG) nr 21/2004 enligt vilken får och getter skall kunna identifieras individuellt och register föras på registrerade anläggningar. |
| --- | --- |

36.

Identifiering av får och getter så att deras ursprungsanläggning kan spåras reglerades redan i direktiv 92/102/EEG.

Efter besvärliga diskussioner i rådet och Europaparlamentet antog rådet 2003 förordning (EG) nr 21/2004 enligt vilken får och getter skall kunna identifieras individuellt och register föras på registrerade anläggningar.

| 37. | I enlighet med direktiv 92/102/EEG identifierades får, getter och grisar gruppvis så att de kunde spåras till ursprungsanläggningen. Enligt artikel 3.2 i det direktivet får undantag ges för små anläggningar med högst tre får eller getter eller högst en gris, förutsatt att sådana djur genomgick föreskrivna kontroller före transport. Genom förordning (EG) nr 21/2004 avskaffades detta undantag för får och getter. |
| --- | --- |

37.

I enlighet med direktiv 92/102/EEG identifierades får, getter och grisar gruppvis så att de kunde spåras till ursprungsanläggningen. Enligt artikel 3.2 i det direktivet får undantag ges för små anläggningar med högst tre får eller getter eller högst en gris, förutsatt att sådana djur genomgick föreskrivna kontroller före transport. Genom förordning (EG) nr 21/2004 avskaffades detta undantag för får och getter.

| 38 och 39. | Animo-systemet för medlemsstaternas djurförvaltning utvecklades innan Internet hade blivit allmänt utbrett. Därför var de uppgifter som utväxlades begränsade till det absolut nödvändiga.
  Till följd av teknikens utveckling antog kommissionen beslut 2003/24/EG om datorsystemet Traces där systemen Animo och Shift skall ingå i en gemensam arkitektur. Erforderliga medel avsattes och kommissionen antog beslut 2004/292/EG av den 30 mars 2004 om idrifttagande av systemet Traces och om ändring av beslut 92/486/EEG. |
| --- | --- |

38 och 39.

Animo-systemet för medlemsstaternas djurförvaltning utvecklades innan Internet hade blivit allmänt utbrett. Därför var de uppgifter som utväxlades begränsade till det absolut nödvändiga.

Till följd av teknikens utveckling antog kommissionen beslut 2003/24/EG om datorsystemet Traces där systemen Animo och Shift skall ingå i en gemensam arkitektur. Erforderliga medel avsattes och kommissionen antog beslut 2004/292/EG av den 30 mars 2004 om idrifttagande av systemet Traces och om ändring av beslut 92/486/EEG.

| 40. | Efter det första brittiska utbrottet 2001 gjordes informationen i det befintliga Animo-systemet omedelbart tillgänglig till potentiella destinationsmedlemsstater. Informationen kompletterades senare.
  Svårigheter uppstod med triangelhandel där slaktfår vidaretransporterats från den första mottagande medlemsstaten till en annan, åtföljda av ett nytt intyg som registrerats i ett nytt Animo-meddelande. Utredningen av sådana transporter förutsatte samarbete mellan medlemsstaterna. Problemet hänger ihop med de särskilda handelsvillkoren för slaktfår: det var inte obligatoriskt att djuren vistades en viss tid i en medlemsstat innan de skickades vidare till en annan medlemsstat. Genom direktiv 2003/50/EG löstes problemet genom att en vistelse- och viloperiod infördes innan djuren fick transporteras till en ny medlemsstat.
  I andra fall hindrades spårningen av får när får av brittiskt ursprung hade flyttats i enlighet med nationella villkor från den bestämmelseanläggning som angavs i Animo-meddelandet till en annan brittisk anläggning. |
| --- | --- |

40.

Efter det första brittiska utbrottet 2001 gjordes informationen i det befintliga Animo-systemet omedelbart tillgänglig till potentiella destinationsmedlemsstater. Informationen kompletterades senare.

Svårigheter uppstod med triangelhandel där slaktfår vidaretransporterats från den första mottagande medlemsstaten till en annan, åtföljda av ett nytt intyg som registrerats i ett nytt Animo-meddelande. Utredningen av sådana transporter förutsatte samarbete mellan medlemsstaterna. Problemet hänger ihop med de särskilda handelsvillkoren för slaktfår: det var inte obligatoriskt att djuren vistades en viss tid i en medlemsstat innan de skickades vidare till en annan medlemsstat. Genom direktiv 2003/50/EG löstes problemet genom att en vistelse- och viloperiod infördes innan djuren fick transporteras till en ny medlemsstat.

I andra fall hindrades spårningen av får när får av brittiskt ursprung hade flyttats i enlighet med nationella villkor från den bestämmelseanläggning som angavs i Animo-meddelandet till en annan brittisk anläggning.

| 41. | Kommissionen har vidtagit åtgärder för att permanent ta med information om transitering genom uppsamlingspunkter i de meddelanden som sänds genom det nya datorsystemet Traces, efterföljaren till Animo och Shift (beslut 2004/292/EG av den 30 mars 2004). Dessutom skärptes de sanitära kraven för driften av uppsamlingspunkter genom införandet av sanitära pauser med obligatorisk desinfektion mellan olika sändningar av djur (beslut 2003/483/EG och förordning (EG) nr 1040/2003). |
| --- | --- |

41.

Kommissionen har vidtagit åtgärder för att permanent ta med information om transitering genom uppsamlingspunkter i de meddelanden som sänds genom det nya datorsystemet Traces, efterföljaren till Animo och Shift (beslut 2004/292/EG av den 30 mars 2004). Dessutom skärptes de sanitära kraven för driften av uppsamlingspunkter genom införandet av sanitära pauser med obligatorisk desinfektion mellan olika sändningar av djur (beslut 2003/483/EG och förordning (EG) nr 1040/2003).

| 42 och 43. | Ett transportförbud i en stor del av eller hela en medlemsstats territorium är redan i sig en oerhört allvarlig inskränkning med vittgående konsekvenser för den allmänna ordningen och de medborgerliga rättigheterna. Förbudet införs av medlemsstaten på de behöriga myndigheternas ansvar. Kommissionen fattade visserligen beslut 2001/190/EG av den 8 mars 2001 om EU-omfattande begränsningar av transporter av mottagliga djur inom och mellan andra medlemsstater än Förenade kungariket, och beslutet fick onekligen vittgående konsekvenser.
  Den 19 februari 2001 upptäcktes sjukdomen hos suggor i slakthuset i Essex. Sjukdomen bekräftades den 20 februari. Genom spårning av smittkällorna kunde man den 21 februari konstatera att slakthuset varit kontaminerat innan djuren anlände. Detta medförde att man måste inspektera omkring 600 anläggningar som levererat slaktsvin, främst gårdar där utfodring med matavfall förekom, och deras kontakter.
  Den 23 februari 2001 rapporterades sjukdomen hos nötkreatur på en gård från vilken får hade skickats till en stor kreatursmarknad några dagar tidigare. Det nationella förbudet mot transporter infördes genast.
  Transporter av främst får innan sjukdomen upptäcktes och transportrestriktionerna infördes orsakade nio av de tolv största geografiska grupperna av utbrott. Åtta av de nio områden som stod för 89 % av de utbrott som konstaterades före den 15 juni 2001 hade infekterats innan det första fallet av mul- och klövsjuka konstaterades.
  Minimikraven i artikel 9 i direktiv 85/511/EEG syftar till att förhindra luftburen spridning eller spridning genom fomiter av mul- och klövsjukeviruset. Kraven har varit effektiva under utbrotten i de andra medlemsstater som revisionsrätten nämnde tidigare och även under mer isolerade utbrott i Förenade kungariket.
  Till skillnad från de vetenskapliga undersökningar som gjorts i efterhand av arkiverade uppgifter om epizootin 2001, var de behöriga myndigheterna tvungna att reagera på de första utbrotten med betydligt knapphändigare uppgifter. |
| --- | --- |

42 och 43.

Ett transportförbud i en stor del av eller hela en medlemsstats territorium är redan i sig en oerhört allvarlig inskränkning med vittgående konsekvenser för den allmänna ordningen och de medborgerliga rättigheterna. Förbudet införs av medlemsstaten på de behöriga myndigheternas ansvar. Kommissionen fattade visserligen beslut 2001/190/EG av den 8 mars 2001 om EU-omfattande begränsningar av transporter av mottagliga djur inom och mellan andra medlemsstater än Förenade kungariket, och beslutet fick onekligen vittgående konsekvenser.

Den 19 februari 2001 upptäcktes sjukdomen hos suggor i slakthuset i Essex. Sjukdomen bekräftades den 20 februari. Genom spårning av smittkällorna kunde man den 21 februari konstatera att slakthuset varit kontaminerat innan djuren anlände. Detta medförde att man måste inspektera omkring 600 anläggningar som levererat slaktsvin, främst gårdar där utfodring med matavfall förekom, och deras kontakter.

Den 23 februari 2001 rapporterades sjukdomen hos nötkreatur på en gård från vilken får hade skickats till en stor kreatursmarknad några dagar tidigare. Det nationella förbudet mot transporter infördes genast.

Transporter av främst får innan sjukdomen upptäcktes och transportrestriktionerna infördes orsakade nio av de tolv största geografiska grupperna av utbrott. Åtta av de nio områden som stod för 89 % av de utbrott som konstaterades före den 15 juni 2001 hade infekterats innan det första fallet av mul- och klövsjuka konstaterades.

Minimikraven i artikel 9 i direktiv 85/511/EEG syftar till att förhindra luftburen spridning eller spridning genom fomiter av mul- och klövsjukeviruset. Kraven har varit effektiva under utbrotten i de andra medlemsstater som revisionsrätten nämnde tidigare och även under mer isolerade utbrott i Förenade kungariket.

Till skillnad från de vetenskapliga undersökningar som gjorts i efterhand av arkiverade uppgifter om epizootin 2001, var de behöriga myndigheterna tvungna att reagera på de första utbrotten med betydligt knapphändigare uppgifter.

| 43. | I rapporten från National Audit Office (NAO) står följande på sidan 14:
  ”Mellan bekräftelsen och det att det nationella transportförbudet infördes den 23 februari 2001 tros ytterligare 62 anläggningar ha infekterats, vilket involverade ytterligare sju länder.”
  NAO förklarar i sin rapport på sidan 56, punkt 3.53, att myndigheterna var tveksamma till att införa ett nationellt förbud redan den 20 februari 2001 på grundval av befintliga epidemiologiska uppgifter. Sådana drastiska åtgärder med långtgående konsekvenser för isolerade djur och fodertillgång bedömdes oproportionerliga, eftersom sjukdomen vid det stadiet bara hade konstaterats hos grisar och grisnäringen inte brukar transportera sina djur via marknader.
  NAO framhåller också att de slutsatser som revisionsrätten citerar byggde på ett föränderligt läge och att uppgifterna sedan dess förbättrats. |
| --- | --- |

43.

I rapporten från National Audit Office (NAO) står följande på sidan 14:

”Mellan bekräftelsen och det att det nationella transportförbudet infördes den 23 februari 2001 tros ytterligare 62 anläggningar ha infekterats, vilket involverade ytterligare sju länder.”

NAO förklarar i sin rapport på sidan 56, punkt 3.53, att myndigheterna var tveksamma till att införa ett nationellt förbud redan den 20 februari 2001 på grundval av befintliga epidemiologiska uppgifter. Sådana drastiska åtgärder med långtgående konsekvenser för isolerade djur och fodertillgång bedömdes oproportionerliga, eftersom sjukdomen vid det stadiet bara hade konstaterats hos grisar och grisnäringen inte brukar transportera sina djur via marknader.

NAO framhåller också att de slutsatser som revisionsrätten citerar byggde på ett föränderligt läge och att uppgifterna sedan dess förbättrats.

KOMMISSIONENS INSATSER UNDER KRISEN

| 44. | De ansvariga avdelningarna på kommissionen har varit och är tillgängliga dygnet runt, inte bara i krislägen, vilket framgår av den snabba reaktionen på anmälan av det första utbrottet. |
| --- | --- |

44.

De ansvariga avdelningarna på kommissionen har varit och är tillgängliga dygnet runt, inte bara i krislägen, vilket framgår av den snabba reaktionen på anmälan av det första utbrottet.

| 45. | Kommissionen delar revisionsrättens uppfattning att förfarandena för att färdigställa inspektionsrapporter hade påskyndats under krisen.
  Under och efter inspektioner i drabbade medlemsstater informerade dock FVO de berörda avdelningarna på kommissionen genast om viktiga och relevanta resultat, bl.a. genom direkta samtal och rapporter tillbaka till kontoret. Att rapporterna blev färdiga två månader efter inspektionens slut är alltså bara en formell fråga, eftersom rapporter som skall offentliggöras på Internet måste förberedas noga. |
| --- | --- |

45.

Kommissionen delar revisionsrättens uppfattning att förfarandena för att färdigställa inspektionsrapporter hade påskyndats under krisen.

Under och efter inspektioner i drabbade medlemsstater informerade dock FVO de berörda avdelningarna på kommissionen genast om viktiga och relevanta resultat, bl.a. genom direkta samtal och rapporter tillbaka till kontoret. Att rapporterna blev färdiga två månader efter inspektionens slut är alltså bara en formell fråga, eftersom rapporter som skall offentliggöras på Internet måste förberedas noga.

| 46. | b) | Obligatorisk anmälan av alla misstankar om allvarliga smittsamma sjukdomar är en internationellt vedertagen åtgärd, som det inte finns några praktiskt genomförbara alternativ till. Den är obligatorisk enligt gemenskapslagstiftningen och regleras närmare där.
  Ansvaret för näringsidkare inom livsmedelskedjan, bl.a. djuruppfödare, anges i artikel 17 i förordning (EG) nr 178/2002, vilken byggde på kommissionens förslag (KOM(2000) 716 slutlig). Tillvägagångssättet bekräftades av både Europaparlamentet och rådet i form av förordning (EG) 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd. |
| --- | --- | --- |

46.

b)

Obligatorisk anmälan av alla misstankar om allvarliga smittsamma sjukdomar är en internationellt vedertagen åtgärd, som det inte finns några praktiskt genomförbara alternativ till. Den är obligatorisk enligt gemenskapslagstiftningen och regleras närmare där.

Ansvaret för näringsidkare inom livsmedelskedjan, bl.a. djuruppfödare, anges i artikel 17 i förordning (EG) nr 178/2002, vilken byggde på kommissionens förslag (KOM(2000) 716 slutlig). Tillvägagångssättet bekräftades av både Europaparlamentet och rådet i form av förordning (EG) 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd.

| c) | Mul- och klövsjuka är vanligen en sjukdom med tydliga kliniska symtom hos nötkreatur och grisar, men den kan passera obemärkt hos små idisslare (dvs. får och getter). Om det första laboratorietestet är negativt krävs kompletterande undersökningar. I NAO:s rapport (s. 61) anges vad de brittiska myndigheterna gjorde i mars 2001 för att påskynda diagnoserna och minska tiden mellan rapportering och slakt.
  Slakt på klinisk indikation bedrevs från allra första början, men formaliserades den 15 mars när upp till 50 nya utbrott om dagen hotade att överväldiga veterinärmyndigheternas och laboratoriernas kapacitet. Kort därefter infördes slakt på misstanke och slakt i angränsande områden. |
| --- | --- |

c)

Mul- och klövsjuka är vanligen en sjukdom med tydliga kliniska symtom hos nötkreatur och grisar, men den kan passera obemärkt hos små idisslare (dvs. får och getter). Om det första laboratorietestet är negativt krävs kompletterande undersökningar. I NAO:s rapport (s. 61) anges vad de brittiska myndigheterna gjorde i mars 2001 för att påskynda diagnoserna och minska tiden mellan rapportering och slakt.

Slakt på klinisk indikation bedrevs från allra första början, men formaliserades den 15 mars när upp till 50 nya utbrott om dagen hotade att överväldiga veterinärmyndigheternas och laboratoriernas kapacitet. Kort därefter infördes slakt på misstanke och slakt i angränsande områden.

| 48. | Revisionsrätten påpekar med rätta att kommissionen stöder ett antal program för bekämpning och utrotning i medlemsstaterna av både virusburna och andra smittsamma sjukdomar hos husdjur, särskilt zoonotiska sjukdomar och de som tidigare stod med på OIE:s förteckning A.
  Dessutom har vissa medlemsstater beviljats ytterligare garantier med avseende på virussjukdomar, och dessa garantier omfattar ytterligare övervakning av jordbruksföretag.
  Vidare krävs enligt gemenskapens djurskyddslagstiftning ett visst mått av veterinärövervakning och inspektioner på jordbruksföretagen, och medlemsstaterna är skyldiga att rapportera om kontrollernas resultat.
  Dessutom måste mjölkproducerande gårdar i enlighet med relevant hälsolagstiftning (direktiv 92/46/EEG) följa särskilda djurhälsokrav och hygienkrav. Enligt artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd skall officiella kontroller utföras i alla led i livsmedelskedjan.
  I artikel 3.8.1.3 i OIE:s hälsoregler för landlevande djur (Terrestrial Animal Health Code) anges riktlinjer för när man får upphöra med särskild övervakning efter det att ett område konstaterats vara fritt från infektion:
  Ett land som har konstaterats vara fritt från infektion i enlighet med reglerna får upphöra med särskild övervakning samtidigt som infektionsfri status bibehålls, förutsatt att följande gäller:






  a) | Sjukdomen är anmälningspliktig. |
| --- | --- | --- |

48.

Revisionsrätten påpekar med rätta att kommissionen stöder ett antal program för bekämpning och utrotning i medlemsstaterna av både virusburna och andra smittsamma sjukdomar hos husdjur, särskilt zoonotiska sjukdomar och de som tidigare stod med på OIE:s förteckning A.

Dessutom har vissa medlemsstater beviljats ytterligare garantier med avseende på virussjukdomar, och dessa garantier omfattar ytterligare övervakning av jordbruksföretag.

Vidare krävs enligt gemenskapens djurskyddslagstiftning ett visst mått av veterinärövervakning och inspektioner på jordbruksföretagen, och medlemsstaterna är skyldiga att rapportera om kontrollernas resultat.

Dessutom måste mjölkproducerande gårdar i enlighet med relevant hälsolagstiftning (direktiv 92/46/EEG) följa särskilda djurhälsokrav och hygienkrav. Enligt artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd skall officiella kontroller utföras i alla led i livsmedelskedjan.

I artikel 3.8.1.3 i OIE:s hälsoregler för landlevande djur (Terrestrial Animal Health Code) anges riktlinjer för när man får upphöra med särskild övervakning efter det att ett område konstaterats vara fritt från infektion:

Ett land som har konstaterats vara fritt från infektion i enlighet med reglerna får upphöra med särskild övervakning samtidigt som infektionsfri status bibehålls, förutsatt att följande gäller:

a)

Sjukdomen är anmälningspliktig.

| b) | Det finns ett system för tidig upptäckt. |
| --- | --- |

b)

Det finns ett system för tidig upptäckt.

| c) | Det finns åtgärder för att förebygga införsel av sjukdomen eller infektionen. |
| --- | --- |

c)

Det finns åtgärder för att förebygga införsel av sjukdomen eller infektionen.

| d) | Vaccinering mot sjukdomen tillämpas inte. |
| --- | --- |

d)

Vaccinering mot sjukdomen tillämpas inte.

| e) | Det är känt att infektionen inte förekommer bland vilda djur. |
| --- | --- |

e)

Det är känt att infektionen inte förekommer bland vilda djur.

Övervakning kan inte hindra ett utbrott av mul- och klövsjuka, men tidig upptäckt kan bidra till att begränsa spridningen. Därför är djurens ägare och alla andra djurskötare, som ju är de som tidigast kan upptäcka misstänkta symtom, skyldiga att anmäla alla misstankar om smittsamma sjukdomar. I samband med beredskapsplaneringen har dessa personer fått utbildning i att känna igen de allvarligaste sjukdomarna.

| 49. | Antalet officiella veterinärer bör inte bara jämföras med det totala antalet djur; det är viktigare att relatera dem till antalet jordbruksföretag, eftersom de flesta relevanta sjukdomarna är besättningssjukdomar, och till kontakterna mellan jordbruksföretagen. Vid sådana bedömningar måste man också ta hänsyn till den allmänna djurhälsosituationen i landet och utvecklingen i fråga om infrastruktur, logistik, kommunikation, utbildning av lantbrukare och framför allt möjligheten att rekrytera extra personal i nödlägen. Antalet officiella veterinärer i Förenade kungariket utgick ifrån minimikraven i beredskapsplanerna för mul- och klövsjuka. |
| --- | --- |

49.

Antalet officiella veterinärer bör inte bara jämföras med det totala antalet djur; det är viktigare att relatera dem till antalet jordbruksföretag, eftersom de flesta relevanta sjukdomarna är besättningssjukdomar, och till kontakterna mellan jordbruksföretagen. Vid sådana bedömningar måste man också ta hänsyn till den allmänna djurhälsosituationen i landet och utvecklingen i fråga om infrastruktur, logistik, kommunikation, utbildning av lantbrukare och framför allt möjligheten att rekrytera extra personal i nödlägen. Antalet officiella veterinärer i Förenade kungariket utgick ifrån minimikraven i beredskapsplanerna för mul- och klövsjuka.

| 51. | För att åtgärder mot mul- och klövsjuka skall lyckas måste misstänkta fall anmälas genast och lantbrukarna måste utbildas i att känna igen sjukdomen i samband med beredskapsplaneringen.
  Åtgärder som straffrättsliga påföljder för underlåtenhet att anmäla sjukdomen eller undersökningar och restriktioner avseende privat egendom var knappast tänkbara på gemenskapsnivå enligt den då gällande lagstiftningen.
  När beredskapsplanerna utarbetas sker samråd med olika organ, organisationer och andra parter som berörs av bekämpning av eventuella sjukdomsutbrott, och kommissionen utarbetade riktlinjer för detta i god tid före utbrottet.
  Enligt beslut 91/42/EEG skall beredskapsplaner upprättas så att kontakt mellan direkt och indirekt berörda personer kan upprättas snabbt. Beredskapsplanerna skall övas så att kunnandet i arbetet på fältet och det administrativa kunnandet bevaras och utvecklas.
  Om ett utbrott misstänks eller bekräftas får djurens ägare anvisningar av den officiella veterinären om vilka åtgärder som skall vidtas för att hindra att sjukdomen sprider sig. Åtgärderna är både allmänna – angivna i nationell lag om genomförande av gemenskapsrätten – och särskilda, beroende på rådande omständigheter och beredskapsplanerna. |
| --- | --- |

51.

För att åtgärder mot mul- och klövsjuka skall lyckas måste misstänkta fall anmälas genast och lantbrukarna måste utbildas i att känna igen sjukdomen i samband med beredskapsplaneringen.

Åtgärder som straffrättsliga påföljder för underlåtenhet att anmäla sjukdomen eller undersökningar och restriktioner avseende privat egendom var knappast tänkbara på gemenskapsnivå enligt den då gällande lagstiftningen.

När beredskapsplanerna utarbetas sker samråd med olika organ, organisationer och andra parter som berörs av bekämpning av eventuella sjukdomsutbrott, och kommissionen utarbetade riktlinjer för detta i god tid före utbrottet.

Enligt beslut 91/42/EEG skall beredskapsplaner upprättas så att kontakt mellan direkt och indirekt berörda personer kan upprättas snabbt. Beredskapsplanerna skall övas så att kunnandet i arbetet på fältet och det administrativa kunnandet bevaras och utvecklas.

Om ett utbrott misstänks eller bekräftas får djurens ägare anvisningar av den officiella veterinären om vilka åtgärder som skall vidtas för att hindra att sjukdomen sprider sig. Åtgärderna är både allmänna – angivna i nationell lag om genomförande av gemenskapsrätten – och särskilda, beroende på rådande omständigheter och beredskapsplanerna.

| 52. | Det är naturligtvis viktigt att misstänkta fall av mul- och klövsjuka anmäls snabbt för att sjukdomen skall kunna bekämpas, men den uppvisar inte alltid tydliga kliniska symtom och lantbrukarna har olika mycket utbildning och erfarenhet av att upptäcka symtomen. Det är en utmaning för veterinärerna att arbeta med ett biologiskt system som är integrerat i skiftande sociala, kulturella och ekonomiska bakgrunder. I gemenskapslagstiftningen anges därför en rad åtgärder för att undvika eller åtminstone minimera spridningen av allvarligare smittsamma djursjukdomar. Den officiella veterinären på slakteriet som utför kontrollen före slakt är därför oerhört viktig för att spåra djursjukdomar.
  Om en person med ansvar för djur uppsåtligen underlåter att anmäla misstänkta symtom omfattas det av straff enligt tillämplig nationell lagstiftning. |
| --- | --- |

52.

Det är naturligtvis viktigt att misstänkta fall av mul- och klövsjuka anmäls snabbt för att sjukdomen skall kunna bekämpas, men den uppvisar inte alltid tydliga kliniska symtom och lantbrukarna har olika mycket utbildning och erfarenhet av att upptäcka symtomen. Det är en utmaning för veterinärerna att arbeta med ett biologiskt system som är integrerat i skiftande sociala, kulturella och ekonomiska bakgrunder. I gemenskapslagstiftningen anges därför en rad åtgärder för att undvika eller åtminstone minimera spridningen av allvarligare smittsamma djursjukdomar. Den officiella veterinären på slakteriet som utför kontrollen före slakt är därför oerhört viktig för att spåra djursjukdomar.

Om en person med ansvar för djur uppsåtligen underlåter att anmäla misstänkta symtom omfattas det av straff enligt tillämplig nationell lagstiftning.

| 53. | Enligt gemenskapsrätten skall djurägaren omedelbart anmäla alla misstankar om mul- och klövsjuka till myndigheterna. Enligt artikel 4 i direktiv 85/511/EEG skall den misstänkta anläggningen genast bli föremål för restriktioner, och en epidemiologisk undersökning påbörjas för att bekräfta eller undanröja misstanken om sjukdomens förekomst och för att spåra farliga kontakter. I sådana fall är ett negativt resultat från det första testet det mest komplicerade fallet, eftersom det då krävs tidsödande kompletterande undersökningar innan en slutgiltig diagnos kan ställas. Åtgärderna gentemot misstänkta anläggningar kan också utvidgas till andra anläggningar som sannolikt är infekterade eller kontaminerade.
  Anmälan av ett bekräftat utbrott till kommissionen och de andra medlemsstaterna samt till OIE är ett andra steg. Det är internationellt vedertaget att anmälan till andra länder sker inom 24 timmar.
  De brittiska myndigheterna informerade kommissionen innan slutresultaten av det sista beviset, det isolerade viruset, fanns tillgängliga.
  En noggrant ställd diagnos är oerhört viktig för att motivera allvarliga åtgärder som utrotning och storskaliga transportrestriktioner.
  Varje år anmäls flera dussin misstänkta fall av mul- och klövsjuka till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. Sådana anmälningar uppmuntras bestämt av både medlemsstaterna och kommissionen. Åtgärder på grund av sådana misstankar måste dock vara proportionerliga. Det är inte realistiskt att lägga ned hela kreatursnäringen varje gång en misstanke anmäls. |
| --- | --- |

53.

Enligt gemenskapsrätten skall djurägaren omedelbart anmäla alla misstankar om mul- och klövsjuka till myndigheterna. Enligt artikel 4 i direktiv 85/511/EEG skall den misstänkta anläggningen genast bli föremål för restriktioner, och en epidemiologisk undersökning påbörjas för att bekräfta eller undanröja misstanken om sjukdomens förekomst och för att spåra farliga kontakter. I sådana fall är ett negativt resultat från det första testet det mest komplicerade fallet, eftersom det då krävs tidsödande kompletterande undersökningar innan en slutgiltig diagnos kan ställas. Åtgärderna gentemot misstänkta anläggningar kan också utvidgas till andra anläggningar som sannolikt är infekterade eller kontaminerade.

Anmälan av ett bekräftat utbrott till kommissionen och de andra medlemsstaterna samt till OIE är ett andra steg. Det är internationellt vedertaget att anmälan till andra länder sker inom 24 timmar.

De brittiska myndigheterna informerade kommissionen innan slutresultaten av det sista beviset, det isolerade viruset, fanns tillgängliga.

En noggrant ställd diagnos är oerhört viktig för att motivera allvarliga åtgärder som utrotning och storskaliga transportrestriktioner.

Varje år anmäls flera dussin misstänkta fall av mul- och klövsjuka till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. Sådana anmälningar uppmuntras bestämt av både medlemsstaterna och kommissionen. Åtgärder på grund av sådana misstankar måste dock vara proportionerliga. Det är inte realistiskt att lägga ned hela kreatursnäringen varje gång en misstanke anmäls.

| 54. | Kommissionen reagerade enligt sina standardförfaranden snabbt och i överensstämmelse med lagstiftningen med hjälp av den mest direkta och moderna kommunikationstekniken.
  Kommissionen informerade de andra medlemsstaterna mindre än en timme efter det att utbrottet anmälts, och antog vederbörliga säkerhetsåtgärder inom mindre än 24 timmar.
  Vidare slutade Förenade kungariket i enlighet med gemenskapsrätten att certifiera eller godkänna export av levande djur och animaliska produkter till andra medlemsstater.
  De irländska myndigheterna förbjöd import av mottagliga djur och produkter av dem den 21 februari 2001 och underrättade kommissionen om detta kl. 15:42. De irländska myndigheterna spårade också alla brittiska djur som förts in till Irland och beordrade att de skulle slaktas. |
| --- | --- |

54.

Kommissionen reagerade enligt sina standardförfaranden snabbt och i överensstämmelse med lagstiftningen med hjälp av den mest direkta och moderna kommunikationstekniken.

Kommissionen informerade de andra medlemsstaterna mindre än en timme efter det att utbrottet anmälts, och antog vederbörliga säkerhetsåtgärder inom mindre än 24 timmar.

Vidare slutade Förenade kungariket i enlighet med gemenskapsrätten att certifiera eller godkänna export av levande djur och animaliska produkter till andra medlemsstater.

De irländska myndigheterna förbjöd import av mottagliga djur och produkter av dem den 21 februari 2001 och underrättade kommissionen om detta kl. 15:42. De irländska myndigheterna spårade också alla brittiska djur som förts in till Irland och beordrade att de skulle slaktas.

| 56. | Samtidigt med att policyn om icke-vaccinering infördes, upprättades ett system med ersättning för djur som slaktats för att bekämpa sjukdomar. Systemet infördes eftersom uppfödaren inte längre fick använda alla till buds stående medel för att skydda jordbruksnäringen, den nationella ekonomin och gemenskapsekonomin. Det var t.ex. inte längre tillåtet att använda profylaktisk vaccinering.
  Dessutom innebar ersättningssystemet ett incitament för snabb anmälan, eftersom djur som dött av sjukdomen före anmälan inte ersattes. |
| --- | --- |

56.

Samtidigt med att policyn om icke-vaccinering infördes, upprättades ett system med ersättning för djur som slaktats för att bekämpa sjukdomar. Systemet infördes eftersom uppfödaren inte längre fick använda alla till buds stående medel för att skydda jordbruksnäringen, den nationella ekonomin och gemenskapsekonomin. Det var t.ex. inte längre tillåtet att använda profylaktisk vaccinering.

Dessutom innebar ersättningssystemet ett incitament för snabb anmälan, eftersom djur som dött av sjukdomen före anmälan inte ersattes.

| 58. | Enligt artikel 5.3 i direktiv 85/511/EEG får man göra undantag från kravet att ta prover från djur i ett sekundärt utbrott som har en epidemiologisk koppling till ett bekräftat utbrott där prover redan tagits. Med andra ord får diagnosen i sådana fall ställas på kliniska grunder.
  Utrotningspolicyn gäller alla bekräftade utbrott, och i enlighet med beredskapsplanerna även djur som misstänks vara angripna eller smittade (artikel 3.2 i beslut 90/424/EEG).
  När det gäller utformningen av administrativa förfaranden för destruktion, värdering och ersättning för kreatursbesättningar, bör medlemsstaterna få utforma förfarandena själva i enlighet med sin nationella förvaltningsrätt och dennas samspel med skydd av privat egendom och medborgerliga rättigheter. |
| --- | --- |

58.

Enligt artikel 5.3 i direktiv 85/511/EEG får man göra undantag från kravet att ta prover från djur i ett sekundärt utbrott som har en epidemiologisk koppling till ett bekräftat utbrott där prover redan tagits. Med andra ord får diagnosen i sådana fall ställas på kliniska grunder.

Utrotningspolicyn gäller alla bekräftade utbrott, och i enlighet med beredskapsplanerna även djur som misstänks vara angripna eller smittade (artikel 3.2 i beslut 90/424/EEG).

När det gäller utformningen av administrativa förfaranden för destruktion, värdering och ersättning för kreatursbesättningar, bör medlemsstaterna få utforma förfarandena själva i enlighet med sin nationella förvaltningsrätt och dennas samspel med skydd av privat egendom och medborgerliga rättigheter.

KOMMISSIONENS INSATSER I FRÅGA OM ERSÄTTNINGSSYSTEMET

| 59 och 60. | Kommissionen delar revisionsrättens bedömning att ansvaret för ersättningen bör bli föremål för mer precisa direktiv i medlemsstaterna. Sådana direktiv håller på att utarbetas. Ett utkast till förordning om vilka utgifter som ger rätt till gemenskapsstöd kommer att läggas fram för medlemsstaterna inom kort.
  I alla marknadsstödåtgärder på grisköttsmarknaden sedan den särskilda rapporten nr 1/2000 har kommissionen tillämpat samma medfinansieringssats (50 %) som den som tillämpats på de veterinära åtgärderna.
  Även om bestämmelserna och rutinerna för vad som berättigar till bidrag inte tagits upp i ett formellt arbetsdokument eller formella etiska regler, har medlemsstaterna trots det gjorts uppmärksamma på några viktiga frågor när det gäller bidragsgrundande slakt. Särskilt har det angetts i finansieringsbeslutet att endast tvångsslakt berättigar till bidrag från gemenskapen.
  Det har också angetts i finansieringsbesluten att endast djurens ”marknadsvärde” berättigar till finansiering från gemenskapen. Beträffande den särskilda anmärkningen om ersättning till uppfödare kan anföras att situationerna i medlemsstaterna är mycket olika. Det är uteslutet att ett schablonbelopp för varje djurtyp skulle utgöra en rimlig ersättning för de ägare vars djur slaktats.
  Kommissionen erinrar om att den inte har rättslig befogenhet att harmonisera de nationella reglerna för ersättning vid epidemier. |
| --- | --- |

59 och 60.

Kommissionen delar revisionsrättens bedömning att ansvaret för ersättningen bör bli föremål för mer precisa direktiv i medlemsstaterna. Sådana direktiv håller på att utarbetas. Ett utkast till förordning om vilka utgifter som ger rätt till gemenskapsstöd kommer att läggas fram för medlemsstaterna inom kort.

I alla marknadsstödåtgärder på grisköttsmarknaden sedan den särskilda rapporten nr 1/2000 har kommissionen tillämpat samma medfinansieringssats (50 %) som den som tillämpats på de veterinära åtgärderna.

Även om bestämmelserna och rutinerna för vad som berättigar till bidrag inte tagits upp i ett formellt arbetsdokument eller formella etiska regler, har medlemsstaterna trots det gjorts uppmärksamma på några viktiga frågor när det gäller bidragsgrundande slakt. Särskilt har det angetts i finansieringsbeslutet att endast tvångsslakt berättigar till bidrag från gemenskapen.

Det har också angetts i finansieringsbesluten att endast djurens ”marknadsvärde” berättigar till finansiering från gemenskapen. Beträffande den särskilda anmärkningen om ersättning till uppfödare kan anföras att situationerna i medlemsstaterna är mycket olika. Det är uteslutet att ett schablonbelopp för varje djurtyp skulle utgöra en rimlig ersättning för de ägare vars djur slaktats.

Kommissionen erinrar om att den inte har rättslig befogenhet att harmonisera de nationella reglerna för ersättning vid epidemier.

| 61. | Det system för ersättningar som infördes i samband med bekämpningen och utrotningen av bovin spongiform encefalopati (BSE) avsåg djur som slaktats enligt den selektiva revisionen av medlemsstaternas utrotningsplaner. Planerna godkändes av kommissionen och blev föremål för fyra kommissionsförordningar om Förenade kungariket, Portugal, Frankrike respektive Irland. Samma principer tillämpades i de fyra förordningarna, även i förordning (EG) nr 164/97 om Frankrike, avseende reglerna för ersättningssystemet.
  När det gäller gränserna för ersättning för BSE-smittade djur vill kommissionen framhålla att ersättningen till ägare av BSE-smittade nötkreatur inte omfattas av nödstödet (artiklarna 3, 4, 6 och 11) i beslut 90/424/EEG (6). |
| --- | --- |

61.

Det system för ersättningar som infördes i samband med bekämpningen och utrotningen av bovin spongiform encefalopati (BSE) avsåg djur som slaktats enligt den selektiva revisionen av medlemsstaternas utrotningsplaner. Planerna godkändes av kommissionen och blev föremål för fyra kommissionsförordningar om Förenade kungariket, Portugal, Frankrike respektive Irland. Samma principer tillämpades i de fyra förordningarna, även i förordning (EG) nr 164/97 om Frankrike, avseende reglerna för ersättningssystemet.

När det gäller gränserna för ersättning för BSE-smittade djur vill kommissionen framhålla att ersättningen till ägare av BSE-smittade nötkreatur inte omfattas av nödstödet (artiklarna 3, 4, 6 och 11) i beslut 90/424/EEG (6).

| 62. | Medlemsstaterna har huvudansvaret för att fastställa ersättningarnas storlek med ledning av de faktiska förhållandena på marknaden. I de senaste besluten om gemenskapsbidrag till medlemsstaternas kostnader har närmare regler för vad som berättigar till gemenskapsbidrag slagits fast. Endast djurets marknadsvärde omedelbart före slakt berättigar till gemenskapsfinansiering. |
| --- | --- |

62.

Medlemsstaterna har huvudansvaret för att fastställa ersättningarnas storlek med ledning av de faktiska förhållandena på marknaden. I de senaste besluten om gemenskapsbidrag till medlemsstaternas kostnader har närmare regler för vad som berättigar till gemenskapsbidrag slagits fast. Endast djurets marknadsvärde omedelbart före slakt berättigar till gemenskapsfinansiering.

| 63. | Tillräcklig kompensation definieras som djurens marknadsvärde omedelbart före slakt; förlorade inkomster berättigar alltså inte till gemenskapsbidrag. Sådana kostnader har avvisats när de lagts fram. |
| --- | --- |

63.

Tillräcklig kompensation definieras som djurens marknadsvärde omedelbart före slakt; förlorade inkomster berättigar alltså inte till gemenskapsbidrag. Sådana kostnader har avvisats när de lagts fram.

| 64. | Den nötkreatursdatabas som upprättades i enlighet med förordning (EG) nr 1760/2000 och artikel 14 i direktiv 64/432/EEG är ett viktigt verktyg för att spåra transporter av djur, men den har begränsad användbarhet för värderingar. Databasen ger visserligen information om djurets ålder, kön, färg och ras samt moderns identifieringsnummer, men det finns ingen uppgift om huruvida djuret är ett renrasigt avelsdjur som är infört i en stambok. Kommissionens förslag om att stamboksstatus skulle tas med godkändes inte av medlemsstaterna. |
| --- | --- |

64.

Den nötkreatursdatabas som upprättades i enlighet med förordning (EG) nr 1760/2000 och artikel 14 i direktiv 64/432/EEG är ett viktigt verktyg för att spåra transporter av djur, men den har begränsad användbarhet för värderingar. Databasen ger visserligen information om djurets ålder, kön, färg och ras samt moderns identifieringsnummer, men det finns ingen uppgift om huruvida djuret är ett renrasigt avelsdjur som är infört i en stambok. Kommissionens förslag om att stamboksstatus skulle tas med godkändes inte av medlemsstaterna.

| 66. | Kommissionen har inte rättslig befogenhet att organisera system för ersättning till uppfödare i medlemsstaterna; medlemsstaterna vill heller inte ha någon sådan harmonisering.
  De skillnader som revisionsrätten konstaterar mellan medlemsstaterna har också konstaterats av kommissionen under kontroller på plats. De beror på medlemsstaternas val. Oegentligheter som påverkat gemenskapsbudgeten har rättats till av kommissionen enligt vad som anges nedan.
  Kommissionen vinnlägger sig för sin del om principen om likabehandling av alla medlemsstater i alla sina beslut om medfinansiering.
  Det förhållandet att besluten föreläggs Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa för yttrande bidrar till att denna princip följs. |
| --- | --- |

66.

Kommissionen har inte rättslig befogenhet att organisera system för ersättning till uppfödare i medlemsstaterna; medlemsstaterna vill heller inte ha någon sådan harmonisering.

De skillnader som revisionsrätten konstaterar mellan medlemsstaterna har också konstaterats av kommissionen under kontroller på plats. De beror på medlemsstaternas val. Oegentligheter som påverkat gemenskapsbudgeten har rättats till av kommissionen enligt vad som anges nedan.

Kommissionen vinnlägger sig för sin del om principen om likabehandling av alla medlemsstater i alla sina beslut om medfinansiering.

Det förhållandet att besluten föreläggs Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa för yttrande bidrar till att denna princip följs.

| 67–71. | De undantag som infördes genom förordning (EG) nr 1458/2001 av den 17 juli 2001 i fråga om tillämpningen av djurbidrag bör betraktas mot bakgrund av att systemet med direktbetalningar är avsett att kompensera för inverkan på lantbrukarnas inkomster av den successiva sänkningen av marknadsstödet i enlighet med reformen Agenda 2000. Kommissionen menar att bidrag kan utbetalas till producenter oavsett vilket djurhälsoläge som råder i medlemsstaterna.
  De medlemsstater som drabbades av mul- och klövsjukeepizootin begärde i slutet av april 2001 att undantag skulle införas.
  I sin handläggning av begäran fann kommissionen att uppfödarna inte kunde uppfylla vissa krav i förordningarna om bidragssystemet på grund av djurens inskränkta rörelsefrihet i vissa regioner. Inskränkningarna hade ju som bekant införts för att bekämpa mul- och klövsjukan.
  Kommissionen beviljade ett tillfälligt undantag från de normalt tillämpliga reglerna, särskilt beträffande kvarhållande av djur. En rad förslag lämnades i mitten av maj till Förvaltningskommittén för nötkött, vilken slutligen lämnade ett positivt yttrande den 29 juni 2001.
  Det tog alltså två månader att anta förordningen (EG) nr 1458/2001 från det att kommissionen ombads agera.
  Eftersom direktbetalningar i enlighet med detta kunde betalas, anser kommissionen att det är medlemsstaternas ansvar att se till att producenterna inte får betalt två gånger, lämpligen vid samtidiga kontroller eller kontroller i efterhand av belopp från andra håll i syfte att fastställa producenternas ersättning enligt gällande veterinärbestämmelser.
  Kommissionen anser att det i sådana omständigheter vore lämpligt att i framtiden antingen införa bestämmelser för direktbetalningar eller i veterinärbeslut om ersättning ta med en klausul för att garantera att dubbelbetalning inte sker och klargöra att medlemsstaterna har ansvaret.
  Kommissionen har dock i sin hantering av epizootin sett till att begränsa konsekvenserna för gemenskapens budget av övervärderade djur. Efter kontroller på plats sattes den genomsnittliga korrektionskoefficienten för Förenade kungariket, Frankrike, Nederländerna och Irland till 55 % motsvarande totalt 583 miljoner euro av totala anspråk på 1 051 miljoner euro. |
| --- | --- |

67–71.

De undantag som infördes genom förordning (EG) nr 1458/2001 av den 17 juli 2001 i fråga om tillämpningen av djurbidrag bör betraktas mot bakgrund av att systemet med direktbetalningar är avsett att kompensera för inverkan på lantbrukarnas inkomster av den successiva sänkningen av marknadsstödet i enlighet med reformen Agenda 2000. Kommissionen menar att bidrag kan utbetalas till producenter oavsett vilket djurhälsoläge som råder i medlemsstaterna.

De medlemsstater som drabbades av mul- och klövsjukeepizootin begärde i slutet av april 2001 att undantag skulle införas.

I sin handläggning av begäran fann kommissionen att uppfödarna inte kunde uppfylla vissa krav i förordningarna om bidragssystemet på grund av djurens inskränkta rörelsefrihet i vissa regioner. Inskränkningarna hade ju som bekant införts för att bekämpa mul- och klövsjukan.

Kommissionen beviljade ett tillfälligt undantag från de normalt tillämpliga reglerna, särskilt beträffande kvarhållande av djur. En rad förslag lämnades i mitten av maj till Förvaltningskommittén för nötkött, vilken slutligen lämnade ett positivt yttrande den 29 juni 2001.

Det tog alltså två månader att anta förordningen (EG) nr 1458/2001 från det att kommissionen ombads agera.

Eftersom direktbetalningar i enlighet med detta kunde betalas, anser kommissionen att det är medlemsstaternas ansvar att se till att producenterna inte får betalt två gånger, lämpligen vid samtidiga kontroller eller kontroller i efterhand av belopp från andra håll i syfte att fastställa producenternas ersättning enligt gällande veterinärbestämmelser.

Kommissionen anser att det i sådana omständigheter vore lämpligt att i framtiden antingen införa bestämmelser för direktbetalningar eller i veterinärbeslut om ersättning ta med en klausul för att garantera att dubbelbetalning inte sker och klargöra att medlemsstaterna har ansvaret.

Kommissionen har dock i sin hantering av epizootin sett till att begränsa konsekvenserna för gemenskapens budget av övervärderade djur. Efter kontroller på plats sattes den genomsnittliga korrektionskoefficienten för Förenade kungariket, Frankrike, Nederländerna och Irland till 55 % motsvarande totalt 583 miljoner euro av totala anspråk på 1 051 miljoner euro.

| 72 och 73. | Systemet med direktbetalningar, inklusive slaktbidrag, är avsett att kompensera producenterna för de successivt minskade stödnivåerna enligt reformpaketet Agenda 2000. Kommissionen ansåg att det var befogat att bevilja slaktbidrag för djur som slaktats på grund av mul- och klövsjukan så snart som förutsättningarna för bidraget förelåg och djuren slaktats i ett slakteri.
  Enligt gällande bestämmelser krävs inget veterinärgodkännande för ansökan om slaktbidrag, och bidraget har heller inget samband med djurets användningsområde, i synnerhet inte dess eventuella tjänlighet som människoföda.
  Bestämmelsernas räckvidd har bekräftats flera gånger, bl.a. inom Förvaltningskommittén för nötkött och i och med antagandet av förordning (EG) nr 2777/2000 om undantagsåtgärder till stöd för nötköttsmarknaden (inköp av kött för destruktion).
  Detta meddelades de nederländska myndigheterna i juni 2001 som svar på deras fråga om djur som slaktats på grund av mul- och klövsjukan berättigade till slaktbidrag, och det bekräftades till det nederländska jordbruksministeriet i februari 2004. Vid det tillfället påpekades att slaktbidrag får beviljas för djur som slaktas på slakteri, förutsatt att bidragsbeloppet inte räknas in i värderingen av djuret för den veterinära ersättningen och inte heller betalas ut, så att dubbla ersättningar undviks. Målet med dessa rutiner och beslut var att inte skada bidragsmottagarnas intressen.
  Enligt gällande bestämmelser får slaktbidraget utbetalas efter tidsgränsen i vederbörligen motiverade undantagsfall.
  Enligt uppgift från de nederländska jordbruksmyndigheterna fick av 1 278 drabbade anläggningar 791 sina djur slaktade på slakteri. |
| --- | --- |

72 och 73.

Systemet med direktbetalningar, inklusive slaktbidrag, är avsett att kompensera producenterna för de successivt minskade stödnivåerna enligt reformpaketet Agenda 2000. Kommissionen ansåg att det var befogat att bevilja slaktbidrag för djur som slaktats på grund av mul- och klövsjukan så snart som förutsättningarna för bidraget förelåg och djuren slaktats i ett slakteri.

Enligt gällande bestämmelser krävs inget veterinärgodkännande för ansökan om slaktbidrag, och bidraget har heller inget samband med djurets användningsområde, i synnerhet inte dess eventuella tjänlighet som människoföda.

Bestämmelsernas räckvidd har bekräftats flera gånger, bl.a. inom Förvaltningskommittén för nötkött och i och med antagandet av förordning (EG) nr 2777/2000 om undantagsåtgärder till stöd för nötköttsmarknaden (inköp av kött för destruktion).

Detta meddelades de nederländska myndigheterna i juni 2001 som svar på deras fråga om djur som slaktats på grund av mul- och klövsjukan berättigade till slaktbidrag, och det bekräftades till det nederländska jordbruksministeriet i februari 2004. Vid det tillfället påpekades att slaktbidrag får beviljas för djur som slaktas på slakteri, förutsatt att bidragsbeloppet inte räknas in i värderingen av djuret för den veterinära ersättningen och inte heller betalas ut, så att dubbla ersättningar undviks. Målet med dessa rutiner och beslut var att inte skada bidragsmottagarnas intressen.

Enligt gällande bestämmelser får slaktbidraget utbetalas efter tidsgränsen i vederbörligen motiverade undantagsfall.

Enligt uppgift från de nederländska jordbruksmyndigheterna fick av 1 278 drabbade anläggningar 791 sina djur slaktade på slakteri.

| 74. | Rådets beslut 90/424/EEG erbjuder små möjligheter att ange tillämpningsföreskrifter för gemenskapens ekonomiska bidrag till medlemsstaternas utgifter. Därför bör alla förslag till förordningar som läggs fram av kommissionen om berättigande till gemenskapsfinansiering ha rådets förordning (EG) nr 1258/1999 som rättslig grund. |
| --- | --- |

74.

Rådets beslut 90/424/EEG erbjuder små möjligheter att ange tillämpningsföreskrifter för gemenskapens ekonomiska bidrag till medlemsstaternas utgifter. Därför bör alla förslag till förordningar som läggs fram av kommissionen om berättigande till gemenskapsfinansiering ha rådets förordning (EG) nr 1258/1999 som rättslig grund.

| 75. | Utkastet till beslut om bestämmelser för berättigande till gemenskapsfinansiering av nödåtgärder och bekämpning av mul- och klövsjuka innehåller en bilaga där det anges vilka verifikat som på begäran skall lämnas av den myndighet som ansvarar för kontrollen.
  När det gäller verifikat är artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 tillämplig, vilket framhålls uttryckligen i alla beslut om veterinär medfinansiering. Medlemsstaterna känner alltså till vilka uppgifter de skall kunna lämna och styrka vid eventuella kontroller.
  De exempel som revisionsrätten nämner har också konstaterats av kommissionen vid revisioner på plats. De är egentligen inte ett tecken på att det finns problem med att definiera verifikat, utan snarare ett bevis på att verifikaten håller en mindre lämplig kvalitet i vissa medlemsstater. De framkomna problemen beror för det mesta på otillräckliga myndighetsresurser i medlemsstaterna när epizootin inträffade.
  Kommissionen har hittills i sina kontakter med medlemsstaterna inte stött på några problem med att få tillgång till förvaltningsuppgifter, och då alla nationella förvaltningar och alla epizootier är olika förefaller det opraktiskt att upprätta en uttömmande förteckning över alla verifikat som skall lämnas. Däremot har kommissionen under sina kontroller haft vissa problem med att få tillgång till uppfödarnas uppgifter (driftsregister, inköpsfakturor för slaktade djur). Detta kommer att förtydligas ur rättslig synpunkt med medlemsstaterna när det gäller gemenskapsersättning i framtiden. |
| --- | --- |

75.

Utkastet till beslut om bestämmelser för berättigande till gemenskapsfinansiering av nödåtgärder och bekämpning av mul- och klövsjuka innehåller en bilaga där det anges vilka verifikat som på begäran skall lämnas av den myndighet som ansvarar för kontrollen.

När det gäller verifikat är artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 tillämplig, vilket framhålls uttryckligen i alla beslut om veterinär medfinansiering. Medlemsstaterna känner alltså till vilka uppgifter de skall kunna lämna och styrka vid eventuella kontroller.

De exempel som revisionsrätten nämner har också konstaterats av kommissionen vid revisioner på plats. De är egentligen inte ett tecken på att det finns problem med att definiera verifikat, utan snarare ett bevis på att verifikaten håller en mindre lämplig kvalitet i vissa medlemsstater. De framkomna problemen beror för det mesta på otillräckliga myndighetsresurser i medlemsstaterna när epizootin inträffade.

Kommissionen har hittills i sina kontakter med medlemsstaterna inte stött på några problem med att få tillgång till förvaltningsuppgifter, och då alla nationella förvaltningar och alla epizootier är olika förefaller det opraktiskt att upprätta en uttömmande förteckning över alla verifikat som skall lämnas. Däremot har kommissionen under sina kontroller haft vissa problem med att få tillgång till uppfödarnas uppgifter (driftsregister, inköpsfakturor för slaktade djur). Detta kommer att förtydligas ur rättslig synpunkt med medlemsstaterna när det gäller gemenskapsersättning i framtiden.

| 76. | I allmänhet får idén om att ersätta djuren ”till det värde de hade innan de blev smittade” sägas vara känd i medlemsstaterna, eftersom den tillämpats i tidigare fall.
  Medlemsstaterna har för övrigt inte begärt några förtydliganden från kommissionens sida av idén under epizootin. |
| --- | --- |

76.

I allmänhet får idén om att ersätta djuren ”till det värde de hade innan de blev smittade” sägas vara känd i medlemsstaterna, eftersom den tillämpats i tidigare fall.

Medlemsstaterna har för övrigt inte begärt några förtydliganden från kommissionens sida av idén under epizootin.

| 77. | Kommissionen vill framhålla att den gett instruktioner till medlemsstaterna om deras ansökningar om ersättning.
  Vidare skall medlemsstaterna enligt artikel 55 i förordning (EG) nr 882/2004 fastställa bestämmelser om sanktioner vid överträdelser av foder- och livsmedelslagstiftningen liksom andra gemenskapsbestämmelser om djurskydd och djurhälsa och vidta alla erforderliga åtgärder för att se till att dessa tillämpas. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.
  Enligt kommissionens förslag till förordning om livsmedels- och foderkontroller (KOM(2003) 52) skulle underlåtenhet att följa myndigheternas restriktioner för djurs eller produkters rörlighet vara ett brott (bilaga VI, punkt 7 b). Rådet och Europaparlamentet strök det. |
| --- | --- |

77.

Kommissionen vill framhålla att den gett instruktioner till medlemsstaterna om deras ansökningar om ersättning.

Vidare skall medlemsstaterna enligt artikel 55 i förordning (EG) nr 882/2004 fastställa bestämmelser om sanktioner vid överträdelser av foder- och livsmedelslagstiftningen liksom andra gemenskapsbestämmelser om djurskydd och djurhälsa och vidta alla erforderliga åtgärder för att se till att dessa tillämpas. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.

Enligt kommissionens förslag till förordning om livsmedels- och foderkontroller (KOM(2003) 52) skulle underlåtenhet att följa myndigheternas restriktioner för djurs eller produkters rörlighet vara ett brott (bilaga VI, punkt 7 b). Rådet och Europaparlamentet strök det.

| 78. | Om ett utbrott äger rum är det bara viktigt att känna till vilka djur av mottagliga arter som finns på anläggningen för att tillämpa åtgärderna korrekt, i synnerhet för att förebygga eller upptäcka olagliga transporter av potentiellt angripna eller smittade djur.
  Om ett utbrott misstänks eller bekräftats krävs därför enligt direktiv 85/511/EEG att de behöriga myndigheterna inventerar alla djur på anläggningen, inklusive djur som dött av sjukdomen. Inventeringen måste hållas à jour, något som inte alltid kan skötas genom andra databaser.
  De brister som revisionsrätten konstaterat beror inte på att kommissionen underlåtit att ge riktlinjer utan på oordning i vissa medlemsstaters förvaltning, vilket i viss mån kan förklaras av krisen. |
| --- | --- |

78.

Om ett utbrott äger rum är det bara viktigt att känna till vilka djur av mottagliga arter som finns på anläggningen för att tillämpa åtgärderna korrekt, i synnerhet för att förebygga eller upptäcka olagliga transporter av potentiellt angripna eller smittade djur.

Om ett utbrott misstänks eller bekräftats krävs därför enligt direktiv 85/511/EEG att de behöriga myndigheterna inventerar alla djur på anläggningen, inklusive djur som dött av sjukdomen. Inventeringen måste hållas à jour, något som inte alltid kan skötas genom andra databaser.

De brister som revisionsrätten konstaterat beror inte på att kommissionen underlåtit att ge riktlinjer utan på oordning i vissa medlemsstaters förvaltning, vilket i viss mån kan förklaras av krisen.

| 79. | Kommissionen delar inte revisionsrättens uppfattning att reglerna för ersättning angetts sent.






  i) | Kommissionen har inte väsentligt ändrat bestämmelserna för vad som berättigar till bidrag sedan beslut 90/424/EEG antogs.
  De särskilda finansieringsbesluten har kommissionen alltid antagit så snart detta varit praktiskt möjligt, dvs. när kommissionen förfogade över en ansökan om medfinansiering och tillräckligt tillförlitlig utgiftsredovisning från medlemsstaten samt när budgetmyndigheten hade anslagit medel till finansieringen.
  Beslutet om finansiering kräver tid också för att analysera medlemsstaternas ekonomiska prognoser, vilka ofta är osäkra eller saknar precision vid epidemier, samt bifall från medlemsstaterna i veterinärkommittén, varefter kommissionen kan fatta det formella beslutet.
  Kommissionen har inte mottagit några klagomål eller anklagelser avseende de sent fattade beslut som revisionsrätten nämner. |
| --- | --- | --- |

79.

Kommissionen delar inte revisionsrättens uppfattning att reglerna för ersättning angetts sent.

i)

Kommissionen har inte väsentligt ändrat bestämmelserna för vad som berättigar till bidrag sedan beslut 90/424/EEG antogs.

De särskilda finansieringsbesluten har kommissionen alltid antagit så snart detta varit praktiskt möjligt, dvs. när kommissionen förfogade över en ansökan om medfinansiering och tillräckligt tillförlitlig utgiftsredovisning från medlemsstaten samt när budgetmyndigheten hade anslagit medel till finansieringen.

Beslutet om finansiering kräver tid också för att analysera medlemsstaternas ekonomiska prognoser, vilka ofta är osäkra eller saknar precision vid epidemier, samt bifall från medlemsstaterna i veterinärkommittén, varefter kommissionen kan fatta det formella beslutet.

Kommissionen har inte mottagit några klagomål eller anklagelser avseende de sent fattade beslut som revisionsrätten nämner.

| ii) | Kommissionen har inte väsentligt ändrat bestämmelserna för vad som berättigar till bidrag eftersom kostnader för djur som slaktats i förebyggande syfte alltid betraktats som berättigande till gemenskapsfinansiering, då ju sådan slakt har central betydelse för epizootibekämpning.
  Samma sak gäller för delvis slakt i förebyggande syfte av andra arter.
  Gemenskapen måste inte finansiera förebyggande slakt i medlemsstater som inte haft några utbrott. Finansieringen i de fyra besluten bygger på artikel 5.3 i beslut 90/424/EEG. |
| --- | --- |

ii)

Kommissionen har inte väsentligt ändrat bestämmelserna för vad som berättigar till bidrag eftersom kostnader för djur som slaktats i förebyggande syfte alltid betraktats som berättigande till gemenskapsfinansiering, då ju sådan slakt har central betydelse för epizootibekämpning.

Samma sak gäller för delvis slakt i förebyggande syfte av andra arter.

Gemenskapen måste inte finansiera förebyggande slakt i medlemsstater som inte haft några utbrott. Finansieringen i de fyra besluten bygger på artikel 5.3 i beslut 90/424/EEG.

| iii) | Slutligen prioriterade både medlemsstaterna och kommissionen gemenskapsfinansiering av ersättning till djurägarna. Förenade kungariket kunde inte förrän den 27 februari 2003 lägga fram en preliminär ansökan om ersättning av kompletterande driftskostnader vid sidan av ersättningarna. |
| --- | --- |

iii)

Slutligen prioriterade både medlemsstaterna och kommissionen gemenskapsfinansiering av ersättning till djurägarna. Förenade kungariket kunde inte förrän den 27 februari 2003 lägga fram en preliminär ansökan om ersättning av kompletterande driftskostnader vid sidan av ersättningarna.

| 80. | De närmare uppgifterna om dessa utbrott finns i ADNS-databasen.
  Dessutom har medlemsstaterna regelbundet i den ständiga kommittén föredragit vilka åtgärder de vidtagit mot epizootin. |
| --- | --- |

80.

De närmare uppgifterna om dessa utbrott finns i ADNS-databasen.

Dessutom har medlemsstaterna regelbundet i den ständiga kommittén föredragit vilka åtgärder de vidtagit mot epizootin.

| 81. | Ordningen att ansökan om ersättning lämnas in samtidigt som erforderliga uppgifter är standard sedan svinpestepizootin 1997. Ordningen har dock ännu inte förts in i bilagan till de särskilda finansieringsbesluten utan meddelats medlemsstaterna direkt. |
| --- | --- |

81.

Ordningen att ansökan om ersättning lämnas in samtidigt som erforderliga uppgifter är standard sedan svinpestepizootin 1997. Ordningen har dock ännu inte förts in i bilagan till de särskilda finansieringsbesluten utan meddelats medlemsstaterna direkt.

| 82. | Kommissionen har i själva verket uppmärksammat detta problem. I de fall där det inte varit möjligt att få tillfredsställande uppgifter om hur många djur som ersättning faktiskt utbetalats för, har GD Hälsa och konsumentskydd tillämpat en schablonmässig korrektionskoefficient för att begränsa kommissionens ekonomiska risk. |
| --- | --- |

82.

Kommissionen har i själva verket uppmärksammat detta problem. I de fall där det inte varit möjligt att få tillfredsställande uppgifter om hur många djur som ersättning faktiskt utbetalats för, har GD Hälsa och konsumentskydd tillämpat en schablonmässig korrektionskoefficient för att begränsa kommissionens ekonomiska risk.

| 83. | Med tanke på ansökningarnas omfattning och stora spännvidd anser kommissionen att tidsutdräkten för kontrollerna varit rimlig.
  Dessutom avser revisionsrättens påstående enbart slutbetalningen. I själva verket betalades omfattande förskott ut till medlemsstaterna sedan finansieringsbesluten fattats. Förskotten betalades 2002 (355 miljoner den 22 februari 2002 till Förenade kungariket, 3,3 miljoner till Frankrike den 14 mars 2002, 2,7 miljoner den 1 mars 2002 till Irland och 39 miljoner den 26 februari 2002 till Nederländerna). Dessa 400 miljoner euro utgjorde ungefär 86 % av det totala slutligen utbetalda beloppet. |
| --- | --- |

83.

Med tanke på ansökningarnas omfattning och stora spännvidd anser kommissionen att tidsutdräkten för kontrollerna varit rimlig.

Dessutom avser revisionsrättens påstående enbart slutbetalningen. I själva verket betalades omfattande förskott ut till medlemsstaterna sedan finansieringsbesluten fattats. Förskotten betalades 2002 (355 miljoner den 22 februari 2002 till Förenade kungariket, 3,3 miljoner till Frankrike den 14 mars 2002, 2,7 miljoner den 1 mars 2002 till Irland och 39 miljoner den 26 februari 2002 till Nederländerna). Dessa 400 miljoner euro utgjorde ungefär 86 % av det totala slutligen utbetalda beloppet.

| 85. | Satserna för återbetalning av veterinärutgifter har fastställts i rådets beslut.
  Tidigare fanns det en skillnad mellan de satser som GD Hälsa och konsumentskydd och GD Jordbruk tillämpade på grissektorn. Efter svinpestepizootin 1997 standardiserades satserna till 50 % medfinansiering. |
| --- | --- |

85.

Satserna för återbetalning av veterinärutgifter har fastställts i rådets beslut.

Tidigare fanns det en skillnad mellan de satser som GD Hälsa och konsumentskydd och GD Jordbruk tillämpade på grissektorn. Efter svinpestepizootin 1997 standardiserades satserna till 50 % medfinansiering.

| 86. | Sedan sin första rapport 1999 om inkomstförsäkring i det europeiska jordbruket har kommissionen gjort en uppföljande undersökning om finansieringsriskerna för kreatursepizootier som innefattar en analys av rådande praxis i medlemsstaterna och några skisserade lösningar för framtiden. Undersökningen ger vid handen att det inte finns några enkla lösningar på detta komplicerade problem. De komplicerade problem som uppstår vid djursjukdomar och metoderna för att hantera riskerna bekräftas av undersökningar utförda av internationella organisationer som OECD och av erfarenheterna på sistone från andra länder i världen som drabbats av mul- och klövsjuka, bovin spongiform encefalopati eller fågelinfluensa.
  Samråd och EU-stödd forskning kommer dock att fortsätta på detta område för att bygga upp den solida vetenskapliga grund som krävs för att lägga fram ett förslag om ändring av rådets beslut 90/424/EEG på ett sätt som EU:s lagstiftare kan godta. |
| --- | --- |

86.

Sedan sin första rapport 1999 om inkomstförsäkring i det europeiska jordbruket har kommissionen gjort en uppföljande undersökning om finansieringsriskerna för kreatursepizootier som innefattar en analys av rådande praxis i medlemsstaterna och några skisserade lösningar för framtiden. Undersökningen ger vid handen att det inte finns några enkla lösningar på detta komplicerade problem. De komplicerade problem som uppstår vid djursjukdomar och metoderna för att hantera riskerna bekräftas av undersökningar utförda av internationella organisationer som OECD och av erfarenheterna på sistone från andra länder i världen som drabbats av mul- och klövsjuka, bovin spongiform encefalopati eller fågelinfluensa.

Samråd och EU-stödd forskning kommer dock att fortsätta på detta område för att bygga upp den solida vetenskapliga grund som krävs för att lägga fram ett förslag om ändring av rådets beslut 90/424/EEG på ett sätt som EU:s lagstiftare kan godta.

| 87. och 88. | Det finns i flera medlemsstater system där uppfödarna är skyldiga att lämna bidrag till en fond som skall täcka kostnaderna för utrotning av djursjukdomar. Kommissionen anser inte att näringen globalt sett går med vinst på en epizooti.
  Vinsterna uppstår främst genom ökad export av kött till Förenade kungariket och resten av EU och genom högre marknadspriser på grund av den minskade brittiska produktionen. Hur denna oväntade utveckling påverkat vinsterna är omöjligt att bedöma. |
| --- | --- |

87. och 88.

Det finns i flera medlemsstater system där uppfödarna är skyldiga att lämna bidrag till en fond som skall täcka kostnaderna för utrotning av djursjukdomar. Kommissionen anser inte att näringen globalt sett går med vinst på en epizooti.

Vinsterna uppstår främst genom ökad export av kött till Förenade kungariket och resten av EU och genom högre marknadspriser på grund av den minskade brittiska produktionen. Hur denna oväntade utveckling påverkat vinsterna är omöjligt att bedöma.

| 89. | Det råder ingen likabehandling av uppfödare i alla avseenden i gemenskapen. Skattepolitiken är medlemsstaternas ansvar.
  Kommissionen agerade 2001 med beslut 90/424/EEG som grund. |
| --- | --- |

89.

Det råder ingen likabehandling av uppfödare i alla avseenden i gemenskapen. Skattepolitiken är medlemsstaternas ansvar.

Kommissionen agerade 2001 med beslut 90/424/EEG som grund.

KOMMISSIONENS FÖRVALTNING EFTER KRISEN

| 90. | Vid flera tillfällen har kommissionen beskrivit det nya direktivet 2003/85/EG om bekämpning av mul- och klövsjuka som en varsam omarbetning av de åtgärder som vidtogs 2001. Direktivet ändrar inte principerna för bekämpningen.






  a) | Nödvaccinering tilläts i direktiv 85/511/EEG. Eftersom det saknades en tydlig utfasningsstrategi och det rådde osäkerhet om framtiden för de vaccinerade djuren och produkter av dem och följderna för den internationella handeln, var medlemsstaterna obenägna att tillgripa nödvaccinering i första taget.
  Genom rådets direktiv 2003/85/EG ses nödvaccinering mindre som en sista utväg och mer som en central del av bekämpningsåtgärderna, något som avspeglar den tekniska utvecklingen inom laboratoriediagnoser och ändringarna i OIE:s djurhälsoregler. |
| --- | --- | --- |

90.

Vid flera tillfällen har kommissionen beskrivit det nya direktivet 2003/85/EG om bekämpning av mul- och klövsjuka som en varsam omarbetning av de åtgärder som vidtogs 2001. Direktivet ändrar inte principerna för bekämpningen.

a)

Nödvaccinering tilläts i direktiv 85/511/EEG. Eftersom det saknades en tydlig utfasningsstrategi och det rådde osäkerhet om framtiden för de vaccinerade djuren och produkter av dem och följderna för den internationella handeln, var medlemsstaterna obenägna att tillgripa nödvaccinering i första taget.

Genom rådets direktiv 2003/85/EG ses nödvaccinering mindre som en sista utväg och mer som en central del av bekämpningsåtgärderna, något som avspeglar den tekniska utvecklingen inom laboratoriediagnoser och ändringarna i OIE:s djurhälsoregler.

| b) | Bestämmelserna om beredskapsplaner i direktiv 2003/85/EG bygger väsentligen på rekommendationerna i riktlinjerna från 1995 och 1998 (dokumenten VI/5211/95 och VI/6319/98 – Rev. 1).
  Enligt de nya kraven på beredskapsplanering skall också ett värstafallscenario beaktas; det scenariot utgår från sjukdomens naturliga förlopp men också från att mul- och klövsjukeviruset släpps ut avsiktligt. |
| --- | --- |

b)

Bestämmelserna om beredskapsplaner i direktiv 2003/85/EG bygger väsentligen på rekommendationerna i riktlinjerna från 1995 och 1998 (dokumenten VI/5211/95 och VI/6319/98 – Rev. 1).

Enligt de nya kraven på beredskapsplanering skall också ett värstafallscenario beaktas; det scenariot utgår från sjukdomens naturliga förlopp men också från att mul- och klövsjukeviruset släpps ut avsiktligt.

| c) | Som sagts vid punkt 58 fick man redan enligt artikel 5.3 i direktiv 85/511/EEG ställa diagnosen mul- och klövsjuka på kliniska grunder om det fanns en epidemiologisk anknytning till ett bekräftat utbrott. Med ledning av erfarenheterna från 2001 tog man i direktiv 2003/85/EG med denna möjlighet att definiera ett utbrott. I det avseendet är definitionen av utbrott i direktiv 2003/85/EG annorlunda än definitionen i OIE:s djurhälsoregler.
  I praktiken kan dock en tillförlitlig klinisk diagnos av mul- och klövsjuka även under ett pågående utbrott endast ställas hos djur av vissa mottagliga arter som uppvisar tydliga kliniska symtom. |
| --- | --- |

c)

Som sagts vid punkt 58 fick man redan enligt artikel 5.3 i direktiv 85/511/EEG ställa diagnosen mul- och klövsjuka på kliniska grunder om det fanns en epidemiologisk anknytning till ett bekräftat utbrott. Med ledning av erfarenheterna från 2001 tog man i direktiv 2003/85/EG med denna möjlighet att definiera ett utbrott. I det avseendet är definitionen av utbrott i direktiv 2003/85/EG annorlunda än definitionen i OIE:s djurhälsoregler.

I praktiken kan dock en tillförlitlig klinisk diagnos av mul- och klövsjuka även under ett pågående utbrott endast ställas hos djur av vissa mottagliga arter som uppvisar tydliga kliniska symtom.

| d) | Enligt artikel 4.3 i direktiv 90/425/EEG är medlemsstaterna redan skyldiga att sanktionera alla fysiska och juridiska personers överträdelser av den veterinära lagstiftningen i samband med handel. Rådet vägrade dock att skärpa gemenskapssanktionerna vid överträdelse av gemenskapsrätten enligt artikel 55 i förordning (EG) nr 882/2004. |
| --- | --- |

d)

Enligt artikel 4.3 i direktiv 90/425/EEG är medlemsstaterna redan skyldiga att sanktionera alla fysiska och juridiska personers överträdelser av den veterinära lagstiftningen i samband med handel. Rådet vägrade dock att skärpa gemenskapssanktionerna vid överträdelse av gemenskapsrätten enligt artikel 55 i förordning (EG) nr 882/2004.

| e) | Som sagts i punkt 80 föreskrivs skyldigheten att anmäla utbrott genom ADNS-systemet i direktiv 82/894/EEG, där det också anges exakt vilka uppgifter som skall lämnas. |
| --- | --- |

e)

Som sagts i punkt 80 föreskrivs skyldigheten att anmäla utbrott genom ADNS-systemet i direktiv 82/894/EEG, där det också anges exakt vilka uppgifter som skall lämnas.

| 92. | a) | I sitt förslag (KOM(2003) 52) till förordning om officiella livsmedels- och foderkontroller, antaget den 29 april 2004 som förordning (EG) nr 882/2004, ville kommissionen skärpa konsekvenserna av underlåtenhet att anmäla misstanke om djursjukdomar genom att göra det straffbart. Europaparlamentet och rådet avvisade denna skärpning.
  Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om sanktioner vid överträdelser av foder- och livsmedelslagstiftningen liksom andra gemenskapsbestämmelser om djurskydd och djurhälsa och vidta alla erforderliga åtgärder för att se till att dessa tillämpas. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.
  Vidare anges tydligt i artikel 3.2 och artikel 11.4 i rådets beslut 90/424/EEG klara incitament för snabb anmälan. Särskilt anges att ersättning skall betalas för djur som slaktas i samband med bekämpning av sjukdomar. Det ligger i lantbrukarens ekonomiska intresse att så snart som möjligt anmäla misstänkta sjukdomar, eftersom djur som dör före anmälan inte berättigar till ersättning. Dessa tankegångar ligger även till grund för några av medlemsstaternas ersättningssystem. |
| --- | --- | --- |

92.

a)

I sitt förslag (KOM(2003) 52) till förordning om officiella livsmedels- och foderkontroller, antaget den 29 april 2004 som förordning (EG) nr 882/2004, ville kommissionen skärpa konsekvenserna av underlåtenhet att anmäla misstanke om djursjukdomar genom att göra det straffbart. Europaparlamentet och rådet avvisade denna skärpning.

Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om sanktioner vid överträdelser av foder- och livsmedelslagstiftningen liksom andra gemenskapsbestämmelser om djurskydd och djurhälsa och vidta alla erforderliga åtgärder för att se till att dessa tillämpas. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.

Vidare anges tydligt i artikel 3.2 och artikel 11.4 i rådets beslut 90/424/EEG klara incitament för snabb anmälan. Särskilt anges att ersättning skall betalas för djur som slaktas i samband med bekämpning av sjukdomar. Det ligger i lantbrukarens ekonomiska intresse att så snart som möjligt anmäla misstänkta sjukdomar, eftersom djur som dör före anmälan inte berättigar till ersättning. Dessa tankegångar ligger även till grund för några av medlemsstaternas ersättningssystem.

| b) | Detta krav överensstämmer med internationella standarder.
  En kortare tidsgräns skulle bara vara meningsfull på så sätt att den skulle göra det möjligt att bestraffa avsiktliga dröjsmål. Det bör dock hållas i åtanke att utbrott kan inträffa under olika villkor, även i avlägsna områden med dåliga kommunikationer.
  Det är viktigt att beakta den faktiska situationen, där misstänkta fall måste anmälas till de behöriga myndigheterna omedelbart. Myndigheterna måste genast vidta lagstadgade åtgärder och därigenom förebygga eller åtminstone begränsa sjukdomens spridning. |
| --- | --- |

b)

Detta krav överensstämmer med internationella standarder.

En kortare tidsgräns skulle bara vara meningsfull på så sätt att den skulle göra det möjligt att bestraffa avsiktliga dröjsmål. Det bör dock hållas i åtanke att utbrott kan inträffa under olika villkor, även i avlägsna områden med dåliga kommunikationer.

Det är viktigt att beakta den faktiska situationen, där misstänkta fall måste anmälas till de behöriga myndigheterna omedelbart. Myndigheterna måste genast vidta lagstadgade åtgärder och därigenom förebygga eller åtminstone begränsa sjukdomens spridning.

| c) | Även om djuren bör slaktas snabbt, krävs en utförlig ekonomisk redovisning för att motivera ersättningarna. Snabba och beslutsamma insatser är nödvändiga för att åtgärderna skall lyckas. En utförlig inventering av djur av mottagliga arter krävs dock enligt artiklarna 4 och 5 i direktiv 85/511/EEG och enligt artikel 4.3 a i direktiv 2003/85/EG. |
| --- | --- |

c)

Även om djuren bör slaktas snabbt, krävs en utförlig ekonomisk redovisning för att motivera ersättningarna. Snabba och beslutsamma insatser är nödvändiga för att åtgärderna skall lyckas. En utförlig inventering av djur av mottagliga arter krävs dock enligt artiklarna 4 och 5 i direktiv 85/511/EEG och enligt artikel 4.3 a i direktiv 2003/85/EG.

| 93. | En kostnad–vinst-analys är bara användbar om det finns realistiska alternativ att välja mellan. Eftersom EU är erkänt fritt från mul- och klövsjuka och infektion, är det inte realistiskt med profylaktisk vaccination på grund av virusets olika stammar och sorter och de höga kostnaderna. Principerna för bekämpningen ändrades inte genom direktiv 2003/85/EG. Därför ansågs en kostnad–vinst-analys som uppföljning till den som utfördes 1989 inte nödvändig.
  Försiktiga uppskattningar av enbart kostnaderna för vaccinet om man skulle vaccinera alla djur som 2001 var registrerade i EU hamnar på omkring 150–250 miljoner euro per år. Om kostnaderna för administration av vaccinet inkluderas kan beloppet utan vidare fördubblas. I uppskattningarna tas ingen hänsyn till eventuella restriktioner på exporten från medlemsstaterna, ökad import av animaliska produkter från vaccinerande länder, uppsplittring av den inre marknaden om några medlemsstater inte går med på profylaktisk vaccinering samt kostnaderna för de utbrott som ändå kommer att inträffa trots vaccineringen.
  Den ekonomiska konsekvensbedömning som genomfördes innan kommissionen lade fram sitt förslag till nytt direktiv gav vid handen att kommissionens utgifter för att bevara EU:s status som sjukdomsfritt och förbereda sig på nödlägen uppgick till omkring 4 miljoner euro per år.
  Enligt direktiv 2003/85/EG får medlemsstaterna använda alla tillgängliga och proportionerliga medel för att utrota sjukdomen så snart som möjligt. Förebyggande slakt och nödvaccinering kan användas samtidigt enligt direktivet. |
| --- | --- |

93.

En kostnad–vinst-analys är bara användbar om det finns realistiska alternativ att välja mellan. Eftersom EU är erkänt fritt från mul- och klövsjuka och infektion, är det inte realistiskt med profylaktisk vaccination på grund av virusets olika stammar och sorter och de höga kostnaderna. Principerna för bekämpningen ändrades inte genom direktiv 2003/85/EG. Därför ansågs en kostnad–vinst-analys som uppföljning till den som utfördes 1989 inte nödvändig.

Försiktiga uppskattningar av enbart kostnaderna för vaccinet om man skulle vaccinera alla djur som 2001 var registrerade i EU hamnar på omkring 150–250 miljoner euro per år. Om kostnaderna för administration av vaccinet inkluderas kan beloppet utan vidare fördubblas. I uppskattningarna tas ingen hänsyn till eventuella restriktioner på exporten från medlemsstaterna, ökad import av animaliska produkter från vaccinerande länder, uppsplittring av den inre marknaden om några medlemsstater inte går med på profylaktisk vaccinering samt kostnaderna för de utbrott som ändå kommer att inträffa trots vaccineringen.

Den ekonomiska konsekvensbedömning som genomfördes innan kommissionen lade fram sitt förslag till nytt direktiv gav vid handen att kommissionens utgifter för att bevara EU:s status som sjukdomsfritt och förbereda sig på nödlägen uppgick till omkring 4 miljoner euro per år.

Enligt direktiv 2003/85/EG får medlemsstaterna använda alla tillgängliga och proportionerliga medel för att utrota sjukdomen så snart som möjligt. Förebyggande slakt och nödvaccinering kan användas samtidigt enligt direktivet.

| 94. | De senaste ändringarna av mul- och klövsjukekapitlet i OIE:s djurhälsoregler underlättade för kommissionen och medlemsstaterna att utforma gemenskapens bekämpningsåtgärder. Den vetenskapliga grunden för OIE:s ändringar härrör till stor del från forskning som bedrivits i Europa med stöd från kommissionen. Det är lämpligt att jämföra Vetenskapliga kommitténs rapport från 1999 om nödvaccinering med OIE:s nuvarande rekommendationer, för att erkänna det banbrytande arbetet inom EU. |
| --- | --- |

94.

De senaste ändringarna av mul- och klövsjukekapitlet i OIE:s djurhälsoregler underlättade för kommissionen och medlemsstaterna att utforma gemenskapens bekämpningsåtgärder. Den vetenskapliga grunden för OIE:s ändringar härrör till stor del från forskning som bedrivits i Europa med stöd från kommissionen. Det är lämpligt att jämföra Vetenskapliga kommitténs rapport från 1999 om nödvaccinering med OIE:s nuvarande rekommendationer, för att erkänna det banbrytande arbetet inom EU.

| 95. | Kommissionen har gjort åtskilliga inlägg i multilaterala och bilaterala fora för att främja regionaliseringsprinciperna.
  Regionaliseringspolicyn infördes redan i och med direktiv 72/462/EEG och har utgjort en central del av EG:s import- och handelspolitik sedan dess.
  Det förhållandet att vissa tredjeländer i samband med utbrott inte erkänner kommissionens föreslagna regionalisering och inför omotiverade restriktioner för handeln, tyder på att restriktionerna främst har kommersiella grunder. |
| --- | --- |

95.

Kommissionen har gjort åtskilliga inlägg i multilaterala och bilaterala fora för att främja regionaliseringsprinciperna.

Regionaliseringspolicyn infördes redan i och med direktiv 72/462/EEG och har utgjort en central del av EG:s import- och handelspolitik sedan dess.

Det förhållandet att vissa tredjeländer i samband med utbrott inte erkänner kommissionens föreslagna regionalisering och inför omotiverade restriktioner för handeln, tyder på att restriktionerna främst har kommersiella grunder.

| 96. | För kommissionen och medlemsstaterna finns det inga realistiska alternativ till den nuvarande ordningen. För att minimera riskerna ifall mul- och klövsjuka skulle bryta ut har medlemsstaterna enligt direktiv 2003/85/EG största möjliga flexibilitet i fråga om de åtgärder de vidtar för att snabbt utrota sjukdomen.
  Dessutom kommer framtida beslut om nödvaccinering att påverkas av överväganden som gemenskapens miljöskyddslagstiftning, djurskyddslagstiftningen och sist men inte minst allmänhetens inställning till masslakt av djur.
  För att begränsa skadorna av internationella sanktioner har gemenskapen därför främjat begreppet regionalisering i många år, inte minst sedan undersökningen från 1989, både inom OIE och genom veterinära avtal med viktiga handelspartner. |
| --- | --- |

96.

För kommissionen och medlemsstaterna finns det inga realistiska alternativ till den nuvarande ordningen. För att minimera riskerna ifall mul- och klövsjuka skulle bryta ut har medlemsstaterna enligt direktiv 2003/85/EG största möjliga flexibilitet i fråga om de åtgärder de vidtar för att snabbt utrota sjukdomen.

Dessutom kommer framtida beslut om nödvaccinering att påverkas av överväganden som gemenskapens miljöskyddslagstiftning, djurskyddslagstiftningen och sist men inte minst allmänhetens inställning till masslakt av djur.

För att begränsa skadorna av internationella sanktioner har gemenskapen därför främjat begreppet regionalisering i många år, inte minst sedan undersökningen från 1989, både inom OIE och genom veterinära avtal med viktiga handelspartner.

| 97. | Medlemsstaterna besöks regelbundet av FVO:s inspektörer, och genomförandet av gemenskapens veterinära lagstiftning granskas. Slutversionen av inspektionsrapporten offentliggörs sedan på Internet.
  Enligt artikel 3 i Europaparlamentets förordning (EG) nr 882/2004 om officiella livsmedels- och foderkontroller skall officiella kontroller utföras i alla länkar av livsmedelskedjan.
  På Europaparlamentets begäran uppmanas dessutom medlemsstaterna att i sina beredskapsplaner se till att lantbrukarna känner till och tillämpar principerna för sjukdomsbekämpning och biosäkerhet. |
| --- | --- |

97.

Medlemsstaterna besöks regelbundet av FVO:s inspektörer, och genomförandet av gemenskapens veterinära lagstiftning granskas. Slutversionen av inspektionsrapporten offentliggörs sedan på Internet.

Enligt artikel 3 i Europaparlamentets förordning (EG) nr 882/2004 om officiella livsmedels- och foderkontroller skall officiella kontroller utföras i alla länkar av livsmedelskedjan.

På Europaparlamentets begäran uppmanas dessutom medlemsstaterna att i sina beredskapsplaner se till att lantbrukarna känner till och tillämpar principerna för sjukdomsbekämpning och biosäkerhet.

| 98. | Innan rådets ordförandeskap lade fram sin promemoria 2002 hade kommissionen redan informerat medlemsstaterna om ämnet jordbruksförsäkringar. |
| --- | --- |

98.

Innan rådets ordförandeskap lade fram sin promemoria 2002 hade kommissionen redan informerat medlemsstaterna om ämnet jordbruksförsäkringar.

| 99. | Kommissionen redogör för sin verksamhet avseende en kritisk översyn av de bestämmelser som f.n. ingår i beslut 90/424/EEG i punkt 86.
  Kommissionen känner till slutsatserna i undersökningen om nuvarande rutiner avseende djurhälsoförsäkring i medlemsstaterna. Kommissionen kan emellertid inte uttala sig för en viss lösning innan den tagit hänsyn till alla aspekter av eventuella nya system för ersättning till boskapsuppfödare, t.ex. hur konkurrensen påverkas. |
| --- | --- |

99.

Kommissionen redogör för sin verksamhet avseende en kritisk översyn av de bestämmelser som f.n. ingår i beslut 90/424/EEG i punkt 86.

Kommissionen känner till slutsatserna i undersökningen om nuvarande rutiner avseende djurhälsoförsäkring i medlemsstaterna. Kommissionen kan emellertid inte uttala sig för en viss lösning innan den tagit hänsyn till alla aspekter av eventuella nya system för ersättning till boskapsuppfödare, t.ex. hur konkurrensen påverkas.

| 100. | Kommissionen har ombesörjt översättning av undersökningen till ytterligare ett officiellt språk så att undersökningen kan lämnas till medlemsstaternas veterinärmyndigheter.
  I budgeten 2004 finns medel avsatta under den särskilda budgetpunkten 17 01 04 04 för en pilotstudie: ”Riskfinansieringsmodell för boskapsepidemier”. Avsikten med denna kompletterande undersökning är att få sakkunniga uppskattningar och beräkningar så att konsekvensbedömningen kan färdigställas.
  Frågan skall diskuteras med medlemsstaternas CVO i september, och de första resultaten från undersökningen torde läggas fram vid den internationella konferens om förebyggande och bekämpning av smittsamma sjukdomar som det nederländska ordförandeskapet anordnar i december 2004. |
| --- | --- |

100.

Kommissionen har ombesörjt översättning av undersökningen till ytterligare ett officiellt språk så att undersökningen kan lämnas till medlemsstaternas veterinärmyndigheter.

I budgeten 2004 finns medel avsatta under den särskilda budgetpunkten 17 01 04 04 för en pilotstudie: ”Riskfinansieringsmodell för boskapsepidemier”. Avsikten med denna kompletterande undersökning är att få sakkunniga uppskattningar och beräkningar så att konsekvensbedömningen kan färdigställas.

Frågan skall diskuteras med medlemsstaternas CVO i september, och de första resultaten från undersökningen torde läggas fram vid den internationella konferens om förebyggande och bekämpning av smittsamma sjukdomar som det nederländska ordförandeskapet anordnar i december 2004.

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

| 101. | När policyn att inte vaccinera infördes, kompletterades den med en rad åtgärder som skärpta transportkontroller, bättre gränsskydd, importkrav, ett ersättningssystem, ett system med antigenreserver för utveckling av vaccin samt kapacitetsuppbyggnad för laboratorier och stöd till angränsande tredjeländer. |
| --- | --- |

101.

När policyn att inte vaccinera infördes, kompletterades den med en rad åtgärder som skärpta transportkontroller, bättre gränsskydd, importkrav, ett ersättningssystem, ett system med antigenreserver för utveckling av vaccin samt kapacitetsuppbyggnad för laboratorier och stöd till angränsande tredjeländer.

| 102. | Kommissionen anser att de bestämmelser som rådde 2001 var tillräckliga för att hålla mul- och klövsjukeviruset O1-PanAsia borta från gemenskapen.
  Det finns gränser för hur mycket kommissionen kan lägga sig i medlemsstaternas behörighet i frågor som rör polis och förvaltning, och gränserna beror på den kompetens som gemenskapen fått.
  Efter att ha kritiskt granskat inspektionernas resultat och med föresatsen att ständigt förbättra lagstiftningen och dess tillämpning, kan kommissionen säga att mer övervakning och kontroller från dess sida inte kunde ha begränsat följderna av 2001 års utbrott.
  2001 års mul- och klövsjukeepizooti hade vittgående konsekvenser för djurhållningen i hela EU, trots att alla tänkbara åtgärder vidtogs för att handeln med säkra produkter skulle kunna fortsätta, t.ex. vissa kött- och mjölkprodukter och en hel rad animaliska biprodukter. Med början i Förenade kungariket och Nederländerna infördes en noggrant övervakad utfasning av restriktionerna i oktober 2001, t.ex. färskt griskött från grisregionerna i East Anglia, med andra produkter successivt därefter, tack vare att övervakningen efter utbrotten fungerade väl.
  I enlighet med OIE:s regler kan ett land återfå sin tidigare status som sjukdoms- och smittofritt tre månader efter det sista fallet, förutsatt att en utrotningspolicy och serologisk övervakning tillämpas. Eftersom det sista utbrottet i Förenade kungariket skedde i september 2001 och det första sammanträdet i OIE:s behöriga kommitté ägde rum i januari 2002, förklarades Förenade kungariket mul- och klövsjukefritt av OIE så snart som det var möjligt. På samma sätt fick de andra tre medlemsstaterna som drabbades av sjukdomen tillbaka sin sjukdomsfria status tre månader efter det sista utbrottet respektive efter slakten av det sista vaccinerade djuret.
  Trots några initiala problem med vissa handelspartner återinfördes regionaliseringen av EU efter medlemsstat snabbt, och handeln återupptogs från de medlemsstater som inte drabbats av sjukdomen. Därför var EU som helhet inte avskuret med avseende på alla produkter i tolv månader. |
| --- | --- |

102.

Kommissionen anser att de bestämmelser som rådde 2001 var tillräckliga för att hålla mul- och klövsjukeviruset O1-PanAsia borta från gemenskapen.

Det finns gränser för hur mycket kommissionen kan lägga sig i medlemsstaternas behörighet i frågor som rör polis och förvaltning, och gränserna beror på den kompetens som gemenskapen fått.

Efter att ha kritiskt granskat inspektionernas resultat och med föresatsen att ständigt förbättra lagstiftningen och dess tillämpning, kan kommissionen säga att mer övervakning och kontroller från dess sida inte kunde ha begränsat följderna av 2001 års utbrott.

2001 års mul- och klövsjukeepizooti hade vittgående konsekvenser för djurhållningen i hela EU, trots att alla tänkbara åtgärder vidtogs för att handeln med säkra produkter skulle kunna fortsätta, t.ex. vissa kött- och mjölkprodukter och en hel rad animaliska biprodukter. Med början i Förenade kungariket och Nederländerna infördes en noggrant övervakad utfasning av restriktionerna i oktober 2001, t.ex. färskt griskött från grisregionerna i East Anglia, med andra produkter successivt därefter, tack vare att övervakningen efter utbrotten fungerade väl.

I enlighet med OIE:s regler kan ett land återfå sin tidigare status som sjukdoms- och smittofritt tre månader efter det sista fallet, förutsatt att en utrotningspolicy och serologisk övervakning tillämpas. Eftersom det sista utbrottet i Förenade kungariket skedde i september 2001 och det första sammanträdet i OIE:s behöriga kommitté ägde rum i januari 2002, förklarades Förenade kungariket mul- och klövsjukefritt av OIE så snart som det var möjligt. På samma sätt fick de andra tre medlemsstaterna som drabbades av sjukdomen tillbaka sin sjukdomsfria status tre månader efter det sista utbrottet respektive efter slakten av det sista vaccinerade djuret.

Trots några initiala problem med vissa handelspartner återinfördes regionaliseringen av EU efter medlemsstat snabbt, och handeln återupptogs från de medlemsstater som inte drabbats av sjukdomen. Därför var EU som helhet inte avskuret med avseende på alla produkter i tolv månader.

| 103. | I rådets beslut 90/424/EEG anges klart och tydligt hur ersättning skall ske till ägare vars djur slaktats på grund av sjukdomsbekämpning. Kravet uppmuntrar lantbrukarna att anmäla sjukdomen så tidigt som möjligt av ekonomiska skäl. Därför är det viktigt att ersättningen betalas ut i tid och är tillräcklig och rättvis för att jordbruksnäringen skall samarbeta.
  På motsvarande sätt sanktioneras lantbrukare som struntar i veterinära restriktioner på transporter av djur och animaliska produkter. De grundläggande principerna för medlemsstaternas sanktioner anges i allmän och särskild gemenskapslagstiftning. |
| --- | --- |

103.

I rådets beslut 90/424/EEG anges klart och tydligt hur ersättning skall ske till ägare vars djur slaktats på grund av sjukdomsbekämpning. Kravet uppmuntrar lantbrukarna att anmäla sjukdomen så tidigt som möjligt av ekonomiska skäl. Därför är det viktigt att ersättningen betalas ut i tid och är tillräcklig och rättvis för att jordbruksnäringen skall samarbeta.

På motsvarande sätt sanktioneras lantbrukare som struntar i veterinära restriktioner på transporter av djur och animaliska produkter. De grundläggande principerna för medlemsstaternas sanktioner anges i allmän och särskild gemenskapslagstiftning.

| 104. | Kommissionen instämmer i revisionsrättens uppfattning att ansvaret för ersättningen bör regleras närmare i direktiv för medlemsstaterna. Sådana direktiv håller på att utarbetas. Ett utkast till förordning om exakt under vilka omständigheter gemenskapen kan träda in som medfinansiär kommer snart att läggas fram för medlemsstaterna. För närvarande har alla ärenden utom ett avslutats, nämligen det om driftskostnader i Förenade kungariket (vars begäran om ersättning inte lämnades in förrän 2003), och motsvarande återbetalningar utförts efter utvidgade kontroller på grund av beloppens storlek och ärendets komplexitet. Kontrollerna ledde till att kommissionen utan invändningar från medlemsstaterna vägrade att utbetala nära 583 miljoner euro, dvs. 55 % av det totala begärda beloppet. De olikheter som revisionsrätten nämner beror på olika rutiner i medlemsstaterna, något som kommissionen inte är juridiskt kompetent att harmonisera. Däremot har kommissionen noggrant övervakat att ersättningarna till medlemsstaterna i förekommande fall korrigerats så att likabehandlingen upprätthållits. Dessutom sägs under punkt 70 att dubbelbetalningar av bidrag och ersättningar bör förbjudas uttryckligt.
  Systemet med direkta betalningar, bl.a. slaktbidrag, är avsett att kompensera jordbrukarna för det successivt minskade marknadsstödet enligt reformen Agenda 2000. Kommissionen har alltid ansett dels att bidragen bör utbetalas till jordbrukarna oavsett hälsotillståndet för deras djur, dels att slaktbidraget för djur som slaktats på grund av mul- och klövsjukan bör utbetalas så snart som villkoren för beviljande av bidraget är uppfyllda, särskilt att djuren skall ha slaktats på ett slakteri. |
| --- | --- |

104.

Kommissionen instämmer i revisionsrättens uppfattning att ansvaret för ersättningen bör regleras närmare i direktiv för medlemsstaterna. Sådana direktiv håller på att utarbetas. Ett utkast till förordning om exakt under vilka omständigheter gemenskapen kan träda in som medfinansiär kommer snart att läggas fram för medlemsstaterna. För närvarande har alla ärenden utom ett avslutats, nämligen det om driftskostnader i Förenade kungariket (vars begäran om ersättning inte lämnades in förrän 2003), och motsvarande återbetalningar utförts efter utvidgade kontroller på grund av beloppens storlek och ärendets komplexitet. Kontrollerna ledde till att kommissionen utan invändningar från medlemsstaterna vägrade att utbetala nära 583 miljoner euro, dvs. 55 % av det totala begärda beloppet. De olikheter som revisionsrätten nämner beror på olika rutiner i medlemsstaterna, något som kommissionen inte är juridiskt kompetent att harmonisera. Däremot har kommissionen noggrant övervakat att ersättningarna till medlemsstaterna i förekommande fall korrigerats så att likabehandlingen upprätthållits. Dessutom sägs under punkt 70 att dubbelbetalningar av bidrag och ersättningar bör förbjudas uttryckligt.

Systemet med direkta betalningar, bl.a. slaktbidrag, är avsett att kompensera jordbrukarna för det successivt minskade marknadsstödet enligt reformen Agenda 2000. Kommissionen har alltid ansett dels att bidragen bör utbetalas till jordbrukarna oavsett hälsotillståndet för deras djur, dels att slaktbidraget för djur som slaktats på grund av mul- och klövsjukan bör utbetalas så snart som villkoren för beviljande av bidraget är uppfyllda, särskilt att djuren skall ha slaktats på ett slakteri.

| 105. | Kommissionen anser i själva verket att den dragit ekonomiska lärdomar av alla epizootier, tidigare genom att utforma noggrannare villkor för vilka utgifter som berättigar till ersättning och nu genom att satsa på att förenkla reglerna.
  Om rådet har beslutat att medlemsstaterna skall få bidrag från gemenskapen för att utrota en sjukdom, anger kommissionen i sina enskilda finansieringsbeslut som fattas när en ansökan om återbetalning lämnats in närmare vilka åtgärder (de allmänna villkoren anges i rådets beslut 90/424/EEG) som skall vidtas, t.ex. isolering av platsen så fort misstanke om sjukdomen uppstår och, efter den officiella bekräftelsen på sjukdomen:






  — | slakt av djur av mottagliga arter, |
| --- | --- | --- |

105.

Kommissionen anser i själva verket att den dragit ekonomiska lärdomar av alla epizootier, tidigare genom att utforma noggrannare villkor för vilka utgifter som berättigar till ersättning och nu genom att satsa på att förenkla reglerna.

Om rådet har beslutat att medlemsstaterna skall få bidrag från gemenskapen för att utrota en sjukdom, anger kommissionen i sina enskilda finansieringsbeslut som fattas när en ansökan om återbetalning lämnats in närmare vilka åtgärder (de allmänna villkoren anges i rådets beslut 90/424/EEG) som skall vidtas, t.ex. isolering av platsen så fort misstanke om sjukdomen uppstår och, efter den officiella bekräftelsen på sjukdomen:

—

slakt av djur av mottagliga arter,

| — | destruktion av dem, |
| --- | --- |

—

destruktion av dem,

| — | destruktion av smittat foder och smittade redskap, |
| --- | --- |

—

destruktion av smittat foder och smittade redskap,

| — | rengöring, insektsbekämpning och desinficering av anläggningarna och redskapen på anläggningarna, |
| --- | --- |

—

rengöring, insektsbekämpning och desinficering av anläggningarna och redskapen på anläggningarna,

| — | upprättande av skyddszoner (...). |
| --- | --- |

—

upprättande av skyddszoner (...).

Vidare har kommissionen, styrkt av sin erfarenhet av den omfattande epizootin av klassisk svinpest i Nederländerna 1997 (och sedan dess styrkt av domstolens positiva dom i slutet av 2003 i tvisten mellan kommissionen och de nederländska myndigheterna om den korrektionskoefficient som kommissionen tillämpade på ansökan om ersättning) och av omsorg om gemenskapens ekonomiska intressen, avsiktligt utformat strängare kriterier för vilka utgifter som är bidragsberättigande i finansieringsbesluten med anknytning till mul- och klövsjuka.

Kriterierna har godkänts av de berörda medlemsstaterna genom Kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

Kommissionen har också dragit lärdom av kontrollerna av utgifterna för bekämpning av mul- och klövsjuka.

Kommissionen strävar efter att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och även att förenkla kontrollerna både för kommissionen och för de kontrollerade medlemsstaterna, varför kommissionen inom kort kommer att lägga fram ett utkast till förordning om vilka utgifter som berättigar till gemenskapsbidrag.

| 106. | a) | Eftersom bekämpningsstrategierna måste ses över regelbundet sägs i artikel 72.10 i rådets direktiv 2003/85/EG att beredskapsplaner skall uppdateras och beredskapsövningar i realtid genomföras. Sedan skall medlemsstaterna rapportera till kommissionen om vad man kommit fram till under beredskapsövningarna och vilka ändringar av beredskapsplanerna som krävs.
  Dessutom följer kommissionen noga mul- och klövsjukeläget i världen och utvecklingen av det relevanta kapitlet i OIE:s djurhälsoregler. Kommissionens bidrag till omfattande forskningsprojekt om mul- och klövsjuka har godkänts helt nyligen, och det kommer i förekommande fall att bidra till lagstiftningen. |
| --- | --- | --- |

106.

a)

Eftersom bekämpningsstrategierna måste ses över regelbundet sägs i artikel 72.10 i rådets direktiv 2003/85/EG att beredskapsplaner skall uppdateras och beredskapsövningar i realtid genomföras. Sedan skall medlemsstaterna rapportera till kommissionen om vad man kommit fram till under beredskapsövningarna och vilka ändringar av beredskapsplanerna som krävs.

Dessutom följer kommissionen noga mul- och klövsjukeläget i världen och utvecklingen av det relevanta kapitlet i OIE:s djurhälsoregler. Kommissionens bidrag till omfattande forskningsprojekt om mul- och klövsjuka har godkänts helt nyligen, och det kommer i förekommande fall att bidra till lagstiftningen.

| b) | Kommissionen anser att rådande rättsliga bestämmelser för rättvis kompensation utan dröjsmål uppmuntrar till tidig anmälan av misstänkta fall och att medlemsstaterna är skyldiga och ekonomiskt motiverade att genomdriva de restriktioner som krävs för att bekämpa och utrota sjukdomen. |
| --- | --- |

b)

Kommissionen anser att rådande rättsliga bestämmelser för rättvis kompensation utan dröjsmål uppmuntrar till tidig anmälan av misstänkta fall och att medlemsstaterna är skyldiga och ekonomiskt motiverade att genomdriva de restriktioner som krävs för att bekämpa och utrota sjukdomen.

| c) | Som sägs ovan kommer kommissionen inom kort att lägga fram ett utkast till förordning om vilka utgifter som berättigar till gemenskapsbidrag.
  Förbudet mot export av levande djur och produkter av dem infördes den 21 februari 2001.
  Förenade kungariket hade några problem i inledningsskedet med att lämna alla uppgifter till de medlemsstater som tagit emot exporterade får före det datumet från gårdar som senare, med en inkubationstid på två veckor, identifierades som utbrott.
  Genom beslut 2001/190/EG av den 8 mars 2001 godkände kommissionen medlemsstaternas tidigare vidtagna åtgärder, bl.a. förebyggande slakt av alla får som importerats från Förenade kungariket mellan den 1 och 21 februari 2001. På så sätt löstes problemen med att spåra dessa djur.
  Det första utbrottet bekräftades den 20 februari 2001 på slakteriet i Essex. Den 21 februari 2001 bekräftades det andra utbrottet på en gård nära slakteriet och den 22 februari ytterligare ett utbrott, vilka bägge berodde på transport av djur från slakteriet till gården och kontakter därefter. Dessa utbrott hade i sig ingen epidemiologisk betydelse för mul- och klövsjukeepizootin 2001, eftersom de var marginella händelser som inte ledde vidare. |
| --- | --- |

c)

Som sägs ovan kommer kommissionen inom kort att lägga fram ett utkast till förordning om vilka utgifter som berättigar till gemenskapsbidrag.

Förbudet mot export av levande djur och produkter av dem infördes den 21 februari 2001.

Förenade kungariket hade några problem i inledningsskedet med att lämna alla uppgifter till de medlemsstater som tagit emot exporterade får före det datumet från gårdar som senare, med en inkubationstid på två veckor, identifierades som utbrott.

Genom beslut 2001/190/EG av den 8 mars 2001 godkände kommissionen medlemsstaternas tidigare vidtagna åtgärder, bl.a. förebyggande slakt av alla får som importerats från Förenade kungariket mellan den 1 och 21 februari 2001. På så sätt löstes problemen med att spåra dessa djur.

Det första utbrottet bekräftades den 20 februari 2001 på slakteriet i Essex. Den 21 februari 2001 bekräftades det andra utbrottet på en gård nära slakteriet och den 22 februari ytterligare ett utbrott, vilka bägge berodde på transport av djur från slakteriet till gården och kontakter därefter. Dessa utbrott hade i sig ingen epidemiologisk betydelse för mul- och klövsjukeepizootin 2001, eftersom de var marginella händelser som inte ledde vidare.

---

(1)  Efter utbrotten av mul- och klövsjuka i Italien och Grekland, vilka revisionsrätten hänvisar till nedan, bedömde kommissionen och medlemsstaterna i Ständiga veterinärkommittén den epidemiologiska situationen och de vidtagna kontrollåtgärdernas effekter. På grundval av arbetet i arbetsgrupper där alla medlemsstater deltog utarbetades en rapport 1998 där principerna för bekämpning av mul- och klövsjuka i framtiden skisserades. Vetenskapliga kommittén tog också fram en rapport om nödvaccinering 1999. Varje år samordnar kommissionen medlemsstaternas inställningar i OIE:s generalförsamling, bl.a. inställningen till avsnittet om mul- och klövsjuka i djurhälsoreglerna. Medlemsstaterna diskuterar tillsammans med kommissionens observatör vartannat år läget för mul- och klövsjuka i världen och Europa inom FAO:s europeiska kommission för kontroll av mul- och klövsjuka. Med ledning av erfarenheterna av tidigare kriser sammanfattades i rådets direktiv 2001/89/EG lärdomarna från epizootin med klassisk svinpest i delar av EG 1996–97, vilket gav tillfälle att diskutera olika strategier för kontroll och utrotande av de allvarligaste smittsamma djursjukdomarna. Senare, mot bakgrund av utbrottet 2001, bekräftades gemenskapens strategi från 1990 enhälligt vid den internationella konferensen i december 2001, av Europaparlamentets resolution i december 2002, i kommissionens förslag till nytt direktiv som lämnades till rådet i december 2002, och slutligen av rådet då det antog direktiv 2003/85/EG efter att ha inhämtat yttranden från Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén.

(2)  Europaparlamentets rapport av den 28 november 2002 om bekämpning av mul- och klövsjuka i Europeiska unionen 2001 och åtgärder som skall vidtas för att undvika och bekämpa epizootiska sjukdomar i Europeiska unionen (Slutlig A5-0405/2002).

(3)  För får och getter (direktiv 91/68/EEG) och för andra klövdjur (direktiv 92/65/EEG).

(4)  FMD 2001: Lessons to be Learned Inquiry Report (s. 34).

(5)  Dokument VI/5211/95, punkt 6.12.

(6)  Principen om överföring av selektiv obligatorisk slakt från marknadsgarantier till veterinärgarantier kommer att börja tillämpas den 1 januari 2005.

---